ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2007 р.
№ 18/103

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого
Глос О.І.,

суддів:
Бакуліної С.В., Полянського А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
ЗАТ "Українська страхова група"

на постанову
Київського апеляційного господарського суду від 23.04.2007 р.

у справі
№18/103

господарського суду
м.Києва

за позовом
ЗАТ "Українська страхова група"

до
ВАТ "Банк "БІГ Енергія"

третя особа:
МПП "Промислово-енергетична компанія "Союз"

про
визнання недійсним договору

у судовому засіданні взяли участь представники:

від позивача:
Кислиця С.М., Ігнатьєв С.О.,

від відповідача:
Шадко М.В.,

від третьої особи:
не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м.Києва від 13.02.2007 р. у справі №18/103  (суддя Шкурат А.М.), залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.04.2007 р. (судді: Капацин Н.В., Смірнова Л.Г., Зеленін В.О.), у задоволенні заяви про перегляд рішення господарського суду м.Києва від 05.07.2005 р. у справі №18/103 за нововиявленими обставинами відмовлено; рішення господарського суду м.Києва від 05.07.2005 р. у справі №18/103 залишено без змін.

У касаційній скарзі та доповненні до касаційної скарги заявник просить скасувати ухвалу господарського суду м.Києва від 13.02.2007 р., постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.04.2007 р. у справі №18/103 та прийняти нове рішення, посилаючись на неправильне застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, оскільки: по-перше, нововиявлені обставини щодо накладання арештів на майно третьої особи, яке передано в заставу, за рішенням господарського суду та в рамках кримінальної справи стали відомі заявнику після прийняття судового рішення, і підтверджують доводи заявника щодо порушення банком при укладенні оскаржуваного договору норм ст. 21 Закону України "Про страхування" та ст. 989 Цивільного кодексу України щодо зобов'язання страхувальника при укладанні договору страхування надати страховикові інформацію про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику; по-друге, доводи заявника щодо неподання відповідачем (банком) інформації страховикові про всі відомі йому обставини, що мають значення для оцінки страхового ризику, підтверджено постановою Київського апеляційного господарського суду від 30.05.2007 р. у справі №6/4 за позовом ВАТ "Банк "БІГ Енергія" до ЗАТ "Українська страхова група", третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору —Мале приватне підприємство "Промислово-енергетична група "Союз" про стягнення 1 563 922,08 грн., в якій встановлено, що відповідачем було навмисно вчинено дії щодо настання страхового випадку.

Відповідно до розпорядження заступника Голови Вищого господарського суду України Осетинського А.Й. від 12.09.2007 р. №02-12.2/234 змінено склад колегії суддів та призначено колегію суддів у складі: головуючого —судді Глос О.І., суддів: Бакуліної С.В., Полянського А.Г.

Третя особа не скористалася своїм процесуальним правом на участь свого представника у судовому засіданні касаційної інстанції.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши на підставі встановлених у них фактичних обставин правильність застосування господарським судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Господарськими судами першої та апеляційної інстанцій встановлено наступне.

Рішенням господарського суду м.Києва від 05.07.2005 р. у справі №18/103, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.02.2006 р. у справі №18/103 у позові ЗАТ "Українська страхова група" до ВАТ "Банк "БІГ Енергія" про визнання недійсним договору на підставі ст. 230 Цивільного кодексу України відмовлено з мотивів недоведення позивачем факту навмисного введення відповідачем позивача в оману щодо обставин, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику при укладанні договору страхування.

21.12.2006 р. позивач звернувся до господарського суду м.Києва з заявою про перегляд рішення господарського суду м.Києва від 05.07.2005 р. у справі №18/103 за нововиявленими обставинами.

При цьому нововиявленими обставинами позивач вважає виявлення ним після прийняття судового рішення даних про те, що відповідач в порушення ст. 989 Цивільного кодексу України не вживав заходів щодо запобігання збиткам, завданим настанням страхового випадку, та їх зменшенню, що стало відомо з листа Державної виконавчої служби м.Свердловська Луганської області від 18.10.2006 р. №6421 (з якого вбачається, що проти третьої особи Державною виконавчою службою м.Свердловська Луганської області було відкрито зведене виконавче провадження, в якому серед усіх стягувачів відповідач зі своїми вимогами відсутній).

Крім того, заявник зазначає, що відповідач під час укладання оскаржуваного договору володів або зобов'язаний був володіти вичерпною інформацією про незадовільний фінансовий стан третьої особи і надати цю інформацію позивачу.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що господарські суди попередніх інстанцій всебічно і повно дослідили обставини справи і дійшли правильного висновку про те, що зазначені в заяві позивача обставини не можуть бути підставою для зміни або скасування рішення суду за правилами розділу ХІІІ Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 112 Господарського процесуального кодексу України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами, що мають істотне значення для справи і не могли бути відомі заявникові.

Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

При цьому слід мати на увазі, що на підставі ст. 112 Господарського процесуального кодексу України судове рішення може бути переглянуто за двох умов: істотність нововиявлених обставин для вирішення спору і виявлення їх після прийняття судового рішення зі справи.

Виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору не можуть бути підставою для скасування судового рішення за правилами розділу ХІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені.

Відмовляючи в задоволенні заяви про перегляд рішення господарського суду м.Києва від 05.07.2005 р. по справі №18/103 за нововиявленими обставинами, господарські суди попередніх інстанцій виходили з відсутності нововиявлених обставин, які мають істотне значення для справи і не могли бути відомі заявникові, оскільки: по-перше, посилання позивача в заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами на невжиття відповідачем заходів щодо запобігання збиткам, завданим внаслідок настання страхового випадку, не є нововиявленими обставинами, оскільки на цю обставину позивач вже посилався в письмових поясненнях до позовної заяви під час розгляду справи (т. 1 , а.с. 152), крім того, виконання чи невиконання умов договору страхування відповідачем, у т.ч. в частині зобов'язання запобігати збиткам, не впливає на дійсність договору страхування; по-друге, посилання позивача на те, що відповідач не надав ні позивачу під час укладання договору страхування, ні суду під час розгляду справи інформацію про незадовільний фінансовий стан третьої особи (якою був зобов'язаний володіти) також не є нововиявленою обставиною, оскільки це питання було предметом розгляду як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанцій.

Посилання позивача в доповненні до касаційної скарги на встановлення в постанові Київського апеляційного господарського суду від 30.05.2007 р. у справі №6/4 за позовом ВАТ Банк "БІГ Енергія" до ЗАТ "Українська Страхова Група" за участю третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог МПП "Промислово-енергетична група "Союз" про стягнення 1 563 922,08 грн. факту володіння відповідачем необхідною інформацією про фінансовий стан третьої особи та ненадання вказаної інформації страховикові (позивачу) не можуть бути взяті до уваги, оскільки: по-перше, постанову Київського апеляційного господарського суду від 30.05.2007 р. у справі №6/4 було прийнято після розгляду заяви позивача про перегляд рішення господарського суду м.Києва від 05.07.2005 р. по справі №18/103 за нововиявленими обставинами та прийняття за результатами розгляду заяви ухвали господарського суду м.Києва від 13.02.2007 р. та постанови Київського апеляційного господарського суду від 23.04.2007 р. у справі №18/103, які є предметом касаційного оскарження; по-друге, відповідно до ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи в касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи, при цьому касаційна інстанція не має права збирати нові докази або додатково перевіряти докази (а подані в доповненні до касаційної скарги докази не були предметом розгляду в господарських судах першої та апеляційної інстанцій при розгляді заяви позивача про перегляд рішення господарського суду м.Києва від 05.07.2005 р. по справі №18/103 за нововиявленими обставинами у зв'язку з їх відсутністю на час прийняття вказаних судових рішень).

З огляду на викладене, постанова Київського апеляційного господарського суду від 23.04.2007 р. у справі №18/103 відповідає вимогам чинного законодавства та фактичним обставинам справи, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 1115, 1117, п. 1 ст. 1119, ст. 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ЗАТ "Українська страхова група" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.04.2007 р. у справі №18/103 залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.04.2007 р. у справі №18/103 —без змін.

Головуючий                                                                                      О.Глос

Судді                                                                                                   С.Бакуліна

А.Полянський