ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

20 серпня 2007 р.
№ 30/44-07-916

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого
Кравчука Г.А.,

суддів:
Мачульського Г.М., Першикова Є.В.

розглянувши матеріали касаційної скарги
Товариства з обмеженою відповідальністю
"Донбасконтракт"

на постанову
Одеського апеляційного господарського суду від 26.06.2007 р.

у справі
№ 30/44-07-916

господарського суду
Одеської області

за позовом
Акціонерного товариства закритого типу
"Виробниче об'єднання "Облпаливо"

до
1. Одеської залізниці;
2. Товариства з обмеженою відповідальністю
"Донбасконтракт"

про
стягнення 1 520,77 грн.

В С Т А Н О В И В:

Подана Товариством з обмеженою відповідальністю "Донбасконтракт" касаційна скарга на постанову Одеського апеляційного господарського суду         від 26.06.2007 р. не може бути прийнята Вищим господарським судом України до касаційного провадження з наступних підстав.

Рішенням господарського суду Одеської області від 03.04.2007 р. позов Акціонерного товариства закритого типу "Виробниче об'єднання "Облпаливо" задоволений, з Одеської залізниці та Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбасконтракт" на користь Акціонерного товариства закритого типу "Виробниче об'єднання "Облпаливо" стягнуто з кожного по 760,38 грн. основного боргу, 50,01 грн. державного мита, 59 грн. за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду                              від 26.06.2007 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбасконтракт" задоволено частково, рішення господарського суду Одеської області від 03.04.2007 р. змінено, стягнуто з Одеської залізниці 432,25 грн. боргу, 28,99 грн. державного мита, 33,54 грн. за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, з Товариства з обмеженою відповідальністю

"Донбасконтракт" стягнуто 432,25 грн. боргу, 28,99 грн. державного мита,               33,54 грн. за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Як вбачається з касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбасконтракт", ним оскаржується прийнята по даній справі постанова не у повному обсязі, а лише у частині накладення стягнення апеляційним судом на скаржника на користь позивача у справі. Оскаржувана сума складає 494,78 грн.

Згідно пп. “г” п. 2 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” із апеляційних і касаційних скарг на рішення та постанови, а також заяв про перегляд їх за нововиявленими обставинами ставки державного мита встановлюються в таких розмірах: 50 відсотків ставки, що підлягає сплаті у разі подання заяви, для розгляду спору в першій інстанції, а із спорів майнового характеру –50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Спір у справі № 30/44-07-916 носить характер майнового, оспорювана скаржником сума складає 494,78 грн. і ставка з цієї суми (тобто 1 відсоток суми) дорівнює 4,95 грн.,  що є менше встановленого Декретом мінімального розміру ставки державного мита для спорів майнового характеру (мінімум –6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, відповідно до п. 22.5 ст. 22 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" неоподатковуваний мінімум доходів громадян становить 17 грн., тобто 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян становить суму 102 грн.). Таким чином, мінімальний розмір суми, що підлягає сплаті при поданні касаційної скарги складає 50 відсотків мінімальної ставки - 102 грн., тобто 51 грн.

В порушення зазначеного, Товариство з обмеженою відповідальністю "Донбасконтракт" додало до касаційної скарги платіжне доручення про сплату державного мита за подання касаційної скарги до Вищого господарського суду України у сумі 14,50 грн., замість встановленого у даному випадку законодавством України розміру 51 грн.

П. 4 частини першої ст. 1113 ГПК України передбачає, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату державного мита у встановлених порядку і розмірі.

Крім того, у порушення вимог ст. 1111 ГПК України скаржник не додав до касаційної скарги доказів надіслання копії касаційної скарги стороні у справі, а саме Одеській залізниці.

Згідно п. 3 частини першої ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано доказів надіслання її копії іншій стороні у справі.

Враховуючи наведене, колегія суддів Вищого господарського суду України приходить до висновку, що касаційна скарга, подана Товариством з обмеженою відповідальністю "Донбасконтракт", підлягає поверненню відповідно до пунктів 3 та 4 частини першої ст. 1113 ГПК України, оскільки до неї не додано документів, що підтверджують сплату державного мита у встановлених порядку і розмірі, та не додано доказів надіслання копії касаційної скарги іншій стороні.

Разом з тим, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає за необхідне зазначити, що після усунення вказаних недоліків касаційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю "Донбасконтракт" має право повторно подати касаційну скаргу в загальному порядку.

Керуючись ст. ст. 86, 111, п. 3, 4 частини першої ст. 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбасконтракт" на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 26.06.2007 р. у справі № 30/44-07-916 господарського суду Одеської області повернути скаржнику без розгляду.

Головуючий суддя                                                            Г.А. Кравчук

Суддя                                                                                Г.М. Мачульський

Суддя                                                                                Є.В. Першиков