ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

27.04.07                                                                                       Справа №10/358/06

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

при секретарі: Шерник О.В.,

за участю представників:

позивача:         Коляда С.В. довіреність №22/47 від  20.04.2007,

Прохода І.В., дов. №22/115 від 27.12.2006,

відповідача:    Верлата О.М., довіреність  №21/1   від 01.03.2007,

Романенко В.В., довіреність № 6/07 від 11.01.2007,

Прокуратури:  Сквірський І.О., дов. №336 від 11.04.2007,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій обл., м. Запоріжжя

на рішення господарського суду Запорізької області від  13.02.2007 року у справі №10/358/06

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій обл., м. Запоріжжя

690107, м. Запоріжжя, проспект Леніна, 164

до відповідача:  Закритого  акціонерного  товариства “Джаз” м. Запоріжжя

69060, м. Запоріжжя, вул. Чубанова, 6

за участю  Прокуратури Запорізької області

69057, м. Запоріжжя, вул. Матросова, 29-А

про розірвання угоди №120 від 19.09.2002р. та повернення об’єкту незавершеного будівництва до державної власності.

СУТЬ СПОРУ:

17.10.2006р. Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області (далі по тексту – позивач) звернулося до господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Закритого акціонерного товариства “Джаз” (далі по тексту – відповідач) про розірвання Угоди №120 від 19.09.2002р., укладеної між сторонами у справі, та повернення до державної власності об’єкту незавершеного будівництва “Профілакторій на 202 місця”, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, Веслувальний канал, на земельній ділянці площею 20, га.

Підставою позовних вимог позивач вказав ст.ст. 526, 530, 629 Цивільного кодексу України, ст. 188 Господарського кодексу України ст.ст. 7, 27 Закону України “Про приватизацію державного майна”, п.п. 2.1, 4.1 Угоди №120 від 19.09.2002р.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 13.02.2006р. у справі №10/358/06 (суддя Алейнікова Т.Г.) в задоволенні позовних вимог відмовлено.           Рішення суду мотивовано тим, що розірвання договору є одним з видів господарсько-правової відповідальності за порушення зобов’язання, але відповідач вжив усіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов’язань, тому відсутні правові підстави для застосування до відповідача таких наслідків порушення зобов’язання, як розірвання договору. Крім того, зазначає господарський суд, порушення умов Угоди, за яке позивач просить застосувати наслідки у вигляді розірвання угоди, не є істотним порушенням в контексті приписів ст. 651 ЦК України. Приймаюче зазначене рішення, господарський суд послався на норми закону - приписи ст.ст. 24,29 Закону України “Про планування і забудову територій” від 20.04.2000р., Положення “Про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт”, затвердженого наказом Держбудархітектури та житлової політики України №273 від 05.12.2000р., ст.ст. 610, 611, 614, 651ЦК України.

Не погоджуючись із прийнятим по справі судовим рішенням, у поданій апеляційній скарзі Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Заявник вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення господарський суд порушив норми матеріального права, надав невірну оцінку доказам. Зазначає, що відповідно до умов Угоди відповідач повинен був до 19.09.2005р. завершити будівництво об’єкту і ввести його в експлуатацію. Однак, за твердженням позивача, господарський суд дійшов помилкового висновку, що порушення зобов’язання, передбаченого п. 2.1. Угоди, не є істотним (ст.651 ЦК України). Земельна ділянка, на якій розташований об’єкт незавершеного будівництва, була надана відповідачу в оренду 06.09.2005р. – майже півтора року тому, але до теперішнього часу об’єкт не введений в експлуатацію. До того ж, відповідач не звертався до регіонального відділення у встановленому законом порядку з пропозицією стосовно зміни умов Угоди. Вважає хибним висновок суду щодо добросовісного виконання відповідачем умов Угоди та вжиття усіх заходів по виконанню п. 2.1 Угоди, а отже ст.614 ЦК України не може бути застосовано.

Ухвалою від 05.03.2007р. апеляційна скарга прийнята до розгляду, судове засідання призначено на 20.04.2007р.

27.03.2007р. до Запорізького апеляційного господарського суду надійшло Повідомлення (вих.№25/1-1702-07 від 26.03.2007р. а.с.77) про вступ прокурора у справу №10/358/06 відповідно до ст.ст. 35, 36-1 Закону України “Про прокуратуру” та ст. 29 ГПК України.

Розпорядженням голови Запорізького апеляційного господарського суду №1290 від 19.04.2007р. справу призначено до розгляду у складі колегії суддів: головуючого судді –  Шевченко Т.М.,  суддів - Колодій Н.А., Радченко О.П.

Сторони відмовилися від фіксування судового процесу.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу та його представник у судовому засіданні проти викладених в ній доводів заперечує, вважає, що рішення винесене з додержанням норм матеріального права і тому повинно бути залишене без змін. Зазначає, що ст. 29 Закону України “Про планування і забудову територій” від 20.04.2000р. передбачений перелік документів, на підставі яких видається дозвіл на виконання будівельних робіт, одним з них є документ, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою. Оскільки ЗАТ “Джаз” отримало правовстановлюючий документ на земельну ділянку під об’єктом незавершеного будівництва лише 06.09.2005р., тому з поважних причин не змогло виконати п. 2.1. Угоди в строк до 19.09.2005р. Тобто вважає, що саме за відсутністю у відповідача правовстановлюючого документу на земельну ділянку під об’єктом незавершеного будівництва і стало перешкодою для отримання дозволу на виконання будівельних робіт та подальшого виконання умов Угоди №120. Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, залишивши рішення господарського суду Запорізької області від 13.02.2007р. у справі №10/358/06 без змін.

У судовому засідання оголошувалася перерва, склад колегії змінювався.

Розпорядженням голови Запорізького апеляційного господарського суду №1394 від 26.04.2007р. справу призначено до розгляду у складі колегії суддів: головуючого судді –  Антонік С.Г., суддів Шевченко Т.М., Радченко О.П.

Справу прийнято до провадження зазначеною колегією суддів.

В судовому засіданні 27.04.2007 року за згодою представників сторін оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Згідно зі статтею 99 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до  приписів статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами  повторно розглядає справу. Апеляційний суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у повному обсязі.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, встановила наступне :

Як вбачається з матеріалів справи і підтверджено при розгляді справи у господарському суді, 18.05.1998 року між РВ ФДМУ по Запорізькій області і ТОВ “Капітал-Антік” за результатами проведеного аукціону був укладений договір купівлі-продажу об`єкту приватизації, за умовами якого РВ ФДМУ (Продавець) передало у власність названому Товариству (Покупцю) об`єкт незавершеного будівництва “Профілакторій на 202 місця”,  розташований за адресою: м. Запоріжжя, Веслувальний канал, на земельній ділянці площею 2,0 га.

Ціна продажу об’єкту склала 20 000,00 грн. (без ПДВ).

Розділом 5 зазначеного Договору на Покупця були покладені обов’язки, в тому числі забезпечення будівництва та введення об’єкта в експлуатацію згідно з нормами  тривалості будівництва відповідно до профілю, за яким буде використано об’єкт (п. 5.3). Отже, конкретні строки введення об’єкта незавершеного будівництва в експлуатацію сторонами в договорі купівлі-продажу не визначені.

Пункт 5.7 вказаного Договору купівлі-продажу передбачав, що при зміні власника об`єкта приватизації ТОВ “Капітал-Антік” повинно покласти всі зобов`язання за цим договором на нового власника.

У розділі 6 Договору «Обов’язки продавця» Фонд зобов’язався контролювати виконання умов цього Договору протягом двох років з моменту підписання договору купівлі-продажу.

14.10.1998 р. ТОВ “Капітал-Антік” уклало договір № 17/98 з ЗАТ “Санаторій-профілакторій “Джаз” (покупцем), за яким передав останньому у власність об`єкт незавершеного будівництва “Профілакторій на 202 місця”, розташований за адресою: м. Запоріжжя, Веслувальний канал, на земельній ділянці площею 2,0 га.

Відповідно до п. 1.3 договору №17/98, вартість об’єкту, яку повинен сплатити покупець, складає 741 670, 00 грн. У розділі 4 договору сторони узгодило обов’язки  покупця (відповідача у справі).

За Актом прийому – передачі від 16.11.1998 року до договору купівлі-продажу  №17/98 ЗАТ Санаторій-профілакторій “Джаз” прийняло у власність вказаний в договорі № 17/98 об’єкт незавершеного будівництва.

В подальшому об`єкту купівлі-продажу було присвоєно адресу: м. Запоріжжя, вул.Чубанова,6.

19.09.2002 між РВ ФДМУ по Запорізькій області та ЗАТ “Санаторій-профілакторій “Джаз”, правонаступником якого є ЗАТ “Джаз”, укладено угоду №120 (надалі Угода), відповідно до якої відповідач прийняв на себе зобов`язання  протягом 3 років з моменту підписання цієї угоди завершити будівництво та ввести в експлуатацію об`єкт незавершеного будівництва “Профілакторій на 202 місця”, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, Веслувальний канал, вул. Чубанова,6, який відповідач придбав у ТОВ “Капітал-Антік” згідно з договором купівлі-продажу від 14.10.1998 р. № 17/98  (пункт 2.1 Угоди).

Угодою передбачено, що РВ ФДМУ здійснює контроль за виконанням умов цієї Угоди до завершення будівництва та введення об`єкту в експлуатацію (п.3).

Пункт 4.2 Угоди в редакції Додаткової угоди №120/1 від 31.03.2004 року передбачає, що у разі порушення ЗАТ “Джаз” вимог, зазначених у п.п. 2.1, 2.3, 5  Угоди, вона може бути змінена або розірвана за згодою сторін або за рішенням суду з поверненням об`єкта у державну власність шляхом оформлення акту прийому-передачі.

30 вересня 2005 року листом за вих. .№142 ЗАТ «ДЖАЗ» звернулось до РВ ФДМУ по Запорізькій області з пропозицією про зміну умов Угоди, що стосується термінів завершення будівництва, запропонував зазначити в Угоді строк завершення будівництва та введення в експлуатацію «до 19.09.2007 року», але зазначені зміни не було внесено.

15.12.2005 Регіональним відділенням ФДМУ складено Акт №231 поточної перевірки виконання умов договору купівлі-продажу державного майна – об`єкта незавершеного будівництва “Профілакторій на 202 місця” від 18.05.1998 р. б/н, та Угоди від 19.09.2002 р., в якій зазначено про невиконання відповідачем пункту 2.1 Угоди щодо добудування та введення в експлуатацію об’єкту незавершеного будівництва.

За таких обставин РВ ФДМУ звернулося до господарського суду з метою розірвання Угоди з поверненням майна до державної власності в судовому порядку,  посилаючись на п.п. 2.1, 4.2 Угоди як на документальну підставу позову, тобто в зв`язку в невиконанням відповідачем зобов`язання щодо введення об’єкта в експлуатацію у встановлений Угодою строк. Також Фонд посилається на загальні  норми цивільного законодавства, що регулюють умови виконання господарського зобов’язання (ст. 526, 530, 629 ЦК України), на ст. 188 ГК України, яка передбачає порядок розірвання господарських договорів та на ст.ст. 7, 27 Закону України «Про приватизацію державного майна».

Дослідивши матеріали справи та апеляційної скарги, вислухавши доводи та заперечення представників сторін, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при прийняті оскаржуваного рішення, колегія суддів знаходить апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з приписами Тимчасового Положення про Фонд державного майна України його регіональні відділення є державними органами, які здійснюють державну політику у сфері приватизації державного майна. Виходячи зі змісту Тимчасового Регламенту Фонду державного майна України, фонд є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, що здійснює визначені законами України повноваження власника державного майна, виконує функції з управління об’єктами права державної власності, що належать до сфери управління Фонду, у тому числі в процесі приватизації, реалізує державну політику в сфері приватизації державного майна тощо. Фонд здійснює свої повноваження на основі Конституції  та законів України, Постанов Верховної Ради України, Указів і Розпоряджень Президента України, декретів, постанов і розпоряджень КМУ, Тимчасового  положення про ФДМУ та нормативних документів Фонду.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про приватизацію державного майна» (на яку посилається позивач як на нормативне обґрунтування заявлених вимог), державні органи приватизації у межах своєї компетенції здійснюють такі основні повноваження: контролюють виконання умов договорів купівлі-продажу державного майна.

У статті 27 зазначеного Закону, на який також посилається Регіональне відділення Фонду, при приватизації майна державного підприємства як цілісного майнового комплексу шляхом його викупу, продажу на аукціоні, за конкурсом між продавцем і покупцем укладається відповідний договір купівлі-продажу, до умов якого включаються певні зобов’язання, які були визначені умовами аукціону. Термін дії зазначених зобов’язань не повинен перевищувати п’ять років. Зазначені зобов’язання зберігають свою дію для осіб, які придбають об’єкт у разі його подальшого відчуження протягом терміну дії цих зобов’язань. Право власності на приватизований об’єкт переходить до покупця з моменту повної оплати придбаного об’єкту приватизації. На вимогу однієї із сторін договір купівлі-продажу може бути розірвано або визнано недійсним за рішенням суду в разі невиконання іншою стороною зобов’язань, передбачених договором купівлі-продажу, у визначені строки.  У разі розірвання в судовому порядку договору купівлі-продажу у зв’язку з невиконанням покупцем договірних зобов’язань приватизований об’єкт підлягає поверненню у державну власність.

Системний аналіз перелічених норм Закону свідчить про те, що дані приписи закону регулюють порядок виконання та розірвання саме договору купівлі-продажу об’єкту приватизації, тобто угоди, на підставі якої у покупця виникло право власності на приватизований об’єкт. Право Фонду щодо контролю за виконанням умов договору купівлі-продажу обмежені 5-ти  річним терміном.

Про право та обов’язок Фонду у передбачені договором купівлі-продажу строки (у рамках загального строку, визначеного законом) йдеться також  в  діючому на час виникнення спору в суді «Порядку здійснення державними органами приватизації контролю за виконанням умов договорів купівлі-продажу об’єктів приватизації», затвердженого Наказом ФДМ України 19.08.1998 року №1649 зі змінами та доповненнями, внесеними Наказом ФДМУ від 27.02.2004 року №372.

Матеріалами справи підтверджено, що право власності на спірний об’єкт у ЗАТ «Джаз» виникло на підставі Договору №17/98 від 14.10.1998 року, який є за своєю правовою природою договором купівлі-продажу, та Акту прийому - передачі  до даного договору.

Як свідчать матеріали справи, обґрунтовуючи приписами названого вище Закону України «Про приватизацію державного майна», позивач звернувся до господарського суду із позовною заявою про розірвання зовсім іншої угоди (Угоди №120 від 19.09.2002 року), яка не є договором купівлі-продажу об’єкту приватизації та не є правовою підставою виникнення у відповідача права власності на спірний об’єкт незавершеного будівництва. Крім того, слід зауважити, що укладення таких угод, якою є Угода №120 від 19.09.2002 року, враховуючи спеціальний правовій статус Фонду ДМУ як державного органу, що здійснює державну політику у сфері приватизації державного майна (а ні як господарюючого суб’єкта),  не передбачено  законодавчими актами, що регламентують діяльність Фонду державного майна України та його регіональних відділень.

Також слід зазначити, що в Договорі купівлі-продажу від 18.05.1998 року (а.см.6), за яким орган приватизації продав спірний об’єкт первісному покупцеві (ТОВ «Капітал-Антік»), сторони обумовили строк, протягом якого Фонд здійснює контроль за виконанням покупцем умов договору купівлі-продажу, а саме:  протягом двох років з моменту підписання договору купівлі-продажу. Зазначена умова договору відповідно до приписів ст. 27 Закону України «Про приватизацію державного майна» зберігає свою дію для сторони, що придбала об’єкт приватизації у разі його подальшого відчуження, тобто, зазначений термін контролю розповсюджується на правовідносини між РВ ФДМУ по Запорізькій області  і  ЗАТ «Джаз». Крім того, інший термін контролю сторонами в Договорі купівлі-продажу №17/98 від 14.10.1998 року не обумовлений (а.с.10-12).

Як свідчать матеріали справи, РВ ФДМУ по Запорізькій області, в порушення  умов договору купівлі-продажу та приписів Закону, Фонд здійснював перевірку дотримання умов договору купівлі продажу за межами строків, визначених договором купівлі-продажу, законами України та іншими нормативними документами, на підставі та відповідно до яких Фонд виконує функції з управління об’єктами права державної власності, що належать до сфери його управління в процесі приватизації.

Виходячи з приписів ст.19 Закону України “Про особливості приватизації об`єктів незавершеного будівництва”, яким також визначений порядок приватизації об’єктів незавершеного будівництва, в установленому законодавством порядку підлягає розірванню саме договір купівлі-продажу та передбачені наслідки  розірвання, а саме: покупець, з яким розірвано договір купівлі-продажу, повертає об’єкт приватизації в державну власність за актом прийому-передачі та відшкодовую державі збитки, завдані невиконання умов договору купівлі-продажу.

Отже, в названому законі також мова йде саме про договір купівлі-продажу об’єкту незавершеного будівництва. Розірвання  іншої угоди (якою є Угода №120)  та правові наслідки розірвання такої Угоди у вигляді повернення об’єкту приватизації до державної власності зазначеним  Законом не передбачені.

За наведених обставин правові підстави для задоволення позовних вимог РВ ФДМУ по Запорізькій області відсутні.

Доводи позивача спростовуються  вищезазначеним.

Враховуючі викладене та з огляду на відповідність висновків господарського суду про відмову в задоволенні позову обставинам справи, що відповідають чинному законодавству, колегія суддів дійшла висновку про безпідставність вимог  позивача щодо скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Запорізький апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області,  м. Запоріжжя,  залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 13.02.2007 року у справі №10/358/06 – без змін

Постанову оформлено відповідно до ст.84 ГПК України 18.05.2007.