ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2007 р.
№ 31/419-06

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П.–головуючий, судді Бенедисюк І.М. і Львов Б.Ю.

розглянув касаційну скаргу Новомосковської об’єднаної державної податкової інспекції у Дніпропетровській області, м. Новомосковськ Дніпропетровської області (далі –Новомосковська ОДПІ)

на ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.05.2007

зі справи № 31/419-06

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю агрофірми "Промінь",             с. Чернетчина Магдалинівського району Дніпропетровської області

до сільськогосподарського товариства "Приорільський", с. Чернетчина Магдалинівського району Дніпропетровської області,

Новомосковської ОДПІ,

Державної виконавчої служби у Магдалинівському районі Дніпропетровської області, смт Магдалинівка Дніпропетровської області,

Управління Пенсійного фонду України в Магдалинівському районі Дніпропетровської області, смт Магдалинівка Дніпропетровської області, та

Нехворошанського приватного інкубаторно-птахівничого підприємства,             с. Нехвороша  Магдалинівського району Дніпропетровської області

про визнання права власності на майно,

Судове засідання проведено за участю представників:

товариства з обмеженою відповідальністю агрофірми "Промінь" –не з'яв.,

сільськогосподарського товариства "Приорільський"–не з'яв.,

Новомосковської ОДПІ –Панченко Л.О.,

Державної виконавчої служби у Магдалинівському районі Дніпропетровської області –не з'яв.,

Управління Пенсійного фонду України в Магдалинівському районі Дніпропетровської області –не з'яв.,

Нехворошанського приватного інкубаторно-птахівничого підприємства –               не з'яв.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 14.02.2007 (суддя Мороз В.Ф.) позов задоволено.

Новомосковська ОДПІ, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, яку ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.04.2007 повернуто скаржнику на підставі пункту 2 частини першої статті 97 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України) в зв’язку із неподанням належних доказів надсилання копії скарги іншій стороні.

Після усунення цих недоліків Новомосковська ОДПІ повторно звернулася з апеляційною скаргою, яку ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.05.2007 (колегія суддів у складі: суддя Лотоцька Л.О. –головуючий, судді Бахмат Р.М., Євстигнеєва О.С.) повернуто без розгляду на підставі пункту 4 частини першої статті 97 ГПК України внаслідок подання скарги після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про відновлення цього строку.

Новомосковська ОДПІ звернулася до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.05.2007 скасувати і передати справу для розгляду в порядку апеляційного провадження. Своє прохання скаржник мотивує тим, що ним заявлено клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги (пункт 1 резолютивної частини апеляційної скарги), але апеляційним судом безпідставно відхилені поважні причини пропуску такого строку.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Сторони відповідно до статті 1114 ГПК України належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Перевіривши застосування апеляційним господарським судом норм   процесуального права, Вищий господарський суд України дійшов висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

Відповідно до статті 50 ГПК України процесуальні дії вчиняються у строки, встановлені цим Кодексом, строки для вчинення процесуальних дій визначаються точною календарною датою, перебіг процесуального строку починається наступного дня після календарної дати, якою визначено його початок.

Згідно з частиною першою статті 93 ГПК України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня прийняття рішення місцевим господарським судом, а у разі якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення –з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 51 ГПК України передбачено, що у випадках, коли останній день строку припадає на неробочий день, днем закінчення строку вважається перший наступний за ним робочий день.

У даному випадку останнім днем подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції від 14.02.2007 (оформлене відповідно до вимог статті 84 ГПК України 14.03.2007 і розіслане сторонам 15.03.2007) було 26.03.2007 (оскільки 24.03.2007 –неробочий день).

Відповідно до статті 53 ГПК України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Новомосковська ОДПІ, подавши 23.03.2007 первісну апеляційну скаргу, подала і клопотання про відновлення строку для її подання (хоча строк при поданні первісної скарги пропущений і не був). 18.04.2007 після усунення недоліків, викладених в ухвалі апеляційного господарського суду від 11.04.2007, Новомосковська ОДПІ подала ту ж саму апеляційну скаргу (в якій викладено клопотання про відновлення пропущеного строку подання скарги).

ГПК України не встановлює переліку причин, які можуть бути визнані поважними. Це має вирішувати суд в кожному конкретному випадку.

Згідно з частиною четвертою статті 97 ГПК України після усунення обставин, зазначених, зокрема, у пункті  2 частини першої цієї статті, сторона у справі має право повторно подати апеляційну скаргу в загальному порядку.

Таким чином, в даному разі якщо у повторному поданні апеляційної скарги з цієї справи скаржник усунув недоліки, які були підставою для повернення апеляційною інстанцією первісної апеляційної скарги, та подав клопотання про відновлення строку подання такої скарги, то апеляційний господарський суд мав правові підстави для позитивного вирішення питання про відновлення пропущеного строку, оскільки це необхідно для судового захисту прав і охоронюваних законом інтересів сторони у справі.

Отже, Дніпропетровський апеляційний господарський суд у винесенні оскаржуваної ухвали не застосував норму процесуального права, яка підлягала застосуванню (частину першу статті 53 ГПК України), а тому безпідставно повернув апеляційну скаргу Новомосковській ОДПІ.

З урахуванням викладеного оскаржувану ухвалу слід скасувати, відновити Новомосковській ОДПІ строк подання апеляційної скарги на рішення господарського суду першої інстанції, а матеріали справи передати на розгляд  суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 1117, 1119 –11111, 11113 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Новомосковської об’єднаної державної податкової інспекції у Дніпропетровській області задовольнити.

2. Ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.05.2007 зі справи № 31/419-06 скасувати.

3. Відновити Новомосковській об’єднаній державній податковій інспекції у Дніпропетровській області строк подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.02.2007 зі справи № 31/419-06.

4. Справу передати на розгляд Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Суддя                 В. Селіваненко

Суддя                                                                                                  І. Бенедисюк

Суддя                                                                                                  Б. Львов