КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2007                                                                                           № 18/374

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Отрюха  Б.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Тарасенко Н.В., юр.

від відповідача 1 - Галдецький В.А., юр.

від відповідача 2 - Пурхал О.О., юр.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ЗАТ "Українські вертольоти"

на рішення Господарського суду м.Києва від 26.07.2007

у справі № 18/374

за позовом                               Міністерство оборони України

до                                                   ЗАТ "Українські вертольоти"

Військова частина А0105

про                                                  визнання недійсним на майбутне договору оренди

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 27.07.2007р., за заявленимпозивачем у своєму позові клопотанням про забезпечення позову, було вжито заходів до забезпечення позову шляхом заборони ЗАТ “Українські вертольоти” подальшу експлуатацію, використання в будь-якій спосіб, в тому числі зміну місцезнаходження вертольотів переданих в оренду Військовою частиною А0105.

Відповідач  - ЗАТ “Українські вертольоти”, не погодившись з прийнятою ухвалою звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить вищезазначену ухвалу скасувати, посилаючись на те, що судом були порушені норми матеріального та процесуального права.

Колегія дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, наявність та поважність обставин, що зумовили прийняття ухвали про забезпечення позову, прийшла до висновку, що ухвала від 27.07.2007р. не відповідає вимогам чинного законодавства і підлягає скасуванню, з наступних підстав:

24.07.2007р. позивач – Міністерство оборони України звернувся до Господарського суду м. Києва з позовною заявою про визнання недійсним на майбутнє договору оренди вертольотів армійської авіації Сухопутних військ Збройних Сил України від 18.06.2003р. №01/2003-06, який був укладений між Військовою частиною А0105 та ЗАТ “Українські вертольоти”

Ухвалою від 27.07.2007р. у справі №18/374 клопотанням позивача про забезпечення позову на підставі ст. ст. 66, 67 ГПК було задоволено.

Згідно з п. 3  Роз’яснення Вищого арбітражного суду України від 23.08.94 р. N 02-5/611 " Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", умовою застосування заходів забезпечення до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред’явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Аналізуючи викладені обставини, що спричинили прийняття ухвали від 27.07.2007р. колегія приходить до висновку про те, що реальної загрози неможливості або утруднення виконання рішення (в разі задоволення позову) як підстави для вжиття заходів забезпечення фактично не може бути.

Інститут забезпечення позову спрямований для запобігання вчинення будь - яких дій або втрати майна, що могло б призвести до неможливості виконання рішення суду.

Крім того, колегія звертає увагу на те, що адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Особливість договорів оренди полягає в тому, що при визнанні таких договорів недійсним це відбувається на майбутнє. Своєю забороною експлуатувати орендоване майно суд першої інстанції безпідставно, ще до прийняття об’єктивного, повного та правомірного рішення позбавив можливості осіб використовувати своє право на оренду майна, що є фактично передчасним вирішенням спору по суті, без дослідження матеріалів справи та обставин по даному спору у повному обсязі.

З огляду на вищевикладене, колегія приходить до висновку про те, що   судом першої інстанції невірно та передчасно застосовані заходи забезпечення позову у співвідношенні інтересів позивача щодо заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

З урахуванням наведеного вище, колегія приходить до висновку про, те що ухвала від 27.07.2007р. винесена необґрунтовано, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала від 27.07.2007р. по справі №18/374 скасуванню.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства (ЗАТ) “Українськівертольоти”  задовольнити.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.07.2007 р. по справі №18/374 скасувати.

Матеріали справи №18/374 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді

29.08.07 (відправлено)