СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Луцьк, пр. Волі, 54 а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"25" вересня 2007 р.

Справа № 5/67-2А.

за позовом
підприємця ОСОБА_1

до
Луцької об'єднаної державної податкової інспекції

за участю третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління
державного казначейства у Волинській області

про
визнання нечинним податкового повідомлення-рішення від ІНФОРМАЦІЯ_1р.
№НОМЕР_2та стягнення бюджетного відшкодування з ПДВ в сумі 77617грн.

Суддя  Слупко В.Л.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2.
-адвокат (угода НОМЕР_1.)

від відповідача: Стельмащук
Ю.Г. -заст.нач.юрид.відділу (дов.№17 від 18.06.2007р.), Політаєв Ю.В.
-гол.держ.подат.інспектор (дов. від 20.03.2007р.)

від третьої особи: Зізюкіна
Ю.В. -гол.спеціаліст (дов.№12-09/10-83-521 від 01.02.2007р.)

Справа слухається з участю
прокурора  згідно листа 1-го заступника
прокурора Волинської області В.Веселухи від 29.08.2007р. №05-524 про вступ
прокурора у справу на стороні відповідача.

В судовому засіданні 18.09.2007р.
оголошувалась перерва до 20.09.2007р. для надання позивачем доказів в
підтвердження заявленого до відшкодування ПДВ та уточнення адреси в зв'язку з
поверненням ухвал суду про відкриття провадження в даній справі.

Суть спору:
Підприємець ОСОБА_1. просить визнати нечинним податкове
повідомлення-рішення від ІНФОРМАЦІЯ_1р. №НОМЕР_2, яким Луцька ОДПІ зменшила
йому суму бюджетного відшкодування за вересень 2006р. на 77617грн. та просить
стягнути з Держбюджету України бюджетне відшкодування з ПДВ в сумі 77617грн.
Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що податковий орган безпідставно ототожнює
звичайну ціну з митною вартістю ввезених ним товарів.

Луцька ОДПІ проти позову заперечує,
мотивуючи тим, що оспорюваним податковим повідомленням-рішенням позивачу
правомірно зменшено бюджетне відшкодування на суму 77617грн. за вересень 2006
року, оскільки позивач в порушення п.4.1 ст.4 Закону України «Про податок на
додану вартість»невірно визначає базу оподаткування ПДВ, а саме позивачем не
було враховано, що база оподаткування ПДВ операцій з поставки товарів (послуг)
повинна визначатися, виходячи з їх договірної (контрактної) вартості,
визначеної за вільними цінами, але не нижче за звичайні ціни із врахуванням
акцизного збору, мита та інших загальнодержавних податків і зборів.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне:

В грудні 2006р. Луцькою ОДПІ
проведено позапланову перевірку підприємця ОСОБА_1. з питань достовірності
нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ за вересень 2006р., про що
складено акт від НОМЕР_3за результатами якого позивачу оспорюваним податковим повідомленням-рішенням
№НОМЕР_2від ІНФОРМАЦІЯ_1р. зменшено суму бюджетного відшкодування на 77617грн.

В акті перевірки зафіксовано
наступне:

Згідно з поданою підприємцем
ОСОБА_1. до Луцької ОДПІ податковою декларацією з ПДВ за вересень 2006р. та
розрахунком суми бюджетного відшкодування сума, що підлягає бюджетному
відшкодуванню на рахунок платника в банку складає 77617грн.

Відповідно до даних декларації:
залишок від'ємного значення попереднього податкового періоду за вирахуванням
суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного
періоду, складає 77617грн.; сума податкового кредиту попереднього податкового
періоду складає 350812грн.; сума податкового кредиту попереднього податкового
періоду, фактично сплаченого отримувачем товарів (послуг) у попередньому
податковому періоді митним органам, постачальникам таких товарів (послуг),
складає 350812грн.

Згідно з поданою підприємцем
ОСОБА_1. до Луцької ОДПІ податковою декларацією з ПДВ за серпень 2006р.
від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою
податкового кредиту складає 77617грн.

Протягом серпня 2006р. ОСОБА_1.
імпортував на митну територію України: покриття для підлги, кузова для
автомобілів та кавовий напій Maccoffe, що підтверджується вантажно-митними
деклараціями.

При розмитненні товару підприємець
ОСОБА_1. сплачував митним органам податок на додану вартість виходячи з митної
вартості товару, яка визначена в графі 12 вантажно-митної декларації з
врахуванням акцизного збору, мита та митних зборів. При цьому митна вартість
вказана у ВМД є вищою від фактурної вартості вказаної в графі 42.

При реалізації товару на митній
території України базу оподаткування ПДВ підприємець ОСОБА_1. розраховував
виходячи з їх фактурної вартості, що стверджується і в позовній заяві та не
заперечується представником позивача.

Проаналізувавши матеріали справи,
суд дійшов висновку про те, що Луцька ОДПІ правомірно оспорюваним податковим
повідомленням-рішенням зменшила позивачу суму бюджетного відшкодування за
вересень 2006р. на 77617грн., а тому вимоги позивача задоволенню не підлягають.

При цьому суд виходив з наступного:

Об'єкт, база та ставки
оподаткування податком на додану вартість, порядок обліку, звітування та
внесення податку на додану вартість до бюджету визначені спеціальним Законом
України «Про податок на додану вартість №168/97-ВР від 03.04.1997р. з
наступними змінами і доповненнями.

Згідно пункту 4.1 ст.4 Закону
України «Про податок на додану вартість»база оподаткування ПДВ операцій з
поставки товарів (послуг) визначається виходячи з їх договірної (контрактної)
вартості, визначеної за вільними цінами, але не нижче рівня за звичайні ціни з
врахуванням акцизного збору, мита та інших загальнодержавних податків та
зборів.

Фактично позивачем база
оподаткування ПДВ по операціях продажу в Україні ввезених на митну територію
України товарів визначена виходячи із договірної ціни з контрагентами,
зазначеними у договорах, тобто без врахування митних платежів, акцизного збору
та інших платежів як це передбачено п.4.1 ст.4 Закону України «Про податок на
додану вартість». Договірну ціну з реалізації товарів на митній території
України позивач вважає звичайною, в той час як податкова інспекція вважає, що
база оподаткування ПДВ повинна бути не нижче за звичайну ціну з врахуванням
акцизного збору, мита та інших платежів. При цьому сторони посилаються на одні
і ті ж норми чинного законодавства.

Як встановлено в судовому
засіданні, підприємець ОСОБА_1. при ввезенні на митну територію України товарів
для подальшої їх реалізації при їх розмитненні сплатив ПДВ, виходячи з митної
вартості і врахуванням акцизного збору, мита, митних зборів та сплачену суму
ПДВ відніс до податкового кредиту. Митна вартість перевищувала договірну ціну
на суми донарахованих платежів, що стверджує сам позивач в позовній заяві,
відповідно позивач зобов'язаний був визначити базу оподаткування ПДВ у вересні
2006р. виходячи з договірної вартості, визначеної за вільними цінами, але не
нижче за звичайну ціну з врахуванням акцизного збору, мита та інших платежів,
як це визначено п.4.1 ст.4 Закону України «Про податок на додану вартість».

Як свідчать матеріали справи Луцька
ОДПІ не визначає за непрямим методом звичайну ціну, не ототожнює її з митною
вартістю, як це стверджує позивач, а застосовує правову норму п.4.1 ст.4 Закону
України «Про податок на додану вартість»щодо визначення бази оподаткування ПДВ
з операцій поставки товарів із зазначеним в ній обмеженням щодо рівня звичайної
ціни.

Заниження позивачем бази
оподаткування ПДВ на 388085грн. призвело відповідно до заниження податкового
зобов'язання по ПДВ на 77617грн., відповідно податковий орган правомірно на
вказану суму зменшив позивачу заявлену до відшкодування суму ПДВ.

Керуючись
Законом України «Про податок на додану вартість», ст.ст. 158-163, Кодексу
адміністративного судочинства України, господарський суд, -

постановив:

В позові відмовити.

Постанову може бути оскаржено у
строк і порядку, передбачені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства
України. Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст.254
Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя
В.Л.Слупко

Дата виготовлення повного тексту постанови
27.09.2007р.