ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

16.08.07                                                                                           Справа  № 10/2

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючої судді                                              Орищин Г.В.

суддів                                                                  Дубник О.П.

Якімець Г.Г.

розглянув апеляційну скаргу державної податкової інспекції у м.Рівне (далі - ДПІ) від 02.02.2007 р. № 4348/10-15

на постанову господарського суду Рівненської області від 19.01.2007 року

у справі № 10/2

за позовом ДПІ у м.Рівне

до відповідача відділу Державної служби охорони при УМВС України в Рівненській області, м.Рівне (далі –ВДСО)

про стягнення 255734,52 грн.

За участю представників сторін:

від скаржника –не з’явився

від відповідача –Хоменко А.П. –юр.

Клопотання скаржника про відкладення розгляду апеляційної скарги (а.с.169) судовою колегією відхиляється, як безпідставне.

Права і обов’язки сторін, передбачені ст.ст. 49, 51 Кодексу адміністративного судочинства України, представникам  було роз’яснено.

Постановою господарського суду Рівненської області від 19.01.2007 р. у справі № 10/2 (суддя Юрчук М.І.) відмовлено в позові державній податковій інспекції у м.Рівне (далі - ДПІ) про стягнення 255734,52 грн. з відділу Державної служби охорони при УМВС України в Рівненській області (далі –ВДСО). Дана постанова мотивована судом тим, що неправомірним та безпідставним є твердження податкового органу, що із сум грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних особами начальницького і рядового складу Державної служби охорони у зв’язку з виконанням обов’язків несення служби, необхідно було утримати та перерахувати до бюджету податок з доходів фізичних осіб, а грошову компенсацію виплатити за рахунок відповідних коштів, які є джерелом фінансування осіб начальницького і рядового складу ОВС, тобто за рахунок власних коштів.

Позивач у справі –ДПІ у м.Рівне, подав апеляційну скаргу на згадану постанову  господарського суду, оскільки, на його думку, господарським судом порушено норми матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає скаржник, відповідач зобов?язаний був із сум грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у зв?язку з виконанням обов?язків несення служби,  утримати та перерахувати до бюджету податок з доходів фізичних осіб, а грошову компенсацію виплатити за рахунок відповідних коштів, які є джерелом фінансування військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу; що судом не враховано вимог Постанови КМ України від 15.01.2004 р. № 44 “Про затвердження порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних  військовослужбовцями та особами рядового і начальницького  складу” із  змінами та доповненнями і т. ін.

Відповідач з вимогами скаржника не погоджується з підстав, викладених у запереченнях на апеляційну скаргу (а.с.116-119) та в усних поясненнях в судовому засіданні.

При розгляді апеляційної скарги та матеріалів справи судовою колегією встановлено наступне:

За результатами проведеної ДПІ у м.Рівне виїздної планової документальної перевірки відділу Державної служби охорони при УМВС України в Рівненській області з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2005 р. по 01.07.2006 р., 16 жовтня 2006 року складено акт за              № 723/23-100/08596995, яким, зокрема, встановлено порушення відповідачем п.п.8.1.2 п.8.1 ст.8, п.п.«а»п.2 ст. 19, п.п.20.3.2 п.20.3 ст. 20 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», ст. 38 Закону України «Про Державний бюджет України на 2005 рік», ст.37 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік»- утримано та не перераховано до бюджету податок з доходів фізичних осіб в сумі 255734,52 грн. з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями та особами рядового і начальницького складу.

На думку податкового органу, відповідачем із сум грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у зв’язку з виконанням обов’язків несення служби необхідно було утримати та перерахувати до бюджету податок з доходів фізичних осіб, а грошову компенсацію виплатити за рахунок відповідних коштів, які є джерелом фінансування військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, тобто за рахунок власних коштів. Скаржник просить стягнути з відділу державної служби охорони при УМВС України в Рівненській області за рахунок активів утриманий, але не перерахований податок з доходів фізичних осіб в сумі 255 734,52 грн.

Заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам та матеріалам справи, судова колегія відзначає наступне:

У відповідності до статті 1 Закону України "Про міліцію", міліція в Україні - державний озброєний орган виконавчої влади, який захищає життя, здоров'я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань.

Рішенням Конституційного Суду України у справі №1-16/99 від 06.07.1999 р. встановлено, що служба в міліції передбачає рад специфічних вимог, які дістали своє відображення у законодавстві. Норми, що регулюють суспільні відносини у цих сферах, враховують екстремальні умови праці, пов'язані з постійним ризиком для життя та здоров'я, жорсткі вимоги до дисципліни, професійної придатності, вольових, фізичних та інших якостей. Це повинно компенсуватись наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Тому, відділ ДСО являючись структурним підрозділом  міліції, яка є органом виконавчої влади, не міг не компенсувати своїм працівникам втрати частини доходів, що утримувались з частини грошового забезпечення і саме тому, у відповідності до пункту 22.7 статті 22 Прикінцевих положень Закону України "Про податок з фізичних осіб", суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, особами начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ у зв'язку із виконанням обов'язків несення служби, протягом жовтня 2005 р. по червень 2006 р., ВДСО при УМВСУ в Рівненській області спрямовувались виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.

Згідно ст. 37 Закону України "Про державний бюджет України на 2006 рік", в 2006 році рівноцінна та повна компенсація втрат доходів військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (у тому числі відряджених до органів виконавчої влади та інших цивільних установ), пов'язаних із оподаткуванням грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних ними у зв'язку з виконанням обов'язків несення служби, відповідно до вимог пункту 22.7 статті 22 Закону України "Про оподаткування з доходів фізичних осіб" здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримуюють військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями та особами начальницького і рядового складу ОВС, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 06.01.2005 р. № 17 (далі - Порядок), визначено, що виплата грошової компенсації здійснюється підприємствами, установами та організаціями, що утримують військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу ОВС, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв’язку із виконанням ними своїх обов'язків під час проходження служби, що пов'язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб". Грошова компенсація  виплачується за місцем одержання грошового забезпечення  у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Абзацом 1 пункту 9 Положення про Державну службу охорони при МВС України, затвердженого постановою КМ України від 10.08.1993 р. № 615 визначено, що ДСО провадить свою діяльність на засадах госпрозрахунку за рахунок коштів, одержаних її підрозділами, підприємствами та установами за організацію і надання послуг з охорони та безпеки за договорами, та інших надходжень, передбачених законодавством. Інших джерел фінансування не передбачається.

Тому, твердження скаржника про те, що із сум грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних особами начальницького і рядового складу ДСО у зв'язку із виконанням обов'язків несення служби, необхідно було утримати та перерахувати до бюджету податок з доходів фізичних осіб, а грошову компенсацію виплатити за рахунок відповідних коштів, які є джерелом фінансування осіб начальницького і рядового складу ОВС, тобто за рахунок власних коштів, є неправомірним.

Окрім цього, в Законі України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" не передбачено коштів на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів осіб начальницького та рядового складу підрозділів ДСО при МВС України.

Судова колегія погоджується з твердженням господарського суду, що на сьогоднішній день відсутній порядок, який передбачав би як сплату до бюджету податку з доходів осіб рядового та начальницького складу підрозділів ДСО, так і рівноцінну компенсацію з бюджету цих коштів, з метою соціального захисту працівників міліції.

ВДСО при УМВС України в Рівненській області не є розпорядником бюджетних коштів, хоча відділом щоквартально у податковий орган подавались звіти про нарахування податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями та особами рядового і начальницького складу, виплати щомісячної грошової компенсації втрат,  у зв’язку з утриманням цього податку, про що свідчать штампи податкового органу про їх отримання. Однак, відсутні підстави вважати дану суму узгодженою самостійно, оскільки така не визначалась відповідачем як податкове зобов”язання, яке підлягає перерахуванню до бюджету.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови, як такої, що прийнята у відповідності з вимогами чинного законодавства, на підставі фактичних обставин і матеріалів справи.

Отже, керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, п.п.6 і 7 р.YІІ Кодексу адміністративного судочинства України, -

Львівський апеляційний господарський суд  У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ДПІ у м.Рівне відхилити.

Постанову господарського суду Рівненської області від 19.01.2007 року у справі

№ 10/2 залишити без змін.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути

оскаржена в касаційному порядку, у відповідності із ст.ст.211, 212 КАС України.

Справу повернути в господарський суд Рівненської області.

головуючий суддя                                                                Г.В. Орищин

судді                                                                                      О.П. Дубник

Г.Г. Якімець