ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

21.06.2007
Справа №2-15/7699-2007

За позовом Сімферопольського виробничого підприємства водопроводно-каналізаційного господарства (95053, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Гурзуфська, 5, )

До відповідача Дочірнього підприємства «Житлово-комунальна контора відкритого акціонерного товариства «Кримбуд» (95001, АР Крим, Сімферополь, вул. Жидкова, 76, )

Про стягнення 29741,66 грн.

Суддя ГС АР Крим І.А. Іщенко

представники:

Від позивача –  Міркін А.Л., довіреність № 53 від 22.11.2006 р., у справі

Від відповідача – Муссури А.В., довіреність б/н від 15.01.2007, у справі, Шукурджиєв С.В., довіреність № 9 від 21.06.2007 р., у справі

Обставини справи: Сімферопольське виробниче підприємство водопроводно-каналізаційного господарства звернулось до господарського суду АР Крим з позовом  до  Дочірнього підприємства «Житлово-комунальна контора відкритого акціонерного товариства «Кримбуд»  про стягнення 29748,66 грн. за договором № 810 від 03.01.2003 р. на водопостачання з комунального водопроводу та відведення стоків в комунальну каналізацію, з яких: 26301,44 грн. – основний борг, 833,21 грн. – 3 % річних, 2614,01 грн. – інфляційних витрат.

Позивач позовні вимоги підтримав, мотивуючи тим, що відповідно договору № 810 від 03.01.2003 р. на водопостачання з комунального водопроводу та відведення стоків в комунальну каналізацію надавав відповідачу послуги на відпуск води із комунального водопроводу і приймання стоків в комунальну каналізацію, однак відповідач обов’язки за договором щодо повної та своєчасної оплати за надані послуги виконував неналежним чином, що призвело до утворення заборгованості у розмірі 26301,44 грн., що стало причиною для звернення позивача з позовом до суду для стягнення цієї заборгованості в примусовому порядку та нарахування річних та інфляційних витрат.

Представник відповідача у судовому засіданні та у відзиві на позов проти суми основного боргу не заперечував, зазначив що заборгованість утворилася у зв’язку з тим, що вартість водозабезпечення значно виросла, проте механізму компенсації такого зросту для житлово-комунальних господарств до дійсного часу не вироблено. Просить суд надати розстрочку заборгованості на 48 місяців.

Розглянувши|розгледівши| матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши  пояснення представників сторін, суд –

ВСТАНОВИВ:

03 січня 2003 року між Сімферопольським виробничим підприємством водопроводно-каналізаційного господарства (Водоканал)(позивач) та Дочірнім підприємством «Житлово-комунальна контора відкритого акціонерного товариства «Кримбуд»  (Абонент)(відповідач) укладено|ув'язнений| договір № 810 на водопостачання з комунального водопроводу та відведення стоків в комунальну каналізацію.(а.с. 8-9).

Відповідно до пункту 1 вказаного договору Водоканал приймає на себе зобов’язання постачати питну|відпуск| воду з|із| комунального водопроводу Абоненту та надавати послуги по водовідведенню.

Згідно до пункту 1.6 Договору взаєморозрахунки за послуги здійснюються при пред’явленні вимог-доручень або по рахунках. Всі длатіжні документи сплачуються платником в триденний строк.

Позивач обов’язки за договором виконував у повному обсязі, що підтверджується підписаними обома сторонами рахунками : № 810  від 19.10.05 р. на суму 288,94 грн., №810 від 19.10.05 р. на суму 936,48 грн., №810 від 16.11.05 р. на суму 934,63 грн., №810 від 16.11.05 р. на суму 257,87 грн., №810 від 19.12.05 р. на суму 944,26 грн., №810 від 19.12.05 р. на суму 414,36 грн., №810 від 18.01.06 р. на суму 986,22 грн., №810 від 18.01.06 р. на суму 372,92 грн., №810 від 17.02.06 р. на суму 343,69 грн., №810 від 17.02.06 р. на суму 981,05 грн., №810 від 15.03.06 р. на суму 280,06 грн., №810 від 15.03.06 р. на суму 980,30 грн., №810 від 17.04.06 р. на суму 986,22 грн., №810 від 17.04.06 р. на суму 351,83 грн., №810 від 16.05.06 р. на суму 986,96 грн., №810 від 16.05.06 р. на суму 353,68 грн., №810 від 21.06.06 р. на суму 406,58 грн., №810 від 21.06.06 р. на суму 989,93 грн., №810 від 17.07.06 р. на суму 303,73 грн., №810 від 17.07.06 р. на суму 988,07 грн., №810 від 16.08.06 р. на суму 353,68 грн., №810 від 16.08.06 р. на суму 987,71 грн., №810 від 18.09.06 р. на суму 960,32 грн., №810 від 18.09.06 р. на суму 363,30 грн., №810 від 18.10.06 р. на суму 981,05 грн., №810 від 18.10.06 р. на суму 371,06 грн., №810 від 17.11.06 р. на суму 323,34 грн., №810 від 17.11.06 р. на суму 1 013,59 грн., №810 від 19.12.06 р. на суму 882,36 грн., №810 від 19.12.06 р. на суму 3 522,00 грн., №810 від 18.01.07 р. на суму 4 162,85 грн., №810 від 18.01.07 р. на суму 1 617,72 грн., №810 від 16.02.07 р. на суму  2 981,93 грн., №810 від 16.02.07 р. на суму 2 981,93 грн., №810 від 16.02.07 р. на суму 1 545,96 грн., №810 від 20.03.07 р. на суму 1 622,40 грн., №810 від 20.03.07 р. на суму 4 927,08 грн., №810 від 23.04.07 р. на суму   1 500,72 грн., №810 від 23.04.07 р. на суму 4 869,36 грн. (а. с.10-24 ).

Всього виставлено рахунків на суму 46074,21 грн.

Окрім того, на підтвердження прийнятих на себе зобов'язань за вказаним Договором та виставленими рахунками відповідач частково сплатив за спожиті послуги з водопостачання  та водовідведення  у сумі 19 772,77 грн.

Неналежне виконання відповідачем зобов’язань за договором призвело до утворення кредиторської заборгованості перед позивачем за надані послуги, у розмірі  26301,44 грн. за період з 01.10.2005 р. по 24.04.2007 р., що і стало приводом для звернення позивача з позовом до суду для стягнення цієї заборгованості в примусовому порядкую.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться. Аналогічне положення міститься в частині 1 статті 193 Господарського кодексу України, якою визначено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання — відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння  відмова  від  зобов'язання  або одностороння зміна  його  умов  не допускається,  якщо  інше  не   встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач  відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України не представив доказів оплати заборгованості за договором.

Згідно статті 626 Цивільного кодексу України договором є двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов’язковим для виконання сторонами Договору.

Відповідно до статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Так, судом встановлено, що відповідач всупереч вимогам Договору та вимогам чинного законодавства  зобов’язання за договором по оплаті за отримані послуги за водокористування і водовідведення по виставленим рахункам не виконував належним чином, у зв’язку з чим за ним утворилась заборгованість у сумі 26301,44 грн. за період з 01.10.2005 р. по 24.04.2007 р., яка встановлена судом, належним чином підтверджена, визнана відповідачем, а тому вона підлягає стягненню з відповідача.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача суму інфляційних витрат у зв’язку з невиконанням відповідачем своїх зобов’язань у розмірі 2614,01 грн. та 3% річних у розмірі 833,21  грн.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з Дочірнього підприємства «Житлово-комунальна контора відкритого акціонерного товариства «Кримбуд»  інфляційних витрат у розмірі 2614,01  грн. за період з листопада 2005 р. по 24.04.2007 р. суд визнає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Положення частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України щодо встановлення обов’язку боржника по сплаті на користь кредитора 3% річних від простроченої суми суд вважає таким, що кореспондується зі статтею 536 Цивільного кодексу України, яка встановлює, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов’язаний сплачувати проценти.

Так, відповідно статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, вимоги позивача про стягнення з Дочірнього підприємства «Житлово-комунальна контора відкритого акціонерного товариства «Кримбуд» 3% річних у розмірі 833,21 грн. за період з листопада 2005 р. по 24.04.2007 р. підтверджуються матеріалами справи та підлягають стягненню з відповідача.

Згідно частини 5 статті 78 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення  про  задоволення  позову за умови,  що дії відповідача не суперечать законодавству або  не  порушують  прав  і  охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Крім того, відповідачем було заявлено клопотання про надання розстрочки заборгованості на період 48 місяців (а.с. 50).

Розглянувши вказане клопотання, суд вважає за необхідне повідомити наступне.

Згідно статті 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Зі змісту вказаної норми можна зробити висновок, що таке право може бути реалізоване у будь-який час від набрання рішенням законної сили до його фактичного повного виконання.

Суд роз’яснює сторонам право звернутися до суду з заявою про надання відстрочки, розстрочки виконання рішення, або про  зміну способу та порядку його виконання в будь-який час від набрання рішенням законної сили до його фактичного повного виконання.

Відповідно статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні, що відбулося 21.06.2007 р., були оголошені вступна та резолютивна частини рішення згідно статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складний та підписаний у відповідності до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України 22.06.2007 р.

З урахуванням викладеного, керуючись статями 33, 34, 49, 82-84  Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Дочірнього підприємства «Житлово-комунальна контора відкритого акціонерного товариства «Кримбуд» (95001, АР Крим, Сімферополь, вул. Жидкова, 76, , п/р 2628 в Кримському центральному віділенні Промінвестбанку України, МФО 324430) на користь Сімферопольського виробничого підприємства водопроводно-каналізаційного господарства (95053, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Гурзуфська, 5, , п/р 260018814 в КРД ВАТ «Райффайзенбанк Аваль», м. Сімферополь, МФО 324021) 26301,44 грн. основного боргу,  2614,01 грн. інфляційних витрат, 833,21 грн. річних, 297,49 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Наказ видати після набрання судовим рішенням  законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Іщенко І.А.