Господарський суд
Чернігівської області
проспект Миру, 20                                                                                                                   7-99-18
РІШЕННЯ

09 серпня  2007 р.                                                                                                 справа № 14/173

Позивач:          Чернігівський міжрайонний природоохоронний прокурор в інтересах держави (вул. Коцюбинського, 57, м. Чернігів) в особі Комунального підприємства "Чернігівводоканал" Чернігівської міської ради, вул. Жабинського, 15, м. Чернігів, 14017

Відповідач:          Відкрите акціонерне товариство "Завод металоконструкцій та металооснащення", вул. Попова, 18, м. Чернігів, 14001

Предмет спору: про стягнення 1741,91 грн.

Суддя               Книш Н.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

від прокуратури: не з'явився

від позивача: Богаєвська І.В. довіреність №4 від 12.03.2007р., начальник юридичного відділу

від відповідача: Харченко В.В. довіреність №170 від 08.02.2007р., юрисконсульт

СУТЬ СПОРУ:

Чернігівським міжрайонним природоохоронним прокурором в інтересах держави в особі Комунального підприємства "Чернігівводоканал" Чернігівської міської ради подано позов про стягнення з відповідача 1741грн 91коп. згідно договору на водопостачання та водовідведення № 3761 від 24.03.2005р. за перевищення гранично - допустимих концентрацій в стічних водах, що були скинуті у міську каналізацію.

Прокурор був належним чином повідомлений про час та дату слухання справи, але в судове засідання не з’явився. Враховуючи, що явка у судове засідання прокурора не була визнана судом обов’язковою, факт не з’явлення в судове засідання прокурора не є перешкодою для розгляду справи по суті.

Відповідачем подано відзив на позов № 414 від 05.07.07р., в якому проти позову заперечує, посилаючись на те, що в обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на п.п.3.6, 3.7 Договору, які в ньому взагалі відсутні, що відбір стічних вод для аналізу проведено позивачем з порушенням пункту 1.8 „Правил приймання стічних вод підприємств в систему каналізації м. Чернігова” де вказано, що підприємство скидає стічні води в каналізаційну систему міста через окремий випуск з обов’язковим улаштуванням контрольних колодязів, розташованих за межами підприємства. Відповідач посилається у відзиві на те, що для вирішення питання відбору стічних вод між сторонами по справі 05.04.2005 року було складено акт № 6, про те, що встановлено для відбору лабораторних аналізів контрольний колодязь в приємному резервуарі каналізаційної насосної станції, де накопичуються стичні води від магазину-складу вул.Попова,63, житлового будинку вул.Попова,16 та Відповідача. В даному акті було встановлено та погоджено між сторонами час здійснення відбору лабораторних аналізів з 17.15 до 18.00, який Позивачем було проігноровано, так як проба була відібрана в інший час - 16,50год., тобто тоді коли вода не потрапляє за межі підприємства, а накопичується в приємному приямку каналізаційної насосної станції відповідача від магазину складу, житлового будинку та заводу, що підтверджується матеріалами поданими самим Позивачем. Також відповідач посилається на відсутність акту розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, на відсутність пункту відбору проб води питної якості, яка подається на підприємство. Відповідач стверджує, що на підприємстві немає стічних вод від його виробничої діяльності, оскільки КНС побудована згідно з типовими проектом №902-1-31Д5м, що дає можливість попередньої очистки стічних вод, а також розбавлення висококонцентрованих вод санвузлів стічними водами від заводської столової та душових. Відповідач зазначає, що перекачка стічних вод відповідача в каналізаційну мережу позивача проходить тільки в період, коли робітники підприємства миються в душі о 17.15, що стічні води які скидають магазин-склад та житловий будинок в каналізаційну мережу належать позивачу.

Представник позивача в судовому засіданні не заперечував проти відзиву відповідача та стосовно порушення з боку працівників позивача часу відібрання проб стічних вод для аналізу.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення уповноважних представників сторін, з’ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив:

24 березня 2005р. між сторонами було укладено договір № 3761 на водопостачання та водовідведення .

Як зазначено в договорі, він укладений відповідно до “Правил користування  системами комунального водопостачання та водовідведення  в містах і селищах України”, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 01.07.1994р. №65 та Правил приймання стічних вод підприємств в систему каналізації м. Чернігова, затверджених рішенням міськвиконкому №239 від 20.10.03р.

Відповідно до другого розділу договору позивач взяв на себе зобов’язання забезпечити відповідача питною водою в розмірі встановленого ліміту та приймати від відповідача стічні води в розмірі спожитої води, а також виконувати ремонт та заміну приладів обліку холодної води по заявкам і за рахунок відповідача, виконувати роботи з перекриття вводів, приєднання до систем водопостачання, усунення ушкоджень, прочистки та промивання водопровідних та каналізаційних мереж, які знаходяться на балансі у відповідача згідно його замовлень та за його рахунок.

Згідно п.2.10.договору відповідач зобов’язався не допускати скидання в каналізацію дощових та талих вод.

У відповідності до п.14.2 Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, затверджених наказом Державного Комітету України по житлово-комунальному господарству від 01.07.1994р. №65 та зареєстрованих в Мінюсті України 22.07.1994р. за №165/374, каналізуванню підлягають усі об'єкти, обладнані внутрішнім водопроводом. Об'єкти, що приєднуються до комунальної каналізації, мають  бути  каналізовані повністю, часткова їх каналізація забороняється. Кожний об'єкт має бути приєднаний до комунальної каналізації окремим випуском з обов'язковим спорудженням контрольного колодязя. Водоканал має право вимагати від  промислових підприємств влаштування роздільних випусків госппобутових і виробничих стічних вод. Контрольний колодязь повинен перебувати за межами території підприємства,  а його конкретне місцезнаходження узгоджується з Водоканалом. В окремих випадках  при  наявності декількох випусків Водоканал може запропонувати  підприємству об'єднати їх в один випуск.

Як свідчать матеріали справи та не заперечують сторони, між ними як додаток до Договору № 3761 складено акт № 6 від 05 квітня 2005 року, в якому вказано, що встановлено для відбору лабораторних аналізів контрольний колодязь в прийомному резервуарі каналізаційної насосної станції де накопичуються стічні води від магазин–складу по вул.Попова,63 та жилого будинку по вул.Попова,16 та заводу МК і МО, що основний скид стічних вод заводу відбувається з  1715 до 1800 і тому проби для лабораторних аналізів для Відповідача слід проводити саме в цей час.

У відповідності до Правил приймання стічних вод підприємств в систему каналізації м.Чернігова, затверджених рішенням Чернігівського міськвиконкому № 290 від 20.10.03р., позивачу надано право з метою  контролю якості стічних вод  здійснювати відбір разових проб.

Порядок відбору проб визначений п. 6.2 Правил приймання стічних вод підприємств в систему каналізації м. Чернігова,

Відповідно до підпунктів 6.2.2- 6.2.7 Правил приймання стічних вод підприємств в систему каналізації м. Чернігова, при здійснені відбору проб обов’язково здійснюється відбір робочої проби та контрольної проби. Відбір проби для підприємства здійснюється за бажанням підприємства. Робоча проба передається в хімічну лабораторію, а контрольна проба маркується, опечатується водоканалом та скріплюється підписами представників водоканалу і підприємства і зберігається в холодильній шафі водоканалу.

У відповідності до п.6.2.14 Правил, відібрані проби реєструються  у “Журналі-акті відбору проб стічних вод підприємств.”

Як вбачається із матеріалів справи, здійснений позивачем у відповідача відбір проб 26.10.2006 року було зафіксовано у “Журналі-акті відбору проб стічних вод підприємств”, як це передбачено Правилами з зазначенням часу відбору лабораторних проб, а саме 1650, що відрізняється від часу визначеного та узгодженого між сторонами в Акті № 6 від 05.04.05 року.

Відповідно до аналізу № 493 від 26.10.2006р., проведеного лабораторією позивача, було встановлено перевищення гранично допустимої величини по залізу –1,18 мг/дм3 (по договору допустима концентрація по залізу становить - 0,5 мг/ дм3), по фосфатам –8,97 мг/дм3 (по договору допустима концентрація по фосфатам становить - 7,0 мг/ дм3), по азоту амонійному –25,9 мг/дм3 (по договору допустима концентрація по азоту амонійному - 20,0 мг/ дм3), про що відповідач був повідомлений телефонограмою 27.10.06р., що підтверджується випискою із журналу реєстрації  телефонограм по підприємству.

За результатами проведеного аналізу, позивачем було виставлено відповідачу рахунок №7/5-1845-25 від 10.11.2006р. за перевищення ГДК забруднюючих речовин в стічних водах на загальну суму 1741,91грн., даний рахунок було направлено позивачем відповідачу 10.11.2006р.

В добровільному порядку даний рахунок відповідачем оплачено не було.

Відповідачем вручено позивачу листи ( про що свідчать відповідні відмітки позивача на листах відповідача) №1647 від 22.11.06р. та №1589 від 03.11.06р., в яких повідомляв позивача про порушення останнім часу здійснення відбору лабораторних проб - о 1645 та про повернення без виконання рахунку №7/5-1845-25 від 10.11.06р.

Представник позивача в судовому засіданні не заперечував факту порушення працівниками позивача часу відібрання проб стічних вод для аналізу.

З урахуванням вищезазначеного суд доходить висновку, що як свідчать матеріали справи та підтверджує представник позивача в судовому засіданні, лабораторний відбір проби стічних вод було проведено в супереч приписам Правил приймання стічних вод підприємств в систему каналізації м. Чернігова та акту від 05.04.05р. вибору контрольного колодязя, та встановленого в ньому часу, а тому братися до уваги судом не може, так як не відображає дійсних показників забруднюючих речовин у стічних водах заводу - відповідача.

У відповідності до ст.ст 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про  відсутність належних доказів, які підтверджують факт скидання стічних вод відповідачем з перевищенням концентрації забруднюючих речовин, а тому позовні вимоги позивача є безпідставні і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 50, 70, 95, 110, 111 Водного кодексу України, ст. ст. 44, 68, 69 Закону України “Про охорону навколишнього природного середовища”, ст.525, 526 Цивільного кодексу України, ст. ст. 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Суддя                                                                   Книш Н.Ю.

Повний текст рішення підписано 14.08.07р.

Суддя                                                                   Книш Н.Ю.

14.08.07