ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2007 р.
№ 23/341

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді:
суддів:
Панової І.Ю.,
Продаєвич Л.В.,
Стратієнко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
м. Маріуполі в Донецькій області

на рішення

та постанову
господарського суду Донецької області від 12.04.2006
Донецького апеляційного господарського суду  від 23.05.2006

у справі
№ 23/341

за позовом
Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя Донецької області

до
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
м. Маріуполі в Донецькій області

про
зобов’язання прийняти до заліку суми понесених витрат на виплату пенсій в розмірі 4798,11 грн.

за участю представників сторін:

від позивача:
не з'явилися

від відповідача:
не з'явилися

Відповідно до статті 1114 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу належним чином повідомлені про час і місце засідання суду (ухвала Вищого господарського суду України від 12.09.2007, надіслана сторонам у справі –13.09.2007), проте сторони не

Доповідач: Продаєвич Л.В.

скористалися правом, наданим їм статею 22 Господарського процесуального кодексу України щодо участі у засіданні суду касаційної інстанції.

Розпорядженням заступника Голови Вищого господарського суду України від 24.09.2007 № 02-12/І/150 призначено колегію суддів у складі: Панова І.Ю. - головуючий, судді Продаєвич Л.В., Стратієнко Л.В.

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2005 року Управління Пенсійного фонду України (надалі –Управління ПФУ) в Іллічівському районі м. Маріуполя Донецької області звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в               м. Маріуполі в Донецькій області (надалі –Відділення виконавчої дирекції  Фонду соціального страхування) про зобов’язання відповідача прийняти до заліку і відшкодування виплачену гром. Пилип Т.Г. пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання  ( у зв'язку зі смертю годувальника) за періоди з 01.06.2002 по 01.01.2003, з 01.01.2003 по 01.07.2003, з 01.11.2003 по 01.01.2004, з 01.01.2004 по 01.07.2004, за грудень 2004, з 01.01.2005 по 01.07.2005 у сумі 4798,11 грн.

Рішенням господарського суду Донецької області від 12.04.2006 (суддя: Забарющий М.І.), залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду  від 23.05.2006 (судді: Українська Р.М.-головуючий, Калантай М.В., Кондратьєва С.І.), позов задоволений, зобов'язано Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування прийняти до заліку і відшкодування виплачену пенсію гром. Пилип Т.Г., призначену по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, що стався за межами України, у сумі 4798,11 грн.

Не погоджуючись із прийнятими у справі судовими актами, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування звернулося до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою про їх скасування як таких, що постановлені з порушенням норм матеріального і процесуального права, та направлення справи на новий розгляд.

В обґрунтування касаційної скарги скаржник наводить наступні твердження:

- судом не зроблено розмежування поняття страхові виплати та пенсії по інвалідності; неправомірно розповсюджено дію Закону України від 23.09.1999 №1105-ХІV "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" на громадян, які отримали каліцтво за межами України;

- господарським судом порушені статті 147, 150 Конституції України щодо тлумачення законів України та статті 42, 22, 33, 43, 56, 57, пункти 3, 6 статті 63, статті 82, 87, 104 Господарського процесуального кодексу України;

- судом не враховано, що Фонд соціального страхування не має юридичних підстав для прийняття до заліку і відшкодування вищевказаної заборгованості, так як ні законодавство України, ні Угода про взаємне визнання прав на відшкодування шкоди, заподіяної працівникам каліцтвом, професійним захворюванням чи іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ними трудових обов'язків, підписана 09.09.1994 державами колишнього СРСР, не покладають на Фонд обов'язків здійснювати виплату потерпілим, які отримали ушкодження здоров'я за межами України.

Крім того, скаржник зазначає, що спір у даній справі не підвідомчий господарському суду за суб'єктним складом його учасників (позивач є органом державної влади) і відносини між сторонами не мають господарського характеру.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 21.07.2006 касаційна скарга з матеріалами справи була передана до Вищого адміністративного суду України, який ухвалою від 09.07.2007 відмовив у відкритті касаційного провадження за скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з огляду на відсутність у нього компетенції на перегляд в касаційному порядку судових рішень, постановлених не за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи касаційної скарги, дійшла висновку про її задоволення з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, з робітником станції Високогірна (Росія) Пилип О.М. при виконанні трудових обов'язків стався нещасний випадок на виробництві, внаслідок якого він помер, про що складено акт за формою Н-1 від 30.01.1985 року.

У зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві, гром. Пилип Т.Г. було призначено та виплачено пенсію у розмірі 4798,11 грн.

Управління ПФУ в Іллічівському районі м. Маріуполя на адресу відповідача направило акти щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві.

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування відмовило від прийняття до заліку і відшкодування витрат Управління ПФУ в Іллічівському районі м. Маріуполя, у зв'язку з чим спір було передано для розгляду до господарського суду Донецької області.

Місцевий господарський суд визнав позовні вимоги Управління ПФУ в Іллічівському районі м. Маріуполя обґрунтованими та задовольнив їх. З висновком суду першої інстанції погодився і Донецький апеляційний господарський суд.

Розглядаючи даний спір, суди попередніх інстанцій керувалися приписами Господарського процесуального кодексу України, але з таким висновком колегія суддів Вищого господарського суду України погодитися не може.

З 01.09.2005 року набрав чинності Кодекс адміністративного судо-чинства України.

Статею 3 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що справа адміністративної юрисдикції –переданий на вирішення адміністративного суду  публічно-правовий  спір,  у  якому хоча б однією зі сторін є орган  виконавчої  влади,  орган  місцевого  самоврядування,  їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі  законодавства,  в  тому  числі  на виконання делегованих повноважень.

Пунктом 7 цієї статті визначено коло суб'єктів владних повноважень, до яких віднесено орган державної влади, орган місцевого самоврядування,  їхня посадова чи службова особа,  інший суб'єкт при  здійсненні  ними  владних  управлінських  функцій  на основі  законодавства,  в  тому  числі  на  виконання  делегованих повноважень.

Позивачем у справі є Управління ПФУ в Іллічівському районі                         м. Маріуполя.

Відповідно до пункту 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001 N 121/2001, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, що, зокрема, здійснює керівництво та управління солідарною системою загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків.

Згідно з пунктом 1.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 № 8-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.05.2002 за N 442/6730, (далі - Положення про Управління Фонду) управління  Пенсійного  фонду України у районах, містах і районах у містах є органами Фонду, підвідомчими відповідно головним управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему органів Фонду.

Відповідно до підпункту 6 пункту 2.2 Положення про Управління Фонду воно відповідно до покладених на нього завдань контролює надходження страхових внесків та інших платежів до Фонду від підприємств, установ, організацій та громадян, збирає у встановленому порядку відповідну звітність, проводить планові та позапланові перевірки фінансово-бухгалтерських документів, звітів та інших документів щодо правильності обчислення та сплати страхових внесків, цільового використання коштів Фонду в організаціях, що здійснюють виплату і доставку пенсій.

З наведеного випливає, що Управління ПФУ в Іллічівському районі                         м. Маріуполя, звертаючись до суду із позовом про зобов’язання Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування прийняти до заліку і відшкодування виплачену гром. Пилип Т.Г. пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (у зв'язку зі смертю годувальника), діяло як орган державної влади при здійсненні ним владних управлінських функцій і, відповідно, як суб'єкт владних повноважень.

Відповідно до пункту 6 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Компетенцію адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ визначено статею 17 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з пунктом 4 частини 1 якої компетенція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Враховуючи, що позивач є суб’єктом владних повноважень, то даний спір підлягав вирішенню за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Судові акти у даній справі прийняті після набрання чинності Кодексом адміністративного судочинства України без урахування його вимог.

Оскільки дану справу господарськими судами першої та апеляційної інстанцій розглянуто після набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України за правилами господарського судочинства, що є порушенням приписів Господарського процесуального кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України, то прийняті у даній справі судові рішення господарського суду першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню.

За таких обставин, дана справа підлягає направленню до господарського суду першої інстанції для її розгляду за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117-11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Донецької області від 12.04.2006 та постанову Донецького апеляційного господарського суду  від 23.05.2006 у справі № 23/341–скасувати.

Справу № 23/341 направити на новий розгляд до господарського суду Донецької області.

Касаційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Маріуполі в Донецькій області –задовольнити.

Головуючий, суддя                                                                     І.Панова

Суддя                                                                                           Л. Продаєвич

Суддя                                                                                              Л. Стратієнко