ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

14.08.2007
Справа №2-21/7863-2006

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Готель «Асторія»,м. Дніпропетровськ,

до відповідача Дочірнього підприємства "Готельне господарство «Асторія», м. Феодосія,

про стягнення  19 203,3 грн.

Суддя Господарського

Суду Автономної Республіки Крим

С.І. Чонгова

Представники:

Позивач Проценко У.І., представник, д/п № 22 від 27.02.2007 р.

Відповідач   Короєд С.О., представник, д/п б/н від 20.06.2007 р.

Сутність спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Готель «Асторія», м. Дніпропетровськ, звернулося до Господарського Суду АРК із позовом до Дочірнього підприємства "Готельне господарство «Асторія», м. Феодосія, у якому просить стягнути суму основного боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 19203,30 грн., суму 3 % річних у розмірі 345,45 грн.  Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати, пов’язані з оплатою державного мита та витрати на інформаційне-технічне забезпечення судового процесу.

Позовні вимоги мотивовані наступним. Позивачу на підставі свідоцтва на знак послуг належить право власності на знак послуг «АСТОРІЯ». 30.08.2004 р. між сторонами був укладений ліцензійний договір на використання знаку послуг, відповідно до якого позивач надав відповідачу за винагороду невиключну ліцензію на використання знаку послуг «АСТОРІЯ». Строк дії договору був встановлений сторонами до 20.06.2010 р. відповідно до умов договору відповідач зобов’язався сплачувати позивачу ліцензійну винагороду. Однак відповідач у порушення умов договору платежі, обумовлені договором, не здійснював, що привело до утворення заборгованості.

01 червня 2007 р. позивачем до матеріалів справи були надані уточнення – збільшення до позовної заяви, у яких позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості з урахуванням індексу інфляції в розмірі 28069,20 грн., 3 % річних в сумі 474,97 грн.

Ухвалою Господарського суду АР Крим від 01 червня 2006 р. провадження по справі було зупинено у зв’язку з призначенням почеркознавчої експертизи.

18 вересня 2006 р. від експертної установи надійшло повідомлення про неможливість дачі висновку.

Ухвалою Господарського суду АР Крим від 03.10.2006 р. провадження по справі було поновлено.

Ухвалою Господарського суду АР Крим від 30.11.2006 р. провадження по справі було зупинено у зв’язку з призначенням повторної почеркознавчої експертизи.

30 травня 2007 р. на адресу суду від експертної установи на адресу суду надійшов експертний висновок № 751 від 18..04.2007 р.

Ухвалою Господарського суду АР Крим від 30.05.2007 р. провадження по справі було поновлено та призначено до слухання.

У судове засідання представник позивача з’явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у засідання суду з’явився, позовні вимоги не визнає, та вказує наступне. Відповідно до договору № 50 купівлі-продажу комунального майна цілісного майнового комплексу комунального підприємства «Готельне господарство «Асторія» за конкурсом, Товариство з обмеженою відповідальністю «НВФ «Укрспецсервіс» придбало у власність об’єкт комунальної власності Феодосійської міської Ради – цілісний майновий комплекс Комунальне підприємство «Готельне господарство «Асторія». За вказаним договором було придбано не лише майновий комплекс, а й саме підприємство з назвою: «Готельне господарство «Асторія». Як убачається із Статуту «Готельне господарство «Асторія», Дочірнє підприємство «Готельне підприємство «Асторія» створено в результаті реорганізації комунального підприємства «Готельне господарство «Асторія» (зареєстроване 31 січня 1995 р. за № 40/1 рішенням Виконавчого комітету Феодосійської міської Ради) в дочірнє підприємство «Готельне підприємство «Асторія» на підставі договору купівлі-продажу комунального майна цілісного майнового комплексу комунального підприємства «Готельне підприємство «Асторія» по конкурсу 17 липня 2003 р. № 50 та рішення Загальних зборів учасників ТОВ «НВФ «Укрспецсервіс». Відповідно до договору № 170703 оренди готельного комплексу «Асторія» від 17.07.2003 р., додатком № 2 від 29.08.2003 р. до цього договору та Додатковою угодою № 7/1 вказаний готельний комплекс передано в оренду Дочірньому підприємству «Готельне підприємство «Асторія».

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення та заперечення представників позивача, відповідача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Товариству з обмеженою відповідальністю «Готель «Асторія» на підставі свідоцтва на знак послуг № 29210 від 15.01.2003 р. належить право власності на знак послуг «АСТОРІЯ».

Позивачем у матеріали справи надано ліцензійний договір на використання знаку послуг від 30.08.2004 р., за яким позивач (Ліцензіатом за договором)надає відповідачу (Ліцензіату за договором) на термін дії договору і за винагороду, виплачену Ліцензіатом, невиключну ліцензію на територію, визначену пунктом 2.2. договору, на використання знаку, який охороняється Законом України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» від 15.12.1993 р. № 3689-ХІІ по пріоритету з 20.06.2000 р.

Ліцензійна винагорода виплачується в вигляді платежів роялті в загальному розмірі 99000,00 грн., у тому числі 20 % ПДВ у сумі 16500 грн., який оплачується Ліцензіатом Ліцензіару в наступному порядку: 9000,00 грн., у тому числі 20 % ПДВ у сумі 1500,00 грн. раз на півроку шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Ліцензіара. При чому календарні межі кожного з півріччя. Сторони обумовили як 01 жовтня та 01 квітня, а вказані платежі роялті виплачуються не пізніше останнього банківського дня першого місяця наступного півріччя за попереднє. Таким чином, перший платіж – не пізніше 29 квітня 2005 р., другий платіж – не пізніше 31 жовтня 2005 р., інші платежі – аналогічним чином, останній платіж роялті – в строк не пізніше даті закінчення терміну дії даного договору (пункт 4.1. договору).

Відповідач заперечує щодо укладення ним договору та підпису вказаного договору директором підприємства відповідача.

18 квітня 2007 р. Кримським науково-дослідницьким інститутом судових експертиз був наданий висновок № 751 по даній справі. Відповідно до вказаного експертного висновку – підписи від імені Уваровой Вікторії Павлівни, розташовані в ліцензійному договорі на використання знаку послуг від 30.08.2004 р. в графі «Ліцензіат» та в листі від 18.04.2005 р. в графі «Уварова В.П.» виконані, вірогідно, не Уваровою Вікторією Павлівною, а іншою особою.

Відповідач також вважає, що спірний договір має бути визнаний недійсним, оскільки він не пройшов державну реєстрацію.

Відповідно до норм статті 1114 Цивільного Кодексу України (частина 1), ліцензія на використання об'єкта права інтелектуальної власності та договори, визначені статтями 1109 (ліцензійний договір), 1112 (договір про створення за замовленням і використання об'єкта права інтелектуальної власності) та 1113 (договір про передання виключних майнових прав інтелектуальної власності) цього Кодексу, не підлягають обов'язковій державній реєстрації.

Проте, суд зауважує, що відповідно до інформації відділення забезпечення державної реєстрації Державного департаменту інтелектуальної власності від 13.07.2007 р. на запит суду повідомлено, що інформація щодо ліцензійного договору між ТОВ «Готель «Асторія», м. Дніпропетровськ, та Дочірнього підприємства «Готельне господарство «Асторія», м. Феодосія, в Державному реєстрі відсутня.

Отже, вказана на договорі його державна реєстрація. № 29210.01.343 не приймається судом до уваги. Виходячи з викладеного, суд вважає, що договір не укладався.

Суд приймає до уваги пояснення відповідача, що своїм найменуванням він користується добросовісно, з наступних підстав.

Відповідно до договору № 50 купівлі-продажу комунального майна цілісного майнового комплексу комунального підприємства «Готельне господарство «Асторія» за конкурсом, Товариство з обмеженою відповідальністю «НВФ «Укрспецсервіс» придбало у власність об’єкт комунальної власності Феодосійської міської Ради – цілісний майновий комплекс Комунальне підприємство «Готельне господарство «Асторія».

За вказаним договором було придбано не лише майновий комплекс, а й саме підприємство з назвою: «Готельне господарство «Асторія».

Як убачається із Статуту «Готельне господарство «Асторія», Дочірнє підприємство «Готельне підприємство «Асторія» створено в результаті реорганізації комунального підприємства «Готельне господарство «Асторія» (зареєстроване 31 січня 1995 р. за № 40/1 рішенням Виконавчого комітету Феодосійської міської Ради) в дочірнє підприємство «Готельне підприємство «Асторія» на підставі договору купівлі-продажу комунального майна цілісного майнового комплексу комунального підприємства «Готельне підприємство «Асторія» по конкурсу 17 липня 2003 р. № 50 та рішення Загальних зборів учасників ТОВ «НВФ «Укрспецсервіс».

Відповідно до договору № 170703 оренди готельного комплексу «Асторія» від 17.07.2003 р., додатком № 2 від 29.08.2003 р. до цього договору та Додатковою угодою № 7/1 вказаний готельний комплекс передано в оренду Дочірньому підприємству «Готельне підприємство «Асторія».

Позивач не надав належних доказів використання саме його знаку на товари та послуги відповідачем у своїй діяльності.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У засіданні суду було оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення оформлено та підписано відповідно до ст. 84 ГПК України 27 серпня 2007 р.

Враховуючи викладене, керуючись ст.. ст.. 1114 Цивільного кодексу України, ст. ст. 33, 34, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволені позову відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Чонгова С.І.