Господарський суд
Житомирської області
————————————————————————————————————————
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "19" червня 2007 р.
Справа № 5/1326

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого судді

судді Брагіної Я.В.

судді

за участю представників сторін

від позивача Мисак О.С. - дов. №1 від 16.05.07р.

від відповідача не з'явився

Розглянув справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Західноукраїнська аграрна компанія" (м. Червоноград Львівської області)

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дари ланів" (м. Андрушівка)

про стягнення 24519,23 грн.

Спір розглядається у більш тривалий термін за погодженням сторін у відповідності до ч.4 ст.69 ГПК України.

Позивач звернувся до господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з відповідача на свою користь 24519,23 грн., з яких 9416,68 грн. - інфляційні витрати, 2265,39 грн. - 3% річних та 12837,16 грн. - сума пені.

Представник позивача в судовому засіданні 07.06.07р. надав уточнений розрахунок інфляційних, 3% річних, пені, відповідно до якого інфляційні становлять 9595,15 грн., 3% річних складають 2187,65 грн. та пеня становить 6831,73 грн., а всього сума позову складає 18614,53 грн.

В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позовній заяві, заперечував проти клопотання відповідача про зменшення пені.

Представник відповідача в засідання суду не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно і належним чином. Надіслав відзив на позовну заяву, в якому  позов визнає частково, просить суд відмовити в позові у частині стягнення 3% річних та зменшити розмір інфляційних  пені.

Справа розглядається за наявними матеріалами у справі на підставі ст.75 ГПК України.

Суд дослідив в судовому засіданні документи: договір №13-01/05 від 13.01.05р., рішення господарського суду по справі №14/2847 від 01.11.06р., розрахунки, банківські виписки, видаткові накладні, довіреності, податкові накладні, свідоцтво про державну реєстрацію, статут, довідку про включення до ЄДРПОУ.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

На виконання умов договору купівлі-продажу №13-01/05 від 13.01.06р.(а.с.5), укладеного між сторонами, позивач поставив відповідачеві продукцію, а саме: премікси для відгодівлі сільськогосподарських тварин на загальну суму 362640 грн., що підтверджується видатковими накладними, податковими накладними та довіреностями (а.с. 61-80) .

Відповідач свої зобов'язання по договору щодо своєчасної оплати товару виконав частково, сплативши позивачеві 265500 грн., що підтверджується банківськими виписками (а.с.28-40).

Тому за відповідачем рахувався борг перед позивачем по договору купівлі-продажу №13-01/05 від 13.01.06р. в розмірі 97140 грн. (362640 грн. - 265500 грн.), що встановлено  рішенням господарського суду Житомирської області по справі №14/2847 від 01.11.06р., яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Західноукраїнська аграрна компанія" задоволено та стягнуто з відповідача Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дари ланів" на користь позивача 97140 грн. боргу, 971,40 грн. витрат по сплаті держмита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

А відповідно до ст.35 ГПК України,  факти, встановлені рішенням господарського суду  під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Станом на день звернення з позовом до суду, відповідач не сплатив борг позивачеві, про що не заперечується і у відзиві відповідача.

Відповідно до п. 7.1 даного договору, у випадку несплати покупцем вартості товару на умовах договору, покупець сплачує продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожень день прострочки.

Згідно ст. 549 ЦК України,  неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано (ст. 232 ГК України).

Перевіривши уточнений розрахунок пені, суд вважає його правильним та таким, що відповідає вимогам чинного законодавства (а.с.58). І тому  задовільняє позов в частині стягнення пені в сумі 6831,73грн., а в решті позову в частині стягнення пені  у сумі 6005,43грн. відмовляє, оскільки при зверненні до суду позивач в порушення вимог ст.232 ГК України нараховував пеню за більший період, ніж за шість місяців.

Крім того, позивач також просить суд стягнути з відповідача згідно уточненого розрахунку 2187,65 грн. 3% річних та 9595,15 грн. інфляційних на підставі ст. 625 ЦК України.

Згідно ст. 625 ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши уточнений розрахунок індексу інфляції позивача, суд приходить до висновку, що при нарахуванні інфляційних останній збільшив  період  нарахування, хоча  не подав до суду заяву про збільшення позовних вимог. Тому суд  задовільняє позовні вимоги в частині стягнення інфляційних у сумі 9382,21грн., а відмовляє в позові  в частині стягнення 213,04грн. інфляційних (9595,15грн. - 213,04грн.).

Суд не приймає доводи відповідача і також задовільняє позов в частині стягнення 3% річних у сумі 2187,65грн. згідно уточненого розрахунку позивача відповідно до вимог ст.625 ЦК України.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач позов щодо підстав та предмету не оспорив, доказів сплати боргу своєчасно не надав.

Крім того, суд відхиляє клопотання відповідача щодо зменшення розміру інфляційних та пені, враховуючи заперечення позивача та не надання доказів,   в підтвердження заявленого клопотання.

Слід зазначити, що відповідно до п.3 ст.83 ГПК України суд вправі зменшити у виняткових випадках неустойку (пеню, штраф), а не індекс інфляції.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення 6831,73 грн. пені, 2187,65 грн. 3% річних та 9382,21 грн. інфляційних обгрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які знаходяться в матеріалах справи та підлягають задоволенню, а в решті позову  відмовляє.

Витрати по сплаті державного мита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу покладаються на відповідача пропорційно сумі задоволених позовних вимог, оскільки він спонукав позивача звернутись з позовом до суду.

Керуючись ст.ст. 549,625 ЦК України, ст.232 ГК України,  33, 34, 35, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Сільськогосподарськоготовариства з обмеженою відповідальністю "Дари ланів", Житомирська область, м. Андрушівка, вул. Лисенка, 10

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Західноукраїнська аграрна компанія", Львівська область, м. Червоноград, вул. Львівська 19, р/р 0275 в ЧФ КБ "Приватбанк", МФО 325882,

- 6831,73 грн. - пені;

- 2187,65 грн. - 3% річних;

- 9382,21грн. - інфляційних;

- 184,02грн. - витрати по сплаті державного мита;

-  88,56грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Відмовити в позові в частині стягнення 6005,43 грн. пені та 77,74 грн. 3% річних.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного терміну з дня його прийняття.

Суддя
Брагіна Я.В.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу

3 - відповідачу