ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05.07.07
Справа № 14/266-07.

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія»

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю спільного Українсько-Білоруського підприємства «Укртехносинтез»

Про стягнення 43 714 грн. 92 коп.

Суддя Миропольський С. О.

Представники сторін:

Від позивача: Доценко О.Є.

Від відповідача: Рудченко О.М.

За участю секретаря судового засідання Емельяненко С.В..

Суть спору: позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 43 714 грн. 92 коп. за поставлений відповідно до накладних №26 СУ112909 від 29.11.06р., №26 СУ112908 від 29.11.06р., №26 СУ120101 від 01.12.06р.,№26 СУ120103 від 01.12.06р., №26 СУ120405 від 04.12.06р,№26 СУ120502 від 05.12.06р.,№26 СУ121502 від 15.12.06р.товар: металеву черепицю та комплектуючи вироби.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому не визнає позовних вимог, посилаючись на те, що позивачем не зазначені обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та додані докази, що підтверджують факт виникнення зобов’язань, щодо оплати вартості отриманого товару. Як зазначає відповідач, всі вимоги щодо оплати за поставлений товар, які були направлені на адресу відповідача, були виконані, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями. Крім того, з позовної заяви та доданих документів не вбачається на підставі, яких первинних бухгалтерських документів виник борг в розмірі 83 456 грн. 85 коп., позивачем лише зазначений акт звіряння взаємних розрахунків, який на думку відповідача не є належним доказом.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні докази, які мають значення для вирішення справи по суті, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Між позивачем та відповідачем було укладено договір поставки, відповідно до якого позивач поставив відповідачу металеву черепицю та комплектуючи вироби (далі - Товар), а відповідач повинен був прийняти та оплатити зазначений товар.

Позивач виконав взяті на себе зобов‘язання в повному обсязі, що підтверджується наявними в матеріалах справи накладними та довіреностями на отримання товарно-матеріальних цінностей. Зазначені документи оформленні належним чином, скріплені підписами та печатками сторін. Проте відповідач свої зобов’язання щодо оплати товару виконав частково і станом на 05.01.2007р. має заборгованість перед позивачем в сумі 43 714 грн. 92 коп.

Враховуючи те, що відповідач розрахувався не в повному обсязі, позивач був змушений звернутися до суду за захистом своїх інтересів.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з акту звірки взаєморозрахунків від 18.01.2007р. підписаного повноважними представниками сторін і завіреного печатками, відповідач має заборгованість перед позивачем в сумі 43 714 грн. 92 коп., яка виникла з моменту підписання акту звірки станом на 18.01.07р.а.с.9,погоджена сторонами, відображена в бухгалтерських документах.

Крім того заборгованість підтверджується накладними №26 СУ112909 від 29.11.06р., №26 СУ112908 від 29.11.06р., №26 СУ120101 від 01.12.06р.,№26 СУ120103 від 01.12.06р., №26 СУ120405 від 04.12.06р,№26 СУ120502 від 05.12.06р.,№26 СУ121502 від 15.12.06р.,довіреностями ЯМШ№695571 від 29.11.06р., ЯМШ№695607 від 01.12.06р., ЯМШ№695607 від 01.12.06р., ЯМШ№695623 від 04.12.06р., ЯМШ№695623 від 04.12.06р., ЯМШ№695571 від 29.11.06р., ЯМШ№695571 від 29.11.06р..

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач доказів сплати боргу в сумі 43 714 грн. 92 коп.за поставлені матеріали суду не подав, тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача даної заборгованості є правомірними, обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача викладені в відзиві, щодо відсутності вимоги про сплату боргу в сумі 43 714 грн. 92 коп., судом не приймаються оскільки повністю спростовуються матеріалами справи, а саме вимогою про сплату №001 від 26.01.2007р. копія якої міститься в матеріалах справи. Заперечення в частині відсутності доказів, що підтверджують факт виникнення зобов’язань, також спростовані наданими позивачем доказами, а саме боргом відображеним в бухгалтерській звітності (акт звірки).

Згідно ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України на відповідача покладаються витрати позивача по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю спільного Українсько-Білоруського підприємства «Укртехносинтез» (40030. м. Суми, пр. Курський, 6; код 21127532) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислової компанії» (79017, м. Львів, вул. Коперника, 39/1; код 13816938) 43 714 грн. 92 коп. заборгованості, 438 грн. 00 коп. державного мита та 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.