ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2007 р.                                                          Справа №  2/216-06

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді                                                  Іоннікової І.А.

суддів:                                                                        Веденяпіна О.А.

Черпака Ю.К.

при секретарі                                                            Гаврилюк Т.В. ,

за участю представників сторін:

від позивача: Климентьєва О.М. (довіреність №ІЦ-01-6-2/306 від 26.03.2007 року),

від відповідача: Демидюк Н.Ф. - голова правління,

Орлова Н.Ф. (довіреність від 30.05.2007 року),

розглянувши апеляційну скаргу Державної інспекції з контролю за цінами у Вінницькій області, м. Вінниця

на постанову господарського суду Вінницької області

від "20" жовтня 2006 р. у справі

за позовом Державної інспекції з контролю за цінами у Вінницькій області, м. Вінниця

до Відкритого акціонерного товариства "Погребищенське автотранспортне підприємство 10537", м. Погребище

про стягнення економічних санкцій в сумі 7464 грн.

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Вінницької області від 20.10.06 рокуу справі №2/216-06 в позові Державної інспекції з контролю за цінами у Вінницькій області до Відкритого акціонерного товариства "Погребищенське автотранспортне підприємство 10537" про  стягнення економічних санкцій в сумі 7464 грн. -  відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою,  в якій просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти новий судовий акт, яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що, на думку скаржника, судом першої інстанції не повністю встановлено всі обставини, що мають значення для справи,  а при винесенні оскаржуваної постанови допущено порушення норм матеріального права.

Зокрема скаржник вказав, що з 05 серпня по 22 вересня 2005 року Інспекцією проведено перевірку дотримання порядку формування та застосування тарифів на перевезення пасажирів у автомобільному  транспорті звичайного режиму руху у міжміському внутрішньообласному сполученні у ВАТ "Погребищенське автотранспортне підприємство 10537" за період з 15.06.05 року по 01.09.05 року. За результатами перевірки складений акт від 22.09.05р.

Скаржник зазначив, що перевіркою встановлено, що відповідач необґрунтовано завищив тариф  на 1 км проїзду  в розмірі 0,096 грн., а саме застосований  ВАТ "Погребищенське АТП-10537" тариф суперечить затвердженому тарифу 0,08 грн. (без ПДВ) за 1 км, передбачений розпорядженням Вінницької облдержадміністрації від 07.06.05 р. №217 "Про встановлення тарифів на перевезення пасажирів  і багажу автомобільним транспортом (який працює у звичайному режимі руху) у міжміському і приміському сполученні у межах Вінницької області" та отримало 2488 грн. необґрунтованої  виручки за період з 12.07.05 р. по 01.09.05 р. згідно відомості  реалізації квитків.

На думку скаржника, Держінспекцією з контролю за цінами у Вінницькій області правомірно по матеріалах перевірки прийнято рішення від 09.03.06р. № ІЦ-02-12/28 про застосування економічних санкцій у сумі - 7464 грн. за порушення державної дисципліни цін ( 2488 грн. - необгрунтована виручка, 4976 грн. - штраф 200%).

Представник позивача в судовому засіданні підтримала доводи викладені в апеляційній скарзі, вважає постанову суду першої інстанції необгрунтованою, просить її скасувати та прийняти новий судовий акт,  яким позовні вимоги задовольнити.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу та його представники в засіданні суду, заперечили проти доводів, викладених в скарзі, вважають постанову місцевого господарського суду законною та обгрунтованою, просять залишити її без змін,  а апеляційну скаргу - без задоволення.

Зокрема відповідач вказав, що позов Держінспекції з контролю за цінами у Вінницькій області  на підставі прийнятого рішення від 09.03.06р. № ІЦ-02-12/28 заявлений поза межами 30- денного терміну визначеного п. 3.6. розділу 3 Інструкції про порядок застосування економічних та фінансових (штрафних) санкцій органами державного контролю за цінами.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

Державна інспекція з контролю за цінами у Вінницькій області в межах наданих повноважень в період з 05 серпня по 22 вересня 2005 року здійснила перевірку дотримання порядку формування та застосування тарифів на перевезення пасажирів у автомобільному транспорті звичайного режиму руху у міжміському внутрішньо обласному  сполученні у ВАТ "Погребищенське автотранспортне підприємство 10537" за період з 15.06.05р. по 01.09.05р. За результатами перевірки складений акт від 22.09.05р.

Тариф на перевезення пасажирів і багажу автомобільним транспортом, який працює у звичайному режимі руху у міжміському внутрішньообласному сполученні затверджений розпорядженням Вінницької облдержадміністрації від 07.06.05р. №217 є граничним і становить - 0,08 грн. (без ПДВ) за 1 кілометр проїзду.

Перевіркою правильності застосування тарифів на ВАТ "Погребищенське автотранспортне підприємство 10537" встановлено, що підприємство здійснює перевезення пасажирів та багажу автобусами, які працюють (у звичайному режимі) у міжміському внутрішньо обласному та міжобласному сполученні відповідно дозволів на перевезення.

ВАТ "Погребищенське АТП-10537" відповідно Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємства" є платником єдиного податку 10% за спрощеною системою оподаткування, обліку та звітності в 2005р. Таким чином, ВАТ "Погребищенське АТП-10537", згідно Закону України "Про внесення змін до деяких Законів України" від 03.06.05р. №2642-ІV, як платник єдиного податку за спрощеною системою оподаткування, обліку та звітності за ставкою 10% та не зареєстрований платником податку на додану вартість не мав права на нарахування податку, податковий кредит, складання податкових накладних та бюджетне відшкодування.

Перевіркою порядку формування плати та примінення тарифів на перевезення пасажирів і багажу у міжміському внутрішньо обласному сполученні автомобільним транспортом у межах Вінницької області, згідно розрахованих таблиць вартості проїзду по маршрутах, що затверджені головою правління ВАТ "Погребищенське АТП-10537" та діють з 12.07.05р. встановлено необгрунтоване завищення тарифу на 1 км проїзду в розмірі - 0,096 грн. (без ПДВ). Примінений ВАТ "Погребищенським АТП-10537" тариф суперечить затвердженому тарифу - 0,08 грн. за 1 км, згідно розпорядження Вінницької облдержадміністрації від 07.06.05р. №217 "Про встановлення тарифів на перевезення пасажирів і багажу автомобільним транспортом (який працює у звичайному режимі руху) у міжміському і приміському сполученні у межах Вінницької області" та є прямим порушенням порядку встановлення та застосування цін.

Відповідно до відомостей реалізації квитків ВАТ "Вопас-10599" за період з 12.07.05р. по 01.09.05р. ВАТ "Погребищенське АТП-10537" необгрунтовано отримало виручки в сумі 2488,73 грн.

Перевіривши дану судом першої інстанції юридичну оцінку обставин справи та    повноту    їх    встановлення,    дослідивши    правильність    застосування    норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Статтею 6 Закону України "Про ціни і ціноутворення" передбачено, що в народному господарстві застосовуються вільні ціни і тарифи, державні фіксовані та регульовані ціни і тарифи. Відповідно до статті 7 цього Закону вільні ціни і тарифи встановлюються на всі види продукції, товарів і послуг, за винятком тих, по яких здійснюється державне регулювання цін і тарифів.

Згідно зі статтею названого 8 Закону державне регулювання цін і тарифів здійснюється шляхом встановлення: державних фіксованих цін (тарифів); граничних рівнів цін (тарифів) або граничних відхилень від державних фіксованих цін та іншими методами, введеними Кабінетом Міністрів України.

За приписами статті 4 Закону України "Про ціни і ціноутворення" Кабінет Міністрів України визначає перелік продукції, товарів і послуг, державні фіксовані та регульовані ціни і тарифи на які затверджуються відповідними органами державного управління та визначає повноваження органів державного управління в галузі встановлення і застосування цін (тарифів), а також по контролю за цінами (тарифами).

Статтею 14 Закону України "Про ціни і ціноутворення" передбачена відповідальність за порушення державної дисципліни цін: вилучення в доход відповідного бюджету суми необгрунтовано одержаної виручки та стягнення штрафу.

Повноваження та компетенція позивача визначена постановою Кабінету Міністрів України від 13 грудня 2000 року N1819, якою затверджено Положення про Державну інспекцію з контролю за цінами. Відповідно до цього Положення Державна інспекція з контролю за цінами (далі "Держцінінспекція") є урядовим органом державного управління, який діє у складі Мінекономіки і підпорядковується йому; Держцінінспекція має серед інших право: проводити в органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, підприємствах, установах та організаціях незалежно від форми власності перевірки бухгалтерських документів, книг, звітів, калькуляцій та інших документів, пов'язаних з формуванням, встановленням і застосуванням цін і тарифів; у межах своєї компетенції вимагати від керівників та інших посадових осіб органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій, які перевіряються, усунення виявлених порушень порядку формування, встановлення і застосування цін і тарифів; приймати рішення про вилучення до відповідного бюджету сум всієї необгрунтовано одержаної підприємством, установою, організацією виручки у результаті порушення державної дисципліни цін та штрафу у двократному її розмірі, а також звертатись з позовами до судів про стягнення з підприємств, установ та організацій зазначених сум у разі невиконання ними рішень державних інспекцій з контролю за цінами.

Інструкцією про порядок застосування економічних та фінансових санкцій органами державного контролю за цінами, затвердженою наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства фінансів України від 3.12.2001 року N 298/519, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.12.2001 року за N 1047/6238, (пункт 1.4) встановлено, що підставою для застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін є одержання суб'єктами господарювання необгрунтованої виручки в результаті порушення ними в періоді, що перевіряється, порядку встановлення і застосування цін і тарифів, які регулюються уповноваженими органами відповідно до вимог чинного законодавства.

Таким чином, ВАТ "Погребищенське АТП-10537" при завищені тарифів на проїзд у міжміському внутрішньообласному сполученні, всупереч розпорядженню Вінницької облдержадміністрації від 07.06.05р. №217 "Про встановлення тарифів на перевезення пасажирів і багажу автомобільним транспорту у міжміському внутрішньообласному і приміському сполученні у межах Вінницької області", що є порушенням державної дисципліни цін, отримало необгрунтованої виручки на загальну суму - 2488 грн. Згідно ст. 14 Закону України від 03.12.90р. №507-ХІІ "Про ціни і ціноутворення", отримана підприємством сума виручки в результаті порушення дисципліни цін підлягає вилученню до державного бюджету разом із штрафом - 200% від суми виручки на підставі рішення Держінспекції з контролю за цінами про застосування економічних санкцій.

Апеляційна інстанція зазначає, що у рішенні місцевого суду не наведено жодних посилань на чинне законодавство, що дали підстави господарському суду Вінницької області прийти до висновку про недоцільність застосування економічних та штрафних санкцій до відповідача.

Посилання місцевого суду на розпорядження Вінницької обласної державної адміністрації розпорядженням №282 від 28.07.2006 року "Про внесення змін до розпорядження голови обласної державної адміністрації від 7 червня 2005 року №217", яким внесені зміни до розпорядження голови обласної державної адміністрації від 7 червня 2005 року №217 "Про встановлення тарифів на перевезення пасажирів і багажу автомобільним транспортом (який працює у звичайному режимі руху) у міжміському внутрішньообласному і приміському сполученні у межах Вінницької області" є безпідставним, оскільки дане розпорядження було прийнято вже під час судового розгляду даної справи набрало чинності 08.08.06р. і не стосується відносин, що виникли до липня 2006 року.

Колегія суддів погоджується з доводами скаржника, викладенимиі в апеляційній скарзі про неправомірність посилання відповідача на ст. 3 та ст. 4 Закону України "Про податок на додану вартість".

ВАТ "Погребищенське Автотранспортне підприємство 10537", з 12.05.05р. є платником єдиного податку та згідно норм Закону України "Про податок на додану вартість" і норм ст. 6 Указу Президента України від 03.07.98р. №727/98 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємства" не є платником ПДВ, тому операції з продажу товарів (робіт, послуг), як власного виробництва, так і покупних, повинен здійснювати без нарахування ПДВ.

Керуючись, діючим законодавством, відповідач при формуванні загальної вартості квитка за проїзд повинен був врахувати тільки плату за проїзд, виходячи з тарифу не більше - 0,08 грн./км та страховий платіж.

Заперечення відповідача, що позов задоволенню не підлягає, оскільки позивач подав його поза межами 30 денного строку з дня прийняття рішення про застосування  економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін є таким, що не грунтується на нормах чинного законодавства, оскільки норми Інструкції про порядок застосування економічних та фінансових санкцій органами державного контролю за цінами не встановлюють строків позовної давності, а лише визначають порядок примусового стягнення економічних санкцій.

Строки застосування адміністративно-господарських санкцій передбачені ст.250 ГК України і рішення позивача від 09.03.06р. №ІЦ-02-12/28 прийнято в межах зазначених у цій статті строків.

Крім того, предметом спору є стягнення суми економічних санкцій. Рішення позивача від 09.03.06р. №ІЦ-02-12/28 про застосування цих санкцій відповідачем не оспорювалося і є чинним.

За таких обставин, колегія судів прийшла до висновку про обгрунтованість апеляційної скарги та про її задоволення. Постанова господарського суду Вінницької області від 20 травні 2006 року прийнята з порушенням норм чинного законодавства та  підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 160,195,196,198,202,205,207,212,254, п.п. 6 і 7 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної інспекції з контролю за цінами у Вінницькій області задовольнити.

Постанову господарського суду Вінницької області від 20 жовтня 2006 року скасувати та прийняти нову постанову:

"Позов задовольнити.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Погребищенське автотранспортне підприємство 10537" (м. Погребище, вул. Б.Хмельницького, 126, код 00426354) в дохід Державного бюджету України - 7464 грн."

Видачу виконавчого документу доручити господарському суду Вінницької області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційну скаргу може бути подано безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий   суддя                                                              Іоннікова І. А.

судді:

Веденяпін О.А.

Черпак Ю.К.

Віддрук. 4 прим.

1- до справи

2,3- сторонам

4- в наряд