ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2007 р.                                                           Справа № 12/837

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді

суддів:

при секретарі                                                             ,

за участю представників сторін:

від позивача:     Венгерука С.Ю. - представника за довіреністю №08/1-005441 від                       09.01.2007р.;

від відповідача: не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Державного комунального підприємства лазня "Веселка", м.Житомир

на рішення господарського суду Житомирської області

від "12" грудня 2006 р. у справі № 12/837 (суддя Тимошенко О.М.)

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго", м.Житомир

до Державного комунального підприємства лазня "Веселка", м.Житомир

про стягнення 214,72грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Житомирської області від 12.12.2006р. у справі №12/837 позов Відкритого  акціонерного товариства  "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" (м. Житомир) до Державного комунального  підприємства  лазня "Веселка" (м. Житомир) про стягнення 214,72 грн. задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить  рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити ВАТ "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" в позові.

Зокрема, мотивуючи апеляційну скаргу, відповідач зазначає, що:

- твердження позивача щодо того, що додатком №1 до договору №895 від 23.10.2001р. відповідачу було доведено договірну величину споживання електричної енергії за спірний період (0 кВт./год.), є хибним, оскільки додаток №1 до договору №895 від 23.10.2001р. взагалі не містить будь-яких цифрових позначень обсягу електроенергії й цих величин не було доведено до відповідача, тому позивач у відповідності до умов договору та чинних нормативних актів (Постанови КМУ №441 від 24.03.1999р.) повинен був надіслати відповідачу повідомлення про ці величини, однак такі повідомлення відповідачу не надходили, докази про їх надсилання відсутні; отже сторонами не було погоджено договірні (граничні) обсяги споживання електричної енергії;

- позивачем безпідставно застосовано до відповідача положення абзацу 2 п.2 Порядку постачання електричної енергії споживачам, затвердженого Постановою КМУ №441 від 24.03.1999р., оскільки згідно вказаного пункту Постанови коригуванню підлягає лише договірна величина, однак, як вказувалось вище, договірні величини сторонами погоджені не були;

- крім того, нарахування підвищеної плати за спожиту понад договірні величини електроенергію, як вбачається з ст.ст.26,27 Закону України "Про електроенергетику", є господарсько-правовою відповідальністю за правопорушення у сфері господарювання і за своєю правовою природою являється штрафною санкцією, а відповідно до ст.258 ЦК України до вимог про стягнення штрафних санкцій застосовується позовна давність строком в один рік; отже, у позивача сплив передбачений законом строк позовної давності, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідач свого представника в засідання суду не направив.

30.05.2007р. на адресу Житомирського апеляційного господарського суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги в зв'язку з перебуванням на санаторно-курортному лікуванні його представника.

Враховуючи, що відповідач був належним чином та завчасно повідомлений про час та   місце розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на положення ст.101 ГПК України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції й на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе здійснювати перегляд оскарженого рішення за відсутності представника відповідача, у зв'язку з чим відхиляє його клопотання про відкладення розгляду справи.

Позивач у відзиві від 26.04.2007р. на апеляційну скаргу (а.с.113-114) та його представник в засіданні суду заперечують проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, вважають рішення господарського суду Житомирської області від 12.12.2006р. обґрунтованим та законним, а тому просять залишити його без змін, а апеляційну скаргу Державного комунального підприємства лазня "Веселка" - без задоволення. Також позивач, зокрема, зазначає, що відповідно до абзацу 2 пункту 11 Порядку постачання електричної енергії споживачам, затвердженого постановою КМУ №475 від 09.04.2002р., гранична договірна величина споживання електроенергії коригується енергопостачальником щомісячно по закінченні розрахункового періоду до рівня фактично оплаченої за цей розрахунковий період величини спожитої електричної енергії та доводиться споживачу відповідним письмовим повідомленням, що і було зроблено позивачем. Відповідно до пункту 13 Порядку споживачі електричної енергії несуть відповідальність за перевищення встановлених як договірні граничних величин споживання електричної енергії та потужності згідно з ч.5 та ч.6 ст.26 ЗУ "Про електроенергетику" у вигляді п'ятикратної вартості спожитої, але не оплаченої у встановлений строк електроенергії. Отже, позивачем жодним чином не порушено норми чинного законодавства та укладеного між сторонами договору на постачання електроенергії.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши та обговоривши доводи, зазначені в апеляційній скарзі, перевіривши повноту встановлення місцевим господарським судом всіх обставин справи, дослідивши правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

23.10.2001р. між Житомирським районом електричних мереж, який діє на підставі Положення (яке згідно пункту 6.1 надає право начальнику РЕМ укладати договори та угоди на збут електроенергії) і є виробничим підрозділом ВАТ "ЕК "Житомиробленерго" (енергопостачальною організацією) (а.с.115-118) та Державним комунальним підприємством лазня "Веселка" (споживачем) було укладено договір №895 на користування електричною енергією (а.с.8-10), відповідно до п.1.1 якого енергопостачальна організація забезпечує постачання електричної енергії у відповідності до умов договору, а споживач своєчасно проводить оплату за використану електричну енергію в грошовій формі або іншій формі у відповідності з чинним законодавством і виконує інші умови визначені цим договором.

Згідно п.2.3 відпуск електроенергії здійснюється у величинах відповідно до додатку №1 до цього договору. У випадках зміни цих величин енергопостачальна організація має направити абоненту листом лімітне повідомлення.

Відповідно до п.4.1 договору споживач зобов'язався своєчасно сплачувати кошти за використану електричну енергію, а також вносити всі інші платежі за розрахунковий період відповідно до встановленої системи обліку електроенергії, класу напруги та за діючими на період розрахунку тарифами у грошовій формі та іншими формами розрахунків.

Розрахунковим періодом вважається період з 16 числа по 15 число включно і вказаний період прирівнюється до календарного місяця.

Пунктом 5.1 договору сторони погодили, що у випадку споживання електроенергії та потужності понад кількість обумовлену договором на відповідний період (місяць), споживач виключно банківськими коштами сплачує  енергопостачальній організації п'ятикратну вартість електроенергії та потужності, витраченої понад обумовлений даним договором обсяг електричної енергії та потужності згідно із Законом України "Про електроенергетику" за тарифами, які діяли в період, коли було виявлено перевищення.

Оплата електроенергії здійснюється споживачем самостійно, авансовими платежами в такі терміни:

- перша оплата - до 1 числа розрахункового місяця 50% вартості очікуваного споживання електроенергії згідно з договором, з врахуванням сальдо на початок місяця;

- остаточний розрахунок - не пізніше 5 діб після закінчення розрахункового періоду в розмірі фактичного споживання електроенергії за місяць з врахуванням сальдо на початок місяця (п.6.2 договору).

Додатком №1 до договору №895 від 23.10.2001р. (а.с.10) відповідачу було доведено договірну величину споживання електроенергії в 2001р.

За умовами п.14 договору останній укладається на строк до 31 грудня 2001р., набирає чинності з дня його підписання і вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення строку не буде заявлено однією із сторін про відмову від цього договору або його перегляд.

Аналіз наведеного пункту дає підстави вважати, що договір №895 від 23.10.2001р. (зі всіма додатками), оскільки не було відповідних заяв сторін, було пролонговано й на 2004 рік.

Такий же висновок відображено й у постанові ВГСУ від 24.10.06р. у даній справі (а.с.84-85).

Отже, на липень - серпень 2004 року Державному комунальному підприємству лазня "Веселка" встановлено договірну величину споживання електроенергії в обсязі               0 кВт./год.

Відповідно до п.1.2 Правил користування електричною енергією, договірною величиною споживання електричної енергії є узгоджений в договорі між постачальником електричної енергії і споживачем обсяг електричної енергії, який може бути спожитий споживачем за відповідний розрахунковий період.

Відповідно до абзацу 1 пункту 11 Порядку постачання електричної енергії споживачам граничні величини споживання електричної енергії та потужності доводяться до споживачів як договірні величини у терміни, обумовлені договором між місцевою енергопостачальною організацією та споживачем. Повідомлення про ці величини є невід'ємною частиною договору.

В матеріалах справи наявні звіти про використану електроенергію від 20.07.2004р. та від 18.08.2004р. (а.с.11-12), з яких вбачається, що у липні 2004 року та у серпні 2004р. відповідачем було спожито відповідно 258 кВт./год. та 84 кВт/год.

З метою здійснення оплати за спожиту електроенергію у липні - серпні 2004 року, позивачем виставлялись відповідачу рахунки №13571 від 20.07.2004р. на суму 86,51грн. з ПДВ та №15756 від 19.08.2004р. на суму 27,88 грн. з ПДВ (а.с.13-14).

За спожиту в липні 2004р. згідно рахунку №13571 від 20.07.2004р. електроенергію відповідач розрахувався частково, сплативши 50,00 грн. згідно платіжного доручення №109 від 19.07.04р. (а.с.40).

Рахунок від 19.08.2004р. №15756 на суму 27,88грн. відповідачем оплачений не був, а тому відповідно до п.2.3 договору та п.11 постанови Кабінету Міністрів України №441 від 24.03.1999р. за підсумками місяця договірна величина споживання електричної енергії була відкоригована позивачем до рівня фактично сплаченої відповідачем за липень 2004 року величини її споживання до 149 кВт./год., а за серпень 2004 року - до 0 кВт./год., про що відповідачеві були надіслані повідомлення №1531 від 09.08.2004р. та №1699 від 06.09.2004р. відповідно (а.с.15-16, 47-48).

Тобто, перевищення відповідачем договірної величини споживання електричної енергії у липні 2004р. склало 109 кВт./год. (258 кВт./год. - 149 кВт./год.), що з урахуванням п'ятикратної вартості електричної енергії становить 121,82 грн., а в серпні 2004р. - 84 кВт./год. (0 кВт./год. - 84 кВт./год.), що з урахуванням п'ятикратної вартості електричної енергії становить 92,90 грн., про що Житомирський РЕМ ВАТ"ЕК"Житомиробленерго" виставив Державному комунальному підприємству лазня "Веселка" рахунки №8/10 від 09.08.2004р. та №7/14 від 06.09.2004р. (а.с.17-18, 47-48).

Оскільки зазначені рахунки споживачем сплачені не були, 14.02.2006р. Відкрите  акціонерне товариство  "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" звернулось до господарського суду Житомирської області з позовом до Державного комунального  підприємства  лазня "Веселка" про стягнення на його користь з останнього підвищеної плати за споживання електричної енергії понад договірні величини в сумі 214,72 грн. (а.с.3-5).

Як вказувалось вище, рішенням господарського суду першої інстанції позов було задоволено, з чим погоджується судова колегія апеляційного господарського суду, враховуючи таке.

Відповідно до п. 11 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.04.2002р. №475 "Про внесення змін до Порядку постачання електричної енергії споживачам" граничні величини споживання електроенергії доводяться до споживачів як договірні у терміни, обумовлені договором між місцевою енергопостачальною організацією та споживачем. Повідомлення про ці величини є невід'ємною частиною договору.

Відповідно до ч.2 п.11 вищезазначеного Порядку за підсумками місяця гранична величина споживання електричної енергії для споживачів коригується до рівня фактично сплаченої за цей місяць величини її споживання.

Споживачі у разі перевищення встановлених як договірні граничних величин споживання електричної енергії та потужності (п. 13 Порядку) несуть відповідальність згідно з частинами п'ятою і шостою статті 26 Закону України "Про електроенергетику".

Згідно ч.5 ст.26 Закону України "Про електроенергетику" (в редакції на час виникнення спірних відносин) споживачі (крім населення) у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам п'ятикратну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

Відповідно до п.5.1 договору за підсумками місяця граничну величину споживання електричної енергії позивачем відкореговано до рівня фактично сплаченої відповідачем за липень 2004р. величини її споживання - до 149 кВт./год., та за серпень 2004р. - 0 кВт./год. й було доведено до відома відповідача повідомленнями №1531 від 09.08.2004р. та №1699 від 06.09.2004р. (а.с.15,16).

Отже, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, що протягом липня, серпня 2004р. Державним комунальним підприємством лазня "Веселка" було спожито 233 кВт/год. електричної енергії понад договірну величину споживання, що з врахуванням санкцій за перевищення граничних рівнів електроспоживання та здійснених відповідачем часткових оплат рахунків (зокрема, рахунок №13571 від 20.07.2004р. на суму 86,51 грн. був оплачений відповідачем в сумі 50,00 грн.) становить 214,72 грн., а тому позов Відкритого  акціонерного товариства  "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго", заявлений у вказаній сумі, є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Доводи ж апеляційної скарги є такими, що не заслуговують на увагу, та не являються підставою для скасування рішення господарського суду Житомирської області від 12 грудня 2006 року у справі №12/837, враховуючи, зокрема, таке:.

- твердження скаржника про те, що невстановлення сторонами в додатку №1 до договору обсягів споживання електроенергії в липні та серпні 2004р. (тобто 0кВт) зумовлює направлення йому лімітних повідомлень, не узгоджується з правилами пункту 2.3 договору, за змістом якого лімітне повідомлення надсилається споживачу виключно у разі зміни величин споживання, й на це також звернув увагу Вищий господарський суд України в своїй постанові від 24.10.06р. (а.с.84-85);

- оплата відповідачем спожитої в липні-серпні 2004р. електроенергії згідно рахунків від 20.07.04р. та 19.08.04р. була здійснена в порушення п.6.2 договору за межами 5-денного строку після закінчення розрахункового періоду (платіжне доручення №4 від 31.08.04р., №206 від 22.09.04р., розрахунок, а.с.39-40, 57), але ця обставина вже не могла вплинути на нарахування підвищеної плати, яка до того ж обрахована, як вбачається з наведеного в позовній заяві розрахунку, з 4-х кратної вартості перевищеної договірної величини споживання електроенергії;

- посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що до вимог про нарахування підвищеної плати за спожиту понад договірні величини електроенергію згідно ст.258 ЦК України застосовується позовна давність строком в один рік, а тому у позивача сплив передбачений законом строк позовної давності й в позові слід відмовити, також не приймаються апеляційним господарським судом до уваги, оскільки відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України річний строк позовної давності застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), яка є видом забезпечення виконання зобов'язання, а нарахування підвищеної плати за спожиту понад договірні величини електроенергію не є неустойкою в розумінні ст.549 Цивільного кодексу України, й тому до вимог про стягнення такої плати застосовується загальний строк позовної давності тривалістю в три роки.

Керуючись ст.ст.  101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Житомирської області від 12 грудня 2006 року у справі №12/837 залишити без змін, а апеляційну скаргу Державного комунального підприємства лазня "Веселка" (м. Житомир) - без задоволення.

2. Матеріали справи №12/837 повернути до господарського суду Житомирської області.

Головуючий суддя

судді:

Віддрук. 4 прим.:

1 - до справи,

2,3 - сторонам,

4 - в наряд