ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2007 р.
№ 6/115

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

Перепічая В.С. ( головуючого ),

Вовка І.В.,
Гончарука П.А.,

розглянувши  у     відкритому  судовому засіданні  в м. Києві  касаційну  скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю “Облик”

на    постанову
Донецького апеляційного господарського суду від 08.05.2007  року

у справі за позовом
Акціонерного товариства відкритого типу “Донецький завод “Продмаш”

до
Товариства з обмеженою відповідальністю “Облик”

про
повернення майна з оренди та стягнення заборгованості

за участю представника позивача
Кулєєвої Л.П. (дов. від 23.07.2007 року)

У С Т А Н О В И В :

У квітні 2006 року  позивач звернувся  до господарського  суду Донецької області з позовною заявою до  відповідача про зобов'язання повернути орендоване майно та стягнення заборгованості в сумі 22383,97 грн., пені в сумі 733,17 грн. і неустойки в сумі 6707,75 грн. у зв'язку з неналежним виконанням зобов'язання з внесення орендної плати та невиконанням зобов'язання з повернення орендованого майна за договором оренди майна №06/09 від 15.08.2001 року після припинення цього договору.

Рішенням господарського суду Донецької області від 30.05.2006 року позов задоволено.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 08.05.2007 року зазначене рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі відповідач вважає, що судами порушено норми матеріального  та процесуального права, і тому просить прийняті ними рішення скасувати та провадження у справі припинити.

У відзиві на касаційну скаргу позивач вважає, що оскаржені судові рішення відповідають вимогам закону, і просить залишити їх без змін, а касаційну скаргу –без  задоволення.

Заслухавши пояснення представника  позивача, дослідивши доводи  касаційної  скарги та відзиву на неї,  перевіривши матеріали  справи  і прийняті  в ній  судові  рішення, суд  вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних  підстав.

Як вбачається із матеріалів  справи, між ТОВ “Облик” та АТВТ “Донецький завод “Продмаш” 15.08.2001 року було укладено договір оренди № 06/09, відповідно умов якого відповідач отримав в тимчасове платне користування нежитлову виробничу будівлю, нежитлове приміщення в будівлі заводоуправління, обладнання, відкритий складський майданчик, 4 одиниці обладнання, розташованого за адресою м. Донецьк, вул. Електровозна, 25. Строк дії договору - до 31.12.2005 року.

Сторони узгодили розмір орендної плати –3323грн.00коп. в місяць без врахування ПДВ. Внаслідок неналежного виконання своїх зобов’язань за договором за відповідачем у період з жовтня по грудень 2005року утворилась заборгованість з орендної плати у розмірі 13343грн.09коп., та за період з січня по лютий 2006р. –9228грн.14коп.

Відповідно пункту 3.5 договору у випадку несвоєчасного або не у повному обсязі перерахування орендної плати орендар сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на дату платежу, від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу.

Відповідно частини 2 статті 785 Цивільного Кодексу України якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Тому Вищий господарський суд України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про наявність правових підстав для стягнення  з відповідача заборгованості,  пені та неустойки, що ґрунтуються на матеріалах справи і вимогах закону.

Строк дії договору визначено до 31.12.2005 року. Відповідно пункту 9.2 договору оренди, зміна або продовження строку дії договору може мати місце за згодою сторін.

Листами № 1129/30 від 13.12.2005 року та № 104/30 від 07.02.2006 року позивачем було повідомлено відповідача  про закінчення терміну дії договору та про необхідність повернути майно. Таким чином, позивач відмовився від продовження дії договору на інший строк, в зв’язку з чим дія договору оренди № 06/09 була припинена 31.12.2005 року, з чим погодився і відповідач.

Пунктом 4.6 договору сторони передбачили, що відповідач повинен звільнити орендовані приміщення протягом 2-х місяців з дати припинення договору. Відповідно пункту 2.2 договору після закінчення строку дії договору оренди майно вважається повернутим з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі.

Відповідачем свої зобов’язання по звільненню приміщення не  виконані, акт приймання-передачі орендованого майна орендодавцю не надано.

Отже, Вищий господарський суд України вважає, що господарські суди дійшли обґрунтованого висновку про задоволення вимог позивача щодо зобов’язання відповідача повернути нежитлову виробничу будівлю, кімнату в будівлі заводоуправління, відкритий складський майданчик, 4 одиниці обладнання, розташованого за адресою м. Донецьк, вул. Електровозна, 25, та про стягнення заборгованості з орендної плати у сумі 22383 грн.97 коп., пені у сумі 733 грн. 17 коп., неустойки за неповернення орендованого майна у сумі 6707 грн. 75 коп.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду.

За таких обставин, оскаржена постанова апеляційного господарського суду відповідає вимогам закону та обставинам справи, і тому її необхідно залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

З огляду  викладеного та керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Облик”  залишити без задоволення, а постанову Донецького апеляційного господарського суду від 08.05.2007 року у справі № 6/115 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                             В.Перепічай

Судді                                                                                     І.Вовк

П.Гончарук