ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
УХВАЛА

03.09.2007
Справа №2-23/11089-2007

По скарзі Державного акціонерного товариства «Чорноморнафтогаз», (95000, м. Сімферополь, пр. Кірова /пров. Совноркомовський, 52/1),

на дії Відділу державної виконавчої служби Бахчисарайського районного управління юстиції, (98404, АР Крим, м. Бахчисарай, вул. Калініна, 1),

боржник Бахчисарайське підприємство «Місктепломережа», (98400, АР Крим, м. Бахчисарай, вул. Лермонтова, 50),

скарга на дії Державної виконавчої служби

Суддя  Г.М.Іщенко

представники:

від заявника – Тітовський О.В. – юрисконсульт, дов.№11/96 від 07.11.2006р., Раскевич Г.П. – юрисконсульт, дов.№11/66 від 27.08.2007р.

від Державної виконавчої служби – Немцова Н.І. – заступник начальника, дов.№03/01-19/4028 від 03.09.2007р.

від боржника – Гомель А.О. – представник, дов.№06/266 від 26.04.2007р.

Обставини справи: Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» звернулось до господарського суду АР Крим зі скаргою на дії Відділу державної виконавчої служби Бахчисарайського районного управління юстиції, в якій просить відновити строк для оскарження дій виконавчої служби по винесенню постанови від 10.04.2007р. про повернення виконавчого документу без виконання, визнати неправомірними дії служби щодо винесення постанови про повернення виконавчого документу від 10.04.2007р. та визнання постанови про повернення наказу №2-19/12823-2004 від 10.04.2007р. неправомірною.

Скарга мотивована тим, що державним виконавцем не здійснений вичерпний комплекс заходів щодо стягнення з боржника заборгованості, що суперечить статті 5 Закону України «Про виконавче провадження».

Виконавча служба відзиву на скаргу не представила.

Боржник в своїх запереченнях посилається на ухвалу господарського суду АР Крим від 29.05.2006р. у справі №2-30/5726-2006, якою виключено майно Бахчисарайського підприємства «Місктепломережа», що належить на праві власності Бахчисарайській міській раді, з актів арешту та опису від 07.04.2004р. та 29.04.2004р.

Розглянув матеріали скарги, заслухав пояснення сторін, суд

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду АР Крим від 04.10.2004р. у справі №2-19/12823-2004 позов Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» до Бахчисарайського комунального підприємства  «Місктепломережа» про стягнення  2339,24грн. задоволено.

З відповідача стягнуто 2221,08грн. основного боргу, 72,18грн. пені, 14,88грн. – трьох процентів річних, 31,10грн. витрат від знецінення коштів внаслідок інфляції та судові витрати.

29.10.2004р. на виконання рішення господарського суду АР Крим від 04.10.2004р. виданий наказ, (аркуш справи 6).

10.04.2007р. Державною виконавчою службою винесено постанову про повернення виконавчого документу  у зв’язку з відсутністю майна, що належить боржнику, а також відсутністю грошових коштів на рахунках боржника.

Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в пункті 1 Постанови від 29.12.1976 року №11 «Про судове рішення», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і  всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами  іменем України і є обов’язковими  до виконання на всій території України.

Згідно статті 115 господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду, що набрали законної сили, виконуються у порядку, встановленому цим Кодексом і Законом України «Про виконавче провадження».

Примусове виконання рішень в Україні відповідно до Законів України «Про державну виконавчу службу» та «Про виконавче провадження» покладено на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягнення не провадилося або було проведено частково, повертається стягувачеві, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, і здійснені державним виконавцем відповідно  до  цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Підставою для повернення виконавчого документу послужив акт державного виконавця від 05.04.2007р. про відсутність майна, що належить боржнику, а також відсутністю грошових коштів на рахунках боржника.

Проте, приписами статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право органів виконавчої служби на невідкладне вилученню готівки в національній та іноземній валюті, яка знаходиться в касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, після її виявлення та складення відповідного акта державним виконавцем.

Так, статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження», встановлено, що державний виконавець  здійснює необхідні  заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення,  зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначений виконавчим документом, та має право на виконання рішення суду про стягнення коштів або накладення арешту  в  порядку, встановленому  цим Законом накладати арешт на грошові кошти та інші цінності боржника, в тому числі на кошти, які  знаходяться  на рахунках та вкладах в установах банків, інших кредитних   установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Аналізуючи зміст наведеної норми, суд приходить до висновку про не здійснення державним виконавцем усіх необхідних заходів щодо своєчасного і повного виконання рішення суду, що є в свою чергу, порушенням вимог чинного законодавства та підставою для визнання неправомірними дій виконавчої служби щодо винесення постанови про повернення виконавчого документу від 10.04.2007р. та визнання постанови про повернення наказу №2-19/12823-2004 від 10.04.2007р. незаконною.

Відтак, суд приходить до висновку про відсутність у виконавчої служби правових підстав для повернення виконавчого документу з примусового виконання рішення господарського суду АР Крим у справі №2-19/12823-2004.

Відповідно до роз’яснень Пленуму Вищого господарського суду України, що викладені в пункті 9 Постанови від 25.07.2002 року №1056 «Про заходи щодо забезпечення однакового і правильного застосування законодавства про податки» дійшовши висновку про неправомірність дій чи бездіяльності органу Державної виконавчої служби (державного  виконавця),  господарський  суд відповідно до положень  Законів  України  «Про   державну виконавчу службу» та «Про  виконавче провадження» визнає оскаржувані дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує орган Державної   виконавчої  служби  усунути  допущені  у  виконавчому провадженні порушення або здійснити певні виконавчі дії.

Згідно рекомендаціям президії Вищого господарського суду України від 10.02.2004р. №04-5/212 за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в який  господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову держаного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною.

Таким чином,  вважає визнати дії Відділу державної виконавчої служби Бахчисарайського районного управління юстиції по винесенню постанови від 10.04.2007р. про повернення виконавчого документу – наказу господарського суду АР Крим від 29.10.2004р. у справі №2-19/12823-2004 - без виконання неправомірними та визнає постанову  щодо здійснення заходів виконавчого провадження про повернення виконавчого документу - наказу №2-19/12823-2004 від 10.04.2007р. недійсною.

Щодо вимоги скаржника про відновлення строку для оскарження дій виконавчої служби по винесенню постанови від 10.04.2007р. про повернення виконавчого документу без виконання, суд зазначає наступне.

Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у пункті 4 Постанови від  26.12.2003року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність органів  державної виконавчої служби розглядаються згідно статті 1212 господарського процесуального кодексу України за участю відповідного органу цієї служби.

Так, частиною 1 зазначеної статті встановлено, що скарги можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Матеріали справи свідчать про направлення Державною виконавчою службою в Бахчисарайському районі АР Крим постанови про повернення виконавчого документу від 10.04.2007р. лише 27.07.2007року (аркуш справи 8), яку скаржником одержано 30.07.2007р., (аркуш справи 9).

Оскільки Державним акціонерним товариством «Чорноморнафтогаз» скаргу на дії державної виконавчої служби подано 09.08.2007р., суд приходить до висновку про додержання скаржником законодавчо встановленого десятиденного строку для подачі зазначеної скарги, що є підставою для відмови у поновленні строку для оскарження дій виконавчої служби по винесенню постанови від 10.04.2007р. про повернення виконавчого документу без виконання.

На підставі викладеного, керуючись статтями  86, 121-2  Господарського процесуального кодексу  України, суд

У Х В А Л И В :

1.          Скаргу Державного акціонерного товариства «Чорноморнафтогаз» задовольнити частково.

2.          У задоволенні вимоги Державного акціонерного товариства «Чорноморнафтогаз» про відновлення строку для оскарження дій виконавчої служби по винесенню постанови від 10.04.2007р. про повернення виконавчого документу без виконання відмовити.

3.          Визнати дії Відділу державної виконавчої служби Бахчисарайського районного управління юстиції по винесенню постанови від 10.04.2007р. про повернення виконавчого документу – наказу господарського суду АР Крим від 29.10.2004р. у справі №2-19/12823-2004 - без виконання неправомірними.

4.          Визнати постанову щодо здійснення заходів виконавчого провадження про повернення виконавчого документу - наказу №2-19/12823-2004 від 10.04.2007р. недійсною.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Іщенко Г.М.