ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

09.08.2007
Справа №2-11/9381-2007А

За позовом – Товариства з обмеженою відповідальністю «Валок», (98214,Ленінський район, с.Семісотка, вул..Східна, 67), (представник позивача – Твердюков Євген Миколайович, (95000, м.Сімферополь, пр.Кирова, 29/1, офіс 422-423)

До відповідача – Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» в особі його Кримської регіональної філії, (95034, м.Сімферополь, вул..Київська, 77/4)

За участю третьої особи – Семисотської сільської ради Ленінського району АРК, (98214, Ленінський район, с.Семісотка, вул..Гагаріна, 10)

Про спонукання до виконання певних дій

Суддя А.С. Цикуренко

При секретарі Круцюк П.С.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача – Твердюков Є.М., дов. у справі

Від відповідача – Ковалинська Л.М., дов. у справі

Обставини справи:

Позивач звернувся з позовними вимогами до відповідача про зобов’язати Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» в особі його Кримської регіональної філії видати Товариству з обмеженою відповідальністю «Валок () державний акт нового зразка, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження форм державного акта про право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою» від 02.04.2002 р. №449, про право постійного користування товариством земельною ділянкою площею 6,06 га в межах земель Семисотської сільської ради Ленінського району АРК замість державного акту серії ІІ-КМ №002314, виданого ТОВ «Альбатрос» 15.12.1998 р.

Відповідач в своєму відзиві вважає, що ТОВ «Валок» відповідно до чинного законодавства, повинно оформити договір оренди земельної ділянки чи скористатися правом викупу земельної ділянки, інакше їх право на користування земельною ділянкою має лише формальне значення.

Третя особа представила в суд пояснення щодо заявлених позовних вимог, згідно яким вважає, що згідно земельного законодавства, що діяло на момент купівлі-продажу нерухомості між ТОВ «Альбатрос» та ТОВ «Валок», земельна ділянка рішенням 14 сесії 23 скликання Семисотської сільської ради від 07.04.2000 р. була передана у постійне користування ТОВ «Валок».

31.07.2007 р. суд, за клопотанням сторін, закінчив підготовче провадження та перейшов до розгляду справи по суті.

В судовому засіданні оголошувалась перерва в порядку ст..150 Кодексу адміністративного судочинства України, після перерви засідання було поновлено.

По клопотанню  представників  сторін провадження по справі здійснювалося   російською мовою у відповідності зі ст. 10 Закону України «Про судоустрій».

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши представників сторін, суд –

встановив :

Рішенням 5 сесії 23 скликання Семисотської сільської Ради від 09 грудня 1998 року Товариству з обмеженою відповідальністю “Альбатрос” (м. Дніпропетровськ) передано в постійне користування земельну ділянку площею 8,34 га в межах земель Семисотської сільської Ради Ленінського району Автономної Республіки Крим. На підставі вказаного рішення товариству було видано державний акт на право постійного користування землею серії ІІ – КМ № 002314 від 15 грудня 1998 року, про що було зроблено запис № 9 в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею.

Рішенням 14 сесії 23 скликання Семисотської сільської Ради від 07 квітня 2000 року було припинено право постійного користування земельною ділянкою площею 8,34 га із забудованих земель на Арабатській стрілці Семисотської сільської Ради (пункт 1 цього рішення). Цим же рішенням частина цієї земельної ділянки площею 6,06 га передана в постійне користування ТОВ “Валок” для виробництва сільгосппродукції (пункт 2 цього рішення). На виконання зазначеного рішення Семисотської сільської Ради в державному акті на право постійного користування земельною ділянкою серії ІІ – КМ № 002314 від 15 грудня 1998 року було зроблено відповідний запис у графі змін у землекористуванні від 14 квітня 2000 року, який був посвідчений підписом начальника Ленінського районного відділу по земельних ресурсах Республіканського комітету Автономної Республіки Крим по земельних ресурсах і єдиному кадастру, а також скріплений гербовою печаткою вище зазначеного органу.

Відповідач та третя особа не надали суду доказів того, що вказаний державний акт являється в силу будь-яких обставин недійсним. Отже за таких умов суд виходить з того, що він є дійсним документом, який посвідчує право позивача на постійне користування зазначеною в ньому земельною ділянкою. Таким чином, на момент розгляду даного спору в суді позивач є законним землекористувачем, який має право на судовий захист будь-яких своїх прав щодо наданої йому в постійне користування земельної ділянки.

Відповідно до частини 1 статті 126 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування земельною ділянкою посвідчуються державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України “Про затвердження форм державного акта про право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою” від 02 квітня 2002 р. № 449 було затверджено форми державного акта про право власності на земельну ділянку та державного акта про право постійного користування земельною ділянкою. Зазначена постанова є чинною на момент розгляду спору в суді, та державні акти мають відповідати за свою формою зразкам таких актів, які затверджені даною постановою. Однак, при цьому, пунктом 2 зазначеної вище постанови Кабінету Міністрів України встановлено, що раніше видані державні акти на право приватної власності на землю, державні акти на право власності на землю, а також державні акти на право постійного користування землею залишаються чинними після набрання чинності цією постановою та підлягають заміні в разі добровільного звернення громадян та юридичних осіб.

В травні 2007 року позивач, бажаючи отримати державний акт на право постійного користування земельною ділянкою нового зразка, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 02 квітня 2002 року № 449, замість державного акта старого зразка серії ІІ – КМ № 002314, звернувся до відповідача в цій справі – Державного підприємства “Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах” в особі його Кримської регіональної філії з заявою (лист позивача № 498 від 22 травня 2007 р.) про видачу державного акта на право постійного користування земельною ділянкою нового зразка.

Своїм листом від 25 травня 2007 року № 684 відповідач відмовив у видачі позивачу державного акта нового зразка, мотивуючи це тим, що оскільки державний акт старого зразка не був переоформлений позивачем в період з 07 квітня 2000 року по 01 січня 2002 року відповідно до норм Земельного кодексу України редакції 1992 року, то оформляти державний акт на право постійного користування земельною ділянкою після 01 січня 2002 року необхідно відповідно до вимог чинного законодавства. Оскільки відповідно до статті 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою набувають лише підприємства, установи, організації, що належать до державної або комунальної власності, то ТОВ “Валок”, який не відноситься ані до державної, ані до комунальної власності, не має права на таке переоформлення.

Не погоджуючись із зазначеною відповіддю, позивач у поданому до суду позові просить суд зобов'язати відповідача видати йому державний акт на право постійного користування землею нового зразка.

Позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, у ТОВ “Валок” в квітні 2000 року виникло право постійного користування земельною ділянкою загальною площею 6,06 га в межах земель Семисотської сільської Ради. Вказане право було оформлено відповідно до вимог діючого на той час законодавства України, зокрема, відповідно до вимог пункту 3.9 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (у тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі (в редакції станом на 29 лютого 2000 року, що діяла на час виникнення цих правовідносин), яка затверджена наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах № 43 від 04 травня 1999 року (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 04 червня 1999 року за № 354/3647), шляхом внесення відповідного запису про зміну в землекористуванні начальником Ленінського районного відділу земельних ресурсів до державного акту серії ІІ – КМ № 002314, виданого ТОВ “Альбатрос” в грудні 1998 року. Зазначений факт знаходить своє документарне підтвердження та не оспорений сторонами. Таким чином, ТОВ “Валок” на законних підставах використовує на праві постійного користування земельну ділянку в межах земель Семисотської сільської Ради.

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України “Про затвердження форм державного акта про право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою” від 02 квітня 2002 року № 449 після набрання чинності цією постановою раніше видані державні акти на право приватної власності на землю, державні акти на право власності на землю та державні акти на право постійного користування землею залишаються чинними і підлягають заміні в разі добровільного звернення громадян та юридичних осіб.

За наведених обставин суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, оскільки вони відповідають діючому законодавству. Стосовно ж доводів відповідача про втрату позивачем права на постійне користування земельною ділянкою, то суд з ними не може погодитись з огляду на те, що ці доводи не відповідають вимогам закону.

Частиною 3 статті 22 Конституції України встановлено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Виходячи зі змісту вказаної конституційної норми, надане ТОВ “Валок” право постійного користування земельною ділянкою не може бути автоматично припинено внаслідок набрання чинності Земельним кодексом України редакції від 25 жовтня 2001 року. Про це свідчить також зміст вже вище згаданого пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 02 квітня 2002 року № 449.

Більш того, Конституційний Суд України в своєму рішенні від 22 вересня 2005 р. № 5-рп/2005 (справа про постійне користування земельними ділянками), висловив нижче наведені правові позиції, які суд вважає за доцільне використати при вирішенні цього спору.

Норми статті 92 Земельного кодексу України 2001 року не обмежують і не скасовують діюче право постійного користування земельними ділянками, набуте в установлених законодавством випадках станом на 01.01.2002 р. до його переоформлення (пункт 5.3 зазначеного рішення). Порядок переоформлення права користування земельною ділянкою має бути врегульований (проте це не зроблено) у чинному Кодексі або інших законах шляхом визначення об'єктів, суб'єктів та основих стадій набуття прав на земельні ділянки (пункт 5.5 зазначеного рішення). Підставою для виникнення права на земельну ділянку є відповідний юридичний факт. Чинний Земельний кодекс України серед підстав набуття права на землю громадянами та юридичними особами не називає оформлення чи переоформлення прав на земельні ділянки. Чинним Кодексом не встановлено чітких матеріально-правових і процесуальних гарантій зміни громадянами юридичного титулу права постійного користування земельною ділянкою на право власності чи право оренди. Переоформлення відповідних прав включає земельно-кадастрові роботи та інші послуги, які суб'єкти підприємницької діяльності надають на платній основі, встановлюючи їх розцінки на свій розсуд. Таким чином, постійним землекористувачам не гарантована можливість зміни законно набутого права за сприяння і за рахунок держави, яка є ініціатором таких змін (пункт 5.6 зазначеного рішення).

Право позивача на постійне користування земельною ділянкою не припинилось внаслідок того, що набрав чинності Земельний кодекс України 2001 року. Діюче законодавство України, у тому числі постанова Кабінету Міністрів України від 02 квітня 2002 року № 449, надає право законним землекористувачам не переформлювати державні акти взагалі. При цьому таке право не втрачається. Отже таке положення фактично визнає можливість зберігання і після 01 січня 2002 року права постійного користування землею за особами, які на законних підставах набули таке право до 01 січня 2002 року, але не можуть його в силу положень нового Земельного кодексу України набувати після цієї дати.

За наведених вище умов суд вважає, що оскільки позивач у справі не втратив право постійного користування земельною ділянкою, та Держава гарантує йому те, що він не втратить цього права у разі нереалізації права на переоформлення державного акту, при цьому ж саму реалізацію права на переоформлення законодавство прямо не пов'язує з втратою матеріального права на землю, висновок про неможливість переоформлення права постійного користування в даному випадку слід визнати хибним.

Пунктом 3.1 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (у тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах № 43 від 04 травня 1999 р., встановлено, що державні акти на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою видаються структурними підрозділами Центру державного земельного кадастру при Державному комітеті по земельних ресурсах. В даному випадку таким підрозділом є відповідач у справі – ДП “Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах” в особі його Кримської регіональної філії.

За таких умов позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 150, 160-163 КАС України, суд

Постановив:

1.          Позов задовольнити.

2.          Зобов’язати Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» в особі його Кримської регіональної філії видати Товариству з обмеженою відповідальністю «Валок () державний акт нового зразка, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження форм державного акта про право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою» від 02.04.2002 р. №449, про право постійного користування товариством земельною ділянкою площею 6,06 га в межах земель Семисотської сільської ради Ленінського району АРК замість державного акту серії ІІ-КМ №002314, виданого ТОВ «Альбатрос» 15.12.1998 р.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення (у разі складання постанови у повному обсязі, відповідно до ст..160 КАСУ – з дня складення у повному обсязі).

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, постанова вступає в законну силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст..186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Цикуренко А.С.