ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

18.09.2007
Справа №2-22/9401-2007А

За позовом – Прокурора м. Армянську , діючого в інтересах держави в особі ДПІ в м.Армянську (м.Армянськ, вул.. Гайдара,6)

До відповідачів  - 1)  ТОВ «Прод-Альянс»  ( м.Армянськ, вул. Шкільна, 55-а)

2)          ЗАТ «Агро-Південь» ( Дніпропетровська обл., м.Юбілейний, вул. Мічуріна, 57)

Про визнання угоди недійсною .

Суддя   Яковлєв С.В.

За участю  секретаря  ДулімовоїВ.І.

Представники:

Від позивача –  Джемілова Е.Ю., пред-к,дов. від 13.09.2007 р. Євсіков О.В. –

Від відповідачів –  не з’ явились.

За участю прокурора  Кулібаба С.Є. – посвід. № 07121

Сутність спору: Прокурор м. Армянську , діючи в інтересах держави в особі ДПІ в м.Армянську звернувся до суду  з позовом, в якому просив визнати недійсною угоду  № К61_05/4 від 01.08.2005 р.  , укладену між ТОВ «Прод-Альянс» та ЗАТ «Агро-Південь» , на виконання якої був отриманий товар по податковим накладним № 160 від 10.04.2005 р., № 172 від 10.04.2005 р., №206 від 29.09.2005 р., №207 від 29.09.2005 р., №228 від 30.09.2005 р., №235  від 04.10.2005 р., № 304 від 07.10.2005 р., № 356 від 13.10.2005 р., № 408 від 18.11.2005 р., №410 від  28.11.2005 р., №411 від 28.11.2005 р., №430 від 29.12.2005 р., №428 від 29.12.2005 р., №18 від  13.01.2006 р., №19 від 14.01.2006 р., №26 від 30.01.2006 р., №31 від 28.02.2006 р., №182 від 10.03.2006 р., №190 від 16.03.2006 р., №195 від 28.03.2006 р., №197 від 31.03.2006 р., №204 від 21.04.2006 р., №209 від 25.04.2006 р., №210 від 25.04.2006 р., №220 від 28.04.2005 р., №218 від 28.04.2005 р., №225 від 12.05.2006 р., №232 від 24.05.2006 р., № 217/1 від 09.06.2006 р.,№219/1 від 09.06.2006 р. № 223 від 06.07.2006 р., № 239 від 11.09.2006 р., №243 від 14.09.2006 р. № 295 від 17.10.2006 р., №229 від 15.11.2006 р.  Вимоги мотивовані тим, що відсутні докази того, що  в момент  укладення зазначеного договору та  під час його виконання  ЗАТ «Агро-Південь» було зареєстровано   у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб  підприємців. За таких обставин  прокурор  вважає, що зазначений правочин відповідно до ст. 207 ГК України підлягає визнанню недійсним.

Під час судового засідання , яке відбулось 18.09.2007 р.  представник ДПІ в м.Армянську надав клопотання  про заміну позивача по справі на  Красноперекопську ОДПІ, в зв’язку з тим, що  відповідно до наказу  ДПА в АРК № 389 від 01.06.2007 р. ДПІ в м.Армянську реорганізована  шляхом  приєднання  до Красноперекопської ОДПІ.

Прокурор проти зазначеного клопотання не заперечував.

Суд , розглянувши клопотання Красноперекопської ОДПІ , вислухавши думку прокурора, керуючись ст. 52, 160 КАСУ, виніс ухвалу про задоволення клопотання та заміну позивача по справі на  Красноперекопську ОДПІ.

Представник Красноперекопської ОДПІ  під час судового засідання, яке відбулось 18.09.2007 р. , позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідачі відзив на позов до суду не надіслали , явку своїх представників у судові засідання не забезпечили, про час та дні їх проведення були сповіщені належним чином.

Суд, приймаючи до уваги ненадання відповідачами  доказів неможливості забезпечення участі їх представників у судових  засіданнях з поважних причин, керуючись ст. 128 КАСУ , вважає можливим продовжити розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши представників  учасників процесу ,  суд     встановив:

Між ТОВ «Прод – Альянс»” та  ЗАТ «Агро-Південь» 01.08.2005 р. був укладений договір № К 61_05/4, предметом якого було придбання першим нафтопродуктів  у кількості та номенклатурі , за цінами та у строки постачання відповідно до умов  договору та додатків до нього ( п. 1.1).

Загальна сума договору визначалась  у розмірі , який не перевищував 1000000 грн. (п.3.3).

Постачання товару здійснювалось в порядку та на умовах , визначених в рахунках до договору (п.4.1 ).

Порядок здійснення оплати за отриманий товар сторони узгодили у ст. 6 договору.

Відповідно до п.10.4. сторони визначили термін дії договору до  30.04.2006 р.

У відповідності зі ст. 173 Господарського  кодексу України (далі ГК України)  господарським визнається зобов'язання, яке виникає між суб'єктами господарювання та іншими учасниками відносин в сфері господарювання, в силу якого один суб'єкт зобов'язаний зробити певну дію господарського чи управлінсько -господарського характеру  на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію та ін.) або утриматись від виконання певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі і кредитор) має право  вимагати від зобов'язаної сторони  виконання її обов'язку

Господарське зобов'язання, що не відповідає  вимогам закону, може бути на вимогу  однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині ( ст. 207 ГК України).

Ст.55 ГК України  визначає ,що  суб’єктами господарювання  визнаються  учасники господарських відносин , які здійснюють  господарську діяльність, реалізуючи  господарську компетенцію, мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов’язаннями в межах цього майна. До суб’єктів господарювання  відносяться, зокрема,   підприємства, створені відповідно до цього кодексу, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані  в установленому  законом порядку.

Порядок  державної реєстрації  суб’єкта господарювання   визначений у ст. 58 ГК України .Державна реєстрація суб’єктів господарювання  проводиться у виконавчому комітеті міської, районної у місті ради  або в районній державній адміністрації за місцемзнаходження  даного суб’єкта . Відомості  щодо державної реєстрації суб’єкта  господарювання включаються до єдиного державного реєстру , відкритого для загального ознайомлення. Діяльність  незареєстрованого суб’єкта  господарювання , який підлягає  державній реєстрації, забороняється.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України (далі  ЦК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана зробити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші та ін.) або утриматись від виконання певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 80 ЦК України   юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому  законом порядку.

Юридична особа  підлягає  державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані   державної реєстрації включаються  до єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення (ст. 89 ЦК України).

Відповідно до ст. 91 ЦК України  цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту  її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Юридична особа  набуває  цивільних прав  та обов'язків  і здійснює  їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону(ст. 92 ЦК України).

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення  цивільних прав та обов’язків (ст.202 ЦК України). У ст. 203 ЦК України  встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, серед них визначено, що  особа, яка вчиняє правочин,  повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Відповідно до ст. 215 ЦК України  підставою  недійсності  правочину є недодержання в момент  його вчинення  стороною ( сторонами) вимог, які встановлені частинами  першою- третьою, п'ятою та шостою ст. 203 ЦК України.

Ст. 216 ЦК України визначає, що недійсний правочин  не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності  правочину кожна із сторін  зобов'язана  повернути  другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину,  а в разі неможливості такого повернення відшкодувати вартість того, що одержано за цінами, які існують на момент відшкодування. Вимога  про застосування  наслідків недійсності правочину може бути  пред'явлена  будь-якою  заінтересованою особою. Суд  може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину за власної ініціативи.

У матеріалах справи є  копія довідки  Головного міжрегіонального управління статистики у м.Києві № 12/1-7/782 від 10.05.2007 р. , в який визначено , що  інформації  про суб’єкта господарювання   ЗАТ «Агро-Південь» до Єдиного  державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (далі ЄДРПОУ)   не надходила .

Крім того до матеріалів справи додана  довідка  з Єдиного  державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб -  підприємців  Серія АБ № 119130 , в який  державним реєстратором Макаренко Л.В. зазначено, що  станом на 08.05.2007 р. в ЄДРПОУ не знайдено записів  про проведення  реєстраційних дій  відносно ЗАТ «Агро-Пвідень».

Вивчивши вказані документи, приймаючи до уваги ненадання відповідачами по справі будь-яких документів про реєстрацію ( припинення реєстрації)  ЗАТ «Агро-Південь»,  суд прийшов до висновку, що у порядку,  передбаченому ст. 58 ГК України , Законом України  «Про державну реєстрацію  юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців»,  не здійснено державну реєстрацію ЗАТ «Агро-Південь».

За таких обставин суд вважає доведеним факт відсутності у )  ЗАТ «Агро-Південь» цивільної правоздатності та дієздатності на укладення в будь-який час  будь-яких правочинів з іншими суб’єктами господарювання. Суд також приходить до висновку, що у матеріалах справи відсутні докази того , що станом на   01.08.2005 р. ЗАТ «Агро-Південь» набуло відповідно до ст.55,58 ГК України, ст. 80,89 ЦК України статусу юридичної особи.

В силу викладеного , керуючись ст. 207 ГК України, ст.ст.203,  215 ЦК України, суд вважає, що підлягають задоволенню вимоги по визнанню недійсним договору № К61_05/4 від 01.08.2005 р.  , укладеного між ТОВ «Прод-Альянс» та ЗАТ «Агро-Південь».

До матеріалів справи надані копії податкових накладних № 160 від 10.04.2005 р., № 172 від 10.04.2005 р., №206 від 29.09.2005 р., №207 від 29.09.2005 р., №228 від 30.09.2005 р., №235  від 04.10.2005 р., № 304 від 07.10.2005 р., № 356 від 13.10.2005 р., № 408 від 18.11.2005 р., №410 від  28.11.2005 р., №411 від 28.11.2005 р., №430 від 29.12.2005 р., №428 від 29.12.2005 р., №18 від  13.01.2006 р., №19 від 14.01.2006 р., №26 від 30.01.2006 р., №31 від 28.02.2006 р., №182 від 10.03.2006 р., №190 від 16.03.2006 р., №195 від 28.03.2006 р., №197 від 31.03.2006 р., №204 від 21.04.2006 р., №209 від 25.04.2006 р., №210 від 25.04.2006 р., №220 від 28.04.2005 р., №218 від 28.04.2005 р., №225 від 12.05.2006 р., №232 від 24.05.2006 р., № 217/1 від 09.06.2006 р.,№219/1 від 09.06.2006 р. № 223 від 06.07.2006 р., № 239 від 11.09.2006 р., №243 від 14.09.2006 р. № 295 від 17.10.2006 р., №229 від 15.11.2006 р., яки  нібито свідчать про надання  ЗАТ «Агро-Південь»  товару ТОВ «Прод-Альянс». У зазначених документах відсутні посилання на те, що товар був отриманий на виконання умов договору № К61_05/4 від 01.08.2005 р. ,  предметом якого, як зазначено вище було придбання ТОВ «Прод-Альянс» нафтопродуктів .

В силу викладеного, приймаючи до уваги відсутність в матеріалах справи доказів отримання ТОВ «Прод-Альянс»  будь-яких товарів від ЗАТ «Агро-Південь»  та перерахування йому коштів, суд вважає неможливим  застосувати наслідків , передбачених ст. 208 ГК України та ст. 216 ЦК України, незважаючи на визнання недійсним договору № К61_05/4 від 01.08.2005 р.  , укладеного між ТОВ «Прод-Альянс» та ЗАТ «Агро-Південь».

Під час судового засідання, яке відбулось 18.09.2007 р. були оголошені вступна та резолютивна частини постанови. Відповідно до ст. 163 КАСУ  постанову складено 25.09.2007р.

Керуючись ст.ст.  52, 98, 160-163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

1. Провести заміну позивача – ДПІ в м.Армянську  -  на Красноперекопську ОДПІ.

2. Позов задовольнити.

3. Визнати недійсним договір № К61_05/4 від 01.08.2005 р.  , укладений  між ТОВ «Прод-Альянс» ( м.Армянськ, вул.Шкільна, 55-а,  ) та ЗАТ «Агро-Південь» ( Дніпропетровська обл., м.Юбілейний, вул. Мічуріна, 57) .

У разі неподання  заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення (у разі складання  постанови у повному обсязі, відповідно до ст. 160 КАСУ -  з дня складення у повному обсязі).

Якщо після подачі заяви  про апеляційне оскарження , апеляційна скарга не подана, постанова вступає в законну силу  через 20 днів після подання заяви про апеляційне  оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Яковлєв С.В.