СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

03 липня 2007 року
Справа № 2-7/2973-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

за участю представників сторін:

позивача:          Рижкова Сергія Владиславовича, довіреність №  б/н   від 02.07.07;

відповідача: Сіроткіна Олена Михайлівна, довіреність №  220-Д   від 01.06.07,  Відкрите акціонерне товариство "Крименерго";

розглянувши апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Крименерго" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Дворний І.І.) від 08.05.2007 у справі № 2-7/2973-2007

за позовом           товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "ОЛДІМ" (вул. Глінки, 72,Сімферополь,95022)

до           відкритого акціонерного товариства "Крименерго" (вул. Київська, 74/6,Сімферополь,95034)

про стягнення 182898,16 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду АР Крим від 08.05.2007 року у справі № 2-7/2973-2007 позов товариства з обмеженою відповідальністю „Фірма „Олдім” задоволено частково. Суд стягнув з відкритого акціонерного товариства „Крименерго” на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Фірма „Олдім” суму заборгованості у розмірі 172590,00 грн., 6472,12 грн. інфляційних втрат, 3% річних у розмірі 3630,08 грн., 1826,92 грн. державного мита, а також 117,87 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

При прийнятті рішення суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами у справі був укладений договір підряду, відповідно до умов якого товариство з обмеженою відповідальністю „Фірма „Олдім” виступало підрядником. Фактичне виконання підрядних робіт підрядником, а також факт їх прийняття замовником підтверджується наявними у справі матеріалами. Оскільки замовником –відповідачем виконані роботи не було оплачено, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Не погодившись з цим судовим актом, відкрите акціонерного   товариства „Крименерго” звернулось до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції частково скасувати, у задоволенні позову в частині стягнення інфляційних витрат в сумі 6472,12 грн. та 3% річних в сумі 3630,08 грн. відмовити.

Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, полягають у тому, що обов’язок боржника сплатити індекс інфляції за час прострочки та 3% річних виникає з моменту вимоги кредитора сплатити суму боргу. ВАТ „Крименерго” вважає, що оскільки збоку товариства з обмеженою відповідальністю „Фірма „Олдім” вимоги про сплату суми основного боргу не заявлялись, то й підстави для сплати інфляційних витрат та 3% річних відсутні.

Представник позивача у судовому засіданні з доводами апеляційної скарги не погодився, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Повторно розглянувши справу порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, вислухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права, судова колегія вважає, що апеляційна скарга відкритого акціонерного товариства „Крименерго” не підлягає задоволенню з наступних підстав.

10.06.2005 року між товариством з обмеженою відповідальністю „Фірма „Олдім” –Підрядник, та відкритим акціонерним товариством „Крименерго” –Замовник, був укладений договір підряду № 16/310, згідно з пунктом 1.1 якого, Замовник доручає, а Підрядник приймає на себе виконання загальнобудівельних та електромонтажних робіт приміщення АБК Судацького РЕМ м. Судак.

Відповідно до пункту 1.2 Договору обсяг, характер та вартість робіт, передбачених пунктом 1.1 цього Договору, визначаються кошторисом та розрахунком договірної ціни, узгодженими сторонами, є підставою для проведення взаємних розрахунків та є невід'ємною частиною цього договору.

Пунктом 4.1 Договору передбачено, що розрахункова вартість всіх підрядних робіт, визначених пунктом 1.1 договору, з урахуванням ПДВ, визначається доданим до цього Договору розрахунком договірної ціни в сумі 172590,00 грн. та може бути змінена в сторону зменшення або збільшення за двосторонньою письмовою згодою між Замовником та Підрядником.

Згідно з пунктом 4.2 договору від 10.06.2005 року, після підписання цього договору Замовник перераховує Підряднику передоплату в розмірі 50% від загальної суми договору.

Відповідно до пункту 4.3, 4.6 Договору, розрахунок за виконані Підрядником роботи, з урахуванням передплати, Замовник здійснює Підряднику (за звітний місяць) на підставі наданих Підрядником актів виконаних робіт (Ф-КБ-2в), довідки про вартість виконаних підрядних робіт (Ф-КБ-3), підписаних сторонами. Приймання та оцінка виконаних робіт здійснюється уповноваженими представниками Замовника згідно з кошторисом, розрахунком договірної ціни, актом виконаних робіт (Ф-КБ-2В) та іншими документами.

Відповідно до статті 837 Цивільного кодексу України, за договором    підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що у виконання умов укладеного договору товариством з обмеженою відповідальністю „Фірма „Олдім” були виконані підрядні роботи на загальну суму 172629,60 грн. та даний факт підтверджується наявними в матеріалах справи актами приймання виконаних підрядних робіт, підписаними обома сторонами та скріпленими печатями підприємств (а.с.10-20)

При цьому, доводи апеляційної скарги про те, що акти приймання виконаних підрядних робіт не були підписані та скріплені печатями ВАТ „Крименерго” спростовуються матеріалами справи, оскільки на актах приймання виконаних підрядних робіт наявні печатки Суданського РЕМ та ВАТ „Крименерго”, а також надпис „обсяги виконаних робіт підтверджую”.

Відповідно до статті 526 Цивільного України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічне положення закріплено частиною 1 статі 193 Господарського кодексу України, згідно з якою суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України також передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судовою колегією приймається до уваги, що вартість підрядних робіт є погодженою –172590,00 грн., факт виконання робіт та їх прийняття замовником підтверджується наявними у справі матеріалами, у зв’язку з чим, замовник підрядних робіт –відповідач, має такі роботи оплатити.

Оскільки відповідачем не представлено суду доказів оплати виконаних підрядних робі в сумі 172590,00 грн., господарський суд АР Крим правомірно визнав позовні вимоги обґрунтованими та підлягаючими задоволенню.

При цьому, посилання відповідача на відсутність вимоги про сплату суми основного боргу спростовується наявними у справі матеріалами, а саме заявленою вимогою на оплату боргу № 92 від 22.06.2006 року, яка була надіслана на адресу ВАТ „Крименерго” 22.06.2006 року, про що свідчить опис вкладення до цінного листа з відміткою відділення зв'язку про відправлення (а.с.21-22).

Оскільки вимога про сплату суми основного боргу є заявленою, боржником така вимога не виконана, судова колегія не може погодитись з доводами апеляційної скарги про відсутність підстав для застосування норми частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України якою встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом першої інстанції також вірно зазначено, що згідно з пунктом 4.2 договору від 10.06.2005 року, після підписання цього договору Замовник мав перерахувати Підряднику передоплату в розмірі 50% від загальної суми договору. Статтею 538 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання однією із сторін свого обов'язку, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання.

При зустрічному виконанні зобов'язання сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту.

Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов'язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону. Відповідач, всупереч не надав суду доказів повідомлення позивача про неможливість здійснення передоплати у розмірі 50% від загальної суми договору.

Частиною 4 статті 538 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо зустрічне виконання обов'язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов'язку, друга сторона повинна виконати свій обов'язок.

Таким чином встановлено, що несплата відповідачем у встановлені строки суми передплати в розмірі 50 % від загальної суми договору є в будь-якому разі прострочкою, що надає позивачеві право вимагати стягнення інфляційних втрати за порушення строків такої оплати.

За таких обставин, є обґрунтованими позовні вимоги про стягнення з ВАТ „Крименерго” 3% річних та інфляційних втрати за порушення строків оплати передоплати в розмірі 50% від суми договору. Судом першої інстанції вірно встановлено, що суми інфляційних втрат, згідно з доданим до позовної заяви детальним розрахунком, у розмірі 6472,12 грн. та сума 3% річних у розмірі 3630,08 грн. обчислені позивачем правомірно, а тому підлягають стягненню.

На підставі викладеного, оскаржуване рішення господарського суду АР Крим є законним та обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтями 101, 103 п.1, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Крименерго" залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 08.05.2007 у справі № 2-7/2973-2007 залишити без змін.

Головуючий суддя

Судді