ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

24.05.07                                                                                           Справа№ 2/1701-11/361А

Господарський суд у складі судді СалаІ.А.

При секретарі судового засідання Боржієвській Л

По справі:

За позовом: Державного підприємства “Львіввугілля” в особі відокремленого підрозділу шахти “Лісова”, с.Сілець Сокальського району, Львівської області

До відповідача: Територіальної державної інспекції праці у Львівській області, м.Львів

Третя особа що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Червонограді

Про оскарження дій територіальної державної інспекції праці у Л/о

В судовому засіданні взяли участь представники:

Від  позивача: Золочівський-предст.

Від відповідача: Пережило-нач.відд.

Від третьої особи: не з”явився

ВСТАНОВИВ:

Представникам сторін роз'яснено права та обов'язки передбачені ст.ст. 49, 51, 56, 59 КАС України.

Розгляд справи неодноразово відкладався з причин викладених у відповідних ухвалах господарського суду.

Ухвалою господарського суду від 14.12.2006року до участі у справі в якості третьої особи , що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача залучено Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Червонограді

Суть спору: Позов заявлено Державним підприємством “Львіввугілля” в особі відокремленого підрозділу шахти “Лісова” про скасування пунктів 1 та 2 припису державного інспектора Територіальної державної інспекції праці у Львівській області № 13-25-015/0903-0698 від 02.08.2006року.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, заслухавши пояснення та заперечення представників сторін, суд вважає встановив наступне:

Територіальною державною інспекцією праці у Львівській області в особі Державного інспектора праці проведено перевірку на шахті “Лісова” ДП “Львіввугіля” за зверненням Павліва В.В., про що складено акт перевірки № 13-25-015/0903 від 02.08.2006року та припис № 13–25-015/0903-0698 від 02.08.2006року.

Територіальна інспекція праці вважає, що шахтою “Лісова ДП “Львіввугілля” здійснено порушення порядку визначення середньомісячного заробітку, який брався для обмеження працівникам щомісячних сум відшкодування шкоди в березні 2000року. Перевіркою зафіксовано, що всім працівникам гірничим робітникам очисного вбою (ГРОВ) 5-го розряду, які оримували відшкодування шкоди в зв”язку із втратою професійної працездаткості, що пов”язане із роботою ГРОВ 5-го розряду, обмежено суми відшкодування шкоди середньомісяним заробітком, обчисленим на підставі нарахованої заробітної плати всім працівникам 5-го розряду, по всіх дільницях шахти на яких працювали ГРОВ 5-го розряду, без врахування поняття “відповідності” професії та посади, що передбачено Правилами відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров”я, по”язані з виконанням ним трудових обов”язків затверджених Постановою КМУ № 472 від 23.06.1993року, що передбачено абзацом 6 п.28 "Перерахований або нарахований розмір втраченого заробітку у перерахунку на 100% втрати професійної працездатності не може бути більшим від середньомісячного заробітку відповідно працівника (після підвищення тарифних ставок) за умови його роботи протягом повного календарного місяця або у перерахунку па повний календарний місяць роботи"

Станом на березень 2000року у позивача діяло дві дільниці, в яких працювали ГРОВ 5-го розрядду. Дільниці шифрувалися кодами 39 та 40.

Із вищенаведеного Інспекція вважає, що для обмеження сум відшкодування шкоди шахта повинна брати заробіток лише по дільниці 39, а не по двох дільницях в сукупності. Внаслідок цього поняття відповідно працівника слід виводити із поділу на дільниці.

Пунктом 2 Припису Інспекція праці просить забезпечити виплату перерахованих сум відшкодування шкоди з врахуванням необхідності проведення втрати доходів у зв”язку із несвоєчасною їх виплатою (постанова КМУ № 159 від 21.02.2001року).

Суд вважає позицію відповідача необгрунтованою з наспуних підстав:

Порядок  відшкодування  шкоди  в  2000році  регулювався  „Правилами  відшкодування власником  підприємства,   установи  і  організації   або   уповноваженим   ним   органом   шкоди, заподіяної працівникові ушкодження здоров”я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов”язків” (Постанова Кабінету Міністрів України № 472 від 23.06.1993 року).

Згідно п.28 Правил щомісячні суми відшкодування шкоди корегувались у разі підвищень на підприємствах, установах, організаціях тарифних ставок.

Зокрема в березні 2000року відбувся останній ріст тарифних ставок по шахті на коефіцієнт 1,47 (в подальшому, а саме з 1 квітня 2001 року відшкодування шкоди здійснювалось Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві).

Керуючись положенням п. 28 Правил: "Перерахоаний або нарахований розмір втраченого заробітку у перерахунку на 100% втрати професійної працездатності не може бути більшим від середньомісячного заробітку відповідного працівника (після підвищення тарифних ставок) за умови його роботи протягом повного календарного місяця або у перерахунку па повний календарний місяць роботи" працівникам, які втратили працездатність внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання пов'язане з професією ГРОВ-5 розряду було перераховано втрачений заробіток.

Перерахунок втраченого заробітку по шахті з дотриманням п. 28 Правил було здійснено наказом № 233 від 06.05.2000 р., де зокрема зазначено:     “Перерахувати з 01.03.2000року відшкодування шкоди всім потерпілим шахти внаслідок трудового каліцтва та профзахворювань на коефіцієнт підвищення тарифних ставок (посадових окладів) по відповідній професії, посаді з урахуванням присвоєного розряду по шахті за період після встановлення потерпілому стійкої втрати працездатності. При цьому, перерахований або нарахований розмір втраченого заробітку у перерахунку на

100% втрати професійної працездатності не може бути більшим від середньомісячного заробітку відповідного працівника за березень 2000р. за умови його роботи протягом повного календарного місяця або у перерахунку на повний календарний місяць..."

Середньомісячний   заробіток   відповідного   працівника,   який   брався  для  обмеження щомісячних сум відшкодування шкоди по професії ГРОВ 5-го розряду визначався: обчисленням нарахованої заробітної плати всіх працівників ГРОВ  5-го розряду, по всіх дільницях шахти, на яких працювали ГРОВ 5р. Станом на березень 2000 року на шахті діяло дві дільниці на яких

працювали ГРОВ 5-го розряду: дільниця №1 (код № 39) і № 3(код 40).

Відповідний працівник, як свідчять роз'яснення і кваліфікаційний довідник це професія і розряд.

Вперше перерахунки по середньому заробітку введені з 4 квітня 1991р. У всіх роз'ясненнях зазначено: "Середньомісячна заробітна плата для підрахунку розміру відшкодування шкоди береться по підприємству за IV квартал 1991р. по професії відповідного розряду " лист №15-365 від 07.02.1992р. Державна експертиза умов праці Міністерство праці України-копія знаходиться в матеріалах справи).

Дана позиція відображена в Доповненні до "Угоди по тарифам, трудовим і соціальним гарантіям між Мінвуглепромом та профспілками вугільної промисловості" від 18.11.1997року №2-8165/22 (зареєстрована в Міністерстві праці та соціальної політики №78 від 03.12.19. р.) зазначено: п.З "Керуючись п.28 Правил провести перерахунок в сторону збільшення сум, встановлених згідно п.2 даної угоди на загальний коефіцієнт збільшення тарифних ставок (посадових окладів) по відповідній професії з врахуванням присвоєного розряду на підприємстві за період після встановлення потерпілому стійкої втрати професійної працездатності.

При цьому перерахований розмір втраченого заробітку в перерахунку на 100% втрати професійної працездатності не може бути більшим середньомісячного заробітку відповідних працівників підприємства (з врахуванням присвоєннь розряду) при умові їх роботи на протязі повного календарного місяця або в перерахунку на повний календарний місяць роботи).

Так, зокрема, в трудовій книжці Павліва В.В. за заявою якого було здійснено перевірку зазначено: ("Принят подземним горнорабочим очисного забоя по 5 розряду с полним подземним рабочим днем"). Запис внесено відповідно до Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників (Випуск 5, гірничовидобувна промисловість, розділ Вугільна промисловість). Згідно даного довідника ГРОВ (назва професії), діапазон розрядів 4-6. Це ще раз підтверджує, що відповідний працівник, це професія і розряд.

Сума середньомісячної заробітної плати відповідного працівника по професії ГРОВ 5 розряду на шахті склала 647грн.

Вищенаведене   підтверджує   хибність   позиції, що поняття відповідного працівника слід виводити із поділу на дільниці.

Здійснюючи перевірку і виносячи припис ТДІП у Львівській області не врахувала роз'яснень викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992р. №6 [про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" (з наступними змінами), згідно з якими загальний строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого права (позовна давність), встановлюється тривалістю у три роки. У випадку, коли вимоги потерпілого стосуються перерахунку сум щомісячних платежів, раніше визначених судом або роботодавцем (у тому числі й у разі неправильного обчислення суми щомісячних платежів) при задоволенні позову, кошти стягуються за час, що не перевищує трьох останніх років, які передували моменту звернення особи до суду (Ухвала колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 09 лютого 2006 року - Вісник ВСУ № 11(75) 2006р.).

В даному випадку вимоги ТДІП у Львівській області про здійснення перерахунку сум відшкодування  шкоди  всім   працівникам  ушкодження   здоров'я   яких   пов'язане   із   професією гірничий робітник очисного вибою 5 розряду (з березня 2000 року) згідно припису №  13-25-015/0903-0698 від 02.08.2006р. є неправомірним. Тим більше, що до 1 квітня 2001року відшкодування  шкоди проводилось підприємствами, установами, організаціями, з вини яких працівник втратив працездатність,  а з 1 квітня 2001року виплати здійснює  Фонд соціального  страхування  від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Пункт 2 припису № 13-25-015/0903-0698 від 02.08.2006року не може бути виконаним оскільки нормативний акт: Постанова Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001року “Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв”язку з порушенням термінів їх виплати”, яким керується інспектор і який підлягав до виконання набув чинності з 1 січня 2001року. А оспорюваним питанням викладеним в приписі є перерахунок сум відшкодування шкоди пов”язане з професією ГРОВ 5 розряду за березень 2000року.

Даному нормативному акту не надано зворотньої дії в часі і він не може бути виконаним, тим більше, що жодних аргументів (правових) по цьому пункту ні в акті не в приписі інспектором не наведено.

З огляду на викладене вимоги позивача є обгрунтованими та документально підтвердженими і доведені наявними у справі доказами, а тому позов слід задоволити повністю.

Судовий збір за розгляд справи віднести на відповідача.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 162, 163, 167 КАС України, господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1.          Позов задоволити.

2.          Скасувати пункти 1 та 2 припису державного інспектора Територіальної державної інспекції праці у Львівській області № 13-25-015/0903-0698 від 02.08.2006року.

3.          Постанова набирає законної сили у відповідності з ст. 254 КАС України і може бути оскаржена у порядку та строки, передбачені ст. 186 КАС України.

Суддя