ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№
38/85-48/85

25.04.07

За позовом

Українсько-російського
підприємства з іноземними інвестиціями у формі закритого акціонерного товариства
«КАФА»

До  Третя особа  Фонду державного майна України
Відкритого акціонерного товариства «Нафтова компанія «ЮКОС» Товариства з
обмеженою відповідальністю «ВІТА-ХХІ» Державне підприємство «Феодосійське
підприємство із забезпечення нафтопродуктами»

Про

Зобов'язання вчинити певні дії

Головуючий суддя

Сулім В.В.

Секретар судового засідання

Салтан В.В.

Представники сторін:

Від Позивача
Від Відповідача-1 Від Відповідача-2 Від Відповідача-3 Від
Третьої особи

Мамула А.М -пред. за довір.
Григорчук В.І. -пред. за довір. Іванюк С.К. -пред. за довір. Миронюк К.І.
-пред. за довір. Хімченко І.С. -пред. за довір.

29.03.07 р. судове засідання
відкладалось, відповідно до ст.ст. 77, 86 Господарського процесуального кодексу
України та було призначене на 11.04.07 р.
Судом оголошено перерву для виготовлення повного тексту рішення.

обставини справи:

Позивач
звернувся до Господарського суду м. Києва з позовною заявою до Відповідачів про
зобов'язання виконати свої зобов'язання, передбачені установчим договором про
створення і діяльність Позивача та додатком до нього, а саме: Відповідача-2
забезпечити залучення додаткового фінансування для будівництва технологічного
комплексу перевалювання темних нафтопродуктів на підставі довгострокового
інвестиційного або кредитного договору, або договору позики у розмірі не менше
18,7 мільйонів доларів США або еквівалент цієї суми у національній валюті
України за ринковим курсом на відповідний момент, Відповідача-1 за рахунок
державного підприємства “Феодосійське підприємство із забезпечення
нафтопродуктами” підготувати та передати в установленому законодавством порядку
в довгострокове користування Компанії майно, у тому числі земельні ділянки,
необхідні для будівництва технологічного комплексу перевалювання темних нафтопродуктів
і подальшого його функціонування, на підставі довгострокових договорів оренди з
ЗАТ “КАФА”; Відповідача-3 передати ЗАТ “КАФА” об'єкти інтелектуальної
власності, необхідні для функціонування технологічного комплексу перевалювання
темних нафтопродуктів, на підставі ліцензійних договорів.

В процесі розгляду справи позивач
уточнив свої вимоги, а саме попросив суд виключити Відповідача-2 із числа
учасників Позивача; змінити Установчий договір про створення і діяльність
Позивача у частині участі у ньому Відповідача-2, зобов'язати Відповідача-1 та
Відповідача-3 внести зміни до Статуту Позивача, пов'язані із виключенням
Відповідача-2 із числа акціонерів-засновників Позивача та виплатити
Відповідачу-2 вартість акцій, що йому належали у розмірі 1 000 188 доларів США;
анулювати акції Позивача, що належали Відповідачу-2, на суму 1 000 188  доларів США; реалізувати акції, що складають
50% статутного фонду Позивача плюс одна акція, новому інвестору.

Також Позивач подав доповнення до
позову, в якому заявив додатково дві позовні вимоги, а саме просив визнати, що
Відповідач-2 не виконав свої зобов'язання щодо залучення додаткового
фінансування для реалізації інвестиційного проекту будівництва технологічного
комплексу перевалювання темних нафтопродуктів на підставі довгострокового
інвестиційного або кредитного договору або договору позики, що передбачено
пунктом 1 Додатку до Установчого договору про створення і діяльність Позивача
та зобов'язати Відповідача-2 виконати свої зобов'язання щодо залучення
додаткового фінансування, що передбачено пунктом 1 Додатку до Установчого
договору про створення і діяльність Позивача.

28.04.2006р. Господарський суд м.
Києва частково задовольнив позовні вимоги позивача, а саме Господарський суд м.
Києва визнав, що Відповідач -2 не виконав свої зобов'язання щодо залучення
додаткового фінансування для реалізації інвестиційного проекту будівництва
технологічного комплексу перевалювання темних нафтопродуктів на підставі
довгострокового інвестиційного або кредитного договору або договору позики, що
передбачено пунктом 1 Додатку до Установчого договору про створення і
діяльність Позивача, та зобов'язав Відповідача-2 виконати свої зобов'язання
щодо залучення додаткового фінансування, що передбачено пунктом 1 Додатку до
Установчого договору про створення і діяльність Позивача.

Київський апеляційний господарський
суд переглядаючи справу за апеляційною скаргою Українсько-російського
підприємства з іноземними інвестиціям у формі закритого акціонерного товариства
“КАФА”, рішення Господарського суду м. Києва від 28.04.2006р. змінив, виклавши
його резолютивну частину в наступній редакції:

Позов закритого акціонерного
товариства “КАФА” до Фонду державного майна України, Відкритого акціонерного
товариства “Нафтова компанія “ЮКОС” та Товариства з обмеженою відповідальністю
“ВІТА-ХХІ” задовольнити частково.

Визнати, що відкрите акціонерне
товариство “Нафтова компанія “ЮКОС” не виконало свої зобов'язання передбачені
п. 1 Додатку до Установчого Договору про створення і діяльність
українсько-російського підприємства з іноземними інвестиціями у формі закритого
акціонерного  товариства “КАФА” від
22.04.2003р. щодо залучення додаткового фінансування будівництва ЗАТ “КАФА”
технологічного комплексу перевалювання темних нафтопродуктів на підставі
довгострокового інвестиційного або кредитного договору або договору позики у
розмірі               12 700 000
(дванадцять мільйонів сімсот тисяч) грн.

Розірвати Установчий договір про
створення і діяльність українсько-російського підприємства з іноземними
інвестиціями у формі закритого акціонерного товариства “КАФА” у частині прав та
обов'язків відкритого акціонерного товариства “Нафтова компанія “ЮКОС”.

Зобов'язати Закрите акціонерне
товариство “КАФА” сплатити на користь Відкритого акціонерного товариства
“Нафтова компанія “ЮКОС” вартість оплачених ним 5 331 акцій загальною
номінальною вартістю  5 331 000 (п'ять
мільйонів триста тридцять одна тисяча) гривень.

Акції у кількості 5 331 шт.
сумарною вартістю 5 331 000 (п'ять мільйонів триста тридцять одна тисяча) грн.,
що становить 50 % статутного фонду + 1 акція ЗАТ “КАФА” записати на особовий
рахунок (як нерозміщені цінні папери) емітента - Українсько-російського
підприємства з іноземними інвестиціями у формі закритого акціонерного
товариства “КАФА”.

В решті позовних вимог відмовити.

Вищий господарський суд України,
переглянувши справу за касаційною скаргою ВАТ НК “ЮКОС” рішення господарського
суду м. Києва від 28.04.2006р. та постанову Київського апеляційного
господарського суду від 04.07.2006р. у справі № 38/85 скасував, справу передав
на новий розгляд до господарського суду м. Києва.

Ухвалою Господарського суду м.
Києва від 14.03.2007 справу було прийнято до провадження і призначено її
розгляд на 29.03.2007.

В судовому засіданні представникам
сторін було роз'яснено їхні права, відповідно до ч. 2 ст. 74 та ст. 22
Господарського процесуального кодексу України.

У процесі розгляду справи
Господарським судом м. Києва позивач подав до суду Заяву про зміну позовних
вимог, у якій просив суд:

-          визнати, що відкрите акціонерне
товариство “Нафтова компанія “ЮКОС” не виконало свої зобов'язання, передбачені
пунктом 1 Додатку до Установчого договору про створення і діяльність
українсько-російського підприємства з іноземними інвестиціями у формі закритого
акціонерного товариства “КАФА” від 22.04.2003р. щодо залучення додаткового
фінансування будівництва ЗАТ “КАФА” технологічного комплексу перевалювання
темних нафтопродуктів на підставі довгострокового інвестиційного або кредитного
договору або договору позики у розмірі 12700000 (дванадцять мільйонів сімсот
тисяч) грн.

-          Розірвати Установчий договір про
створення і діяльність українсько-російського підприємства з іноземними
інвестиціями у формі закритого акціонерного товариства “КАФА” від 22.04.2003р.
в частині прав та обов'язків Відкритого акціонерного товариства “Нафтова
компанія “ЮКОС”.

-          Застосувати реституцію як наслідок
розірвання Установчого договору, записавши акції у кількості 5331 шт. сумарною
вартістю 5331000 (п'ять мільйонів триста тридцять одна тисяча) грн., що становить
50% статутного фонду плюс 1 акція ЗАТ “КАФА” на особовий рахунок (як
нерозміщені цінні папери) емітента -Українсько-російського підприємства з
іноземними інвестиціями у формі закритого акціонерного товариства “КАФА”.

Ухвалою від 25.04.2007 провадження
в частині позовних вимог про визнання того, що Відкрите акціонерне товариство
“Нафтова компанія “ЮКОС” не виконало свої зобов'язання, передбачені пунктом 1
Додатку до Установчого договору про створення і діяльність
українсько-російського підприємства з іноземними інвестиціями у формі закритого
акціонерного товариства “КАФА” від 22.04.2003р. щодо залучення додаткового
фінансування будівництва ЗАТ “КАФА” технологічного комплексу перевалювання
темних нафтопродуктів на підставі довгострокового інвестиційного або кредитного
договору або договору позики у розмірі 12700000 (дванадцяти мільйонів семисот
тисяч) грн. припинив на підставі п.1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального
кодексу України.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши всі наявні у матеріалах справи докази, оглянувши в судовому
засіданні оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи,
Господарський суд міста Києва

Встановив:

22 квітня 2003 року між Відкритим
акціонерним товариством “Нафтова компанія “ЮКОС”, Фондом державного майна
України та Товариством з обмеженою відповідальністю “ВІТА-ХХІ” було укладено
Установчий договір про створення і діяльність українсько-російського
підприємства з іноземними інвестиціями у формі закритого акціонерного
товариства “КАФА” (далі - ЗАТ “КАФА”).

Протоколом установчих зборів № 1
від 08.07.2003р. було затверджено Статут ЗАТ “КАФА”, який було зареєстровано
розпорядженням міського голови  від
04.08.2003р. № 198р.

Для забезпечення діяльності
Компанії за рахунок внесків акціонерів було створено статутних фонд у розмірі
10 660 000 (десять мільйонів шістсот шістдесят тисяч) грн. Статутний фонд
Компанії ділиться на 10 660 (десять тисяч шістсот шістдесят) простих іменних
акцій. Номінальна вартість однієї акції -1 000 (одна тисяча) гривень.

Акції розподілено між акціонерами
таким чином:

ВАТ НК “ЮКОС” -5 331 (п'ять тисяч
триста тридцять одна) акція загальною номінальною вартістю 5 331 000 (п'ять
мільйонів триста тридцять одна тисяча) гривень
і складає 50% статутного фонду Компанії плюс одна акція;

Фонд державного майна України, що
діє в інтересах державного підприємства “Феодосійське підприємство із
забезпечення нафтопродуктами”, - 2 666 (дві тисячі шістсот шістдесят шість)
акцій загальною номінальною вартістю 2 666 000 (два мільйони шістсот шістдесят
шість тисяч) грн. і складає 25% статутного фонду Компанії плюс одна акція.

ТОВ “ВІТА-ХХІ” -2 663 (дві тисячі
шістсот шістдесят три) акції загальною номінальною вартістю 2 663 000 (два
мільйони шістсот шістдесят три тисячі) грн. і складає 25 % статутного фонду
Компанії мінус дві акції.

Відповідно до розділу 10
Установчого договору про створення і діяльність ЗАТ “КАФА” крім загальних
обов'язків, передбачених положеннями Установчого договору і Статуту, акціонери
Компанії взяли на себе додаткові зобов'язання на умовах, визначених угодами між
ними, що стосуються реалізації інвестиційного проекту будівництва
технологічного комплексу перевалювання темних нафтопродуктів.

Так, згідно із п.1 Додатку до
Установчого договору ВАТ НК “ЮКОС” зобов'язалося забезпечити залучення
додаткового фінансування будівництва Компанією технологічного комплексу
перевалювання темних нафтопродуктів.

Пункт 1.1.1. Додатку до Установчого
договору передбачає основні умови забезпечення ВАТ НК “ЮКОС” залучення
додаткового фінансування. Так, ВАТ «НК «ЮКОС»зобов'язується забезпечити
залучення додаткового фінансування будівництва Компанією технологічного
комплексу перевалювання темних нафтопродуктів на таких основних умовах:

(а)          сума фінансування - не менше 18,7
мільйонів доларів США або еквівалент цієї суми у національній валюті України за
ринковим курсом на відповідний момент;

(б)          термін - не менш ніж на 10 (десять)
років;

(в)          підстава фінансування -
довгостроковий інвестиційний або кредитний договір, або договір позики, що
укладається між Компанією та ВАТ «НК «ЮКОС»або між Компанією і третьою стороною
(сторонами);

(г)          забезпечення - на умовах договору, на
підставі якого надається фінансування, у тому числі застава майна Компанії у
разі, якщо відповідне рішення буде схвалено уповноваженим органом управління
Компанії;

(д)          процент за користування позиковими
коштами - середньоринковий, виплата процентів починається  з 3-го року з моменту надання коштів;

(е)          інші умови передбачені договором, на
підставі якого надається фінансування.

Проаналізувавши всі умови,
передбачені підпунктами “а”- “е”, у їх сукупності суд робить висновок, що всі
ці умови, включаючи і термін (передбачений пунктом “б”) -не менше 10 років,
стосуються саме умов фінансування, тобто інвестиційного або кредитного
договору, або договору позики, укладення якого зобов'язувалося забезпечити ВАТ
НК “ЮКОС”. Цей висновок суду спростовує твердження відповідача 2 про наявність
відкладальної умови виконання  ВАТ НК
“ЮКОС” своїх зобов'язань.

Відповідно до п.1.1.2 Додатку до
Установчого договору визначено обставини, які впливають на виникнення у ВАТ НК
«ЮКОС»зобов'язання із забезпечення залучення додаткового фінансування. Так,
зобов'язання ВАТ НК «ЮКОС»забезпечити надання фінансування відповідно до п.1.1
Додатку до Установчого договору не виникає:

(а) доти, доки Компанією не будуть
виконані всі умови, необхідні для надання позикових коштів, що містяться у
відповідному договорі, на підставі якого надається фінансування; і/або

(б) у разі, якщо в законодавстві
України відбудуться зміни, що суттєво негативно впливають на майнові інтереси
ВАТ НК «ЮКОС», пов'язані із заснуванням Компанії і реалізацією проекту
будівництва технологічного комплексу перевалювання темних нафтопродуктів; і/або

(в) у разі, якщо зобов'язання ВАТ
НК «ЮКОС»забезпечити залучення додаткового фінансування будівництва Компанією
технологічного комплексу перевалювання темних нафтопродуктів буде суперечити
імперативним положенням російського і/або українського законодавства, що діє на
відповідний момент.

Як встановлено судом, Відповідач-2
не довів наявності будь-якої з цих обставин, які б перешкоджали йому виконати
свої зобов'язання в повному обсязі.

З наявних у справі доказів
вбачається, що за ініціативою ВАТ НК “ЮКОС” між акціонерним комерційним банком
“МЕНАТЕП Санкт-Перербург” та позивачем ЗАТ “КАФА” було укладено договір про
надання останньому кредитної лінії із лімітом 6 млн. дол. США.

Інших коштів з метою забезпечення
додаткового фінансування будівництва Компанією технологічного комплексу
перевалювання темних нафтопродуктів відповідачем 2 залучено не було.

Враховуючи вищенаведене, суд
приходять до висновку, що ВАТ НК “ЮКОС” не в повній мірі виконав свої
зобов'язання, передбачені п. 1 Додатку до Установчого договору про створення та
діяльність ЗАТ “КАФА”  щодо залучення
додаткового фінансування будівництва ЗАТ “КАФА” технологічного комплексу
перевалювання темних нафтопродуктів на підставі довгострокового інвестиційного
або кредитного договору, або договору позики у розмірі 12 700 000 грн.

Оскільки додаткове фінансування в
розмірі не менше як 18 700 000 грн. передбачалося саме для будівництва ЗАТ
“КАФА” технологічного комплексу перевалювання темних нафтопродуктів, то
невиконання ВАТ НК «ЮКОС»своїх зобов'язань в повному обсязі потягло за собою
неможливість реалізації  проекту,
передбаченого в Бізнес-плані, що міститься в матеріалах справи, та зупинення
розпочатого будівництва.

Відповідно до ч.2 ст. 530
Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку
не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право
вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий
обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Судом під час розгляду справи також
враховано інформацію щодо фінансово-господарського стану ВАТ НК «ЮКОС», яка
міститься в рішенні арбітражного суду м. Москва по справі № А40-11836/06-88-35
«Б»від 04.08.2006. Відповідно до цього рішення ВАТ НК «ЮКОС» було визнано
банкрутом. З огляду на це є підстави вважати, що ВАТ НК «ЮКОС»не має  можливості реалізувати взяте на себе в силу
Установчого договору та Додатку до нього та частково невиконане зобов'язання по
залученню додаткового фінансування ЗАТ «КАФА»в розмірі 12 700 000 грн.

Відповідно до п. 10.2.3. Статуту
ЗАТ «КАФА»загальні збори акціонерів визнаються правомочними, якщо в них беруть
участь акціонери, що у сукупності володіють більш як 60 (шістдесятьма) процентами
акцій компанії.

Враховуючи розмір пакету акцій, що
належить ВАТ НК “ЮКОС”, участь цього акціонера у роботі загальних зборів та
спостережної ради ЗАТ “КАФА” є вирішальною.

Відсутність представників ВАТ НК
“ЮКОС” на загальних зборах 14 липня 2005 року та 30 грудня 2005 року дає
підстави вважати, що ВАТ НК “ЮКОС” систематично не приймав участі у роботі
загальних зборів акціонерів ЗАТ “КАФА”.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності
таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно із ст. 527 ЦК України
боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 651 Цивільного
кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на
вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення
стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною
мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Суд вважає за необхідне застосувати
саме ці норми законодавства виходячи з наступного.

Відповідно до статті 154 Цивільного
кодексу України установчим документом акціонерного товариства є його статут.
Відповідно до ч. 2 ст. 153 Цивільного кодексу України якщо акціонерне
товариство створюється кількома особами, вони укладають між собою договір, який
визначає порядок здійснення ними спільної діяльності щодо створення товариства.
Цей договір не є установчим документом товариства.

Враховуючи, що установчий договір є
специфічним видом угод, до нього застосовуються відповідні загальні положення
Цивільного кодексу України щодо підстав та порядку укладення, а також щодо
зміни та розірвання договорів.

Оскільки глава VІІІ Цивільного
кодексу України та Закон України “Про господарські товариства”, які є
спеціальним законодавством, що регулюють діяльність господарських товариств, не
містить норм щодо підстав та порядку зміни та розірвання установчих договорів,
необхідно застосовувати загальні положення Цивільного кодексу України.

Невиконання своїх зобов'язань,
передбачених п. 1 Додатку до Установчого договору про створення та діяльність
ЗАТ “КАФА”  щодо залучення додаткового
фінансування будівництва ЗАТ “КАФА” технологічного комплексу перевалювання
темних нафтопродуктів на підставі довгострокового інвестиційного або кредитного
договору, або договору позики у розмірі 12700000 грн., а також систематична
відсутність представників ВАТ НК “ЮКОС” на загальних зборах ЗАТ “КАФА”, яка,
враховуючи розмір пакету акцій, який належить ВАТ НК “ЮКОС”, призвела до
блокування роботи загальних зборів акціонерів ЗАТ “КАФА”, є істотним порушенням
Установчого договору з боку ВАТ НК “ЮКОС”.

Право вимагати розірвання
Установчого договору про створення та діяльність ЗАТ “КАФА” у зв'язку з
істотним порушенням його умов ВАТ НК “ЮКОС” належить саме ЗАТ “КАФА” оскільки:

Виходячи із змісту Установчого
договору про створення і діяльність ЗАТ “КАФА” акціонери зобов'язувалися
вчинити на користь ЗАТ “КАФА” певні дії, як то внести внески до статутного
фонду. Крім того, акціонери ЗАТ “КАФА” взяли на себе додаткові зобов'язання, що
стосувалися реалізації інвестиційного проекту будівництва технологічного
комплексу перевалювання темних нафтопродуктів. Так, ВАТ НК “ЮКОС” взяло на себе
зобов'язання забезпечити залучення додаткового фінансування для будівництва
Компанією технологічного комплексу перевалювання темних нафтопродуктів на
підставі довгострокового інвестиційного або кредитного договору, або договору
позики

Таким чином, відносини щодо
зобов'язання ВАТ НК “ЮКОС” залучити додаткове фінансування виникли між ВАТ НК
“ЮКОС” та ЗАТ “КАФА”, яке було створено на підставі Установчого договору, а не
між акціонерами, які підписали цей Установчий договір.

Оскільки ВАТ НК “ЮКОС” зобов'язана
була виконати свій обов'язок щодо забезпечення залучення додаткового
фінансування на користь ЗАТ “КАФА” (як і інші акціонери зобов'язані були
вчинити певні дії на користь ЗАТ “КАФА”)
Установчий договір відповідно до ст. 636 ЦК України є договором на
користь третьої особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 636 ЦК
України виконання такого договору може вимагати як особа, яка уклала договір
(інші акціонери), так і третя особа, на користь якої передбачено виконання (ЗАТ
“КАФА”), якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із суті
договору.

А отже, заявляти вимоги щодо
виконання зобов'язання що залученню додаткового фінансування має право
безпосередньо ЗАТ “КАФА”, хоча воно і не є стороною договору.

Крім того, невиконання акціонером
своїх обов'язків порушує права та інтереси самого товариства. Захищаючи свої
права та інтереси товариство має право звернутися до суду за захистом своїх
порушених прав.

Відповідно до статті 15 ЦК України
кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення.

Згідно із ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду  за
захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту
цивільних прав та інтересів може бути відновлення становища, яке існувало до
порушення.

Враховуючи вищенаведене, суд
приходить до висновку про необхідність захисту прав позивача шляхом відновлення
становища, яке існувало до порушення, а саме акції, що становлять 50%
статутного фонду Позивача + 1 акція, які відповідно до розділу 4 Установчого
договору про створення та діяльність Позивача було розподілено на користь
Відповідача-2, повернути Позивачу як емітенту цінних паперів, записавши вказані
акції у реєстрі власників іменних цінних паперів Позивача на особовий рахунок
емітента як нерозміщені цінні папери. При цьому, зобов'язати Позивача повернути
на користь Відповідача-2 вартість сплачених ним акцій у сумі 5 331 000 грн.

При застосуванні саме такого
способу відновлення становища, що існувало до порушення ВАТ НК “ЮКОС” умов
Установчого договору, суд виходив з наступного.

Кошти за акції, що становлять 50%
статутного фонду Позивача + 1 акція, у сумі

5 331 000 грн. були сплачені ВАТ НК
“ЮКОС” на користь позивача. Таким чином, суд зобов'язує позивача повернути на
користь Відповідача-2 вартість оплачених ним акцій у сумі 5 331 000 грн.

Враховуючи повернення коштів
Відповідачу-2 вартості акцій у кількості 5331 шт., що становить 50% статутного
фонду плюс 1 акція ЗАТ “КАФА”, вказані акції вважаються неоплаченими та
підлягають поверненню ЗАТ “КАФА” як їх емітенту. В свою чергу ЗАТ “КАФА” має
право реалізувати вказані акції шляхом прийняття відповідного рішення
загальними зборами акціонерів у встановленому законом порядку.

Відповідно до абз.1 ч.1 ст. 49
Господарського процесуального кодексу України, державне мито у спорах, що
виникають при укладенні, зміні та розірванні договорів покладається на  сторону, яка безпідставно ухиляється від
прийняття  пропозицій іншої сторони, або
на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної
із сторін.

Враховуючи вищенаведене та
керуючись ст.4, 33, 49, 82, 84 Господарського процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1.
Позов задовольнити
повністю.

2.          Розірвати Установчий договір про
створення і діяльність українсько-російського підприємства з іноземними
інвестиціями у формі закритого акціонерного товариства “КАФА” від 22.04.2003р.
в частині прав та обов'язків Відкритого акціонерного товариства “Нафтова
компанія “ЮКОС”.

3.          Застосувати взаємну реституцію,
поновивши закрите акціонерне товариство “КАФА” та Відкрите акціонерне
товариство “Нафтова компанія “ЮКОС” у стані, що існував до порушення умов Установчого
договору про створення та діяльність ЗАТ “КАФА”.

4.          Зобов'язати Закрите акціонерне
товариство “КАФА” сплатити на користь Відкритого акціонерного товариства
“Нафтова компанія “ЮКОС” вартість оплачених ним 5331 акцій загальною
номінальною вартістю  5331000 (п'ять
мільйонів триста тридцять одна тисяча) гривень.

5.          Акції у кількості 5331 шт. сумарною
вартістю 5331000 (п'ять мільйонів триста тридцять одна тисяча) грн., що
становить 50% статутного фонду плюс 1 акція ЗАТ “КАФА” записати на особовий
рахунок (як нерозміщені цінні папери) емітента -Українсько-російського
підприємства з іноземними інвестиціями у формі закритого акціонерного
товариства “КАФА”.

6.          Судові витрати покласти на
Відповідача-2 - Відкрите акціонерне товариство “Нафтова компанія “ЮКОС”.

Суддя                                                                                                                 В.В.Сулім