ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД _________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"21" серпня 2007 р.

Справа № 15/232-07-5764

Колегія суддів Одеського апеляційного
господарського суду у складі:

Головуючого судді:   Мирошниченко М. А.,

Суддів:    Бєляновського В. В., Шевченко В. В.,

при
секретарі   -   Волощук О. О.,

за участю представників:

позивача  -
Скоробогатов А.В.,

відповідача
-ОСОБА_2.,

3-ї
особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача
-не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м. Одеса апеляційну скаргу  фізичної особи -ОСОБА_1 (м. Одеса)

на  ухвалу
господарського суду Одеської області від 20.07.2007 р. про  вжиття заходів по забезпеченню позову

у справі №15/232-07-5764

за позовом
Компанії „СМА Сі Джі Єм Єдженісіс Уорлдвайд”

до Фізичної особи -ОСОБА_1

3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні відповідача -ТОВ „СМА Сі Джі Єм Україна”

про визнання права власності на частку
в статутному фонді та стягненні 7 070 000 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

05.07.2007 р. (вх.НОМЕР_1) Компанією
„СМА Сі Джі Єм Єдженісіс Уорлдвайд” (далі -позивач)  у господарському суді Одеської області
пред'явлено позов до  фізичної
особи -ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення 7 070 000 грн. та визнання
права власності за позивачем на частку у розмірі 45% у статутному фонді ТОВ
„СМА Сі Джі Єм Україна”. В якості 3-ї , яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору, на стороні відповідача позивач зазначив ТОВ „СМА Сі Джі Єм
Україна. (а.с.2-5,т.№1).

13.07.2007р.позивач звернувся до
господарського суду Одеської області зі заявою про вжиття заходів забезпечення
позову, у який просив накласти арешт на рухоме та нерухоме майно
на суму 7 070 000 грн., яке належить відповідачу та заборонити відповідачу
здійснювати дії з відчуження належного йому майна на суму 7 070 000 грн.    Свою заяву він обґрунтовував тим, що
наявного у відповідача майна буде недостатньо для задоволення його (позивача)
вимоги, якщо позов буде задоволено і що існує реальна загроза що до набрання  рішенням суду чинності майно відповідача зменшиться
за кількістю внаслідок його відчуження. (а.с.147-149, т.№1).

Ухвалою господарського суду  Одеської
області  від 20.07.2007 р.
вищезазначене клопотання (заява) позивача задоволено частково. Суд вжив заходи
забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно
відповідача в розмірі заявлених позовних вимог, що складає 7070000 грн. Свою
позицію місцевий суд обґрунтував тим, що таких захід забезпечення позову
передбачено чинним процесуальним законодавством і  не здіснення цих дій може привести до
зникнення майна, що в свою чергу  приведе
до неможливості виконання судового рішення.
(а. с. 156, т.№1).

Не погоджуючись зі вказаною ухвалою
відповідач звернувся до Одеського апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, у якій просив скасувати ухвалу та зняти арешт на рухоме та
нерухоме майно яке належить йому. Свою вимогу він обґрунтував тим, що вимоги
позивача про стягнення грошових коштів необґрунтовані і для накладення арешту
відсутні фактичні та правові підстави.

Ухвалою Одеського апеляційного
господарського суду від 07.08.2007р. розгляд апеляційної скарги  призначено на 21.08.2007 р., про що сторони
та 3-я особа, згідно приписів ст. 98 ГПК України, були належним чином
повідомлені.

У письмовому відзиві на скаргу
позивач просив залишити її без задоволення, а ухвалу місцевого суду без змін.

Фіксування судового засідання
здійснювалось технічними засобами, а саме програмно - апаратним комплексом
“Діловодство суду” на диск CD-R №5270146RD39536.

Представник 3-ї особи у судове
засідання не з'явився, про причини неявки суд не сповістив, клопотань про
відкладення розгляду справи не надав і судова колегія, враховуючи думку
представників сторін, прийняла рішення про розгляд справи за його відсутністю.

Судова колегія задовольнила
клопотання представника скаржника про залучення до матеріалів справи доповнення
до апеляційної скарги, але відхилила клопотання про витребування у позивача
фінансових документів які підтверджують наявність боргу та відкладення до їх
отримання розгляду справи, оскільки в даному випадку не  розглядається спір по суті,  а тому підстав для витребування цих
документів немає..

Представник скаржника (відповідача)
в усних поясненнях наданих апеляційному суду підтримав апеляційну скаргу і
просив її задовольнити на  викладених у
ній підставах.

Представник позивача  просив суд відмовити у задоволенні
апеляційної скарги та залишити ухвалу без змін.

За згодою представників сторін,
згідно ст. 85 ГПК України, в судовому засіданні оголошувались лише вступна та
резолютивна частини судової постанови.

Заслухавши усні пояснення учасників
процесу, ознайомившись з доводами апеляційної скарги (доповненнями до неї) та
запереченнями на неї, дослідивши обставини
і матеріали справи,  в тому числі
наявні у них докази,  відповідність
викладеним  в ухвалі висновкам цим
обставинам і доказам, а також перевіривши додержання та правильність
застосування судом першої інстанції норм
процесуального права, судова колегія дійшла до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Можливість забезпечення позову  при розгляді справ у господарських судах
України передбачена ст. ст. 66 - 67 ГПК України. Згідно приписів ст. 66 ГПК
України забезпечення позову, в тому числі шляхом  накладення арешту, допускається  тоді
коли невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення  суду.

З матеріалів справи  вбачається, що наявного у відповідача майна
буде недостатньо для задоволення вимог позивача про стягнення 7 070 000 грн.,
якщо позов буде задоволено. З позиції відповідача вбачається, що відповідач не
визнає позовних вимог позивача про стягненню 7 070 000 грн. і відповідно  існує реальна загроза що до набрання  рішенням суду чинності майно відповідача
зменшиться за кількістю внаслідок його відчуження.

З огляду на викладене судова
колегія вважає, що місцевий суд обґрунтовано задовольнив клопотання
позивача  і правильно застосував
вищезазначені заходи забезпечення позову.

Скаржник (відповідач ) на думу
судової колегії не навів суду апеляційної інстанції будь-яких належних і
достатніх доказів, які б підтверджували помилковість висновків ухвали місцевого
суду, та наявність процесуальних порушень які б могли бути підставою для
скасування цієї ухвали,  хоча згідно приписів
ст.33 ГПК України такий обов'язок лежить на ньому. Вказані скаржником  у апеляційній скарзі (доповненні до неї)  доводи
на думку судової колегії стосуються безпосередньо предмету спору та
обґрунтованості або необґрунтованості заявленого позивачем позову, яким
(доводам) господарський суд повинен дати оцінку при розгляді справи по суті, а
не при вирішенні питання про забезпечення позову.

Слід зазначити, що накладення
арешту на майно не позбавляє відповідача права користуватись їм.

За таких обставин судова колегія не
вбачає правових підстав для скасування ухвали місцевого суду про забезпечення
позову  та задоволення апеляційної скарги
відповідача.

Враховуючи викладене та  керуючись ст.ст.33, 66, 67,та 101-106 ГПК
України, колегія суддів ,-

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу господарського
суду Одеської області від 20.07.2007 р. про
вжиття заходів по забезпеченню позову
у справі №15/232-07-5764 за позовом
Компанії „СМА Сі Джі Єм Єдженісіс Уорлдвайд”   до фізичної особи -ОСОБА_1, 3-я особа, яка
не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача -ТОВ „СМА
Сі Джі Єм Україна”  про визнання права
власності на частку в статутному фонді та стягненні 7 070 000 грн.   -
залишити без змін , а  апеляційну
скаргу  фізичної особи -ОСОБА_1  (м. Одеса)
на зазначену ухвалу - без задоволення.

Постанова згідно ст.105 ГПК України
набуває чинності з дня її оголошення і може бути оскаржена до Вищого
господарського суду України в касаційному порядку.

Головуючий:
Мирошниченко М.А.

Судді:
Бєляновський В.В.

Шевченко
В.В.

Повний текст постанови
підписано  21.08.2007 р.