ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.09.07 р.                                                                               Справа № 12/242пн

Господарський суд Донецької області у складі судді Склярук О.І.

при секретарі судового засідання Здоренко В.В.

за участю представників сторін

від позивача -  Светличная Н.Н.

від відповідача -  Малюженко Р.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом

Дочірнього підприємства “Побутсервіс” м. Київ

до Акціонерного комерційного банку соціального розвитку “Укрсоцбанк” м. Донецьк

про визнання права власності

СУТЬ СПОРУ

Дочірнє підприємство “Побутсервіс” м. Київ звернулося до господарського суду з позовною заявою до Акціонерного комерційного банку соціального розвитку “Укрсоцбанк” м. Донецьк  про визнання договору купівлі-продажу від 30.09.2003 року, який  підписано між Дочірнім підприємством “Побутсервіс” та акціонерно-комерційним  банком соціального розвитку “Укрсоцбанк” на вбудоване приміщення визначене у технічній документації під літ.А-7, загальною площею 339,1 кв.м., розташоване за адресою м.Донецьк пр.Київський,5 дійсним та визнати право власності на вбудоване приміщення визначене в технічній документації під літ. А-7, загальною площею 339,1 кв.м., розташоване за адресою:  пр. Київський, 5 за Дочірнім підприємством “Побутсервіс” , код ЗКПО 23730379

В подальшому позивач зменшив позовні вимоги та просив суд визнати за ним тільки право власності на об”єкт нерухомості.

Суд прийняв зменшення позовних вимог.

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на договір купівлі-продажу, акт прийома-передачі, виконання договору з боку обох сторін, цивільне законодавство, тощо

Відповідач проти позову заперечував з підстав, викладених у позовній заяві.

Дослідивши обставини справи, вислухав пояснення представників сторін  господарський суд встановив

30.09.2003 року між позивачем та відповідачем  підписано договір купівлі-продажу , згідно якого Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку “Укрсоцбанк”  ( продавець) та Дочірнє підприємство “Побутсервіс” ( покупець)  домовилися щодо порядку купівлі-продажу частини ( площею 339,1 кв.м.) вбудованого приміщення, розташованого за адресою м. Донецьк,  пр.Київський, 5.

Згідно п.1.2. договору,  продавець продав вище зазначене майно та зобов'язується його передати, а покупець купив та зобов'язується прийняти майно та сплатити його вартість.

Відповідно до п.3.1. договору,  передача майна здійснюється продавцем покупцю за актом приймання-передачі майна протягом трьох робочих днів з дня зарахування платежу, передбаченого п.2.2. договору.

Право власності на майно переходить до покупця з дня підписання акту прийома-передачі майна, вказаного у п.3.1. цього договору.

Документами,  які підтверджують перехід права власності на майно до покупця, є договір та акт прийома-передачі майна, вказаний у п.3.1. договору.

Спірне майно було продано за  830 323 грн 78 коп, у тому числі ПДВ 138 387 грн 30 коп. ( п.2.1 договору).

Позивач сплатив вартість майна, що підтверджується копіями платіжних доручень від 14.10.2003 року за №167 на суму 691 936 грн 48 коп та від 14.10.2003 року за № 168 на суму 138 387 грн 30 коп .

Стаття 21 Закону України “Про власність”,  який діяв на той час встановлювала, що  право колективної власності виникає на підставі: добровільного об'єднання майна громадян і юридичних осіб для створення кооперативів, акціонерних товариств, інших господарських товариств і об'єднань; передачі державних підприємств в оренду; викупу колективами трудящих державного майна; перетворення державних підприємств в акціонерні та інші товариства; безоплатної передачі майна державного підприємства у власність трудового колективу, державних субсидій; пожертвувань організацій і громадян, інших цивільно-правових угод.

Договір купівлі-продажу є цивільно-правовою угодою ( ст. 224 ЦК УРСР в редакції 1963 року)

Згідно ст. 128 ЦК УРСР, який діяв на той час, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі майна, якщо договором або законом не встановлено інше.

В даному випадку, сторони обумовили у договорі, що право власності переходить з дня підписання акту прийома-передачі.

Акт прийома-передачі підписано14.10.2003 року.

Таким чином,  саме з цього моменту до позивача перейшло право власності на нежитлові приміщення.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Стаття 328 ЦК України встановлює,  що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набути правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На час розгляду справи у суді позивач володіє, користується та розпоряджається вказаним майном

Доказів, що судом встановлено неправомірність набуття ним права власності на спірний об'єкт суду не надано.

Договір купівлі-продажу, на який посилається позивач, на цей час  не розірвано та не визнано недійсним. Відповідно до приписів ст.204 ЦК України правочин є дійсним доки судом не буде встановлено інше.

З огляду  на вищевикладене позовні вимоги позивача є такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати покладаються на позивача,  так як саме з його вини виник спір.

На підставі ст.ст. 128, 224 ЦК УРСР, ст.ст. 328, 392 Цивільного кодексу України та керуючись ст.ст. 33,43,49, ст.82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ

Позов задовольнити

Визнати право власності за Дочірнім підприємством “Побутсервіс” ( м.Київ, вул. Жилянська, 146, код ЗКПО 23730379) на вбудоване приміщення визначене у технічній документації під літ.А-7, загальною площею 339,1 кв.м., розташоване за адресою:  м. Донецьк , пр. Київський, 5.

Суддя