ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2007 р.
Справа № 13/69-1533

11 год. 30 хв.

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської області

у складі   судді Стопника С.Г.

при секретарі судового засідання  Сеник Т.П.

Розглянув справу

за позовом: Приватного підприємства фірми "Либідь", вул. Мулярська, 60/1, м. Бучач, Бучацький район, Тернопільська область, 48400

до відповідача:  Бучацької міжрайонної державної податкової інспекції, пл. Волі, 1, м.Бучач, Бучацький район, Тернопільська область, 48400

За участю представників:

позивача:          Малий І.М. –довіреність № б/н від 23.08.2006 р.

відповідача:           Братівник І.В. –довіреність №5034 від 28.12.2006 р.

Суть справи:

Приватне підприємство фірма "Либідь" звернулося з адміністративним позовом про  визнання нечинними податкових повідомлень-рішень Бучацької міжрайонної державної податкової інспекції №17//0 від 30.01.2007р. та №42//0 від 23.02.2007р.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що бюджетне відшкодування ПДВ за листопад, грудень 2006 р. згідно оскаржуваних податкових повідомлень-рішень позивачу зменшено правомірно, так як експортні операції по реалізації соняшнику у жовтні та листопаді 2006 року згідно договору №3/2006 від 01.10.2006 р. та №4 від 01.11.2006 р., який закуплений у АФГ "Ольвія", є збитковими, що підтверджується у актах позапланової виїзної та документальної невиїзної перевірок підприємства, і мають постійний характер. А тому виходячи з положень п.1.32 ст.1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", ст.42 Господарського кодексу України такі операції не являються господарською діяльністю підприємства. в зв’язку з чим з підстав, зазначених у пп. 7.4.1, 7.4.4 п.7.4, пп. 7.7.1 п.7.7 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" позивачем завищено суму податкового кредиту за жовтень 2006 р. в сумі 9130 грн. та листопад 2006 р. в сумі 5327 грн. та відповідно на ці суми ПДВ завищено бюджетне відшкодування в наступних періодах.

В розпочатому судовому засіданні представникам сторін роз'яснено їх права і обов'язки, передбачені ст.ст. 49, 51 в порядку ст. 130 КАС України.

В судовому засіданні 16.04.2007 р. оголошувалась перерва до 23.04.2007 р. для надання можливості сторонам подати додаткові докази в обґрунтування та заперечення позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив:

- відповідачем проведено виїзну позапланову та невиїзну документальну перевірки діяльності позивача на предмет достовірності декларування бюджетного відшкодування податку на додану вартість за листопад та грудень 2006 р., за результатами яких складено акти №18/23-24635529 від 22.01.2007 р. та №55/15-24635529 від 19.01.2007 р..

- 30.01.2007 р. та 23.02.2007 р. податковою інспекцією прийняті податкові повідомлення-рішення відповідно №17//0 та №42//0 про зменшення ППФ "Либідь" суми бюджетного відшкодування з ПДВ за листопад 2006 р. в сумі 9130 грн. та грудень 2006 р. в сумі 5327 грн.

Як вбачається із змісту оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, підставами для їх прийняття стали акти №18/23/24635529 від 22.01.2007 р. та №55/15-24635529 від 19.02.2007 р., яких фактично не існує і про які відповідач у запереченнях проти позову не згадує. Тому з огляду на вимоги Розділу 4 Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПА України №327 від 10.08.2005р. та зареєстрованого в Мін’юсті України 25.08.2005р. за №6/31-92; п.п.13, 14 Інструкції про порядок застосування штрафних (фінансових) санкцій органами державної податкової служби, затвердженої наказом ДПА України №110 від 17.03.2001р. та зареєстрованої в Мін’юсті України 23.03.2001р. за №268/5459, лише того факту, що вищевказані рішення прийняті на підставі неіснуючих актів перевірки, достатньо для визнання нечинними таких рішень.

Разом з тим, враховуючи, що позивачем подано в якості доказів акти відмінні по нумерації та даті, що зазначені в оскаржуваних рішеннях, однак суми зменшення відшкодування ПДВ та періоди в них тотожні з сумами та періодами, вказаними в повідомленнях-рішеннях, суд вважає за доцільне їх оцінити в якості доказів.

Як видно з акту перевірки №18/23-24635529, відповідачем констатовано порушення ППФ "Либідь" пп. 7.4.1, 7.4.4 п.7.4  ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", а саме:

- завищено заявлену суму бюджетного відшкодування з ПДВ за листопад 2006 р. на 9130 грн. в результаті включення до податкового кредиту в жовтні 2006 р. експортних операцій по реалізації соняшнику, закупленого у АФГ "Ольвія" (що перебуває на спеціальному режимі оподаткування і ПДВ до бюджету не сплачує), фірмі "EXPORT-IMPORT ARTIKYLOOW SPOZYWCZO-PRZEMYCLOWYCH" Польща, згідно договору №3/2006 від 01.10.2006 р., які, на думку податкової інспекції, є збитковими, про що зазначено в п.2.13.8 акту перевірки;

- завищено суму податкового кредиту за листопад 2006 р. на 5327 грн. внаслідок зайвого включення підприємством до складу податкового кредиту ПДВ згідно податкових накладних по отриманню соняшнику від АФГ "Ольвія" (№98 від 01.11.2006 р.), а також щодо отриманих послуг, пов’язаних з закупкою і реалізацією даного соняшнику (по ПП "Івмар" №573 від 06.11.2006 р. та по ТОВ "AN & NA" №301 від 09.11.2006 р.), який в послідуючому відгружений на експорт фірмі "EXPORT-IMPORT ARTIKYLOOW SPOZYWCZO-PRZEMYCLOWYCH" Польща, оскільки ця операція, на думку податкової інспекції, є збитковою;

- крім того, в акті (стор. 9, 14) встановлено, що ПП фірмою "Либідь" безпідставно віднесено до податкового кредиту за жовтень 2006 р. та включено до розрахунку бюджетного відшкодування на рахунок за листопад 2006 р. 303 грн. ПДВ, оскільки оплата за надані ТОВ "AN & NA" послуги по перевезенню в сумі 2525 грн., в т.ч. ПДВ - 303 грн., проведена 01.11.2006 р., тобто не в попередньому, а у звітному періоді.

Як видно з акту перевірки №55/15-24635529 відповідачем, констатовано порушення ППФ "Либідь" пп. 7.4.1, 7.4.4 п.7.4 та пп. 7.7.1, 7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", а саме:

- завищено суму податкового кредиту за листопад 2006 р. і відповідно завищено  заявлену суму бюджетного відшкодування з ПДВ за грудень 2006 р. на 5327 грн. в результаті включення до податкового кредиту експортної операції по реалізації соняшнику в листопаді 2006 р. фірмі "EXPORT-IMPORT ARTIKYLOOW SPOZYWCZO-PRZEMYCLOWYCH" Польща, згідно договору №4 від 01.11.2006 р., який закуплений у АФГ "Ольвія", оскільки така операція, на думку податкової інспекції, є збитковою, про що зазначено в п.2.13.8 акту перевірки;

- крім того, в акті (стор.9-11) встановлено, що ПП фірмою "Либідь" безпідставно віднесено до податкового кредиту за листопад 2006 р. та включено до розрахунку бюджетного відшкодування на рахунок за грудень 2006 р. 303 грн. ПДВ, оскільки надані у листопаді 2006 р. ТОВ "AN & NA" послуги по перевезенню в сумі 2525 грн., в т.ч. ПДВ - 303 грн., проведена згідно виписки з банку 28.12.2006 р., тобто не в попередньому, а у звітному періоді.

Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилається на те, що зроблені у актах перевірок висновки необґрунтовані і суперечать законодавству, оскільки ППФ "Либідь" здійснює свою діяльність у відповідності з заявленими видами економічної діяльності, і ні Закон України "Про податок на додану вартість", ні інші нормативно-правові акти не містять  посилань стосовно того, що у разі отримання збитку від операції, ПДВ підприємству не відшкодовується. Продаж товару нижче звичайної ціни при нульовій ставці взагалі не впливає на розмір ПДВ до відшкодування, а застосування звичайних цін при продажу товару, в даному випадку, місця не має.

Позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, виходячи зі слідуючого:

- в порушення п.9 ст.11-1 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" відповідач без належної підстави (рішення суду) провів позапланову виїзну документальну перевірку позивача на предмет достовірності декларування бюджетного відшкодування податку на додану вартість за грудень 2006 р.;

- відповідачем у вищезазначених актах перевірок підтверджено, що позивач в жовтні та листопаді 2006р. отримав від АФГ "Ольвія" насіння соняшнику, за що сплатив у вартості товару відповідно 8666,67 грн. та 5000 грн. ПДВ, на що складені податкові накладні №89 від 19.10.2006 р. та №98 від 01.11.2006 р. Також підтверджено в актах сплату позивачем ПДВ і в складі вартості послуг по перевезенню закупленого соняшнику, наданими в жовтні та листопаді 2006 р. ПП "Івмар", ПП "Інтергруп" та ТОВ "AN & NA" (згідно податкових накладних №535 від 24.10.2006 р. –36 грн., №541 від 25.10.2006 р. –30 грн., №294 від 31.10.2006 р. –303 грн., №603 від 30.10.2006 р. –94,72 грн., №573 від 06.11.2006 р. –24 грн. та №301 від 09.11.2006 р. –303 грн. ПДВ).

Вказані господарські зобов’язання у встановленому порядку під сумнів на предмет законності не ставились, до порядку заповнення та складання вищезазначених податкових накладних відповідач претензій не висував.

Констатація в актах перевірок безпідставності віднесення позивачем до податкового кредиту та включення до бюджетного відшкодування ПДВ за листопад 2006 р. в сумі 9130 грн. та грудень 2006 р. в сумі 5327 грн. з огляду на збитковість операцій по реалізації соняшнику в жовтні та листопаді 2006 р. фірмі "EXPORT-IMPORT ARTIKYLOOW SPOZYWCZO-PRZEMYCLOWYCH" Польща, згідно договорів №3/2006 від 01.10.2006 р. та  №4 від 01.11.2006 р. необґрунтована та зроблена перевіряючими на основі довільного тлумачення норм права, оскільки:

•• визначення терміну "господарська діяльність" наведено, зокрема, у п.1.32 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", відповідно до якого –це будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

•• відповідно до ст.1 Господарського кодексу України під господарською діяльністю слід розуміти діяльність суб’єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом.

•• згідно ст. 42 ГК України, підприємництво –це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб’єктами господарювання з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно довідки про включення до ЄДРПОУ позивача №31-133 від 15.03.2007 р., Приватне підприємство фірма "Либідь" здійснює вид діяльності, який за КВЕД визначено під кодом 51.39.0 Неспеціалізована оптова торгівля харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами.

Таким чином, реалізація соняшнику в жовтні та листопаді 2006 р. фірмі "EXPORT-IMPORT ARTIKYLOOW SPOZYWCZO-PRZEMYCLOWYCH" Польща, позивачем здійснювалась в межах його господарської діяльності, а про мету –отримання прибутку від таких операцій свідчить відмінність ціни закупленого підприємством насіння соняшнику (менша) від реалізаційної ціни. Ризик у неотриманні прибутку є характерною особливістю господарської діяльності, і збитковість операції ніякого відношення до зменшення бюджетного відшкодування з цих підстав не має.

Посилання відповідача в актах перевірок на безпідставність віднесення до податкового кредиту за жовтень і листопад 2006 р. та включення до бюджетного відшкодування за листопад, грудень 2006 р. 303 грн. ПДВ згідно податкової накладної №294 від 31.10.2006 р. та 303 грн. ПДВ  згідно податкової накладної №301 від 09.11.2006р., оскільки проплата за отримані від ТОВ "AN & NA" послуги по перевезенню здійснювалась позивачем не у попередньому, а у звітному періоді, спростовуються наступним:

- відповідно до пп. 7.7.1. п. 7.7. ст. 7 Закону про ПДВ суми податку, що підлягають сплаті до бюджету або відшкодуванню з бюджету, визначаються як різниця між загальною сумою податкових зобов’язань, що виникли у зв’язку з будь-яким продажем товарів (робіт, послуг) протягом звітного періоду, та сумою податкового кредиту звітного періоду;

- згідно пп. 7.7.2. п. 7.7. ст. 7 Закону про ПДВ якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 п.7.7., має від’ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від’ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг); б) залишок від’ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду;

- доказами правомірності включення відповідних сум до податкового кредиту та проведення відшкодування його від’ємного значення є належним чином оформлені податкові накладні, передбачена підп. 7.4.5. п. 7.4. ст. 7 Закону про ПДВ, відповідно до якого не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку не підтверджених податковими накладними;

- підставою виникнення права платника податку на податковий кредит, згідно пп. 7.5.1. п. 7.5. ст. 7 Закону про ПДВ вважається дата здійснення першої з подій: дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг) або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Таким чином, позивач придбав товарно-матеріальні цінності, за які сплатив постачальнику у вартості товару ПДВ, також сплатив ПДВ у вартості наданих послуг по перевезенню товару, отримав податкові накладні, правомірно використав податковий кредит, при сторнуванні зобов’язання з кредитом отримав від’ємне значення ПДВ, яке вправі був заявити до бюджетного відшкодування. Тому його дії повністю узгоджуються з вимогами чинного законодавства, а висновки відповідача, які потягнули для позивача зменшення бюджетного відшкодування з ПДВ за листопад 2006 р. в сумі 1930 грн. і грудень 2006 р. в сумі 5327 грн.  зроблені на підставі припущень, довільного тлумачення норм права, необґрунтованих та безпідставних заключень та констатацій.

Згідно п.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Разом з тим, правомірність оскаржуваних рішень відповідач не довів, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню як обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та такі, що базуються на чинному законодавстві.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 86, 160-163, п. 6 розділу Прикінцеві та перехідні положення  КАС України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.  Позов задовольнити.

2. Визнати нечинними податкові повідомлення-рішення Бучацької міжрайонної державної податкової інспекції №17//0 від 30.01.2007 р. та №42//0 від 23.02.2007 р.

Постанова  суду першої інстанції  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. На постанову суду сторони мають право подати заяву про апеляційне її оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі 07 травня 2007 р.  до адміністративного суду апеляційної інстанції –Львівського апеляційного адміністративного суду, через суд першої інстанції, а протягом 20 днів після подання заяви подати апеляційну скаргу.

Суддя                                                                                          С.Г. Стопник