ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

14.02.07                                                                                               Справа №15/336д/06-9/333д/06

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

при секретарі Шерник О.В.

за участю представників:

позивача:            Шмідт І.В., довіреність № 14-11/4080 від 02.08.2004р.;

позивача:            Плюта А.О., довіреність № 5103 від 20.12.2006р.;

відповідача-1:     Писарев А.І., довіреність від 09.08.2006р.;

відповідача-2:     Безух А.М., довіреність від 30.08.2006р.;

відповідача-3:     не з’явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу      Приватного підприємства «Агротон», м. Запоріжжя

на рішення                   господарського суду Запорізької області від 29.11.2006 року

у справі                         № 15/336д/06-9/333д/06

за первісним позовом   Акціонерного поштово-пенсійного банку «Аваль» в особі

Мелітопольського відділення Запорізької обласної дирекції,

м. Мелітополь Запорізької області

до відповідача-1          Приватного підприємства «Агротон», м. Запоріжжя

до відповідача-2          Державного підприємства Науково-дослідницьке господарство

«Лазурне», с. Лазурне Мелітопольського району Запорізької обл.

до відповідача-3          Приватного підприємства «Вершиці»,

с. Вершиці Чигиринського району Черкаської області

про                                 визнання недійсним договору застави від 03.03.2006р.

за зустрічним позовом  Приватного підприємства «Агротон», м. Запоріжжя

до відповідача-1           Акціонерного поштово-пенсійного банку «Аваль» в особі

Мелітопольського відділення Запорізької обласної дирекції,

м. Мелітополь Запорізької області

до відповідача-2           Державного підприємства Науково-дослідницьке господарство

«Лазурне», с. Лазурне Мелітопольського району Запорізької обл.

про                                 визнання недійсним договору застави від 21.02.2006р.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» в особі Мелітопольського відділення Запорізької обласної дирекції, м. Мелітополь Запорізької області було подано позов до Приватного підприємства «Агротон», м. Запоріжжя (відповідач-1), Державного підприємства Науково-дослідницьке господарство «Лазурне», с. Лазурне Мелітопольського району Запорізької області (відповідач-2) і Приватного підприємства «Вершиці», с. Вершиці Чигиринського району Черкаської області (відповідач-3) про визнання недійсним договору застави від 03.03.2006р., укладеного між ПП «Агротон», ДП НДГ «Лазурне» і ПП «Вершиці».

В ході судового розгляду справи ПП «Агротон» було подано зустрічний позов до АППБ «Аваль» в особі Мелітопольського відділення Запорізької обласної дирекції і ДП НДГ «Лазурне» про визнання недійсним договору застави № 010/17-29/3335-80/1 від 21.02.2006р., укладеного між АППБ «Аваль» в особі Мелітопольського відділення Запорізької обласної дирекції і ДП НДГ «Лазурне».

Розглянувши справу по суті, господарський суд Запорізької області своїм рішенням від 29.11.2006р. у справі № 15/336д/06-9/333д/06 (суддя Нечипуренко О.М.) позовні вимоги за первісним позовом задовольнив: визнав недійсним спірний договір застави від 03.03.2006р. У задоволенні  зустрічного позову відмовив.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим рішенням, у поданій апеляційній скарзі ПП «Агротон», відповідач-1 у справі за первісним позовом, вказує на те, що рішення прийнято з порушенням та невірним застосуванням норм матеріального і процесуального права. Зазначає зокрема, що позивачем помилково вказано на те, що предметом застави за спірними договорами є одне й те ж саме майно. Договір застави від 03.03.2006р. є чинним, оскільки на момент укладення цього договору реєстрації в Державному реєстрі відомостей про попереднє обтяження відповідного рухомого майна не мало місця. ДП НДГ «Лазурне» за станом на 02.10.2006р. не є власником посівів сільськогосподарських культур, які були предметом застави, та не є землекористувачем, у зв’язку з відсутністю права на землекористування.

Просить рішення господарського суду Запорізької області від 29.11.2006р. у справі № 15/336д/06-9/333д/06 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог за первісним позовом відмовити, а зустрічний позов задовольнити.

Крім того, в доповненнях до апеляційної скарги скаржник посилається на укладення між ДП НДГ «Лазурне» і ПП «Агротон» додаткової угоди від 29.12.2006р. (після прийняття оскаржуваного рішення)  про внесення змін до договору застави від 03.03.2006р., чим, на думку останнього, підтверджені наміри на укладення та дійсність договору застави від 03.03.2006р.

АППБ «Аваль» в особі Мелітопольського відділення Запорізької обласної дирекції, позивач за первісним позовом, у відзиві на апеляційну скаргу вказує на те, що при розгляді справи господарським судом здійснено повне з’ясування обставин, що мають значення для справи; висновки суду відповідають обставинам справи, а оскаржуване рішення – нормам матеріального та процесуального права. Зазначає, що предметом застави за спірними договорами є одне й те ж саме майно. Договір застави від 03.03.2006р. не відповідає чинному законодавству України в частині надання згоди банку ДП НДГ «Лазурне» на послідуючу заставу та звернення стягнення на заставлене майно на підставі виконавчого напису нотаріуса. Власником майбутнього врожаю озимої пшениці 2006р. на загальній площі 2630 га, що знаходиться на території Вершацької сільської ради є ДП НДГ «Лазурне». Передача ДП НДГ «Лазурне» в заставу банку майбутнього врожаю 2006р. озимої пшениці  здійснено правомірно. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

ДП НДГ «Лазурне», відповідач-2 за первісним позовом, у відзиві на апеляційну скаргу вказує на те, що укладення договору застави заставодавцем з ПП «Агротон» пізніше, ніж з банком не могло бути підставою для визнання договору застави від 03.03.2006р. недійсним. Така підстава недійсності, як закріплення в договорі застави від 03.03.2006р. пункту 5.3, усунена шляхом подальшого укладення між сторонами цього договору додаткової угоди від 29.12.2006р. Судом не надана оцінка того, що ДП НДГ «Лазурне» не є землекористувачем земельних ділянок на території Чигиринського району.

Просить рішення господарського суду Запорізької області від 29.11.2006р. у справі № 15/336д/06-9/333д/06 змінити частково і визнати недійсним договір застави № 010/17-29/3335-80/1 від 21.02.2006р., а в іншій частині рішення суду залишити без змін.

Від ПП «Вершиці», відповідача-3 у справі, відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило. Відповідач-3 законним правом на участь свого представника в судовому засіданні не скористався. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив. Колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за наявними у справі доказами, відповідно до ст.75 ГПК України, у відсутності відповідача-3, оскільки його неявка не перешкоджає вирішенню спору.

Розпорядженням голови Запорізького апеляційного господарського суду № 417 від 13.02.2007р. справу призначено до розгляду у складі колегії – Мірошниченка М.В. (головуючий), суддів Кричмаржевського В.А., Хуторного В.М.

В судовому засіданні присутні представники сторін підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі та у відзивах на неї.

14.02.2007р. в судовому засіданні за згодою присутніх представників сторін оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду апеляційної інстанції.

За клопотанням представників сторін розгляд справи вівся без застосування засобів технічного забезпечення фіксації судового процесу.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Як випливає з матеріалів справи, 27.07.2005р. між АППБ «Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції (кредитор) і ДП НДГ «Лазурне» (позичальник) був укладений кредитний договір № 010/17-29/3335-80, згідно з п.1 якого кредитор відкриває позичальнику відновлювальну (револьверну) кредитну лінію у сумі 1.000.000,00 грн. строком до 26.07.2006р. зі сплатою 17 % річних.

До кредитного договору укладались додаткові угоди, якими у т.ч. змінювалась сума кредитування. Додатковою угодою № 2 від 06.08.2005р. пункт 6.8 кредитного договору змінений і, зокрема, передбачено, що в обов’язки позичальника входить: на час дії договору без попередньої письмової згоди кредитора не здійснювати видачу гарантії (поруки) або надання в заставу своїх активів в забезпечення зобов’язань третіх осіб.

21.02.2006р. між АППБ «Аваль» в особі Мелітопольського відділення Запорізької обласної дирекції (заставодержатель) і ДП НДГ «Лазурне» (заставодавець) був укладений договір застави майбутнього врожаю № 010/17-29/3335-80/1, згідно з п.1.1 якого цей договір забезпечує вимоги заставодержателя, що витікають з кредитного договору № 010/17-29/3335-80 від 27.07.2005р., укладеного між заставодержателем та заставодавцем, за умовами якого заставодавець зобов’язується перед заставодержателем повернути кредит в розмірі 1.700.000,00 грн., сплатити проценти за його користування в розмірі, строки та у випадках, передбачених кредитним договором № 010/17-29/3335-80 від 27.07.2005р.

В забезпечення виконання зобов’язань, вказаних у п.1.1 цього договору заставодавець передає у заставу врожай зерна озимої пшениці врожаю 2006р., з площі 2100 га, плановою врожайністю 30 ц/га, в кількості 6300 тон, що знаходиться на полях Вершацької сільської ради Чигиринського району Черкаської області (п.1.2 договору застави).

Пунктом 2.8 договору застави передбачено, що інші застави заставленого майна допускаються за згодою заставодержателя.

03.03.2006р. між ПП «Агротон» (заставодержатель), ДП НДГ «Лазурне» (заставодавець) і ПП «Вершиці» (боржник) був укладений договір застави, згідно з п.1.1 якого з метою забезпечення виконання зобов’язань, що виникли у боржника перед заставодержателем на підставі договору фінансового лізингу № А0368 від 15.02.2006р., а також будь-яких додаткових угод до нього, заставодавець виступає майновим поручителем боржника та передає заставодержателю в заставу майнові права на майбутній врожай озимої пшениці 2006р. на загальній площі 2630 га, що знаходиться на території Вершацької сільської ради Чигиринського району Черкаської області.

В обґрунтування позовних вимог за первісним позовом АППБ «Аваль» в особі Мелітопольського відділення Запорізької обласної дирекції посилається на те, що ДП НДГ «Лазурне» за отриманням згоди про надання майна в подальшу заставу (по договору застави від 03.03.2006р.) до банку не зверталось, чим порушило права та інтереси банку щодо своєчасного та повного виконання зобов’язань за кредитним договором № 010/17-29/3335-80 від 27.07.2005р. У зв’язку з цим, в позові ставиться вимога про визнання недійсним договору застави від 03.03.2006р., укладеного між ПП «Агротон», ДП НДГ «Лазурне» і ПП «Вершиці». Первісний позов ґрунтується на приписах ст.10 Закону України «Про фінансовий лізинг», ст.ст. 572, 588 ЦК України, ст.346 ГК України.

В обґрунтування позовних вимог за зустрічним позовом ПП «Агротон» посилається на те, що на час укладення договору застави № 010/17-29/3335-80/1 від 21.02.2006р. та за станом на 02.10.2006р. ДП НДГ «Лазурне» не було власником посівів с/г культур, які були предметом застави, та не було землекористувачем, у зв’язку з відсутністю права на землекористування. У зв’язку з цим, в зустрічному позові ставиться вимога про визнання недійсним договору застави № 010/17-29/3335-80/1 від 21.02.2006р., укладеного між АППБ «Аваль» в особі Мелітопольського відділення Запорізької обласної дирекції і ДП НДГ «Лазурне». Зустрічний позов ґрунтується на приписах ст.ст. 203, 215, 583, 638 ЦК України, ст.ст. 93, 95, 126 ЗК України, ст.11 Закону України «Про заставу».

Слід зазначити, що спірні договори, щодо яких ставляться вимоги про визнання їх недійсними, за своїм змістом є договорами застави.

Щодо позовних вимог за первісним позовом, то слід зазначити наступне.

Частиною 2 ст.346 ГК України передбачено, що для зниження ступеня ризику банк надає кредит позичальникові за наявності гарантії платоспроможного суб'єкта господарювання чи поручительства іншого банку, під заставу належного позичальникові майна, під інші гарантії, прийняті у банківській практиці.

Відповідно до ст.572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно з ч.1 ст.588 ЦК України, наступна застава майна, що вже заставлене, допускається, якщо інше не встановлено попереднім договором застави або законом. Аналогічне положення закріплено в ч.1 ст.18 Закону України «Про заставу».

Частиною 1 ст.17 Закону України «Про заставу» встановлено, що заставодавець зберігає право розпорядження заставленим майном, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Фактичні обставини справи свідчать про те, що укладенню договору застави від 03.03.2006р. між ПП «Агротон», ДП НДГ «Лазурне» і ПП «Вершиці» передувало укладення договору застави № 010/17-29/3335-80/1 від 21.02.2006р. між АППБ «Аваль» в особі Мелітопольського відділення Запорізької обласної дирекції і ДП НДГ «Лазурне».

Як вказувалось вище, пунктом 6.8 кредитного договору № 010/17-29/3335-80 від 27.07.2005р., укладеного між АППБ «Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції (кредитор) і ДП НДГ «Лазурне», було передбачено, що в обов’язки позичальника входить: на час дії договору без попередньої письмової згоди кредитора не здійснювати видачу гарантії (поруки) або надання в заставу своїх активів в забезпечення зобов’язань третіх осіб.

Пунктом 2.8 договору застави майбутнього урожаю № 010/17-29/3335-80/1 від 21.02.2006р. також передбачено, що інші застави заставленого майна допускаються за згодою заставодержателя.

Таким чином, для укладення договору застави від 03.03.2006р., ДП НДГ «Лазурне», як заставодавець, в силу ч.1 ст.588 ЦК України та ч.1 ст.18 Закону України «Про заставу» та умов договору застави майбутнього урожаю № 010/17-29/3335-80/1 від 21.02.2006р., повинно було отримати відповідну згоду АППБ «Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції, як попереднього заставодержателя.

Такої згоди надано не було.

Суду не надано доказів того, що ДП НДГ «Лазурне» зверталось до банку за отриманням згоди на передачу майна в наступну заставу. Позивач за первісним позовом відповідної згоди заставодавцю не надавав.

При вирішенні питання щодо недійсності договору застави від 03.03.2006р. слід враховувати наступне.

За договором застави № 010/17-29/3335-80/1 від 21.02.2006р. в заставу було передано врожай зерна з площі 2100 га, що знаходиться на полях Вершацької сільської ради Чигиринського району Черкаської області. В той же час, за договором застави від 03.03.2006р. в заставу передано майнові права на врожай пшениці з площі 2630 га на вищевказаній території. Вказані договори різняться між собою визначенням площі земельної ділянки, на якій засіяно зерно, а саме: за договором застави від 03.03.2006р. вказана площа  на 530 га є більшою, ніж за договором застави від 21.02.2006р.

З викладеного вбачається, що передача за договором застави від 03.03.2006р. в заставу (із загальної площі 2630 га) майнових прав на врожай зерна - з площі 530 га. (на території Вершацької сільської ради Чигиринського району Черкаської області) ніяким чином не порушує прав та охоронюваних законом інтересів позивача за первісним позовом, який є заставодержателем врожаю зерна з площі - 2100 га. (на зазначеній території).

Відповідно до ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Згідно з Роз’ясненням ВАСУ № 02-5/111 від 12.03.1999р. “Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням угод недійсними”, вирішуючи спори про визнання угод недійсними, господарський суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними і настання відповідних наслідків, а саме: відповідність змісту угод вимогам закону; додержання встановленої форми угоди; правоздатність сторін за угодою; у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Обставини справи свідчать про те, що договір застави від 03.03.2006р., укладений між ПП «Агротон», ДП НДГ «Лазурне» і ПП «Вершиці» в частині передачі заставодержателю в заставу майнових прав на майбутній врожай озимої пшениці 2006р. на загальній площі 2100 га, є таким, що суперечить вимогам вищавказаних норм ЦК України та Закону України «Про заставу». Тому цей договір слід визнати частково недійсним, а саме - в частині передачі в заставу майнових прав на майбутній врожай озимої пшениці 2006р. на загальній площі 2100 га. В частині передачі в заставу майнових прав на майбутній врожай озимої пшениці 2006р. на загальній площі 530 га. вказаний договір не порушує права та охоронювані законом інтереси позивача за первісним позовом, а тому підстави для визнання його недійсним в цій частині відсутні.

Статтею 217 ЦК України передбачено, що недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Недійсність договору застави від 03.03.2006р. в частині передачі в заставу майнових прав на майбутній врожай озимої пшениці 2006р. на загальній площі 2100 га не має своїм наслідком недійсності цього договору в частині передачі в заставу майнових прав на майбутній врожай озимої пшениці 2006р. на іншій  площі, яка складає 530 га, оскільки можна припустити, що такий договір був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Визнання договору застави від 03.03.2006р. недійсним в цілому свідчить про неповне з’ясування місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи.

Таким чином, позовні вимоги за первісним позовом слід задовольнити частково. Договір застави від 03.03.2006р. визнається судом недійсним в частині передачі заставодержателю в заставу майнових прав на майбутній врожай озимої пшениці 2006р. на загальній площі 2100 га, що знаходиться на території Вершацької сільської ради Чигиринського району Черкаської області. В іншій частині позовних вимог за первісним позовом слід відмовити, як необґрунтовано заявлених.

Колегією суддів не приймається до уваги надана скаржником  до суду апеляційної інстанції додаткова угода від 29.12.2006р. до договору застави від 03.03.2006р., згідно до якої п.5.2 договору викладений в наступній редакції: «Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється на підставі судового рішення», а також виключено з тексту договору п.5.3. Так, вказаної додаткової угоди фактично не існувало на час прийняття судом першої інстанції оскаржуваного рішення – 29.11.2006р., і відповідно судом не досліджувалась. В той же час, суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення за тими обставинами, які існували на час прийняття судом першої інстанції такого рішення.

Щодо позовних вимог за зустрічним позовом, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з довідкою Вершацької сільської ради Чигиринського району Черкаської області від 27.11.2006р. за № 241, ДП НДГ «Лазурне» дійсно орендувало земельні ділянки власників земельних часток (паїв) на території Вершацької сільської ради на площі всього 2630 га. Обробку землі ДП НДГ «Лазурне» розпочало з 01.08.2005р. згідно до заяв власників земельних часток (паїв), так як державні акти не були виготовлені.

Посилання ПП «Агротон» на те, що на час укладення договору застави № 010/17-29/3335-80/1 від 21.02.2006р. та за станом на 02.10.2006р. ДП НДГ «Лазурне» не було власником посівів с/г культур, які були предметом застави, та не було землекористувачем, у зв’язку з відсутністю права на землекористування, є необґрунтованими та такими, що не підтверджені певними відповідними доказами, як того вимагають приписи ст.ст. 33, 34 ГПК України.

ПП «Агротон» не надано до суду доказів відсутності у ДП НДГ «Лазурне» права власності на врожай зерна озимої пшениці врожаю 2006р. на полях Вершацької сільської ради. З обставин справи не вбачається незаконність набуття ДП НДГ «Лазурне», як заставодавцем, права власності на врожай озимої пшениці 2006р. на відповідних територіях.

Посилання ПП «Агротон» в якості обґрунтування позовних вимог на приписи ст.ст. 93, 95, 126 ЗК України судом до уваги не приймаються, оскільки правовідносини, засновані на приписах наведених норм, не стосуються ПП «Агротон» у спірних правовідносинах в контексті його охоронюваних законом інтересів та наявності будь-яких прав на земельну ділянку, на якій вирощувався врожай озимої пшениці.

ПП «Агротон» не доведено наявності обставин, з якими закон пов’язує визнання договору застави № 010/17-29/3335-80/1 від 21.02.2006р., укладеного між АППБ «Аваль» в особі Мелітопольського відділення Запорізької обласної дирекції і ДП НДГ «Лазурне», недійсним. Судом також відповідних обставин не встановлено.

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні  зустрічного позову.

З огляду на викладене, у зв’язку з неповним з’ясуванням місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи, що призвело до порушення норм матеріального права, колегія суддів знаходить підстави для зміни оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст.49 ГПК України, судові витрати по розгляду справи в суді першої інстанції за первісним позовом слід покласти на ДП НДГ «Лазурне», а за зустрічним позовом – на ПП «Агротон». Судові витрати по розгляду справи в суді апеляційної інстанції слід покласти на ПП «Агротон».

Керуючись ст. ст. 101-105 Господарського процесуального кодексу України,  Запорізький апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Агротон», м. Запоріжжя задовольнити частково.

Рішення господарського суду Запорізької області від 29.11.2006р. у справі № 15/336д/06-9/333д/06 змінити.

Первісний позов задовольнити частково.

Визнати недійсним договір застави від 03.03.2006р., укладений між Приватним підприємством «Агротон», Державним підприємством Науково-дослідницьке господарство «Лазурне» і Приватним підприємством «Вершиці» - в частині передачі заставодержателю в заставу майнового права на майбутній врожай озимої пшениці 2006 року на загальній площі 2100 га, що знаходиться на території Вершацької сільської ради Чигиринського району Черкаської області.

В іншій частині первісного позову відмовити.

У задоволенні зустрічного позову відмовити.

Стягнути з Державного підприємства Науково-дослідницьке господарство «Лазурне» на користь Акціонерного поштово-пенсійного банку «Аваль» в особі Мелітопольського відділення Запорізької обласної дирекції суму 85,00 грн. державного мита по розгляду справи в суді першої інстанції і 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

Видачу відповідного наказу із вказівкою необхідних реквізитів доручити господарському суду Запорізької області.