ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

04.07.07                                                                                           Справа  № 5/3285-28/378А

Львівський апеляційний господарський суд,  в складі колегії:

головуючого-судді:                  Бойко С.М.,

суддів:                                         Бонк Т.Б.,

Марко Р.І.,

при секретарі   Чаплик І.,

з участю представників:

від позивача  –   з”явився,

відповідача 1 –   з”явився,

відповідача 2 –   не з”явився,

розглянув апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», м.Київ в особі Львівської обласної дирекції відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», м.Львів

на постанову господарського суду Львівської області від 25.01.2007 року, суддя Морозюк А.Я., в справі №5/3285-28/378А,

за позовом державної податкової інспекції у м.Львові, м.Львів

до відповідача 1 відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», м.Київ в особі Львівської обласної дирекції відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», м.Львів

до відповідача 2 закритого акціонерного товариства «Завод комунального транспорту»(закритого акціонерного товариства «Львівський автомобільний завод»), м.Львів

про    стягнення заборгованості в сумі 145385,86 грн.,

в с т а н о в и в :

постановою господарського суду Львівської області від 25.01.2007 року задоволено позов   державної податкової інспекції у м.Львові  до  відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», м.Київ в особі Львівської обласної дирекції відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль»та закритого акціонерного товариства «Завод комунального транспорту»(закритого акціонерного товариства «Львівський автомобільний завод») про стягнення заборгованості в сумі 145385,86 грн. по оплаті  податкових векселів.

Постанова суду мотивована тим, що до закінчення терміну подання декларації до податкового органу за звітний період, у якому відбулася поставка податкових векселів органу митного контролю, відповідачем 2 їх не погашено ні шляхом перерахування коштів до бюджету, ні шляхом заліку  сум бюджетного відшкодування, підтвердженого податковим органом, а тому згідно  ч.3 п.11.5 ст.11 Закону України «Про податок на додану вартість»такі податкові  векселі підлягають оплаті –поручителем, комерційним банком.

В апеляційній скарзі скаржник (відповідач 1)  просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити, з підстав неповного з”ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального права, апелюючи тим, що   відповідачем 2 своєчасно, тобто  до закінчення терміну подання декларації до податкового органу за звітний період, у якому відбулася поставка податкових векселів органу митного контролю, погашено спірні податкові векселі шляхом заліку  сум бюджетного відшкодування, підтвердженого податковим органом. При цьому, скаржник зазначає, що підтвердженням наявності у відповідача 2 від»ємного значення ПДВ станом на час погашення спірних векселів є підписаний між відповідачем 2 та податковим органом акт звірки розрахунків з бюджетом  від 29.11.2005 року, в якому наявна переплата у відповідача 2 по ПДВ в розмірі 3846421,74 грн..

Скаржник також зазначає, що про зарахування вказаної переплати в погашення векселів відповідач 2 повідомив скаржника листом  №181 від 11.07.2006 року, а тому  оскільки відповідачем 2 при наявності переплати з ПДВ, включено до складу податкового кредиту  суми зобов»язань по спірних податкових векселях з обов»язком їх сплати у лютому 2006 року, у наступному (звітному) податковому періоді –березні 2006 року, то спірні податкові векселі є погашеними і у відповідача 1 відсутній обов»язок по їх погашенню.

У запереченнях на апеляційну скаргу позивач просить в її задоволенні відмовити, мотивуючи тим, що спірні векселі відносяться до категорії векселів, по яких термін сплати зобов'язань по податковому векселю виникає до закінчення терміну подачі декларації до податкового органу за звітний (податковий) період, у якому відбулася його поставка органу митного контролю. Оскільки граничний термін подання до податкового органу податкової звітності з ПДВ за січень 2006р. - 20 лютого 2006р., а тому платник податку має погасити векселі шляхом. перерахування коштів до бюджету. Щодо наявного акту  звірки, наданого ЗАТ "Завод комунального транспорту", позивач зазначає, що такий свідчить лише про наявність переплати з податку на додану  вартість, проте, не свідчить про підтвердження податковим органом такої переплати, оскільки визначення «підтверджена податковим органом сума бюджетного відшкодування»розуміє під собою наявність підтвердження суми бюджетного відшкодування з боку податкового органу, яке повинно здійснюватися відповідно до підпункту 7.7.5 пункту 7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»  шляхом проведення передбачених у цьому підпункті перевірок.

Позивач також не погоджується з твердженням скаржника про наявність у ЗАТ "Завод комунального транспорту" переплати з посиланням на декларації листопада - грудня 2005 року, оскільки податкова декларація з податку на додану вартість за листопад 2005р. подана в ДПІ у м.Львові 20.12.2005р. за №2502088, податкова декларація з податку на додану вартість за грудень 2005р. - 20.01.2006р. за №2543751, а тому переплати по даних податкових деклараціях не можуть входити до складу переплати, що склалася станом на 29.11.2005 року.

В судове засідання представник відповідача 2 не з»явився, хоча належним чином був повідомлний про час та місце розгляду справи, а тому суд розцінює його неявку як без поважних причин та вважає за можливе розгляд справи провести без його участі за наявними в справі документами про права і обов”язки сторін.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін з їх участю на засіданні, які підтримали свої позиції та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що скарга   підлягає задоволенню.

Державною податковою інспекцією у м.Львові одержано податкові векселі з Львівської митниці, які ЗАТ „Львівський автомобільний завод" (відповідно до Статуту ЗАТ «Завод комунального транспорту», зареєстрованого в новій редакції 07.04.2006 року(п.1.2 статуту), ЗАТ „Львівський автомобільний завод" змінило назву на Закрите акціонерне товарство «Завод комунального транспорту») застосовано при імпорті товарів на митну територію України, а саме: №71 від 19.01.2006 року на суму 79063,25 грн. (термін сплати по даному векселю 17.02.2006 року); №69 від 19.01.2006 року на суму 47631,48 грн. (термін сплати по  векселю 17.02.2006 року); №68 від 19.01.2006 року на суму 8947,13 грн. (термін сплати по даному векселю 17.02.2006 року); №67 від 20.01.2006 року на суму 9744,0 грн. (термін сплати - 18.02.2006 року).

Загальна сума вказаних векселів складає 145385 грн 86 коп. Векселі авальовано АППБ «Аваль», від імені якого діяв заступник директора Львівської обласної дирекції на підставі довіреності) та заступник головного бухгалтера Львівської обласної дирекції на підставі довіреності). Відповідно до п.1.1 статуту ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»(нова редакція), зареєстрованого НБУ 29.09.2006 року, відкрите акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»є правонаступником за всіма правами та обов'язками Акціонерного поштово-пенсійного банку «Аваль».

Відповідно до п.1.16 ст.1 Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.1997 року № 168/97-ВР (із змінами та доповненнями станом на час виникнення спірних правовідносин - далі Закон № 168/97-ВР), пункту 2 розділу 1 «Порядку випуску, обігу та погашення векселів, які видаються на суму податку на додану вартість при імпорті товарів на митну територію України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.1997 року № 1104 (із змінами і доповненнями станом на час виникнення спірних правовідносин - далі Порядок № 1104), податковий вексель-це письмове безумовне грошове зобов'язання платника податку сплатити до бюджету відповідну суму коштів у порядку та терміни, визначені Законом, яке підтверджене комерційним банком шляхом авалю та видається платником на відстрочення сплати податку на додану вартість, що справляється при імпорті товарів на митну територію України.

Відповідно до пункту 3 розділу 1 Порядку № 1104, зобов'язання щодо сплати податку на додану вартість при імпорті товарів на митну територію України виникають у день оформлення вантажної митної декларації, але сплату можна відстрочити шляхом видачі податкового векселя. Відповідно до останнього абзацу пункту 5 розділу 1 Порядку № 1104, протест податкового векселя не здійснюється, сума, зазначена у непогашеному векселі, розглядається як податкова заборгованість, яка погашається у порядку, передбаченому законодавством для погашення податкового боргу.

Відповідно до частини 1 п.11.5 ст.11 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 року № 168/97-ВР (із змінами та доповненнями), платники податку при імпорті товарів на митну територію України, за умови оформлення митної декларації (за винятком тимчасової чи неповної, періодичної чи попередньої декларації), можуть за власним бажанням надавати органам митного контролю податковий вексель на суму податкового зобов'язання зі строком погашення на тридцятий календарний день з дня його поставки органу митного контролю, один примірник якого залишається в органі митного контролю, другий надсилається органом митного контролю на адресу органу державної податкової служби за місцем реєстрації платника податку, а третій залишається платнику податку.

Згідно частин 2 та 3 п.11.5 ст.11 Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.1997 року № 168/97-ВР (із змінами та доповненнями): податковий вексель підлягає обов'язковому підтвердженню комерційними банками шляхом авалю;  комерційні банки зобов'язані оплатити податковий вексель у разі його непогашення платником у строк.

Згідно частин 4-7 та частин 9-10 п.11.5 ст.11 Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.1997 року № 168/97-ВР (із змінами та доповненнями): платник податку може за самостійним рішенням достроково погасити вексель шляхом перерахування коштів до бюджету або шляхом заліку сум бюджетного відшкодування, підтвердженого податковим органом. Якщо термін сплати зобов'язань по податковому векселю виникає до закінчення терміну подачі декларації до податкового органу за звітний (податковий) період, у якому відбулася його поставка органу митного контролю, платник податку не включає суму зобов'язань по векселю до складу податкових зобов'язань та погашає вексель шляхом перерахування коштів до бюджету. При цьому платник податку має право на включення перерахованої суми зобов'язань по векселю до складу податкового кредиту у звітному (податковому) періоді, в якому відбулася така сплата. Якщо термін сплати зобов'язань по податковому векселю виникає після закінчення терміну подачі декларації до податкового органу за звітний (податковий) період, в якому відбулася його поставка органу митного контролю, сума зобов'язань по такому податковому векселю включається до складу податкових зобов'язань платника в звітному (податковому) періоді, в якому відбулася його поставка органу митного контролю. При цьому платник податку має право на включення до складу податкового кредиту суми зобов'язань по податковому векселю у наступному звітному (податковому) періоді за умови погашення суми податкових зобов'язань шляхом перерахування коштів до бюджету. Якщо платник податку на дату поставки податкового векселя органу митного контролю має підтверджену податковим органом суму бюджетного відшкодування, яка дорівнює або більша ніж сума зобов'язання по такому векселю, платник податку має право включити суму зобов'язань по податковому векселю до складу податкових зобов'язань за звітний (податковий) період, в якому відбулася його поставка органу митного контролю. При цьому податковий вексель вважається погашеним та платник податку має право на включення до складу податкового кредиту суми зобовязань по податковому векселю у наступному звітному (податковому періоді).

Судом встановлено, що 08.04.2005 року між відповідачами укладено договір №В-85/08-2/352/031 про аваль векселів, відповідно до п.1.1 якого відповідач 2 надає для авалю прості векселі, що емітовані останнім на користь позивача загальною номінальною вартістю 590000 грн, а відповідач 2 оформлює вексельне поручительство (аваль) по вексельному зобов'язанню наданих векселів. Згідно із п.1.2 забезпеченням даного договору може бути довідка ДПІ про переплату по ПДВ.

Відповідно до додаткової угоди №1 від 29.04.2005 року до вищевказаного договору збільшено номінальну вартість авальованих векселів до 2500000 грн. Додатковою угодою №2 від 30.11.2006 року до договору про аваль векселів, номінальну вартість авальованих векселів збільшено до 3800000 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, в якості підтвердження наявності переплати з податку на додану вартість відповідачем 2 надано копію акту звірки розрахунків з бюджетом від 29.11.2005 року, згідно якого станом на 29.11.2005 року переплата відповідача 2  з податку на додану вартість складала 3846421,74 грн.

Листом №656 від 04.04.2006 року відповідач 2  повідомив банк про те, що станом на 04.04.2006 року сума переплати по податку на додану вартість відповідача 2 складає 2960217,52 грн., а тому авальовані спірні податкові векселі на суму 145355,86 грн. будуть включені до складу податкового кредиту декларації з ПДВ за березень 2006 року. Також, листом №181 від 11.07.2006 року відповідач 2 повідомив банк про те, що сума 145355,86 грн. авальованих податкових векселів (№68 на суму 8947, 13 грн; №69 на суму 47631.48 грн; №71 на суму 79063. 25 грн; № 67 на суму 9744 ,00 грн) знята з переплати по ПДВ в картці особового обліку позивача.

Податковим органом не подано доказів в спростування факту зняття з переплати по ПДВ суми  145355,86 грн авальованих податкових векселів з картки обліку платника податку.

У відповідності до вимог ст.71 КАСУ про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З наведеного апеляційний суд приходить до висновку, що оскільки відповідачем 2 при наявності переплати з ПДВ, включено до складу податкового кредиту  суми зобов»язань по спірних податкових векселях з обов»язком їх сплати у лютому 2006 року, у наступному (звітному) податковому періоді –березні 2006 року, то спірні податкові векселі є погашеними і у відповідача 1 відсутній обов»язок по їх погашенню.

Таким чином, позовні вимоги державної податкової інспекції у м.Львові до  відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», м.Київ в особі Львівської обласної дирекції відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль»та закритого акціонерного товариства «Завод комунального транспорту»(закритого акціонерного товариства «Львівський автомобільний завод») про стягнення заборгованості в сумі 145385,86 грн. по оплаті  податкових векселів є безпідставними, а тому в їх задоволенні слід відмовити, скасувавши постнову місцевого суду.

Оскільки судом першої інстанції неповно з”ясовано обставини, що мають значення для справи та прийнято рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому воно підлягає  скасуванню, а апеляційна скарга позивача  –задоволенню.

У відповідності до вимог  ст.94 КАСУ проводиться новий розподіл судових витрат, де з Державного бюджету на користь відповідача 1 відкомпенсовуються понесені ним витрати за розгляд справи в апеляційному провадженні  в  розмірі  726,93 грн.

Керуючись ст.ст. 198,202,205,207 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в:

постанову господарського суду Львівської області від 25.01.2007 року в справі  за номером  5/3285-28/378А -  скасувати, а апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», м.Київ в особі Львівської обласної дирекції відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль»- задоволити.

В позові державної податкової інспекції у м.Львові до  відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», м.Київ в особі Львівської обласної дирекції відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль»та закритого акціонерного товариства «Завод комунального транспорту»(закритого акціонерного товариства «Львівський автомобільний завод») про стягнення заборгованості в сумі 145385,86 грн. по оплаті  податкових векселів відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», м.Київ в особі Львівської обласної дирекції відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль»(м.Львів, вул.Матейка,8, субкоррахунок №3901551 в «Райффайзен Банк Аваль», МФО 325570, ) 726,93 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи  повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий-суддя:                                              С.М.Бойко

Судді:                                                                      Т.Б.Бонк

Р.І.Марко