ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

19.07.07р.

Справа № А34/337-07

За позовом  Прокурора Жовтневого району м. Дніпропетровська в інтересах держави вособі Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м.Дніпропетровськ

до  Товариства з обмеженою відповідальністю регіонального фонду розвитку молодіжного дозвілля "Дія", м. Дніпропетровськ

про стягнення 11 564, 71 грн.

Суддя  Примак С.А.

Секретар судового засідання

Полторацька О.В.

Представники сторін:

від прокурора - Рижик Т.М., предст.

від позивача - Шевченко Н.П.,предст., дов. №03-06/0024 від 10.01.07 р.

від відповідача - не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позов заявлений про стягнення заборгованості у сумі 11 564, 71 грн. адміністративно-господарських санкцій за нестворені робочі місця.

Відповідач заперечення проти позову та інші витребувані документи не подав.

На підставі ст. 128 КАС України,  суд убачає можливим вирішити  справу за наявними в ній доказами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників прокурора, позивача, дослідивши подані докази,  суд, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно зі звітом відповідача „Про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2006 рік” середньооблікова кількість працюючих чоловік на підприємстві склала 17 осіб; фонд оплати праці –196,6 тис. грн..; середньорічна заробітна плата штатного працівника –11568,06 грн., чисельність інвалідів –штатних працівників, які повинні працювати на підприємстві  відповідно до 4%-го нормативу –1 особа; середньооблікова  кількість  штатних працівників-інвалідів облікового складу - 0 осіб.

Позивачем, на підставі ст. 20 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” № 875-ХІІ від 21.03.1991р. заявлено вимогу  про стягнення з відповідача  штрафних санкцій у розмірі середньорічної  заробітної плати  на даному підприємстві за кожне робоче місце, не зайняте інвалідом в розмірі 11568, 06 грн., виходячи з кількості штатних працівників, даних про фонд оплати праці, та 1 робочих місць, фактично не зайнятих інвалідами у звітному періоді, а також з даних про фактично відпрацьований інвалідами час у звітному році, згідно доданого до матеріалів справи розрахунку.

Господарський суд вважає необхідним відмовити в адміністративному позові з огляду наступне:

Відповідно до ст. 19 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” в редакції, що була чинною у 2005 р., для підприємств (об'єднань), установ і організацій незалежно від форми власності і господарювання встановлюється норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків від загальної чисельності працюючих, а якщо працює від 15 до 25 чоловік - у кількості одного робочого місця.

Згідно з п.10 Положення "Про робоче місце інваліда і про порядок працевлаштування інвалідів", затв. Постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.95 р. №314 працевлаштування інвалідів здійснюється державною службою зайнятості, органами Мінсоцзахисту, місцевими радами народних депутатів, громадськими організаціями інвалідів з урахуванням побажань, стану здоров'я інвалідів, їхніх здібностей і професійних звичок відповідно до висновків МСЕК.

До суду подані докази повідомлення відповідачем Жовтневий районний центр зайнятості про вільні робочі місця інвалідів за формою 3-ПН.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Керуючись Законом  України „ Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”,  ст.ст. 94, 162, 163 КАС України,  суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя

С.А. Примак