ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------ПОСТАНОВА
Справа №  11-09/4785а
"01" червня 2007 р.,  14 год.
Господарський суд Черкаської
області у складі головуючого судді Довганя К.І. при секретарі Анастасьєвій Л.В.
, за участю представників сторін: від позивача: ОСОБА_1 особисто, ОСОБА_2 - за
довіреністю; від  відповідача: Радченко
О.І, Ігнатенко С.М. -за довіреністю, розгдянувши справу за адміністративним
позовом приватного підприємця ОСОБА_1  до
Державної податкової інспекції у м. Черкаси про визнання протиправним та
скасування  рішення та акту перевірки,
визнання протиправними дій, стягнення матеріальної та моральної шкоди,
По справі було оголошено перерву з
27.04.07р. по 03.05.07р., яку було продовжено до 11.05.07р., яку було
продовжено до 18.05.07р.
Заявлено адміністративний позов про
визнання протиправним та скасування рішення
відповідача від 03.01.2006р.НОМЕР_1, за яким до позивача були
застосовані фінансові санкції за порушення вимог Закону України від
06.07.1995р. №265/95-ВР „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” (далі -Закон №265/95-ВР) у
сумі 1050,00грн., визнання протиправним та скасування акту перевірки від
26.12.2005 р. НОМЕР_2, стягнення матеріальної шкоди в сумі 836,27 грн. та
моральної шкоди в сумі 5000 грн.
В обґрунтування позову позивач
- про проведення планової перевірки
позивач не був повідомлений за десять днів до її початку;
- позивачу не була надана копія
наказу про проведення позапланової перевірки;
- перевіряючими  зроблено безпідставний висновок про
непроведення продавцем позивача через РРО розрахункової операції за придбані
- перевіряючі безпідставно
здійснювали перевірку більше 5 годин, чим паралізували роботу позивача та
завдали йому матеріальної та моральної шкоди;
- в перевірці приймав участь
представник податкової міліції, що прямо заборонено законом.
У засіданні суду позивач та  представник позивача позов підтримали з
вказаних у ньому підстав.
Відповідач проти позову заперечив,
зазначивши при цьому, що перевірка позивача проводилася відповідно до плану
-графіку проведення перевірок від 25.11.2005р., затвердженого головою ДПА в
Черкаській області, на підставі направлень на перевірку від 26.12.2005р.
НОМЕР_3 та  НОМЕР_4. Вказану перевірку
відповідач на противагу позивачу вважає такою, що проведена у відповідності до
його  повноважень та з дотримань вимог
закону, а факти порушень, вказані у акті перевірки, доведеними. Працівник
податкової міліції участі у перевірці не приймав а здійснював
оперативно-розшукові заходи за заявою гр.ОСОБА_3. про скоєння злочину в порядку
У засіданні суду представники
відповідача підтримали заперечення проти позову.
Дослідивши наявні у справі письмові
докази, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив
26.12.2005р. у період з 18 години
36 хвилин по 19 годину 55 хвилин у приміщенні кіоску, розташованому на
перехресті вул. Енгельса та пр. Хіміків у м. Черкаси, у якому позивач
здійснював підприємницьку діяльність з використанням реєстратора розрахункових
операцій,  державним податковим
ревізором-інспектором Короленко Л.М. і старшим державним податковим
ревізором-інспектором ОСОБА_5. на підставі направлень на перевірку від
26.12.2005р. НОМЕР_3 та  НОМЕР_4 у
присутності продавця позивача ОСОБА_4 та особисто позивача була проведена
перевірка останнього з питань дотримання ним вимог чинного законодавства при
здійсненні розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу.
За результатами перевірки було
складено акт  НОМЕР_2 від 26.12.2005р., з
якого вбачається, що продавець ОСОБА_3 здійснила розрахункову операцію за
проданий товар,  саме 10 пачок цигарок
„Вінстон” по ціні 2,65 грн. за пачку, картка для поповнення рахунку Київстар
(50) по ціні 50,0грн., картка для поповнення рахунку Київстар (100) по ціні 100,0грн.,
2 пачки цигарок „LM” по ціні 2,55 грн. за пачку, 10 пачок цигарок „Честерфілд”
по ціні 2,85грн. за пачку на загальну суму 210,10 грн., отримала готівку,
видала здачу, товар, але не провела розрахункову операції через РРО та не
видала відповідного розрахункового документу.
Встановлені перевіркою факти були
оцінені відповідачем як порушення позивачем вимог пунктів 1, 2 ст. 3 Закону
№265/95-ВР.
На підставі акта від 26.12.2005р.
НОМЕР_2 відповідач 03.01.2006р. прийняв спірне рішення НОМЕР_1, за яким вирішив
застосувати до позивача 1050грн. фінансових санкцій,  передбачених п. 1 ст. 17 Закону №265/95-ВР за
непроведення розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій у
п'ятикратному розмірі вартості проданих товарів, на яку виявлена невідповідність.
Допитана у засіданні суду з
ініціативи позивача як свідок продавець позивача громадянка України  ОСОБА_3 підтвердила факти реалізації
перевіряючим  цигарок та не проведення
розрахункової операції через РРО, однак заперечила факт реалізації карток
поповнення рахунку, пославшись на їх відсутність у продажу. Також свідок
пояснила, що в ході перевірки в приміщені магазину був присутній крім
перевіряючих працівник податкої міліції Диптан О.В.
Допитаний у засіданні суду з
ініціативи відповідача як свідок
державний податковий ревізор-інспектор ОСОБА_5. підтвердив обставини,
викладені в акті перевірки позивача. Участь у перевірці працівника податкової
міліції свідок заперечив, однак підтвердив його присутність при перевірці.
Крім того відповідачем надано суду
постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси  від 10.02.2006 р. якою було притягнуто до
адміністративної відповідальності продавця позивача ОСОБА_3 з якої вбачається,
що остання 26.12.2005 р. реалізувала товар, отримала готівку, видала здачу, але
не провела розрахункову операцію через РРО, не роздрукувала та не видала чек.
Судом також встановлено, що
працівник податкової міліції Диптан О.В. безпосередньої участі у проведенні
перевірки не приймав. Відповідно до ст. 97 КПК України на підставі заяви
громадянки ОСОБА_3  Диптан  О.В. здійснював 26.12.05р.,
оперативно-розшукові заходи за заявою гр. ОСОБА_3. за наслідками яких ним було
винесено постанову про відмову у порушені кримінальної справи щодо гр. ОСОБА_1
у зв'язку з відсутністю  в діях останньої
Стаття 11 Закону України від
04.12.1990р. №509-ХІІ „Про державну податкову службу в Україні” передбачає
право органів державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у
порядку, встановлених законами України, здійснювати контроль за додержанням
порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому
законом порядку, застосовувати до платників податків фінансові (штрафні)
санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми недоїмки, пені
у випадках, порядку та розмірах, встановлених законами України.
Згідно із ст. 11-1 Закону України
від 04.12.1990р. №509-ХІІ „Про державну податкову службу в Україні” перевірки в
межах повноважень податкових органів, визначених Законом №265/95-ВР, вважаються
позаплановими перевірками.
Статтею 11-2 Закону України від
04.12.1990р. №509-ХІІ „Про державну податкову службу в Україні” встановлено, що
посадові особи органу державної податкової служби вправі приступити до
проведення планової або позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для
їх проведення, визначених цим та іншими законами України, та за умови надання
платнику податків під розписку:
1) направлення на перевірку, в
якому зазначаються дата його видачі, назва органу державної податкової служби,
мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та дата закінчення
перевірки, посади, звання та прізвища посадових осіб органу державної
податкової служби, які проводитимуть перевірку. Направлення на перевірку є
дійсним за умови наявності підпису керівника органу державної податкової
служби, скріпленого печаткою органу державної податкової служби;
2) копії наказу керівника
податкового органу про проведення позапланової виїзної перевірки, в якому
зазначаються підстави проведення позапланової виїзної перевірки, дата її
початку та дата закінчення.
Ненадання цих документів платнику
податків або їх надання з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї
статті, є підставою для недопущення посадових осіб органу державної податкової
служби до проведення планової або позапланової виїзної перевірки.
Стаття 1 Закону №265/95-ВР
передбачає, що реєстратори розрахункових операцій застосовуються фізичними
особами -суб'єктами підприємницької діяльності або юридичними особами (їх
філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами), які здійснюють
операції з розрахунків в готівковій та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу
товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а
також уповноваженими банками та суб'єктами підприємницької діяльності, які
виконують операції купівлі-продажу іноземної валюти.
Відповідно до пунктів 1, 2 ст. 3
Закону №265/95-ВР суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу
товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг
- проводити розрахункові операції
на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів,
що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку
розрахункових книжок;
- видавати особі, яка отримує або
повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий
документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.
Стаття 15 Закону №265/95-ВР
здійснення контролю за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності
порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону
покладає на органи державної податкової служби України шляхом проведення
планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України.
Відповідно до ст. 16 Закону
№265/95-ВР планові або позапланові перевірки осіб, що використовують
реєстратори розрахункових операцій, розрахункові книжки або книги обліку
розрахункових операцій, здійснюються у порядку, передбаченому законодавством
Пункт 1 ст. 17 Закону №265/95-ВР
передбачає, що за порушення вимог цього Закону до суб'єктів підприємницької
діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за
рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються
фінансові санкції у таких розмірах:

- у п'ятикратному розмірі вартості
проданих товарів (наданих послуг), на які виявлено невідповідність - у разі
проведення розрахункових операцій на неповну суму вартості проданих товарів
(наданих послуг), у разі непроведення розрахункових операцій через реєстратори
розрахункових операцій, у разі не роздрукування відповідного розрахункового
документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її
без використання розрахункової книжки.

З огляду на викладені вище
обставини та норми законодавства господарський суд прийшов до таких висновків.

Виявлені перевіркою факти
правопорушень є доведеними. Проведена перевірка позивача є позапланово.
Відповідач є компетентним органом щодо проведення таких перевірок і
застосування до господарюючих суб'єктів фінансових санкцій, передбачених
Законом №256/95 ВР відноситься до його компетенції. Для проведення такої
перевірки  присутність  позивача не є обов'язковою. Сам факт
невручення позивачу копії наказу про перевірку при фактичному допуску до її
проведення не має наслідком визнання незаконним будь-якого нарахування за
результатами такої перевірки.

Таким чином суд вважає, що відповідач
у відповідності до вимог ст. 71 КАС України довів, що проведена  перевірка позивача та оспорюване рішення
відповідають приписам наведеного вище законодавства

Оцінюючи доводи позивача щодо вимог
про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Як зазначено в п.5 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995р. „відповідно до загальних
підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при
вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини
останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або
втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю)
вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач
оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для вирішення спору.”

Ні позовна заява, ні заява про
зміну та збільшення позовних вимог не містять обґрунтування нанесення  моральної шкоди позивачеві, не вказано якими
саме діями працівників податкового органу завдано моральної шкоди та в чому
вона виразилася, яких моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового
характеру завдано позивачеві,   з чого
остання виходить, оцінюючи заподіяну їй шкоду.

Виходячи з викладеного
безпідставними також є і вимога позивача про стягнення з відповідача
матеріальної шкоди.

За таких обставин адміністративний
позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 160 -163 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський
суд,

ПОСТАНОВИВ:

У адміністративному позові
відмовити повністю.

Ця постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом
подання через господарський суд Черкаської області заяви про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня оголошення постанови і апеляційної скарги
- протягом двадцяти днів після подання такої заяви.

Ця постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

У разі своєчасного подання заяви
про апеляційне оскарження і неподання апеляційної скарги у встановлений строк,
ця постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної
скарги.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

СУДДЯ
Довгань К.І.