ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2007 р.
№ 7/193-7/90

Судова колегія Вищого господарського суду України у складі :

Полякова Б.М., –головуючого (доповідач у справі),

Катеринчук Л.Й.

Ткаченко Н.Г.

розглянувши касаційну скаргу
ВАТ “Державний ощадний банк України” в особі філії  Львівського обласного управління

на постанову

та ухвалу
від 28.03.2007 р. Львівського апеляційного господарського суду
від 01.02.2007 р. господарського суду Львівської області

у справі
№ 7/193-7/90 господарського суду Львівської області

за заявою
ВАТ “Львівторгресурс”, м. Львів

до
ВАТ “Маслосоюз”, с. Слобідка

про
банкрутство

кредитор
ВАТ “Державний ощадний банк України” в особі філії  Львівського обласного управління

арбітражний керуючий
Тесля О.З.

в судовому засіданні взяли участь представники:

кредитора
Рондяк Ю.Г., довір.; Шкіль М.І., довір.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні господарського суду Львівської області знаходиться справа № 7/193-7/90 про банкрутство ВАТ “Маслосоюз”.

До господарського суду Львівської області надійшло клопотання кредитора –ВАТ “Державний ощадний банк України” в особі філії  Львівського обласного управління, в якому заявник просить внести зміни до ухвали господарського суду Львівської області від 19.12.2002 р. в частині віднесення вимог ВАТ “Державний ощадний банк України” в особі філії  Львівського обласного управління до вимог першої черги, як такі, що забезпечені заставою майна боржника.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 01.02.2007 р. (суддя Білоус Б.О.) провадження у справі за заявою ВАТ “Державний ощадний банк України” в особі філії  Львівського обласного управління до боржника про віднесення вимог ВАТ “Державний ощадний банк України” в особі філії  Львівського обласного управління  до вимог першої черги припинено у зв’язку з вирішенням заяви по суті 19.09.2006 р.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 28.03.2007 р. (судді: Михалюк О.В. –головуючий, Новосад Д.Ф., Мельник Г.І.) апеляційну скаргу ВАТ “Державний ощадний банк України” в особі філії  Львівського обласного управління залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду Львівської області від 01.02.2007 р. –без змін.

Не погоджуючись з винесеними судовими рішеннями, ВАТ “Державний ощадний банк України” в особі філії Львівського обласного управління звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Львівського апеляційного господарського суду від 28.03.2007 р. і ухвалу господарського суду Львівської області від 01.02.2007 р. та задовольнити його клопотання про внесення змін до ухвали господарського суду Львівської області від 19.12.2002 р. в частині віднесення вимог ВАТ “Державний ощадний банк України” в особі філії Львівського обласного управління до вимог першої черги.

На думку заявника касаційної скарги, судами першої та апеляційної інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, зокрема ст. ст. 1, 31 Закону України “Про заставу” та ст. ст. 22, 80 ГПК України.

Заслухавши пояснення представників сторони, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Звертаючись з заявою про внесення змін до ухвали господарського суду Львівської області від 19.12.2002 р. шляхом віднесення вимог ВАТ “Державний ощадний банк України” в особі філії Львівського обласного управління не до вимог четвертої черги, а до вимог першої черги, названий кредитор посилався на те, що рішенням господарського суду Львівської області від 06.12.2006 р. у справі № 1/807-24/226 (1/646-2/199) визнано недійсними аукціонні торги з продажу цілісного майнового комплексу ВАТ "Маслосоюз" у зв'язку з чим у кредитора відновилося право застави на це майно та відповідно його грошові вимоги до боржника знову забезпечені заставою майна.

Однак, зазначене не дає прав кредитору клопотати перед судом про внесення змін до ухвали господарського суду Львівської області від 19.12.2002 р. про затвердження реєстру вимог кредиторів боржника.

Вказані обставини можуть лише бути підставою для перегляду цієї ухвали відповідно до ст. ст. 112 –114 ГПК України.

Як вже було зазначено судом касаційної інстанції в постанові від 11.04.2007 р. у даній справі, зміна реєстру вимог кредиторів, виходячи з аналізу норм Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” та ГПК України, може мати місце лише за наслідком перегляду відповідної ухвали про затвердження реєстру вимог кредиторів в  апеляційному, касаційному порядку або перегляду такої ухвали за нововиявленими обставинами в порядку, передбаченому Розділом ХІІІ ГПК України.

Зміна реєстру вимог кредиторів на інших підставах чинним законодавством не передбачена.

Вимога щодо зміни черговості задоволення вимог кредитора за свою суттю є вимогою нового розгляду вже розглянутих та визнаних судом грошових вимог кредитора.

Зазначеною постановою Вищого господарського суду України від 11.04.2007 р. у даній справі було залишено без змін постанову Львівського апеляційного господарського суду від 13.11.2006 р., якою відмовлено ВАТ “Державний ощадний банк України” в особі філії “Львівське обласне управління Ощадбанку” в задоволенні клопотання про внесення змін до ухвали господарського суду Львівської області від 19.12.2002 р. в частині віднесення вимог ВАТ “Державний ощадний банк України” в особі філії “Львівське обласне управління Ощадбанку” до вимог першої черги.

Отже, незважаючи на підстави з яких було заявлено зазначене клопотання ВАТ “Державний ощадний банк України” в особі філії “Львівське обласне управління Ощадбанку”, під час розгляду нового клопотання суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що вже є рішення суду про розгляд тотожного клопотання.

У зв’язку з чим, судом першої інстанції правомірно припинено провадження у справі за повторним клопотанням кредитора про внесення змін до ухвали господарського суду Львівської області від 19.12.2002 р. в частині віднесення вимог ВАТ “Державний ощадний банк України” в особі філії  Львівського обласного управління до вимог першої черги.

Таким чином, доводи касаційної скарги не можна визнати такими, що спростовують висновки попередніх судових інстанцій.

Враховуючи наведене, підстави для  зміни або  скасування оскаржуваних судових рішень відсутні.

З урахуванням наведеного та керуючись положеннями Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, ст. ст. 1115, 1117, 1119 –11111, 112 –114 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційну скаргу ВАТ “Державний ощадний банк України” в особі філії  Львівського обласного управління залишити без задоволення.

2.          Постанову Львівського апеляційного господарського суду від   28.03.2007 р. та ухвалу господарського суду Львівської області від 01.02.2007 р. у справі № 7/193-7/90   залишити без змін.

Головуючий                                                                           Б.М. Поляков

Судді                                                                                      Н.Г. Ткаченко

Л.Й. Катеринчук