ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

31.05.07                                                                                           Справа№ 5/823-28/130А 10 год 45 хв

За позовом: Відкритого акціонерного товариства „Іскра”, м. Львів

до відповідача: Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова, м. Львів

про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень ДПІ у Галицькому районі м. Львова  від 26.03.2007 року  №/1  та № /1

Суддя   Морозюк А.Я.

Секретар судового засідання

Онишко І.Р.

м. Львів, вул. Личаківська,128,

Зал судового засідання № 302.

Представники сторін:

Від позивача: Сидор В.Д. –юрисконсульт; Гуць Г.М.  –керівник відділу

Від відповідача:  Рождественська Л.П. –завідувач сектору

Позов заявлено Відкритим акціонерним товариством „Іскра” до Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень ДПІ у Галицькому районі м. Львова  від 26.03.2007 року №/1  та № /1.

Ухвалою суду від 12.04.2007 року відкрито провадження в адміністративній справі і справу призначено до судового розгляду на 15.05.2007 року. В судовому засіданні 15.05.2007 року оголошено перерву до 31.05.2007 року  для подання  витребуваних доказів.

В судовому засіданні представники позивача позов підтримали з підстав, наведених в по зовній заяві, позивач просить визнати  нечинним податкове повідомлення-рішення ДПІ у Галицькому районі м. Львова  від 26.03.2007 року №/1, яким  на підставі п.п. 17.1.7 п.17.1 ст. 17 Закону України „Про  порядок  погашення  зобов’язань   платників   податків  перед  бюджетами  та державними цільовими фондами” від 21.12.2000р. № 2181-ІІІ до Відкритого акціонерного товариства „Іскра” застосовано штраф  у розмірі 10 %  у сумі  26603 грн. 63 коп за платежем податок на додану вартість, за затримку на 9 календарних днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов”язання  в сумі 266036 грн. 03 коп,  та визнати  нечинним податкове повідомлення-рішення ДПІ у Галицькому районі м. Львова від 26.03.2007 року № /1, яким  на підставі п.п. 17.1.7 п.17.1 ст. 17 Закону України „Про  порядок  погашення  зобов’язань   платників   податків  перед  бюджетами  та державними цільовими фондами” від 21.12.2000р. № 2181-ІІІ  до Відкритого акціонерного товариства „Іскра” застосовано штраф  у розмірі 10 %  у сумі  449 грн 89 коп за платежем податок на додану вартість, за затримку на 4 календарних дні граничного строку узгодженої суми податкового зобов”язання в сумі 4498 грн. 90 коп.  Свої  вимоги позивач  обґрунтовує тим, що податковий вексель не є узгодженим податковим зобов”язанням, а отже  на нього не  розповсюджуються положення п.п. 17.1.7 п.17.1 ст. 17 Закону України „Про  порядок  погашення  зобов’язань   платників   податків  перед  бюджетами  та державними цільовими фондами”, зокрема не можуть  бути застосовані штрафні (фінансові) санкції.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив з підстав, наведених у відзиві  на позовну заяву, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Відповідач зазначає, що  відповідно до п.1.16 ст.1 Закону України „Про  податок на додану вартість»від 3 квітня 1997 року №168/97-ВР податковий вексель –це  письмове  безумовне грошове зобов”язання платника  податку  сплатити до  бюджету  відповідну суму  коштів у порядку  та терміни, визначені  цим Законом, що підтверджене  комерційними банками шляхом авалю, який видається  платником  на відстрочення сплати податку на додану вартість, що справляється  при імпорті товарів на митну  територію України. Сума податкових зобов’язань з ПДВ, зазначена платником у вантажній митній декларації, є узгодженою платником, тому у разі надання платником митним органам податкового векселя про письмове безумовне грошове зобов’язання сплатити до бюджету відповідну суму коштів, таку суму ПДВ також слід вважати узгодженою.

В судовому засіданні було досліджено письмові докази, які наявні в матеріалах справи (податкові повідомлення-рішення, акти перевірок, облікові картки  по податку на додану вартість та інші наявні в матеріалах справи письмові докази).

Відповідно до п.6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 року № 2747-IV, справу розглянуто в порядку, встановленому цим Кодексом.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

За результатами проведених перевірок позивача з питань своєчасності сплати узгоджених сум податкового зобов’язання  за період з 09.11.2006 року по 17.11.2006 року та за період з 14.11.2006 року по  17.11.2006 року, ДПІ у Галицькому районі м.Львова складено відповідно Акти перевірок  від 18.12.2006 року №1881/551 та від 28.12.2006 року №577/1955. В ході перевірок встановлено затримку сплати узгоджених сум податкових зобов’язань.

На підставі Акту перевірки від 18.12.2006 року №1881/551 ДПІ у Галицькому районі м. Львова прийнято податкове повідомлення-рішення від 26.03.2007 року №/1, яким  на підставі п.п. 17.1.7 п.17.1 ст. 17 Закону України „Про  порядок  погашення  зобов’язань   платників   податків  перед  бюджетами  та державними цільовими фондами” від 21.12.2000 року № 2181-ІІІ до Відкритого акціонерного товариства „Іскра” застосовано штраф  у розмірі 10 %  у сумі  26603 грн. 63 коп за платежем податок на додану вартість, за затримку на 9 календарних днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов”язання  в сумі 266036 грн. 03 коп.

На підставі Акту перевірки від 28.12.2006 року №577/1955 ДПІ у Галицькому районі м. Львова прийнято податкове повідомлення-рішення від 26.03.2007 року № /1, яким  на підставі п.п. 17.1.7 п.17.1 ст. 17 Закону України „Про  порядок  погашення  зобов’язань   платників   податків  перед  бюджетами  та державними цільовими фондами” від 21.12.2000р. № 2181-ІІІ  до Відкритого акціонерного товариства „Іскра” застосовано штраф  у розмірі 10 %  у сумі  449 грн 89 коп за платежем податок на додану вартість, за затримку на 4 календарних дні граничного строку узгодженої суми податкового зобов”язання в сумі 4498 грн. 90 коп.

Відповідно до п.п. 17.1.7 п.17.1 ст. 17 Закону України „Про  порядок  погашення  зобов’язань   платників   податків  перед  бюджетами  та державними цільовими фондами” від 21.12.2000р. № 2181-ІІІ(із змінами та доповненнями), у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податку зобов'язаний сплатити штраф у відповідних розмірах: 10, 20 або 50 відсотків погашеної суми податкового боргу, в залежності від періоду затримки(до 30 календарних днів; від 31 до 90 календарних днів; понад 90 календарних днів).

Відповідно до  п.1.16 ст.1 Закону України  від 03.04.1997 року №168/97-ВР „Про податок на додану вартість”(із змінами та доповненнями) податковий вексель –це  письмове  безумовне грошове зобов”язання платника  податку  сплатити до  бюджету  відповідну суму  коштів у порядку  та терміни, визначені  цим Законом, що підтверджене  комерційними банками шляхом авалю, який видається  платником  на відстрочення сплати податку на додану вартість, що справляється  при імпорті товарів на митну  територію України. Протест податкового векселя не здійснюється, сума, зазначена у непогашеному векселі, розглядається як податкова заборгованість, яка погашається у порядку, передбаченому законодавством для погашення податкового боргу.

Згідно із п.11.5 ст.11 зазначеного вище Закону, платники податку при імпорті товарів на митну територію України, за умови оформлення митної декларації(за винятком тимчасової чи неповної, періодичної чи попередньої декларації), можуть за власним бажанням надавати органам митного контролю податковий вексель на суму податкового зобов’язання зі строком погашення на тридцятий календарний день з дня його поставки органу митного контролю, один примірник якого залишається в органі митного контролю, другий надсилається органом митного контролю на адресу органу державної податкової служби за місцем реєстрації платника податку, а третій залишається платнику податку. Порядок випуску, обігу і погашення податкових векселів встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.3 розділу І  «Порядку випуску, обігу та погашення векселів, які видаються на суму податку на додану вартість при імпорті товарів на митну територію України», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.1997 року № 1104 (із змінами і доповненнями), зобов'язання щодо сплати податку на додану вартість при імпорті товарів на митну територію України виникають у день оформлення вантажної митної декларації (за винятком тимчасової чи неповної, періодичної чи попередньої декларації), але сплату можна відстрочити шляхом видачі податкового векселя.

Відповідно до п. 6,7,9 розділу ІІ  зазначеного Порядку, видача податкового векселя здійснюється за бажанням платника податку на додану вартість. Векселедержателем є державна податкова адміністрація (інспекція) за місцем реєстрації векселедавця як платника податку на додану вартість. Податковий вексель складається на суму податкового зобов'язання, тобто на суму податку на додану вартість, яка нарахована і має бути сплачена при імпорті товарів на митну територію України. Вартість товарів для цілей визначення суми податку, належної до сплати, визначається відповідно до пункту 4.3 Закону України „Про податок на додану вартість”. Видача податкового векселя здійснюється під час проведення митного оформлення імпортованих на митну територію України товарів у строк, встановлений для сплати податку на додану вартість.

Відповідно до п. 27 розділу VІІІ  Порядку, порушення платниками податку вимог пунктів 19 та 20 цього Порядку, якими передбачено погашення податкових векселів, тягне за собою відповідальність, передбачену статтею 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні».

Відповідно до п. 1.10 розділу І „Порядку справляння податку на додану вартість під час митного оформлення товарів, імпортованих на митну територію України” затвердженого Наказом Державної митної служби України від 27 вересня 2006 року № 821, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19 жовтня 2006 р. за N 1128/13002, датою виникнення податкових зобов'язань при імпорті є дата подання митної декларації із зазначенням у ній суми ПДВ, що підлягає сплаті.

Відповідно до п. 3.1. розділу ІІІ Порядку від 27 вересня 2006 року № 821, сплата коштів у рахунок погашення податкових зобов'язань з ПДВ здійснюється одночасно зі сплатою мита, акцизного та митних зборів до/або під час оформлення ВМД, ТД чи НД відповідно до Порядку розрахунково-касового обслуговування через органи Державного казначейства України митних та інших платежів, які вносяться до/або під час митного оформлення, затвердженого наказом Міністерства фінансів України та Державної митної служби України від 24.01.2006 N 25/44, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.01.2006 за N 64/11938.

Відповідно до п.  4.1. розділу ІІІ Порядку від 27 вересня 2006 року № 821, платники ПДВ при імпорті товарів на митну територію України за умови оформлення митної декларації (за винятком ТД чи НД, періодичної або попередньої декларації) можуть за власним бажанням надавати митним органам податковий вексель на суму податкового зобов'язання у порядку та в строки, визначені пунктом 11.5 статті 11 Закону, постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.97 N 1104 "Про затвердження Порядку випуску, обігу та погашення векселів, які видаються на суму податку на додану вартість при імпорті товарів на митну територію України".

Із вищенаведеного вбачається, що при імпорті  товарів на митну територію України сума податкових зобов”язань з ПДВ, зазначена  платником  у ВМД, є узгодженою платником. У разі надання  платником  митним  органам  податкового векселя  про письмове  безумовне грошове зобов”язання  сплатити до бюджету  відповідну  суму коштів  у порядку  та терміни, визначені Законом, таку суму  ПДВ також слід вважати  узгодженою.

До платників податку на додану вартість, які не  забезпечили  оплату  податкових векселів в  терміни, зазначені  у векселі, слід  застосувати  штрафні санкції, передбачені п.п. 17.1.7 п.17.1 ст. 17 Закону України „Про  порядок  погашення  зобов’язань   платників   податків  перед  бюджетами  та державними цільовими фондами” від 21.12.2000р. № 2181-ІІІ.

Як свідчать обставини справи,  ВАТ „Іскра” податкові векселі  погашались з порушенням  термінів, зазначених  у вказаних у векселях.

Відповідно до п.п. 17.1.7 п.17.1 ст. 17 Закону від 21.12.2000р. № 2181-ІІІ, до ВАТ „Іскра”  застосовано штрафні (фінансові) санкції  у розмірі 10% за несвоєчасну  сплату узгоджених сум податкових зобов”язань на загальну суму 26603,63 грн. та винесено податкове повідомлення-рішення від 26.03.2007 року №/1.

Відповідно до п.п. 17.1.7 п.17.1 ст. 17 Закону від 21.12.2000р. № 2181-ІІІ, до ВАТ „Іскра”  застосовано штрафні (фінансові) санкції  у розмірі 10% за несвоєчасну  сплату узгоджених сум податкових зобов”язань на загальну суму 449,89 грн. та винесено податкове повідомлення-рішення від 26.03.2007 року № /1.

Виходячи із вищенаведеного, суд дійшов до висновку, що штрафні санкції застосовані податковим органом до позивача правомірно, тому у задоволенні позовних вимог ВАТ „Іскра” про визнання нечинними податкових повідомлень –рішень ДПІ у Галицькому районі м. Львова  від 26.03.2007 року №/1  та № /1 слід відмовити.

Судові витрати в сумі 3 грн 40 коп судового збору покладаються на позивача.

На підставі вищенаведеного, керуючись п.2-1, п.3, п. 6 Прикінцевих та перехідних положень та ст.ст. 69-71,86,87,94,98,158,160,162,163,167  Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 року № 2747-IV (із змінами та доповненнями), господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          В задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в строк та в порядку, визначеному ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя