ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
Тел. 698-166, факс 7-44-62
ПОСТАНОВА

"14" серпня 2007 р.
Справа № 18/260

Позивач: Суб'єкт
підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_1

АДРЕСА_1

Відповідач: Державна
податкова інспекція у Семенівському районі

15400, м. Семенівка, вул. Червона
Площа, 10

про визнання
нечинним рішення

Суддя  А.С. Сидоренко

Секретар судового засідання
К.В.Гурська

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_2-предст.,
нотар. посв. дов. від 09.07.2007р.

Від відповідача: Кривчук А.П. -ст.
держподатінспектор, дов. від 16.07.2007р. № 445/910-008

Постанова виноситься після перерв,
оголошених в судових засіданнях з 01.08.2007р. по 07.08.2007р. та з
07.08.2007р. по 14.08.2007р., на підставі ст. 150 Кодексу адміністративного
судочинства України.

В судовому засіданні 14.08.2007р.,
на підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України,
оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

СУТЬ СПОРУ:

Суб'єктом підприємницької діяльності
-фізичною особою ОСОБА_1 (надалі -Позивач) заявлено адміністративний позов до
Державної податкової інспекції у Семенівському районі (надалі -Відповідач) про
визнання нечинним рішення від 13.06.2007р. НОМЕР_1 про застосування штрафних
(фінансових) санкцій в сумі 4629,25 грн. за непроведення розрахункової операції
через реєстратор розрахункових операцій, невідповідність суми готівкових коштів
на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті
реєстратора розрахункових операцій, та за порушення встановленого порядку
ведення розрахункової книжки.

В обґрунтування своїх позовних
вимог Позивач посилається на порушення службовими особами Відповідача діючого
законодавства з питань порядку проведення перевірок щодо контролю за
здійсненням розрахункових операцій в сфері торгівлі. Зокрема, Позивач вказує на
те, що відповідно до направлень Відповідачем була проведена планова перевірка.
Про проведення даної перевірки Відповідач, згідно ст. 111 Закону
України „Про державну податкову службу в Україні” та ст. 2 Указу Президента
України „Про деякі заходи з дерегулювання підприємницької діяльності” від
23.07.1998р. № 817/98, повинен був не пізніше ніж за десять календарних днів
надіслати письмове повідомлення із зазначенням дати її проведення. Проте податковий
орган даної вимоги не виконав а тому не мав правових підстав проводити планову
перевірку.

Також Позивач зазначає, що магазин,
де він здійснює підприємницьку діяльність складається з двох відділів. В одному
відділі здійснюється продаж алкогольних напоїв та тютюнових виробів Позивачем,
а в іншому -СПД ОСОБА_3 реалізуються продовольчі та непродовольчі товари, крім
підакцизних. СПД ОСОБА_3 являється платником єдиного податку, а тому не
застосовує реєстратори розрахункових операцій і розрахункові книжки.

На думку Позивача, акт перевірки
був складений без об'єктивного дослідження всіх обставин перевірки, яка була
проведена в присутності неуповноваженої особи. Перевіряючими було невірно
визначено місце проведення розрахунків. Склад правопорушення, передбаченого п.
3 ст. 17 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, був відсутній. Прийняте
Відповідачем рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі
4629,25 грн. є необґрунтованим та неправомірним.

Відповідач заперечив проти позову,
виходячи з того, що під час проведення перевірки був встановлений факт
порушення вимог п. п. 1, 2, 5, 13 ст. 3, ст. 8 Закону України „Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг”, що підтверджується, зокрема, копією фіскального чеку від
07.06.2007р., розпискою продавця ОСОБА_4 від 07.06.2007р. та письмовими
поясненнями продавця ОСОБА_4 від 07.06.2007р. Прийняте рішення, на думку
відповідача, є обґрунтованим і таким, що відповідає діючому законодавству.

Щодо посилання Позивача на
порушення службовими особами Відповідача діючого законодавства з питань порядку
проведення перевірок щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій в
сфері готівкового та безготівкового обігу, Відповідач зазначив, що дана
перевірка була проведена у відповідності з вимогами чинного законодавства.

В судовому засіданні 01.08.2007р. в
якості свідків були допитані: ОСОБА_4 та ОСОБА_5, викликані в судове засідання
за ініціативою Позивача.

Вищевказані свідки не відмовилися з
підстав, встановлених законом, від давання показань, під розписку були
попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання і
відмову від давання показань, склали та підписали текст присяги свідка.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7,
викликані в судове засідання за ініціативою Відповідача, в судове засідання не
з'явилися, причини неявки суду не повідомили. Вислухавши думку осіб, які беруть
участь у справі, суд постановив ухвалу про продовження судового розгляду за
відсутності свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Розглянувши подані документи і
матеріали, вислухавши пояснення повноважних представників сторін, показання
свідків, з'ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд ВСТАНОВИВ:

Суб'єкт підприємницької діяльності
-фізична особа ОСОБА_1 зареєстрований розпорядженням Семенівської районної
державної адміністрації від 28.04.1999р., про що у Єдиний державний реєстр
юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців внесені відомості за НОМЕР_2.

Суб'єкт підприємницької діяльності
-фізична особа ОСОБА_3 зареєстрована розпорядженням Семенівської районної
державної адміністрації від 26.10.2000р., про що у Єдиний державний реєстр
юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців внесені відомості за НОМЕР_3.

Між Позивачем та СПД ОСОБА_3
укладений договір від 01.05.2007р., у відповідності з умовами якого Позивач
(орендодавець) надає, а СПД ОСОБА_3 (орендар) приймає в орендне користування
частини нежилого приміщення в с. Костобобрів загальною площею 40 кв. м. для
здійснення торгівельної діяльності з продажу продовольчих та непродовльчих
товарів, за виключенням підакцизних товарів, на строк з 01.05.2007р. по
31.12.2008р.

28 лютого 2007 року Регіональним
управлінням Департаменту з питань адміністрування акцизного збору і контролю за
виробництвом та обігом підакцизних товарів Державної податкової адміністрації
України в Чернігівській області Позивачу було видано ліцензії серії АВ № 276804
на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами (строк дії ліцензії
з 21.01.2007р. по 20.01.2008р.) та серії АВ № 276411 на право здійснення
роздрібної торгівлі алкогольними напоями (строк дії ліцензії з 21.01.2007р. по
20.01.2008р.).

ОСОБА_5 перебуває в трудових
відносинах з Позивачем, що підтверджується копією трудового договору від
03.12.2002р. № 264.

ОСОБА_4 перебуває в трудових
відносинах з СПД ОСОБА_3, що підтверджується копією трудового договору від
03.05.2006р. НОМЕР_4.

07 червня 2007 року в магазині
„Мрія”, розташованому за адресою: с. Костобобрів Семенівського району, вул.
Новий План, 2 та належить СПД ОСОБА_1 було проведено перевірку щодо контролю за
здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу.

За результатами перевірки складено
акт від 07.06.2007р. № 2518024/2320/НОМЕР_5.

В даному акті перевірки зазначено,
що перевірку здійснили старший державний податковий ревізор -інспектор ДПА в
Чернігівській області ОСОБА_6, на підставі посвідчення № 52 від 07.06.2007р. та
головний державний податковий ревізор -інспектор ДПА в Чернігівській області
ОСОБА_7, на підставі посвідчення № 51 від 07.06.2007р., в присутності продавця
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2.

Як вбачається з акту перевірки,
перевіряючими встановлено наступні порушення:

„- не проведення розрахункової
операції через реєстратор розрахункових операцій, а саме: при продажу однієї
пачки цигарок „Bond” синій по ціні 2,05 грн. (два грн. 05 коп.), реєстратор
розрахункових операцій не застосовувався, розрахунковий документ не видавався,
чим порушено п. 1, 2 ст. 3 ЗУ від 06.07.1995р. № 265/95 -ВР „Про застосування
РРО у сфері торгівлі громадського харчування та послуг” зі змінами та доповненнями;

- не забезпечено відповідність суми
готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, які зазначені в
денному звіті реєстратора розрахункових операцій, чим порушено п. 13 ст. 3 вище
зазначеного закону;

- порушення встановленого порядку
використання розрахункової книжки, а саме: РК № /1/2 використана з
ЗААА 619551 по 619559, а РК № /1/1 не використовувалась, тобто
розрахункові книжки використовувались непослідовно згідно їх порядковими
номерами, чим порушено п. 5 ст. 3, ст. 8 вищевказаного закону, також у РК №
/1/2 перед початком використання на її реєстраційній сторінці не
стоїть дата початку використання РК.”

Як вказано в акті перевірки,
зазначеним порушено вимоги п. п. 1, 2, 5, 13 ст. 3, ст. 8 Закону України “Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг” від 06.07.1995р. № 265/95 -ВР із змінами та
доповненнями.

Акт перевірки підписаний службовими
особами ДПА в Чернігівській області ОСОБА_6, ОСОБА_7 та продавцемОСОБА_4, яка
підписала акт перевірки без зауважень та отримала один примірник акту. ОСОБА_4
надала письмові пояснення наступного змісту: „При реалізації однієї пачки
сигарет „Бонд” за ціною 2,05 грн. не пробила чек тому, що була черга, поспішала
всіх обслужити. Гроші за товар поклала в ящик під столом де в подальшому і
перерахувала. Порушення по РК пояснити не можу, т.я. ними не користувалась.
Невідповідність грошей по касі можу пояснити тим, що в касі знаходяться гроші
двох підприємців, один з яких продає продукти харчування на єдиному податку”.

Згідно пунктів 1, 2, 5, 13 ст. 3
Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг” від 06.07.1995р. № 265/95-ВР
(надалі - Закон № 265/95-ВР), суб'єкти підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу
товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг
зобов'язані:

проводити розрахункові операції на
повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням
відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із   застосуванням зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок;

видавати особі, яка отримує або
повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий
документ встановленої форми на повну суму проведеної операції;

у разі незастосування реєстраторів
розрахункових операцій у випадках, визначених цим Законом, проводити розрахунки
з використанням книги обліку розрахункових операцій та розрахункової книжки з
додержанням встановленого порядку їх ведення, крім випадків, коли ведеться
облік через електронні системи прийняття ставок, що контролюються у режимі
реального часу Державним казначейством
України;

забезпечувати відповідність сум
готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в
денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання
розрахункової книжки -загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями,
виданими з початку робочого дня.

Приписами пунктів 1, 3 ст. 17
Закону № 265/95-ВР встановлено, що за порушення вимог цього Закону до суб'єктів
підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари
(послуги), за рішенням відповідних
органів державної податкової служби України застосовуються фінансові
санкції у таких розмірах:

у п'ятикратному розмірі вартості
проданих товарів (наданих послуг), на які виявлено невідповідність -у разі
проведення розрахункових операцій на неповну суму вартості проданих товарів
(наданих послуг), у разі непроведення розрахункових операцій через реєстратори
розрахункових операцій, у разі не роздрукування відповідного розрахункового
документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її
без використання розрахункової  книжки;

двадцять неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян -у разі невикористання при здійсненні розрахункових
операцій у випадках, визначених цим Законом, розрахункової книжки чи книги
обліку розрахункових операцій, або використання незареєстрованої належним чином
розрахункової книжки чи порушення встановленого порядку її використання, або
використання незареєстрованих чи непрошнурованих книг обліку розрахункових
операцій, або незберігання книг обліку розрахункових операцій чи розрахункових
книжок  протягом  встановленого
терміну.

Статтею 22 Закону № 265/95-ВР
встановлено, що у разі невідповідності суми готівкових коштів на місці
проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадку
використання розрахункової книжки -загальній сумі продажу за розрахунковими
квитанціями, виданими з початку робочого дня, до суб'єктів підприємницької
діяльності застосовується фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на
яку виявлено невідповідність.

На підставі акту перевірки від
07.06.2007р. № 2518024/2320/НОМЕР_5, Відповідачем прийнято рішення про
застосування штрафних (фінансових) санкцій до Позивача від 13.06.2007р. НОМЕР_1
у розмірі 4629,25 грн. за непроведення розрахункової операції через реєстратор
розрахункових операцій, невідповідність суми готівкових коштів на місці
проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора
розрахункових операцій, та за порушення встановленого порядку ведення
розрахункової книжки.

Приймаючи постанову, суд виходить
із наступного:

в судовому засіданні 01.08.2007р.
свідкамиОСОБА_4 та ОСОБА_5 були дані показання.

Із показань свідка ОСОБА_4:

„Я, ОСОБА_4, працюю продавцем у
приватного підприємця ОСОБА_3 в магазині „Мрія”, розташованому за адресою: с.
Костобобрів Семенівського району, вул. Новий План, 2. В даному магазині є
відділ з продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів, який належить
приватному підприємцю ОСОБА_1. В зазначеному відділі продавцем працює ОСОБА_5 В
день проведення перевірки, 07.06.2007р. продавець відділу, що належить СПД
ОСОБА_1. -ОСОБА_5 -був відсутній. Один з перевіряючих попросив мене продати
пачку сигарет „BOND” за ціною 2,05 грн. Оскільки продавець ОСОБА_5 була
відсутня, я вирішила підзаробити і продала свою власну пачку сигарет, а гроші
положила до каси приватного підприємця ОСОБА_3 Після цього перевіряючий
пред'явив своє посвідчення та попросив перерахувати гроші. На мої пояснення з
приводу того, що ця каса належить приватному підприємцю ОСОБА_3 перевіряючи
уваги не звернули і попросили її перерахувати. В результаті ж перерахування
коштів в касі СПД ОСОБА_1., сума виручки становила 60,15 грн., яка співпала з
сумою, зазначеною в денному звіті його реєстратора розрахункових операцій. Під
час перевірки я перебувала на сьомому місяці вагітності і від сильного
хвилювання мені стало погано, внаслідок чого я не змогла розібратися в змісті
складеного акту. Акт підписала та надала письмові пояснення під диктовку
перевіряючих. З актом перевірки повністю не погоджуюсь. Функції продавця СПД
ОСОБА_1. я ніколи не виконувала і він мене ніколи про це не просив”

Під час допиту свідка ОСОБА_4, їй
було надано для огляду копії направлень від 07.06.2007р. № 31 на ім'я гол.
держподатревізора-інспектора ОДПА ОСОБА_7 та від 07.06.2007р. № 52 на ім'я ст.
держподатревізора-інспектора ОДПА ОСОБА_6 на перевірку Позивача. Свідок ОСОБА_4
підтвердила той факт, що направлення були вручені їй під розписку.

Із показань свідка ОСОБА_5:

„Я, ОСОБА_5, працюю продавцем у
приватного підприємця ОСОБА_1 в магазині „Мрія” у відділу по продажу
алкогольних напоїв та тютюнових виробів, розташованому за адресою: с.
Костобобрів Семенівського району, вул. Новий План, 2. В день перевірки,
07.06.2007р., на робочому місці була відсутня, оскільки погано себе почувала і
звернулась до лікарні за медичною допомогою, а тому мій відділ не працював”.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 11 Закону
України „Про державну податкову службу в Україні”, органи державної податкової
служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами
України, мають право, зокрема, здійснювати контроль за додержанням порядку
проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом
порядку.

Державні податкові інспекції в
районах виконують, зокрема, функції по здійсненню у межах своїх повноважень
контролю за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари
(послуги) у встановленому законом порядку (п. 4 ч. 1 ст. 10 Закону України „Про
державну податкову службу в Україні”).

Згідно ст. 15 Закону України „Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг” від 06.07.1995р. № 265/95-ВР (надалі - Закон №
265/95-ВР), контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності
порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону
здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення
планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України.

Однак, у відповідності з ч. 7 ст.
111 Закону України „Про державну податкову службу в Україні”,
позаплановими перевірками вважаються також перевірки в межах повноважень
податкових органів, визначених законами України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг", "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових
виробів", а в інших випадках - за рішенням суду.

Позапланова виїзна перевірка
здійснюється на підставі виникнення обставин, викладених у цій статті, за
рішенням керівника податкового органу, яке оформляється наказом (ч. 8 ст. 111
Закону України „Про державну податкову службу в Україні”).

Статтею 112 Закону
НОМЕР_49 визначені умови допуску посадових осіб органів державної податкової
служби до проведення планових та позапланових виїзних перевірок - посадові
особи органу державної податкової служби вправі приступити до проведення
планової або позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх
проведення, визначених цим та іншими законами України, та за умови надання
платнику податків під розписку:

направлення на перевірку, в якому
зазначаються дата його видачі, назва органу державної податкової служби, мета,
вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та дата закінчення
перевірки, посади, звання та прізвища посадових осіб органу державної
податкової служби, які проводитимуть перевірку. Направлення на перевірку є
дійсним за умови наявності підпису керівника органу державної податкової
служби, скріпленого печаткою органу державної податкової служби;

копії наказу керівника податкового
органу про проведення позапланової
виїзної перевірки, в якому зазначаються підстави проведення позапланової
виїзної перевірки, дата її початку та дата закінчення.

Ненадання цих документів платнику
податків або їх надання з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї
статті, є підставою для недопущення посадових осіб органу державної податкової
служби до проведення планової або позапланової виїзної перевірки.

Відповідний механізм проведення
позапланових виїзних перевірок був запроваджений Законом України «Про внесення
змін до деяких законодавчих актів України (щодо посилення правового захисту
громадян та запровадження механізмів реалізації конституційних прав громадян на
підприємницьку діяльність, особисту недоторканність, безпеку, повагу до
гідності особи, правову допомогу, захист)»від 12.01.2005р. № 2322-ІV, а згодом
відкоригований Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2005 рік»та деяких інших законодавчих актів
України»від 25.03.2005р. № 2505-ІV.

Згідно п. 2 Прикінцевих положень
Закону України від 12.01.2005р. № 2322-ІV, до приведення законів та інших
нормативно -правових актів у відповідність із цим Законом вони застосовуються
в частині, що не суперечить цьому Закону.

Враховуючи вищевикладені положення
Закону України „Про державну податкову службу в Україні” та п. 2 Прикінцевих
положень Закону України від 12.01.2005р. № 2322-ІV, суд вважає, що всі
перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених Законом України
„Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг" вважаються позаплановими перевірками і
здійснюються за рішенням керівника податкового органу, яке оформляється
наказом.

Відповідачем не було надано доказів
прийняття начальником податкового органу наказу про проведення позапланової
перевірки Позивача. Направлення ДПІ у Семенівському районі на проведення
планової перевірки Позивача були надані під розписку продавцю СПД ОСОБА_3
ОСОБА_4, що підтверджується її розпискою від 07.06.2007р., яка допустила
перевіряючих до проведення перевірки.

Разом з тим, відсутність наказу про
проведення позапланової перевірки, зазначення в направленнях про проведення
планової перевірки, відсутність Позивача або уповноваженої ним особи являється
лише підставою для недопущення посадових осіб органу державної податкової
служби до проведення позапланової виїзної перевірки. ОСОБА_4 перевіряючих до
проведення перевірки допустила.

Стаття 1 Закону № 265/95-ВР містить
визначення терміну „місце проведення розрахунків”, який вживається у значенні
-місце, де здійснюються розрахунки із покупцем за продані товари (надані
послуги) та зберігаються отримані за реалізовані товари (надані послуги)
готівкові кошти, а також місце отримання покупцем попередньо оплачених товарів
(послуг) із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо.

Зідно п. 6 ст. 9 Закону № 265/95-ВР
реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються при
продажу товарів (наданні послуг)
суб'єктами підприємницької діяльності - фізичними особами, оподаткування
доходів яких здійснюється відповідно до законодавства з питань оподаткування
суб'єктів малого підприємництва (в тому числі шляхом отримання свідоцтва про
сплату єдиного податку), якщо такі суб'єкти не здійснюють продаж підакцизних
товарів (крім пива на розлив), за умови ведення такими особами книг обліку
доходів і витрат у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за поданням
державного органу, уповноваженого провадити державну регуляторну  політику.

Як вбачається з матеріалів справи,
СПД ОСОБА_3 в 2007 році являється платником єдиного податку, згідно свідоцтва
про сплату єдиного податку серії Д № 212090 від 20.12.2006р. При цьому видом
діяльності зазначена торгівля продовольчими та непродовольчими товарами; оптова
торгівля. Тобто СПД ОСОБА_3 самостійно веде розрахунки з покупцями і зберігає
виручку від реалізованої продукції в своїй окремій касі. При реалізації
продовольчих та непродовольчих товарів реєстратор розрахункових операцій та
розрахункові книжки нею не використовуються.

Згідно показань свідка ОСОБА_4 вона
реалізувала власну пачку сигарет „BOND” у відділу, де вона і працює (відділу по
реалізації продовольчих і не продовольчих товарів). Отримані від продажу гроші
поклала у касу за місцем проведення розрахунків СПД ОСОБА_3

Як пояснив в судовому засіданні
представник Позивача, СПД ОСОБА_1. після проведеної перевірки ним було
перераховано залишок сигарет, які на той момент знаходились в магазині -всі
пачки були на місці. Даний факт підтверджує показання свідка ОСОБА_4 щодо
продажу власної пачки сигарет.

Доказів, що пачка сигарет „BOND” є
власністю Позивача і була продана у його відділі по продажу алкогольних напоїв
та тютюнових виробів особою, яка перебуває з ним в трудових правовідносинах,
під час судового розгляду Відповідачем надано не було.

Також Позивачем було перевірено
готівкові кошти, що знаходились на місці проведення розрахунків у відділі
реалізації алкогольних напоїв та тютюнових виробів. Сума грошових коштів
становила 60,15 грн., що повністю відповідала сумі коштів, зазначеній в денному
звіті реєстратора розрахункових операцій. Таким чином, перевіряючі зарахували
грошові кошти в сумі 918,00 грн., що знаходяться за місцем проведення
розрахунків у відділі реалізації продовольчих і непродовольчих товарів, де
здійснює підприємницьку діяльність СПД ОСОБА_3, до суми коштів, що знаходились
на місці проведення розрахунків у відділі торгівлі алкогольними напоями та
тютюновими виробами. До того ж, як вбачається з матеріалів справи (витяг з
книги обліку розрахункових операцій № /6 за період з січня по червень
2007р.) суми продажу у відділі, що належить Позивачу, становили в середньому
190,00 грн. на день.

Суд враховує, що під час проведення
перевірки свідок ОСОБА_4 знаходилася на сьомому місяці вагітності, могла
підписати акт перевірки та інші документи не розуміючи їх дійсного змісту, а
тому надає перевагу її показанням ніж іншим доказам у справі.

Щодо застосування фінансових
санкцій за порушення встановленого порядку ведення розрахункової книжки, суд
вважає за необхідне відмітити наступне:

статтею 17 Закону № 265/95-ВР
визначені розміри фінансових санкцій, що застосовуються за рішенням відповідних
органів державної податкової служби України до суб'єктів підприємницької
діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за
порушення вимог цього Закону.

Пунктом 5 ст. 3 Закону № 265/95-ВР
зобов'язано суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові
операції в готівковій та/або в безготівковій формі у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг у разі незастосування реєстраторів
розрахункових операцій у випадках, визначених цим Законом, проводити
розрахунки з використанням книги обліку розрахункових операцій та розрахункової
книжки з додержанням встановленого порядку їх ведення, крім випадків, коли
ведеться облік через електронні системи прийняття ставок, що контролюються у
режимі реального часу Державним казначейством
України.

Перелік випадків, коли суб'єктам
підприємницької діяльності дозволяється не застосовувати реєстратори
розрахункових операцій, визначений в ст. ст. 9, 10 Закону № 265/95-ВР.

Оскільки Позивач не підпадає під
коло таких осіб, зважаючи на взаємозв'язок положень п. 5 ст. 3 та ст. 17 Закону
№ 265/95-ВР, суд вважає, що до нього не повинні застосовуватися фінансові
санкції за порушення встановленого порядку ведення розрахункової книжки.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють,
чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з
метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення
дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між будь -якими несприятливими наслідками для
прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це
рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

У відповідності з ч. 2 ст. 71
Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень
обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За правилами ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду
наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність
кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Враховуючи вищевикладене, суд
вважає, що спірне рішення було прийнято Відповідачем необґрунтовано, тобто без
урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому
позовні вимоги про визнання нечинним рішення підлягають задоволенню.

У відповідності з ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені
нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст. ст. 3, 15, 17, 22
Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг”, ст. ст. 2, 71, 86, 94, 158 -163,
167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати нечинним рішення Державної
податкової інспекції у Семенівському районі від 13.06.2007р. НОМЕР_1 про
застосування до суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1
(код НОМЕР_5) штрафних (фінансових) санкцій в сумі 4629,25 грн.

Стягнути з Державного бюджету України
(Державний бюджет м. Чернігова, код 22825965, рахунок 0002 в ГУДК в
Чернігівській області, МФО 853592, код платежу 22090200) на користь суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, м. Семенівка, вул. Садова,
32 (р/р 26007638 в ВАТ „Райффайзен банк „Аваль”, м. Чернігова, МФО 353348, код
НОМЕР_5) 03 грн. 40 коп. судового збору.

Дана постанова може бути оскаржена
до Київського апеляційного адміністративного суду в наступному порядку: про
апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява.
Обґрунтування мотивів  оскарження і
вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі. Заява
про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного
суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої
інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу -з дня
складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Дана постанова набирає законної
сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано
заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений цим Кодексом, постанова суду першої інстанції набирає законної
сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Суддя                                  (підпис)                               А.С.Сидоренко

Постанова складена у повному обсязі
20 серпня 2007 року.

Суддя                                  (підпис)                               А.С.Сидоренко