ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.08.07 р.                                                                               Справа № 36/154

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Будко Н.В.

при секретарі судового засідання Крючковой К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Азовснабторг” м.Маріуполь

до відповідача Приватного підприємства „Сана-Рек” м.Донецьк

про стягнення 33 246,61грн.

за участю:

представників сторін:

від позивача: Колобок Л.В. по дов.;

від відповідача: не з’явився;

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю „Азовснабторг” м.Маріуполь, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Приватного підприємства „Сана-Рек” м.Донецьк, про стягнення грошових коштів в сумі 33 246,61грн.

Крім того, з метою забезпечення позову просить суд накласти арешт на майно та грошові суми, що належать відповідачу, в межах суми позову та судових витрат.

У ході розгляду спору позивач уточнив позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 26 990,30грн., 3% річних в сумі 403,77грн., пеню в сумі 2 554,36грн., суму інфляції 599,18грн., збитки пов’язані з отриманням юридичних послуг в сумі 2 699грн.

Суд розглядає вимоги позивача з урахуванням уточнення.

В обґрунтування вимог посилається на договір №75 від 04.10.06р., видаткові накладні, довіреність, претензію №138 від 20.11.06р., гарантійний лист №145 від 24.11.06р., реєстр платіжних доручень, розрахунок, договір від 21.05.07р., квитанції до прибуткового касового ордеру.

Відповідач у судове засідання не з’явився, заявлені вимоги не оспорив, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджено поштовими повідомленнями №7261817, №7167055, №6919690, №7000240.

Оскільки про час і місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, неможливість присутності в судовому засіданні представника документально підтверджена не була, в матеріалах справи достатньо документів та доказів для вирішення спору по суті, господарський суд вважає можливим розглянути справу відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази судом ВСТАНОВЛЕНО:

04.10.06р. позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю „Азовснабторг”, та відповідач, Приватне підприємство „Сана-Рек”, уклали договір №75.

За умовами даного договору позивач передав відповідачу через його представника Савенкова Є.О., який діяв по довіреності ЯМЯ №300205 від 12.10.06р.   трубу 219х8 за видатковими накладними №РН-0000061 від 27.10.06р. на суму 60 483,60грн. та №РН-0000059 від 12.10.06р. на суму 82568,70грн., а всього на суму 143 052,30грн.

Означений товар відповідачем був оплачений частково в сумі 116 062грн., що підтверджується реєстрами платіжних доручень від 09.10.06р. на суму 81 090грн., від 23.10.06р. на суму 29 972грн., від 16.11.06р. на суму 5 000грн.

Сторонами у договорі належним чином не визначений строк виконання зобов’язання відповідача щодо поставки продукції, у зв’язку з чим суд застосовує до даних правовідносин положення ст. 530 Цивільного кодексу України, згідно якої якщо  строк  (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України позивач направив відповідачу письмову вимогу – претензію №138 від 20.11.06р., в якій просив відповідача оплатити залишок боргу в сумі 26 990,30грн.

Листом №145 від 24.11.06р. відповідач гарантував оплату заборгованості в сумі 26 990,30грн. у строк до 06.12.06р., однак до теперішнього часу так і не сплатив її.

Доказів оплати залишку боргу в сумі 26 990,30грн. відповідач суду не представив, у зв’язку з чим суд робить висновок, що зобов’язання відповідача перед позивачем на момент прийняття рішення суду залишилось невиконаним, що є порушенням вимог статей  525 та 526 Цивільного кодексу України, які передбачають, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, причому одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

За таких обставин, враховуючи те, що факт заборгованості підтверджений матеріалами справи, договором №75 від 04.10.06р., видатковими накладними, довіреністю, банківськими виписками, претензією №138 від 20.11.06р., листом №145 від 24.11.06р., суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості в сумі 26 990,30грн. обґрунтовані, доведені належним чином та підлягають задоволенню.

Крім того, згідно ст. 625 Цивільного кодексу України прострочення відповідачем грошового зобов’язання також тягне за собою обов’язок сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних з простроченої суми.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок, відповідно до якого 3% річних складають 403,77грн., з огляду на наявність заборгованості, суд вважає вимоги позивача в цій частині обґрунтованими, доведеними належним чином та такими, що підлягають задоволенню.

Водночас, суд вважає, що розрахунок позивача, відповідно до якого сума інфляції за період з грудня 2006р. по червень 2007р. складає 1 376,51грн., є арифметично невірним, у зв’язку з чим позовні вимоги в цій частині задовольняє частково, та стягує з відповідача суму інфляції 1 374,49грн. із розрахунку: 26 990,30грн. х (100,9х100,5х100,6х100,2х100,0х100,6х100,2) – 26 990,30грн.

На підставі п.4.3 договору за прострочення виконання грошового зобов’язання позивачем нарахована пеня в сумі 2 554,36грн. за період з грудня 2006р. по травень 2007р. включно.

Однак перевіривши наданий розрахунок суд вважає, що він є арифметично невірним та не повністю відповідає вимогам діючого законодавства, оскільки при розрахунку пені позивач застосовує подвійну облікову ставку НБУ19% (9,5%х2), тоді як у період з  грудня 2006р. по травень 2007р. включно діє подвійна облікова ставка НБУ 17% (8,5х2).

З огляду на вищевикладені обставини суд вимоги позивача в цій частині задовольняє частково та стягує з відповідача пеню в сумі 2 287,89грн. із розрахунку 26990,3х182х17%/365.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача збитки, пов”язані з отриманням юридичних послуг в сумі 2 699грн.

В обґрунтування означених вимог позивач надав суду договір про надання юридичних послуг від 21.05.07р., укладений між позивачем та Суб’єктом підприємницької діяльності - фізичною особою Колобовим Л.В., та квитанції до прибуткових касових ордерів від 21.05.07р. на суму 1 410грн. та від 23.05.07р. на суму 1 289грн.

Однак з вищевказаних документів не вбачається, що юридичні послуги на суму 2 699грн. були надані позивачу Суб’єктом підприємницької діяльності – фізичною особою Колобовим Л.В. саме по справі №36/154.

У зв’язку з цим господарський суд ухвалою від 31.07.07р. зобов’язав позивача надати акт виконаних робіт по договору про надання юридичних послуг від 21.05.07р. по справі №36/154, а також докази оплати робіт за вищевказаним актом. Однак позивач такі докази суду не представив.

Оскільки позивач без поважних причин не представив витребувані господарським судом матеріали, які необхідні для вирішення спору, суд позовні вимоги в частині стягнення збитків, пов’язаних з отриманням юридичних послуг в сумі 2 699грн., залишає без розгляду на підставі п.5 ст.81 Господарського процесуального кодексу України.

Разом з тим, суд відмовляє у вимогах позивача в частині накладення арешту на грошові кошти відповідача, оскільки він не представив доказів того, що невжиття таких заходів може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно задоволеній частині позову.

На підставі вищенаведеного, згідно ст. ст. 509, 525, 526, 530, 614, 625 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 193,  Господарського кодексу України, керуючись ст. ст. 22, 33, 49, 81 п.5, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України суд,-

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позов Товариства з обмеженою відповідальність „Азовснабторг” м.Маріуполь до Приватного підприємства „Сана-Рек” м.Донецьк з урахуванням уточнення.

Стягнути з Приватного підприємства „Сана-Рек” , (м.Донецьк, б.Шевченко, 101/48, р/р49 у філії ТОВ КБ „Актів-Банк” м.Донецьк, МФО 334000) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Азовснабторг” (м.Маріуполь, вул. М.Сибиряка, 46/17, р/р0491 у МФ АКБ „Укрсоцбанк”, МФО 334185) основний борг в сумі 26 990,30грн., суму інфляції 1 374,49грн., 3% річних в сумі 403,77грн., пеню в сумі  2 287,89грн.,  витрати по сплаті державного мита в сумі 310,56грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 1120,22грн.

Видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Позовні вимоги в частині стягнення збитків, пов’язаних з отриманням юридичних послуг, в сумі 2 699грн. залишити без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя