Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "17" липня 2007 р.                                                     Справа № 3/1233 - НМ

Господарський суд Житомирської області у складі:

Судді Машевської О.П.

при секретарі Іщук О.Ф.

за участю представників сторін

від позивача Котвицька Т.В. - предст. податк. органу

від відповідача не з'явився

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу за позовом Державної податкової інспекції у м.Житомирі (м. Житомир)

до Малого приватного підприємства "Феміна" (м. Житомир)

про припинення юридичної особи Позивачем пред'явлено позов про припинення юридичної особи - Малогоприватного підприємства "Феміна", м. Житомир.

Державною податковою інспекцією у м.Житомирі  заявлено позов про припинення юридичної особи - Малого приватного підприємства  "Феміна" (м.Житомир) у зв1язку з провадженням нею діяльності, що суперечить закону чи установчим документам, або такої, що заборонена законом.

Як правову підставу правовірності пред'явлення позову зазначено ст. 11 Закону України "Про державну податкову службу в Україні", ст.42, 55, 57, 59 та 247 Господарського кодексу України, п.2 ст.38 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб  або фізичиних осіб-підприємців".

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з мотивів, викладених у адміністративному позові.

Відповідач в засідання суду не з'явився. До господарського суду повернулися ухвали та інші документи, які направлялися на юридичну адресу відповідача - м. Житомир, вул. Кафедральна, 8 з поштовими відмітками про те, що за зазначеною адресаю не значиться (а.с. 19, 38 та ухвала від 22.06.07р. повернута до суду з аналогічною відміткою).

Також господарським судом  направлялась ухвала від 22.06.07р. засновнику МПП "Феміна" Волковій В.М., яка повернута суду з пошовою відміткою про те, що за вказаною адресою м. Житомир, вул. Щорса, 50 Волкова В.М. не розшукана.

Розглянувши поданий адміністративний позов, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

- Мале приватне підприємство "Феміна", (м. Житомир, вул. Кафедральна, 8) зареєстроване як юридична особа Ватутінською райдержадміністрацією м. Києва, №0892ПП від 22.04.1993р. з наступними змінами (а.с. 10, 17);

- у зв'язку із зміною місцезнаходження підприємства Ватутінська райдержадміністрація в м. Києві направила реєстраційну справу Виконкому Житомирської міської ради (а.с. 9);

-   як платник податків знаходиться на обліку у позивача - ДПІ у м. Житомирі;

- Законом України "Про систему оподаткування" від 25.06.91р. за №1251-XII визначені принципи побудови  системи оподаткуваня в Україні, податки і збори (обов'язкові платежі) до бюджетів та до державних цільових фондів, а також права, обов'язки і відповідальність платників;

- так, п. 1 ст. 9 Закону від 25.06.91р. за №1251-XII зазначено, що платники податків і зборів (обов'язкових платежів) зобов'язані вести бухгалтерський облік, складати звітність про фінансово-господарську діяльність і забезпечувати її збереження у терміни, встановлені законом; подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов'язкових платежів);

- позивач у своїй позовній заяві зазначає, що відповідач звітує до податкової інспекції  про відсутність  фінансово-господарської діяльності з 01.04.03р., а також всупереч положенням Статуту  господарську діяльність не здійснює,  в підтвердження чого надав Декларацію з податку на прибуток підприємства за 2006р., яка свідчить про відсутність у відповідача прибутку, а також акт № 291/15-1 від 26.04.2007 року про результати перевірки місцезнаходження та відсутність фінансово-господарської діяльності.  (а.с. 4, 7);

- згідно ч. 1 ст. 247 Господарського Кодексу України, у разі здійснення суб'єктом господарювання діяльності, що суперечить закону чи установчим документам, до нього може бути застосовано адміністративно-господарську санкцію у вигляді скасування державної реєстрації цього суб'єкта та його ліквідації;

- відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" від 15.05.03р., підставами для постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язана з банкрутством юридичної особи, зокрема є  провадження нею діяльності, що суперечить установчим документам, або такої, що заборонена законом;

- ч. 1, 3, 4 ст. 94 Цивільного Кодексу України передбачено, що юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині. Юридична особа може здійснювати окремі види діяльності, перелік яких встановлюється законом, після одержання нею спеціального дозволу (ліцензії). Цивільна правоздатність юридичної особи  виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення;

- Статутом Малого приватного підприємства "Феміна" (а.с. 10-17) визначено основні завдання та направлення діяльності підприємства, зокрема, п. 2.14 визначено, що основним завданням організації та направленням  діяльності підприємства є сприяння насиченню ринка товарами народного споживання, продовольчими товарами, поліпшення горизонтальних зв'язків між виробниками та споживачами, розробка і впровадження нових технологій та розвиток виробництва, вивчення стану внутрішнього  та зовнішнього ринків і застосування різного роду послуг організаціям та громадянам;

- отже такою, що суперечить установчим документам, може вважатися діяльність підприємства, яка не відповідає переліку діяльності, зазначеному у Статуті або є такою, що заборонена Законом;

- позивач під діяльністю МПП "Феміна", яка суперечить законодавству, вважає саме подання підприємством декларацій про прибуток з нульовими показниками, тобто, за відсутністю прибутку, тоді як згідно ст.42 Господарського кодексу України підприємництвом є діяльність, що здійснюється з метою отримання прибутку;

- однак господарський суд не вважає подання Малим приватним підприємством "Феміна" декларацій про прибуток з нульовими показниками  діяльністю, яка суперечить чинному законодавству чи установчим документам останнього;

- позовні вимоги та до додані до неї документи суперечать предмету позову, оскільки підставою для застосування приписів ст.247 ГК України предметом доказування є факт здійснення діяльності, яка суперечить чинному законодавству чи установчим документам останнього, а не факт її нездійснення (відсутності). При цьому господарський суд враховує, що позивачем не доведено належними доказами факт нездійснення діяльності;

- окрім того, визначення у статті 42 ГК України підприємництва як діяльності, що спрямована на отримання прибутку дає  можливість відмежувати її від некомерційної господарської діяльності, яка не має на меті отримати прибуток;

- більше того, із визначення поняття підприємництва випливає, що господарська діяльність здійснюється на власний ризик, а отже, припускає можливість отримання суб'єктом підприємницької діяльності збитків від такої діяльності;

- ані Закон України "Про оподаткування прибутку підприємств" , ані Закон України "Про систему оплаткування" не містять норми про звільнення суб'єкта господарювання від обов'язку подавати декларації з податку на прибуток за відсутності прибутку;

- відповідно до п. 2 ст. 5 КАС України передбачено, що правосуддя в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи;

- п. 1 ст. 11 КАС України зазначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності  сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості;

- п. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу;

- п. 1 ст. 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується  на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вище наведене, господарський суд дійшов висновку, що позивачем не доведено обставин, пов'язаних із здійсненням діяльності, що суперечить чинному законодавству чи установчим документам, а тому господарський суд вважає, що підстави для задоволення позову відсутні.

Згідно п. 4 ст. 94 КАС України зазначено, що у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163, 167, 254, п. 6 Прикінцевих та перехідних положень КАС України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова господарського суду можебути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення шляхом подачі заяви, а в разі складення постанови суду у повному обсязі відповідно до ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого КАС України, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений КАС України, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу;

3 - відповідачу;