СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

29 серпня 2007 року

Справа № 2-30/2752-2007

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Лисенко
В.А.,

суддів                                                                      Котлярової
О.Л.,

Ткаченка М.І.,

за участю представників сторін:

22.08.2007:

позивача: ОСОБА_1,
паспорт ІНФОРМАЦІЯ_1,

відповідача- Сімферопольської
міської ради: Воробйова О.В., довіреність №
24/01-06/107 від 23.01.2006,

відповідача- Виконавчого комітету
Сімферопольської міської ради: Новікова Н.В., довіреність №
20/01-06/2152 від 27.10.2006,

29.08.2007:

позивача: не
з'явився,

відповідача:
не з'явились,

розглянувши апеляційну скаргу
суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим
(суддя  Ловягіна Ю.Ю.) від 07.06.2007 у
справі №2-30/2752-2007

за позовом           суб'єкта підприємницької діяльності  ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

до           Сімферопольської міської ради (вул. Толстого,
15, місто Сімферополь, 95000)

Виконавчого комітету Сімферопольської
міської ради (вул. Толстого, 15, місто Сімферополь, 95000)

про стягнення 97390,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_1  звернувся до господарського суду
Автономної Республіки Крим з позовом  до
Сімферопольської міської ради, Виконавчого комітету Сімферопольської міської ради  про відшкодування  моральної шкоди у сумі  50 000,00 грн. солідарно, стягнення  збитків 37950,00 грн. солідарно, судових
витрат на послуги адвоката 9900,00 грн., стягнення  суми пені за прострочення погашення кредиту.
Просить також  зобов'язати
Сімферопольську міську раду надати йому дозвіл на реконструкцію його
магазину.  Позовні вимоги мотивовані тим,
що  внаслідок невиконання
відповідачами  судових рішень про надання
йому у користування земельної ділянки та
укладення договору оренди земельної ділянки позивач не здійснював  підприємницьку діяльність, внаслідок чого не
отримав доходів, яки мав би  реально  одержати
за звичайних обставин, якби  його
право не  було порушено. Внаслідок цього
він також не мав  реальної
можливості  своєчасного погашення
кредиту.  Внаслідок неправомірних дій
йому  спричинено  моральну шкоду, яка полягає у  зменшенні
честі і гідності, ділової репутації.

Відповідачі позов не визнали.

Рішенням  господарського суду Автономної Республіки
Крим від 07.06.2007 (суддя  Ловягіна
Ю.Ю.) у справі  № 2-30/2752-2007 позов
задоволено частково. Стягнуто  з
Сімферопольської  міської ради  на користь суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 3360,00 моральної шкоди,
33,60 грн. державного мита  та
3,72 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. У
решті позову відмовлено. У позовних вимогах до Виконавчого комітету
Сімферопольської міської ради відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що  внаслідок неправомірних дій з боку
відповідача -Сімферопольської міської ради, неправомірність дій якої
доведена  іншими судовими рішеннями,
позивач зазнав моральну шкоду, яка полягає у глибині фізичних та душевних
страждань,   зниженні його престижу,
авторитету та ділової репутації у зв'язку з
неможливістю  здійснити своє право
на підприємницьку діяльність. Але при
визначенні розміру моральної шкоди суд першої інстанції врахував вимоги
розумності та справедливості, тому
частково задовольнив позовні вимоги у цієї частині, зменшив  суму
моральної шкоди до  3360,00 грн.,
виходячи із подвійної суми мінімального розміру
заробітної плати за кожний рік  з
урахуванням тривалості порушень. У вимогах про стягнення збитків суд першої
інстанції відмовив у задоволенні позову у зв'язку з недоведеністю суми  збитків. У частині стягнення сум за   послуги адвоката суд першої інстанції
відмовив у задоволенні позову, оскільки
витрати на юридичну допомогу  не
знаходяться у  причинному зв'язку щодо
збитків з позовом. У позові до Виконавчого комітету Сімферопольської міської
ради  відмовлено, оскільки  не встановлено вини цього відповідача

Не погодившись з постановою суду,
суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_1  звернувся   з апеляційною скаргою, в якій просить
рішення  скасувати. Сторона вважає, що
судом першої інстанції  рішення прийнято
в умовах неповного з'ясування  судом
усіх  обставин, що мають значення для
справи та в умовах невідповідності
висновків суду обставинам справи.
Так, матеріали справи вказують на те, що внаслідок невиконання обов'язку
щодо укладення договору оренди земельної ділянки  позивач має збитки у  частині неодержаних   доходів, які б мав, якщо б договір оренди
земельної ділянки  був укладеним.
Позивач  вказує на те, що він  користувався послугами адвоката, якій має
адвокатське посвідчення.  У засіданні
судової колегії ОСОБА_1  просить  стягнути
з Сімферопольської міської ради 9900,00 грн.  - оплату послуг адвоката та  37950,00 грн. неодержаного прибутку.

Більш детальніше доводи вказані у
скарзі.

У відзиві  на апеляційну скаргу  відповідач просить у позові відмовити.

Слухання справи було відкладеним з
01.08.2007 на 22.08.2007.

Розпорядженням заступника голови
Севастопольського апеляційного господарського суду від 22.08.2007 змінено склад
судової колегії, суддю Антонову І.В. замінено на суддю Котлярову О.Л.

У судовому засіданні оголошувалась
перерва з 22.08.2007 до 29.08.2007.

Повторно, відповідно до статті 101
Господарського процесуального кодексу
України розглянувши справу, судова колегія встановила таке.

Рішенням Залізничного районного
суду міста Сімферополя від 20.07.2003
визнані неправомірними дії Сімферопольської міської ради і Виконавчого
комітету Сімферопольської міської ради, які полягають  в неукладенні договору  оренди земельної ділянки по
вул.Київської-Февральської  у місті
Сімферополі.  Сімферопольську  міську раду зобов'язано  укласти
з ОСОБА_1 договір оренди земельної ділянки  на строк 10 років  площею
71,5 кв.м.  по
вул.Київської-Февральської  у місті
Сімферополі для розташування на ньому об'єкту торгівлі.

Вказане судове рішення не
скасовано, але ї не виконано відповідачем.

Навпаки, рішенням Сімферопольської
міської ради НОМЕР_1 17 сесії 24 скликання
відмовлено суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_1 в наданні  вказаної земельної ділянки.

Постановою господарського суду
Автономної Республіки Крим від 09.12.2005 у справі № 2-30/13716-2005А  вказане рішення визнано  неправомірним та нечинним з моменту його
прийняття.  Визнано за суб'єктом підприємницької
діяльності ОСОБА_1  право строкового
користування земельною ділянкою площею 71,5 кв.м. по вул. Київської-Февральської
на умовах оренди.

Згідно зі статтею 509 Цивільного
кодексу України  зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь
другої сторони (кредитора)  певну дію
(передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або
утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання
його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до пункту 5 статті 11
Цивільного кодексу України у випадках, встановлених  актами
цивільного законодавства,
цивільні права та обов'язки
можуть виникати з рішення суду.

Будучи актом правосуддя,  судове рішення  впливає на поведінку учасників цивільних  відносин, оскільки власно підтверджує
наявність або відсутність цивільних відносин.

Таким чином, на підставі судового
рішення Сімферопольська міська рада має
обов'язок щодо укладення з позивачем договору  оренди певної земельної ділянки.

До цього часу рішення судів не
виконано, право позивача на оренду
земельної ділянки не здійснено. Внаслідок цього позивач не може отримати
дозволів на право розміщення об'єкта торгівлі та здійснювати підприємницьку діяльність.

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином відповідно до умов  договору, та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог
-відповідно до звичаїв  ділового обороту
або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 623 Цивільного
кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має  право відшкодувати  кредиторові завдані ним збитки.

Розмір збитків, завданих
порушенням  зобов'язання, доказується
кредитором.

Збитки визначаються з урахуванням
ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимог
кредитора у  місці, де зобов'язання має
бути виконане, а  якщо вимога не була
задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не
встановлено  договором або законом. Суд
може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові
ціни, що  існували на день ухвалення рішення.

При визначенні неодержаних доходів
(упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

З матеріалів справи слідує, що
позивач має  збитки, які спричинені йому
внаслідок неукладення договору оренди земельної ділянки для розташування на
ньому об'єкту торгівлі, що виключає можливість зайняття підприємницькою
діяльністю.

На підставі  експертних розрахунків  розмір
збитків складає 52978,00 грн. Вказані докази не спростовані
відповідачами.

Судова колегія не може
погоджуватися з висновком суду першої інстанції стосовно  відсутності підстав для задоволення  вимог щодо
стягнення збитків. Оскільки висновки суду першої інстанції не
відповідають обставинам справи, судове рішення у цієї частині підлягає
скасуванню. При  постановлені нового рішення
судова колегія   задовольняє позовні
вимоги про стягнення збитків та стягує з Сімферопольської  міської ради суму збитків у розмірі 37950,00
грн., оскільки позов заявлено на вказану суму. У  частині стягнення збитків з Виконавчого
комітету Сімферопольської міської ради  у
позові  відмовлено у зв'язку з
недоведеністю спричинення збитків позивачеві з боку Виконавчого  комітету.

Судова колегія погоджується з
висновком суду про стягнення моральної шкоди у сумі 3360,00 грн. на підставах,
викладених у судовому рішенні суду першої інстанції. Суд правильно встановив
обставини  у цієї частині, що позивач
зазнав  моральну шкоду, яка полягає у
глибині фізичних та душевних страждань, зниженні його престижу, авторитету та
ділової репутації у зв'язку з  неможливістю  здійснити
своє право на підприємницьку діяльність.
При  визначенні розміру моральної
шкоди суд першої інстанції правильно врахував вимоги розумності та
справедливості, тому частково задовольнив позовні вимоги у цієї частині,
зменшив суму  моральної шкоди до  3360,00 грн., виходячи із подвійної суми
мінімального розміру  заробітної плати за
кожний рік  з урахуванням тривалості
порушень. Судове рішення у цієї
частині  скасуванню чи зміні не
підлягає.

Судова колегія не може
погоджуватись з висновком суду про відмову у задоволенні вимог про стягнення
сум судових витрат, пов'язаних з участю адвоката у судовому процесі. З
матеріалів справи слідує, що ОСОБА_2, якій надавав адвокатську допомогу
позивачеві, має свідоцтво про право на заняття
адвокатською діяльністю. Відповідно до частини 5 статті 49 Господарсько
процесуального кодексу України суми, які підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на  інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при
задоволенні позову -на відповідача, при відмові у позові -на позивача. При
частковому задоволенні позову -на обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог. За такими обставинами судова колегія змінює судове
рішення та стягує з відповідача -Сімферопольської міської ради судові витрати:
суму 9900,00 грн. послуг адвоката, державне мито 512,00 грн. та 118,00 грн. на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

У частині стягнення цих сум з
Виконавчого комітету Сімферопольської міської ради у позові  правильно відмовлено.

Судова колегія не  погоджується з висновками суду першої
інстанції про  відхилення позовних
вимог  про стягнення пені в сумі 8670,00
грн. та про зобов'язання міської ради надати дозвіл на реконструкцію магазину,
з наступних підстав.

Господарський процесуальний кодексу
не містить норм з цього приводу.

У судовому засіданні 31.05.2007
позивач надав фактично нову позовну заяву. Відповідно до статті 58
Господарського процесуального кодексу України в однієї позовній заяві може бути
об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення  або поданими доказами. Оскільки суд не
відмовив у прийнятті позовної заяви, він повинен  розглядати позовні вимоги.

При вирішенні спору по суті у цій
частині судова колегія відмовляє у задоволенні позовних вимог у  зв'язку з недоведеністю.

Керуючись статтями 101, 103 (пункт
4), 104 (пункт4 частини 1), 105 Господарського процесуального
кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  суб'єкта підприємницької діяльності  ОСОБА_1
задовольнити.

Рішення  господарського суду Автономної Республіки
Крим від 07.06.2007 у справі № 2-30/2752-2007
змінити.

Резолютивну частину рішення
викласти у наступній редакції

"Позов задовольнити частково.

Стягнути з Сімферопольської  міської ради
(місто Сімферополь, вул.Толстого, буд.15, р/р 1501 в
Управлінні Держказначейства в  Автономній
Республіці Крим) на користь  суб'єкта
підприємницької діяльності  ОСОБА_1
(АДРЕСА_1,  р/р ІНФОРМАЦІЯ_2 в філії  КДАТ „Індекс-банк”, МФО 384845, ОКПО
2658968)  37950,00 грн.  збитків,
3 360,00 моральної шкоди, 9 900,00 витрат на послуги адвоката,  512,00 грн. державного мита  та 118,00 грн.  витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу,  а разом  51840,00 грн.

У решті позовних вимог відмовити.

У позові до Виконавчого комітету
Сімферопольської міської ради відмовити.

Господарському суду Автономної
Республіки Крим видати наказ".

Головуючий суддя                                                  В.А. Лисенко

Судді
О.Л. Котлярова

М.І. Ткаченко