СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

25 червня 2007 року
Справа № 2-8/1339-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

секретар судового засідання

за участю представників сторін:

позивача: не з`явився;

відповідача: не з`явився;

розглянувши апеляційну скаргу Алуштинської міської ради на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Чумаченко С.А. ) від 16 березня 2007 року у справі № 2-8/1339-2007А

за позовом приватного підприємства "Фурор" (вул. Виноградна, 1 м.Алушта, АР Крим, 98500)

до Алуштинської міської ради (пл. Радянська, 1, м.Алушта, АР Крим, 98500)

про визнання рішення частково недійсним

ВСТАНОВИВ:

Постановою від 16.03.2007 року у справі № 2-8/1339-2007А господарський суд АР Крим поновив строк позовної давності, позов приватного підприємства "Фурор" задовольнив, визнав частково недійсним рішення № 25/196 від 19.10.2005 року Алуштинської міської ради "Про дозвіл приватному підприємству "Фурор" на складання проекту відводу додаткової земельної ділянки в частині вказівки річного строку, в період якого дозволено складання проекту відводу земельної ділянки.

При прийнятті постанови, суд першої інстанції виходив з того, що встановлення річного строку, протягом якого позивачеві дозволено складання проектів відводу земельних ділянок, є необгрунтованим. Встановивши, що, зокрема, проект відведення земельної ділянки розробляється у строки, встановлені відповідним договором, укладеним з виконавцем договору та такий строк може виходити за рамки встановленого відповідачем річного строку, господарський суд АР Крим прийшов до висновку, що обмеження органом виконавчої влади строків збору необхідної документації є порушенням прав особи, що претендує на отримання земельної ділянки.

Не погодившись з постановою господарського суду АР Крим, Алуштинська міська рада звернулась до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, як винесену з порушенням норм матеріального права, а також при неповному дослідженні обставин справи, у задоволенні позову приватного підприємства "Фурор" відмовити.

Представники сторін у судове засідання не з`явились, причину неявки не повідомили, хоча про час та місце слухання справи сповіщались належним чином ухвалами та повістками від 25.05. та 18.06.2007 року. Факт належного сповіщення підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень. Клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги не надходило. За таких обставин, судова колегія визнала можливим розглянути справу за відсутності представників сторін.

З причини відпустки судді Котлярової О.Л., на підставі розпорядження в.о. голови Севастопольського апеляційного господарського суду, у складі судової колегії було здійснено заміну на суддю Ткаченка М.І.

Переглянувши постанову суду першої інстанції в порядку статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для  скасування постанови суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до частини 3 статті 123 Земельного кодексу України, юридична особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у постійне користування із земель державної або комунальної власності, звертається з відповідним клопотанням до районної, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій або сільської, селищної, міської ради.

Частиною 5 статті 123 Земельного кодексу України встановлено, що відповідна районна державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає згоду на розроблення проекту відведення земельної ділянки.

Так, 19.10.2005 року рішенням Алуштинської міської ради № 25/196 „Про дозвіл приватному підприємству "Фурор" на складання проекту відводу додаткової земельної ділянки” було  вирішено  дозволити  в  період  річного  строку приватному підприємству "Фурор" складання проекту відводу земельної ділянки площею 0,0033 га під розміщення і обслуговування кіоску за рахунок земель міської ради, який прилеглий до земельної ділянки площею 0,0047 га, наданому заявнику на умовах оренди строком до 01.01.2017 року.

28.09.2006 року приватним підприємством "Фурор" на адресу міського голови було направлено заяву № 117 з клопотанням про продовження строку дії рішення Алуштинської міської ради № 25/196 „Про дозвіл приватному підприємству "Фурор" на складання проекту відводу додаткової земельної ділянки” в частині продовження на 6 місяців строку складання проектів відводу земельної ділянки.

Надаючи праву оцінку факту встановлення річного строку на складання проекту відведення земельної ділянки судова колегія виходить з наступного.

Згідно частиною 8 статті 118 Земельного кодексу України, проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Відповідно до частини 2 статті 123 Земельного кодексу України, умови і строки розроблення проектів відведення земельних ділянок визначаються договором, укладеним замовником з виконавцем цих робіт відповідно до  типового  договору. Форма типового договору, нормативи та строки розробки проектів відведення земельних ділянок визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 7 Постанови Кабінету Міністрів України № 677 від 26.05.2004 року „Про затвердження Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок” закріплено, що виконавець у встановлений договором строк розробляє проект землеустрою, який включає текстові та графічні матеріали, обов'язкові положення, встановлені завданням на розроблення проекту, інші дані, необхідні для вирішення питання щодо відведення земельної ділянки.

Статтею 627 Цивільного кодексу України закріплено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу,  інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності  та справедливості.

Частиною 1 статті Статтею 631 Цивільного кодексу України встановлено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Приймаючи до уваги той факт, що нормами чинного законодавства не встановлено обмежень строків розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, такі строки погоджуються лише сторонами при укладенні відповідного договору та визначаються виходячи з конкретних обставин. Тому, судова колегія вважає, що встановлення обмежень збоку органу місцевого самоврядування є безпідставним.

У даному випадку, проект землеустрою по відводу земельної ділянки  виконувався товариством з обмеженою відповідальністю „Інститут екології, землеустрою та проектування” на підставі договору № 23/2006-з від 20.02.2006 року.

Відповідно до пункту 1.2 договору № 23/2006-з від 20.02.2006 року, строк виконання робіт по договору три місяці з моменту надходження на поточний рахунок виконавця або в касу виконавця авансу. При цьому, суд першої інстанції вірно встановив, що у вказаний трьохмісячний строк не час, затрачений Алуштинською міською радою, узгоджувальними організаціями та інженерними службами на прийняття рішень, необхідних для виконання робіт, видачу висновків, погоджень, технічних умов та експертиз.

Відповідно до частини 3 статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Судовою колегією приймається до уваги той факт, що відповідно до частини 6 статті 123 Земельного кодексу України, проект відведення земельної ділянки погоджується із землекористувачем, органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури та охорони культурної спадщини і після одержання висновку державної землевпорядної експертизи по об'єктах, які їй підлягають, подається до відповідної державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради, які розглядають його у місячний строк і, в межах своїх повноважень, визначених цим Кодексом, приймають рішення про надання земельної ділянки.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що положення Земельного кодексу України, Закону України „Про оренду землі” та Закону України „Про місцеве самоврядування в України” не покладають на орган місцевого самоврядування обов'язок по визначенню строку, протягом якого обов`язково має бути складений проект відводу.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, добросовісно та розсудливо.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи місцевого самоврядування, посадові особи органів місцевого самоврядування зобов'язанні діяти тільки на підставі та в межах компетенції.

Дослідивши фактичні обставини справи, судова колегія приходить до висновку, що встановлення відповідачем обмежених строків складання проекту відведення земельної ділянки суперечить земельному законодавству України та обмежує права та законні інтереси осіб, оскільки дотримання такого строку не в кожному випадку може бути можливим.

Судова колегія також зазначає, що відповідач в апеляційній скарзі посилається на загальні норми законодавства, однак, належним чином не обгрунтовує правомірність встановлення річного строку на складення проекту відведення земельної ділянки.

Відповідно до часини 2 Роз'яснень Вищого господарського суду України за №02-5/35 від 26.01.2000 року „Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів”, підставами для визнання акту недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акту недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акту прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі.

Оскільки, оскаржуване рішення Алуштинської міської ради № 25/196 від 19.10.2005 року в частині встановлення річного строку, в період якого дозволено складання проектів відводу земельних ділянок, є таким, що порушує охоронювані законом інтереси позивача, господарський суд АР Крим дійшов вірного висновку про обгрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення.

Згідно з частиною 2 статті 99 Кодексу Адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 102 Кодексу Адміністративного судочинства України, пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Судом першої інстанції обгрунтовано встановлено, що позивач дізнався про обмеження строку на складання проекту відводу додаткової земельної ділянки лише при підписанні акту прийому-передачі робіт по договору № 23/2006-з на виконання робіт від 20.02.2006 року, у зв`язку з чим клопотання про поновлення строку для звернення до адміністративного суду за захистом порушеного прав може бути задоволено.

Відповідно до статті 200 Кодексу Адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду –без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки при винесенні господарським судом АР Крим оскарженої постанови порушень норм матеріального та процесуального права не виявлено, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись статтями 198 п.1, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Алуштинської міської ради залишити без задоволення, постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 16 березня 2007 року у справі № 2-8/1339-2007А залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції роз`яснює сторонам у справі, що відповідно до пункту 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення.

Ухвалу суду апеляційної інстанції може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя

Судді