ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2007                                                                                   Справа № 6/526

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий –суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді –Білецька Л.М., Науменко І.М.,

секретар судового засідання –Прокопець Т.В.,

за участю представників сторін:

від позивача –Наумик О.М., довіреність від 01 вересня 2006 року №170;

від відповідача –Лебедєва О.М., довіреність від 06 вересня 2006 року б/н; Вовкотруб О.О., довіреність від 02 лютого 2007 року б/н;

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства “Павлоградвугілля”, м.Павлоград

на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від  26 березня 2007 року  у справі № 6/526

за заявою Відкритого акціонерного товариства “Павлоградвугілля”, м.Павлоград

про визнання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2001 року таким, що не підлягає виконанню

за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю “АДВ”, м.Дніпропетровськ

до  Відкритого акціонерного товариства “Павлоградвугілля”, м.Павлоград

про  стягнення 48602,07 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 26 березня 2007 року у справі № 6/526 (суддя Примак С.А.) відмовлено в задоволенні заяви ВАТ “Павлоградвугілля” про визнання наказу арбітражного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2001 року по справ № 6/526 таким, що не підлягає виконанню.

При прийнятті ухвали господарський суд виходив із того, що статями 34, 37, 40, 40-1 Закону України” Про виконавче провадження” не передбачено повернення виконавчого  документа чи припинення виконання рішення з підстав, вказаних у ст. 14 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Не погодившись з ухвалою суду, відповідач –ВАТ “Павлоградвугілля”, звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків, викладених в ухвалі, просить ухвалу скасувати.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що виходячи з вимог ч.24 ст.1, ч.15 ст.11, ч.1 та ч.2 ст.14 Закону “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” зобов’язання відповідача перед позивачем є припиненими, відповідні вимоги позивача до відповідача - погашеними, а отже матеріальні правовідносини із сплати заборгованості між відповідачем та позивачем припинилися і відсутні.

Позивач –ТОВ “АДВ”, проти викладених в апеляційній скарзі доводів заперечує, ухвалу господарського суду вважає законною, просить залишити її без змін, а в задоволенні апеляційної скарги відмовити. У поданому відзиві зазначає, що ЗУ “Про виконавче провадження” не передбачено повернення виконавчого документу чи припинення виконавчого провадження з підстав, вказаних ст.14 ЗУ “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

В порядку ст.77 ГПК України, оголошувалася перерва з 10 травня 2007 року до 14 червня 2007 року.

Вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням арбітражного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2001 року у справі № 6/526 стягнуто з р/рахунку відповідача на користь позивача 44212 грн. 17 коп. збитків, 486 грн. 03 коп. витрат по держмиту, 69 грн. витрат по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу /а.с.32/.

На виконання рішення арбітражного суду Дніпропетровської області 12 листопада 2001 року виданий наказ /а.с.36/.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2004 року здійснено правонаступництво боржника по справі №6/526 - Державного відкритого акціонерного товариства "Шахта "Самарська" ДП Державної холдингової  компанії "Павлоградвугілля", м.Тернівка Дніпропетровської області на його правонаступника Відкрите акціонерне товариство Державна холдингова компанія "Павлоградвугілля" /а.с.45-46/.

Постановою державного виконавця відділу Держаної виконавчої служби Павлоградського міського управління юстиції від 21 травня 2004 року відкрито виконавче провадження з виконання наказу від 12 листопада 2001 року № 6/526, боржнику - ВАТ “Павлоградвугілля” запропоновано добровільно виконати наказ у строк до 28 травня 2004 року, в разі не виконання рішення в наданий строк постановлено виконати його в примусовому порядку з стягненням виконавчого збору 4 476,70 грн., також зазначено про направлення копії постанови суду і сторонам виконавчого провадження /а.с.47/.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2004 року здійснено правонаступництво боржника по справі №6/526 - Відкритого акціонерного товариства Державної холдингової компанії "Павлоградвугілля" на його правонаступника Відкрите акціонерне товариство "Павлоградвугілля" /а.с.50-51/.

11 січня 2005 року ухвалою господарського суду Дніпропетровської області порушено провадження у справі № Б26/7/05 про банкрутство ВАТ “Павлоградвугілля” /а.с.62/.

Постановою державного виконавця відділу Держаної виконавчої служби Павлоградського міського управління юстиції від 27 січня 2005 року зупинено виконавче провадження на підставі ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 11 січня 2005 року про порушення провадження у справі № Б15/7/05 про банкрутство ВАТ “Павлоградвугілля” /а.с.59/.

Відповідач звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Заявник, з посиланням на ст.14 ЗУ “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” та ст.598 ЦК України , зазначив, що його грошові вимоги за договором від 07 грудня 2001 року №551, підтверджені рішенням арбітражного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2001 року по справі №6/526, є погашеними та припиненими.

Судова колегія вважає, що заява ВАТ “Павлоградвугілля” підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.1 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” конкурсними кредиторами є кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство та вимоги яких не забезпечені заставою майна боржника.

В силу ч.1 ст.14 Закону про банкрутство конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону про банкрутство вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи, грошові вимоги ТОВ “АДВ” до ВАТ“Павлоградвугілля" виникли до порушення справи №Б26/7/05, тобто ТОВ “АДВ” є конкурсним кредитором.

ТОВ “АДВ”  не звертався до суду  з заявою про грошові вимоги до боржника у справі про банкрутство останнього та не було включено до реєстру вимог кредиторів, затвердженого ухвалою господарського суду від 31 липня 2006 року /а.с.63-71/.

Затверджуючи реєстр вимог кредиторів господарський суд встановив, що вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі вважаються погашеними.

Частиною 1 статті 598 ЦК України передбачено, що зобов’язання припиняються частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

ТОВ “АДВ”  до ВАТ “Павлоградвугілля", які ґрунтуються на рішенні арбітражного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2001 року у справі № 6/526 є припиненими в силу закону на підставі ч.2 ст.14 Закону “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.37 Закону України “Про виконавче провадження” виконавче провадження підлягає закінченню у випадку визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ч.4 ст.117 ГПК України господарський суд вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов’язок боржника відсутній повністю або частково у зв’язку з його припиненням,  добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших підстав, господарський суд визнає наказ таким, що підлягає виконанню повністю або частково.

Таким чином, норми п.4 ч.1 ст.37 Закону “Про виконавче провадження” узгоджуються з положеннями ч.4 ст.117 ГПК України.

До інших причин зазначених в ч.4 ст.117 ГПК України слід відносити погашення грошових вимог кредитора відповідно до Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, як спеціального нормативно–правового акта.

Враховуючи викладене,  заява ВАТ “Павлоградвугілля” підлягає задоволенню, наказ господарського суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2001 року у справі №6/526 слід визнати таким, що не підлягає виконанню, а ухвалу скасувати у зв’язку з  порушенням норм матеріального права.

Керуючись ст.ст.103 - 106 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства “Павлоградвугілля” задовольнити.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від  26 березня 2007 року  у справі № 6/526 скасувати.

Заяву Відкритого акціонерного товариства “Павлоградвугілля” задовольнити.

Визнати наказ господарського суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2001 року у справі №6/526 таким, що не підлягає виконанню.

Головуючий                                                                                              О.В.Голяшкін

Судді                                                                                                          Л.М.Білецька

І.М.Науменко