ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2007 р.
№ 7/520

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Карабаня В.Я. –головуючого,

Ковтонюк Л.В.,

Чабана В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали касаційної

скарги
Акціонерної енергопостачальної компанії “Київенерго” в особі структурного відокремленого підрозділу “Енергозбут Київенерго”, м.Київ

на
рішення господарського суду м. Києва від 19.10.2006р.

у справі
№ 7/520

за позовом
Акціонерної енергопостачальної компанії “Київенерго” ” в особі структурного відокремленого підрозділу “Енергозбут Київенерго”

до
Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради

про
стягнення 2 776,65грн.

за участю представників сторін:

від позивача –Цурка Н.О., Цикалюк Т.С.;

від відповідача –Селіванова О.Г.

УСТАНОВИВ:

У вересні 2006р. АЕК “Київенерго” в особі структурного відокремленого підрозділу “Енергозбут Київенерго” звернулися до господарського суду м. Києва з позовною заявою про стягнення з Комунального підприємства  УЖГ Шевченківської районної у м. Києві ради 2 374,58грн. боргу, 312,24 грн. інфляційних,  88,82грн. 3% річних. Позовні вимоги обґрунтовували порушенням відповідачем умов укладеного між сторонами договору №710094 на постачання теплової енергії у гарячій воді від 01.11.2003р. щодо оплати, в результаті чого за період з 01.11.2003р. по 01.04.2006р. виникла заборгованість на зазначену суму.

19.10.2006р. рішенням господарського суду міста Києва (суддя Якименко М.М.) у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю, мотивуючи їх необґрунтованістю, оскільки будинок, за яким рахувалась заборгованість, не перебуває на балансі відповідача, тепловою енергією не забезпечувався.

У касаційній скарзі АЕК “Київенерго” в особі структурного відокремленого підрозділу “Енергозбут Київенерго” просили скасувати зазначене рішення, а справу направити господарському суду м. Києва для нового розгляду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неповного встановлення фактичних обставин справи.

Заслухавши представників сторін та проаналізувавши мотиви, викладені у касаційній скарзі, у сукупності з іншими матеріалами справи, колегія суддів визнає касаційну скаргу обґрунтованою та такою, що підлягає  задоволенню.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд виходив з того, що будинок  №4 по провул. Уссурійському  належить на праві приватної власності громадянам Алілуєвій В.М. та Гайденко Л.Я., на балансі відповідача не перебуває, тепловою енергією не забезпечувався, з жовтня 2003р. переведений лише на газове постачання. Такі висновки суду не достатньо обґрунтовані, так як зроблені всупереч вимогам ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, залишивши не дослідженими докази, які безпосередньо можуть впливати на фактичні обставини справи. Зокрема, судом не з’ясовано період фактичного відключення тепловикористовуючого обладнання будинку від системи централізованого теплопостачання, враховуючи, що відповідач із зверненням про відключення та розірвання договору №710094  звернувся до позивача 30.12.2005р. Без правової оцінки залишено докази, які містяться у матеріалах справи,  у вигляді нарядів про підключення житлового будинку до теплопостачання кожного опалювального сезону, за винятком 2005-2006р. Беручи до уваги, що відповідачем, в якості доказів про відсутність заборгованості за використану теплову енергію у мешканців будинку №4 по провул. Уссурійському, надано квитанції про здійснення оплати послуг фізичними особами., слід було перевірити чи не будуть рішенням суду зачіпатись права та обов’язки цих осіб. Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що суд дійшов висновку про належність будинку №4 по провул. Уссурійському громадянам Алілуєвій В.М. та Гайденко Л.Я. на праві приватної власності за відсутності у матеріалах справи будь-яких доказів, які б засвідчували цей факт.

Зважаючи на вимоги ч. 2 статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з направленням справи для нового розгляду.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119-11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Акціонерної енергопостачальної компанії “Київенерго” в особі структурного відокремленого підрозділу “Енергозбут Київенерго” задоволити.

Рішення господарського суду міста Києва від 13.11.2006р. у справі № 7/520 скасувати, а справу направити для нового розгляду.

Головуючий суддя
В.Я. Карабань

Суддя
Л.В. Ковтонюк

Суддя
В.В. Чабан