СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

05.07.2007

Справа №2-30/4248-2007А

Господарський суд Автономної
Республіки Крим у складі :

Головуючого судді Ловягіної Ю.Ю.

Секретаря судового засідання
Золотарьової А.В.

З участю представників сторін:

Від позивача - ОСОБА_2,
представник.

Від відповідача - Дишко, дов. від
01.02.2007 р. № 502/Д/0 у справі.

Від третьої особи - Пермінова, за
дов. від 07.02.2007 р. у справі.

розглянувши адміністративну справу

за позовом Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи - ОСОБА_1, АДРЕСА_1.

до відповідача Державної податкової
інспекції в м. Алушта, м. Алушта, вул Леніна, буд.  22а.

третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача Головне управління
державного казначейства України в АР Крим, м. Сімферополь, вул.
Севастопольська, буд. 19.

Про визнання дій ДПІ протиправними
та стягнення 13797,5 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - СПД ОСОБА_1 звернулася до
господарського суду з позовом про визнання протиправними дій ДПІ в м. Алушта
які виражені в протиправному складанні протоколу про адміністративне
правопорушення у відношенні позивача, безпідставному притягненню до адміністративної
відповідальності, вилучені та знищені товару на суму 1797,5 грн., стягнення з
відповідача майнової шкоди за рахунок вилученого та знищеного товару в сумі
1797,5 грн., недоотриманої вигоди в сумі 2000,0 грн. та моральної шкоди в сумі
10000,0 грн.

Заявою від ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 28)
позивач відмовився від позовних вимог в частині стягнення недоотриманої шкоди в
сумі 2000,0 грн. в порядку ч. 2 ст. 112 КАС України. Заявлене клопотання суд
задовольнив, ухвалою від ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 37 - 38) провадження у справі в
частині стягнення упущеної вигоди  сумі
2000,0 грн. закрито на підставі п. 2 ст. 157 КАС України.

Свої вимоги позивач пояснює тим,
що  ІНФОРМАЦІЯ_2. відповідачем в особі
його посадових осіб було здійснено перевірку наявності у позивача дозволу на розміщення
об'єкту торгівлі у буфеті, який розміщений біля АДРЕСА_2. Відповідачем був
складений протокол про адміністративне правопорушення, який направлений до
Алуштинського міського суду. 11.12.2007 р. на підставі складеного протоколу
Алуштинський міський суд постановою визнав СПД ОСОБА_1  винною у скоєні правопорушення, передбаченого
ч. 1 ст. 164 КпАП України, наклав штраф в сумі 510,0 грн. з конфіскацією
вилученого товару. Конфіскований товар був знищений на підставі постанови
Алуштинського міського суду.

В подальшому ІНФОРМАЦІЯ_3.
постановою апеляційного суду АР Крим постанова Алуштинського міського суду
скасована з підстав, що у діях позивача відсутній склад правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 164 КпАП України.

В наслідок неправомірних дій ДПІ
позивачу завдано матеріального збитку в розмірі вартості знищеного товару в
сумі 1797,50 грн. та моральної шкоди в сумі 10000,0 грн., яку він просить
стягнути на підставі ст. 16, 23, 1166, 1167 ЦК України.

Відповідач проти позову заперечує з
підстав, що здійснення перевірки та складання протоколу обумовлено ст. 164, 255
КпАП України на підставі  наказу та
направлення на проведення перевірки. Складений протокол про адміністративні
правопорушення був розглянутий Алуштинським міським судом і постановою від
11.12.2006 р. позивач була визнана винною в скоєнні адміністративного
правопорушення. На підставі даної постанови актом від ІНФОРМАЦІЯ_4
конфіскований товар був знищений у складі комісії.

Крім того, відповідач посилається
на те, що позивач не навів жодного доказу того, що саме відповідач повинен
відшкодувати понесені позивачем збитки, а тому просить у позові відмовити.

Ухвалою від ІНФОРМАЦІЯ_1 на
підставі ч.2 ст. 53 КАС України господарський суд залучив до участі у справі в
якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці
відповідача Головне управління державного казначейства України в АРК, яке
знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 з підстав, що держказначейство є розпорядником
держаних коштів і рішення суду може вплинути на його права, свободи, інтереси
або обов'язки.

У судовому засіданні, яке відбулося
21.06.2007 р. представник третьої особи проти позову заперечує та просить у
його задоволенні відмовити з підстав необґрунтованості вимог.

Розглянув матеріали справи судом
встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_5. працівниками ДПІ в м.
Алушта ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі наказу від ІНФОРМАЦІЯ_6 та направлення
ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 23,24) здійснено перевірку СПД ОСОБА_1 в ході якої було
встановлено, що в буфеті по АДРЕСА_2, що належить позивачу здійснюється
торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами без дозволу на розміщення
об'єкта торгівлі, видача якого передбачена діючим законодавством, тобто була
порушена ч. 1 ст. 164 КУпАП. При цьому були виявлені та вилучені 91 пляшка
алкогольних напоїв та 58 пачок тютюнових виробів.

За наслідками перевірки був
складений адміністративний протокол від ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с. 10) огляду та
вилучення речей. Крім того, до протоколу був складений опис № 1 вилучених
товарів (а.с. 9).

Відповідно до статті 221 КУпАП
судді районних, районних у місті, міських чи міськрайоних судів розглядають
справи про адміністративне правопорушення, передбачені, зокрема, ст. 164 цього
Кодексу.

З урахуванням даної норми Кодексу
адміністративний протокол з відповідними додатками був скерований до
Алуштинского міського суду, який розглянув справу та 11.12.2006 р. прийняв
постанову (а.с. 8) про визнання винною ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення,
передбаченого ст. 164 ч. 1 КУпАП та притягнув її до адміністративного стягнення
у виді адміністративного штрафу в розмірі 510,0 грн. з конфіскацією вилученої
алкогольної та тютюнової продукції. Крім того, вилучений протоколом від
ІНФОРМАЦІЯ_2. товар було постановлено знищити.

ІНФОРМАЦІЯ_4 комісією було знищено
конфіскований товар, про що складений відповідний акт (а.с. 22).

В подальшому постановою
апеляційного суду АР Крим від ІНФОРМАЦІЯ_3. (а.с. 7) скаргу ОСОБА_1 було
задоволено, постанова Алуштинського міського суду від 11.12.2006 р. скасована,
провадження закрито за відсутністю складу правопорушення.

Позивач заявив вимоги про визнання
протиправними дій ДПІ в м. Алушта які виражені в протиправному складанні
протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні позивача,
безпідставному притягненню її до адміністративної відповідальності, вилучені та
знищені товару на суму 1797,5 грн., які не підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 164 КУпАП
провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта
господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду
господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи без
одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання
передбачене законом, тягне за собою накладення штрафу від двадцяти до сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої
продукції, знарядь виробництва і сировини чи без такої.

Стаття 255 КУпАП встановлює особи,
які мають право складати протоколи про адміністративні протоколи про
адміністративні правопорушення, до яких, зокрема, відносяться органи державної
податкової служби по адміністративним правопорушенням, які передбачені ст. 164
КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що
працівники ДПІ в м. Алушти мали право складати адміністративний протокол про
адмінправопорушення на підставі ст. 164 КУпАП, як вказано в протоколі.

Що стосується притягнення позивача
до адміністративної відповідальності, то відповідальність до позивача
застосована ні на підставі адмінпротоколу, а на підставі постанови
Алуштинскього міського суду.

Згідно зі ст. 278, 280 КУпАП при
підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішуються
питання щодо правильності складення протоколу та інших матеріалів справи, чи
було вчинено адмінправпрушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній відповідальності.

Так, складений протокол про
адміністративне правопорушення не тягне за собою юридичних наслідків,
відповідальність позивача настала на підставі постанови суду.

При викладених обставинах, суд
вважає, що дії ДПІ в м. Алушті відповідали нормам законодавства, а тому не
можуть бути визнані протиправними.

Відповідно до ст. 299 КУпАП
постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з
моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами
України.

На підставі постанови Алуштинського
міського суду від 11.12.2006 р. вилучений товар в складі комісії був знищений
ІНФОРМАЦІЯ_4

На момент звернення позивача зі
скаргою до апеляційного суду АР Крим вилучений товар був знищений на підставі
постанови Алуштинського міського суду.

Що стосується вимог позивача про
стягнення з ДПІ майнової шкоди за рахунок вилученого та знищеного товару в сумі
1797,50 грн., вони не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Свої вимоги позивач обґрунтовує ст.
1166 Цивільного кодексу України, згідно з якою, майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам
фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для настання відповідальності,
передбаченої ст. 1166 ЦК України необхідна наявність правопорушення, а саме:
протиправна поведінка (дії чи бездіяльності) особи; шкода; причинний зв'язок
між протиправною поведінкою і шкодою; вина особи, яка заподіяла шкоду.

Однак, як вказано вище, товар на
суму 1797,50 грн. був знищений на підставі постанови Алуштинского міського
суду, яка відповідно до ст. 298 КУпАП є обов'язковою для виконання державними і
громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими
особами і громадянами.

Крім того слід зазначити, що прядок
відшкодування шкоди у випадку закриття справи про адміністративне
правопорушення регулюється Законом України «Про порядок відшкодування шкоди,
завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства,
прокуратури і суду» від 01.12.1994 р.№ 266/94-вр, і відшкодування проводиться в
даному випадку за рахунок державного бюджету України (с. 2, 4 Закону).

Згідно з п. 2 статті 1166 ЦК
України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона
доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Що стосується вимог позивача про
стягнення моральної шкоди в сумі 10000,0 грн., то такі вимоги також не
підлягають задоволенню, оскільки як слідує зі ст. 23, 1167 ЦК України, вимоги
про відшкодування моральної шкоди фізичній чи юридичній особі розглядаються,
зокрема, якщо право на його відшкодування установлено нормами цивільного
законодавства. Крім того, позивач не доводить розміру заподіяної йому моральної
шкоди.

З приведених обставин, суд вважає,
що позов не обґрунтований та не доведений, а тому в задоволенні  позову з підстав, викладених у ньому, слід
відмовити.

Відповідно до п. 3 ст. 160 КАС
України, вступна та резолютивна частини постанови проголошені в судовому
засіданні 05.07.2007 р., постанова складена та підписана суддею 10.07.2007 р.

Керуючись ст. ст. 71, 94, 158 -
161, п. 1 ч. 2 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1.          В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Севастопольського апеляційного господарського суду через господарський суд АР
Крим шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови в десятиденний
строк з дня її проголошення, з подальшим поданням апеляційної скарги на
постанову протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження
та в порядку передбаченому ч. 5 ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, у разі
неподання відповідної заяви (ст. 254 КАС України).

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим
Ловягіна Ю.Ю.