ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

11.09.2007р.
м.Київ
№ 25/280-А

09:45

За позовом             Відкритого акціонерного товариства " Комерційний банк " Національний стандарт"

До                           Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м.Києва

Предмет
адміністративного
позову
визнання незаконними дій, -

Суддя

Секретар судового засідання Гулько А.Д.

Представники:

від позивача       Левченко С.М. (довіреність №34 від 02.04.2007р.)

Романенко В.В. (довіреність №65 від 07.09.2007р.)

від відповідача   Бондаренко К.І. (довіреність №01/02 від 04.01.2007р.)

Брацюнь С.О. (довіреність №652/02 від 23.07.2007р.)

11.09.2007р. у судовому засіданні відповідно до п. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Відкрите акціонерне товариство «Комерційний банк «Національний стандарт» (надалі ВАТ «КБ «Національний стандарт», позивач) звернулось з позовом про визнання неправомірними дій посадових осіб відповідача по проведенню перевірки та про скасування Акту перевірки правильності, достовірності та своєчасності сплати збору з операції купівлі –продажу валют №597 від 05.06.2006р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що банки та їх установи є платниками збору на обов’язкове державне пенсійне страхування лише в разі купівлі –продажу безготівкової валюти для власних потреб та для здійснення власних операцій.

Позивач вказує, що провівши перевірку щодо правильності, достовірності та своєчасності сплати збору з операцій купівлі –продажу валюти саме позивачем, Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва (надалі УПФ України в Подільському районі м. Києва, відповідач) в спірному акті донарахував та зобов’язав позивача оплатити суму збору в розмірі 21332796,67 грн., яку повинні сплачувати інші юридичні та фізичні особи, чим було порушено права позивача та норми діючого законодавства.

19 червня 2007 року позивач звернувся до суду з доповненнями до позову, відповідно до яких просить визнати незаконними дій працівників УПФ у Подільському районі м. Києва по проведенню перевірки та скасування Акту перевірки правильності, достовірності та своєчасності сплати збору з операцій купівлі –продажу валют №241 від 26.02.2007р.

19 липня 2007 року позивач звернувся до суду з заявою про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просить:

-          визнати незаконними дії відповідача по проведенню позапланової перевірки з 30.05.2006р. по 01.06.2006р.;

-          визнати неправомірними дії відповідача щодо визнання недостовірними звітів позивача по нарахуванню, утриманню та сплаті збору на обов’язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі –продажу валют за лютий –вересень 2006 року;

-          визнати незаконними дії відповідача по нарахуванню та визнанню наявною заборгованості позивача в розмірі 59772769,72 грн. збору на обов’язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі –продажу валют.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що відповідно до положень Порядку сплати збору на обов’язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій банки та їх установи нараховують, утримують та одночасно з поданням заявки на купівлю іноземної валюти, що здійснюється ними за власними операціями і від імені та за рахунок клієнтів таких банків.

Крім того, відповідач вказує, що відповідну перевірку ним було проведено на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»  і Порядком оформлення результатів документальних перевірок.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

В період з 30.05.2006р. по 01.06.2006р. співробітниками УПФ у Подільському  районі м. Києва було проведено перевірку повноти нарахування своєчасності перерахування збору з операцій купівлі –продажу валюти Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Славутич».

За результатами перевірки було складено Акт №597 від 05.06.2006р. (належним чином засвідчена копія міститься в матеріалах справи).

В Акті перевірки №597 від 05.06.2006р. перевіряючими було зроблено висновок, що ВАТ «КБ «Славутич»за період з 15.02.2006р. по 30.04.2006р. не було сплачено збір з операцій купівлі –продажу валюти на суму 21332796,67 грн., оскільки загальна сума з операцій купівлі –продажу безготівкових валют за цей період становить ,33 грн., сума нарахованого збору становить 21335278,15 грн., а сума сплаченого лише 2481,48 грн.

В період з 15.01.2007р. по 08.02.2007р. співробітниками УПФ у Подільському  районі м. Києва було проведено перевірку повноти нарахування своєчасності перерахування збору з операцій купівлі –продажу валюти Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Славутич».

За результатами перевірки було складено Акт №241 від 26.02.2007р. (належним чином засвідчена копія міститься в матеріалах справи).

В Акті перевірки №241 від 26.02.2007р.  перевіряючими було зроблено висновок, що ВАТ «КБ «Славутич»за період з 01.05.2006р. по 30.09.2006р. не було сплачено збір з операцій купівлі –продажу валюти на суму 16246742,22 грн., оскільки загальна сума з операцій купівлі –продажу безготівкових валют за цей період становить ,72 грн., сума нарахованого збору становить 16325598,65 грн., а сума сплаченого лише 78856,43 грн.

Крім того, в Акті №241 від 26.02.2007р. містяться посилання на висновки Актів перевірки №256 від 10.03.2006р. та №597 від 05.06.2006р., якими встановлено несплату позивачем збору з операцій купівлі –продажу валют на загальну суму 43476027,50 грн.

Згідно із зареєстрованими змінами до установчих документів позивача від 02.03.2007р., найменування позивача ВАТ «Комерційний банк «Славутич»було змінено на ВАТ «Комерційний банк «Національний стандарт», який є його правонаступником.

Суд вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що у УПФ у Подільському районі м. Києва були відсутні підстави для проведення відповідної перевірки, оскільки:

Відповідно до положень статті 2 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»контролюючими органами органи Пенсійного фонду України - стосовно збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Пп. «в»пункту 3 Указу Президента України «Про деякі заходи з дерегулювання підприємницької діяльності»та пп. «в»пункту 1.3 Порядку оформлення результатів документальних перевірок (затверджено постановою Правління Пенсійного фонду України №6-5 від 21.03.2003р., далі по тексту - Порядок) передбачено, що позаплановою виїзною перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена в планах роботи контролюючого органу і проводиться за наявності виявлення недостовірності даних, заявлених у документах обов'язкової звітності.

Відповідно до пункту 19 Порядку сплати збору на обов’язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій (затвердженого постановою Кабінету міністрів України №1740 від 03.11.1998р.)  банки подають до 20 числа місяця, що настає за звітним, до органів Пенсійного фонду України, в яких вони зареєстровані як платники страхових внесків, звіт про нарахування та сплату збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій з купівлі-продажу безготівкової валюти згідно з додатком 1.

Як вбачається з матеріалів справи, при поданні позивачем звітів про нарахування та сплату збору на обов’язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі –продажу безготівкових валют, відповідачем було виявлено недостовірність даних, заявлених в документах обов’язкової звітності, оскільки суми збору з купівлі –продажу валюти не відповідали об’єму проведених операцій.

Вказані обставини є підставою для проведення позапланових перевірок позивача контролюючим органом.

Оскільки, проведення позапланової перевірки не потребує повідомлення про перевірку, УПФ у Подільському районі м. Києва було правомірно призначено та проведено позапланові перевірки ВАТ «КБ «Національний стандарт».

Стосовно посилань позивача на порушення відповідачем встановленої форми та обов’язкових для акту перевірки реквізитів, а саме пункту 3.1 Порядку, суд вказує на наступне:

Відповідно до пункту 3.1 Порядку акт документальної перевірки складається у двох примірниках та підписується посадовими особами органу Пенсійного фонду України, які здійснювали перевірку, та посадовими особами платника або фізичною особою, яка використовує працю найманих працівників. За наявності зауважень з боку платника його керівник і головний бухгалтер (фізична особа, яка використовує працю найманих працівників) підписують акт із зауваженнями, що подаються до органу Пенсійного фонду України в письмовій формі.

Акт перевірки №597 від 05.06.2006р. містить підписи посадових осіб позивача, а саме головного бухгалтера Капустянської Н.В., начальника юридичного управління  Зайцевої В.І.

Акт перевірки №241 від 26.02.2007р. містить підписи посадових осіб позивача, а саме головного бухгалтера Капустянської Н.В., начальника відділу контролю банківських операцій Романчук Т.В.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що перевірки позивача співробітниками УПФ у Подільському районі м. Києва було проведено на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені наведеними вище положеннями чинного законодавства України, а оспорювані Акти перевірки було оформлено відповідно до вимог Порядку оформлення результатів документальних перевірок.

Відкрите акціонерне товариство «Комерційний банк «Національний стандарт»як юридична особа  є страхувальником відповідно до положень статті 14 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з положеннями пункту 5 статті 1 Закону України «Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування»платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є юридичні та фізичні особи, що здійснюють операції з купівлі-продажу валют.

Позивач є платником вказаного збору, оскільки здійснює операції з купівлі –продажу валют.

Положеннями пунктів 3, 4 Порядку сплати збору на обов’язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій (в редакції, чинній на періоди, охоплені відповідними перевірками) встановлено наступне:

Банки та їх установи (далі - банки) нараховують, утримують та одночасно з поданням заявки на купівлю іноземної валюти, що здійснюється ними за власними операціями і від імені та за рахунок клієнтів таких банків, сплачують до спеціального фонду державного бюджету додатковий збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1,3 відсотка суми операції з купівлі-продажу безготівкової валюти, зазначеної у такій заявці.

Юридична або фізична особа - клієнт банку в заяві на купівлю іноземної валюти зазначає, що він доручає банку утримати із суми в гривнях, перерахованої для купівлі іноземної валюти, суму збору на обов'язкове державне пенсійне страхування та перерахувати її до спеціального фонду державного бюджету.

Банки перераховують суми збору на обов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі 1,3 відсотка суми операції з купівлі-продажу безготівкової валюти, здійсненої як для власних потреб, так і за дорученням клієнтів, на рахунки з обліку коштів спеціального фонду державного бюджету, відкриті в управліннях Державного казначейства в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, за місцем реєстрації банків як платників страхових внесків у органах Пенсійного фонду України.

Наведені положення спростовують твердження позивача про те, що банки та їх установи є платниками збору на обов’язкове державне пенсійне страхування лише в разі купівлі –продажу безготівкової валюти для власних потреб та для здійснення власних операцій.

Відповідно до положень частини другої статті 98 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» банки та їх установи зобов'язані нараховувати, утримувати та одночасно із подачею заявки на купівлю іноземної валюти, здійснювану ними за власними операціями і від імені та за рахунок клієнтів таких банків, сплачувати до спеціального фонду державного бюджету додатковий збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1,3 відсотка від суми операції з купівлі-продажу безготівкової валюти, зазначеної у такій заявці.

Таким чином, обов’язок нараховування, утримування та сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1,3 відсотка від суми операції з купівлі-продажу безготівкової валюти, законодавцем покладено саме на банки та їх установи.

Отже, позовні вимоги позивача щодо визнання неправомірними дій відповідача щодо визнання недостовірними звітів позивача по нарахуванню, утриманню та сплаті збору на обов’язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі –продажу валют за лютий – вересень 2006 року та визнання незаконними дій відповідача по нарахуванню та визнанню наявною заборгованості позивача в розмірі 59772769,72 грн. збору на обов’язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі –продажу валют, задоволенню не підлягають.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб’єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно - правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Під актом державного чи іншого органу розуміється офіційний письмовий документ цих органів, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов’язковий характер для суб’єктів цих відносин. Оскільки, акт про результати перевірки не породжує певних правових наслідків, висновки акту не мають обов’язкового характеру, акт перевірки не є нормативно-правовим актом чи правовим актом індивідуальної дії. Також з урахуванням вимог Кодексу адміністративного судочинства України акт перевірки не є рішенням суб’єкта владних повноважень

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову позивачу в скасуванні Актів перевірок №597 від 05.06.2007р. та №241 від 26.02.2007р.

Суд звертає увагу позивача на те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Проте, позивачем не було надано суду контррозрахунок донарахованих відповідно до Актів №597 від 05.06.2006р. та №241 від 26.02.2007р. сум зборів з операцій купівлі –продажу валют.

Враховуючи викладене,  позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 71, 86, 94, ст. 105, 158-163  КАС України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В позові відмовити повністю

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя
С.М. Морозов

Дата складення постанови у повному обсязі 17.09.2007