ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
УХВАЛА

16.08.2007
Справа №2-4/3995-2006

За позовом Приватного підприємства «Агроконсалтинг» (95013, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Севастопольська, 59)

до відповідача Державної податкової інспекції у м. Сімферополі АР Крим (95000, АР Крим, м. Сімферополь, вул. М. Залки, 1)

про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення

Суддя Бєлоглазова І.К.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача – не з’явився.

Від відповідача – Шугалка Д. І., предст., дов. пост.

Суть спору:

Приватне підприємство «Агроконсалтинг», м. Сімферополь, звернулось до господарського суду АР Крим з позовом до ДПІ у м. Сімферополі про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення № 0 від 17.06.2005 року на суму 75048,00 грн., де основний платіж складає 68225,00 грн., штрафні (фінансові) санкції – 6823,00 грн. Свої вимоги позивач мотивує тим, що фактично підприємство у першому кварталі 2005 року отримало доход у сумі 4080000,00 грн. і понесло витрати на суму 2583000,00 грн. Позитивний фінансовий результат від операцій з векселями, здійсненими у першому кварталі 2005 року, склав 1497000,00 грн. ( 4080000 – 258300). З урахуванням від’ємного фінансового результату, отриманого позивачем від операцій з купівлі-продажу векселів у 2004 році, який згідно з п. 7.6 ст. 7 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» № 33494-ВР від 28.12.1994 р. підлягає перенесенню на наступний звітний період (перший квартал 2005 року), загальний фінансовий результат від операцій з векселем у першому кварталі є від’ємним і складає 394660,00 грн. Таким чином відповідач необґрунтовано відніс до складу валового прибутку 273000,00 грн. і донарахував податкове зобов’язання з податку на прибуток у розмірі 68225,00 грн. і штрафні санкції у сумі 6823,00 грн.

Відповідач проти позову заперечує та посилається на те, що згідно з ч. 2 п. 7.6.1 п. 7.6 ст. 7 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» якщо протягом звітного періоду витрати на придбання кожного з окремих видів цінних паперів, а також деривативів, понесених (нарахованих) платником податку, перевищують доходи, отримані (нараховані) від продажу (відчуження) цінних паперів або деривативів також виду протягом такого ж звітного періоду, від’ємний фінансовий результат переноситься на зменшення фінансових результатів від операцій з цінними паперами або деривативами такого ж виду майбутніх звітних періодів у порядку, визначеному ст. 6 цього закону. Під час перевірки було встановлено, що у період, що перевірявся, позивач не включив до складу валових витрат 273000,00 грн. від торгівлі цінними паперами ( векселями). Дана сума у розмірі 273000,00 грн. виникла наступним чином: 197500 ( доход від торгівлі цінними паперами за 2005 рік) – 1702000 ( від’ємний результат за підсумками торгівлі цінними паперами за 2004 рік згідно з п.п. 7.6.1 п. 7.6 ст. 7 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»). До того ж позивач не посилається не на один документ, який би підтвердив викладені у позовній заяві цифри. На підставі викладеного у позові просить відмовити.

Провадження у даній справі зупинялось у зв’язку з призначенням Господарським судом АР Крим судової бухгалтерської експертизи, проведення якої доручалось Науково-дослідницькій лабораторії судових експертиз.

Ухвалою від 23.07.2006 року господарський суд поновив провадження у справі, оскільки обставини, що зумовили зупинення провадження у справі були усунені.

Слухання справи відкладалось.

Представник позивача у судові засідання 2 серпня 2007 року та 16 серпня 2007 року не з’явився. Про день слухання справи був сповіщений належним чином. Згідно з позначенням суду про відправку документа на звороті ухвал від 23.07.2007 р. та від 2.08.2007 р., яке відповідає п. 3.5.1 Інструкції з діловодства в господарських судах, затвердженої наказом Голови Вищого господарського суду України від 10.12.2002 року № 75, ці ухвали були надіслані позивачу. Ухвала про призначення судового засідання на 2 серпня 2007 року була надіслана на адресу позивача 26.07.2007 року, тобто за сім днів до дня слухання. Ухвала про призначення судового засідання на 16 серпня 2007 року була надіслана 8.08.2007 року, тобто за дев’ять днів до дня слухання.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 155 Кодексу адміністративного судочинства  України суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо позивач повторно не прибув у судове засідання без поважних причин або без повідомлення  ним про причини неприбуття, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Зважаючи на те, що позивач явку свого представника у судові засідання двічі не забезпечив, поважність причин неявки не довів, заяву про розгляд справи за його відсутністю не подавав, суд вважає за необхідне позовну заяву залишити без розгляду.

На підставі викладеного керуючись ст. 150, п. 4 ч. 1 ст. 155, ст. 165  КАС України, суд –

УХВАЛИВ:

Позовну заяву залишити без розгляду.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Білоглазова І.К.