АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
Путятинський, 3/65  тел.(8-0412) 48-16-02
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2007 р.
Справа № 15/6051-А

Житомирський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді                                                  Веденяпіна О.А.

суддів:
Іоннікової І.А.

Черпака Ю.К.

при
секретарі                                                             Гаврилюк
Т.В. ,

за
участю представників сторін:

від
позивача:     Браєску-Семенишин Р.А.
(довіреність №23266/10/10-017
від 20.12.2006 року)

від
відповідача: не з'явився,

від
прокуратури: Сидоренко О.П. (посвідчення №45),

розглянувши
апеляційну скаргу Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової
інспекції (м. Кам'янець - Подільський Хмельницької області)

на
постанову господарського суду Хмельницької
області

від
"13" грудня 2006 р.  у справі

за
позовом прокурора м. Кам'янця - Подільського Кам'янець-Подільської об'єднаної
державної податкової інспекції (м. Кам'янець - Подільський Хмельницької
області)

до
підприємця ОСОБА_1 (м. Кам'янець - Подільський Хмельницької області)

про
стягнення 568,01 грн., -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2006 року
прокурор міста Кам'янця-Подільського в інтересах держави в особі Кам'янець -
Подільської об'єднаної  державної
податкової інспекції звернувся  до господарського
суду Хмельницької області з позовом про стягнення з підприємця ОСОБА_1
заборгованості в розмірі 374,69 грн., з якої 533,28 грн. - по сплаті єдиного
податку, 34,73 грн. - пеня по цьому податку.

Постановою господарського суду Хмельницької області від 13 грудня
2006 року у справі №15/6051-А позов задоволено частково.

Стягнуто з підприємця ОСОБА_1 на користь Кам'янець-Подільської
об'єднаної державної податкової інспекції 200,00 грн. заборгованості.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятою постановою, Кам'янець-Подільська
об'єднана державна податкова інспекція подала апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати вищевказану постанову та прийняти нове судове рішення, яким позов
задовольнити, посилаючись на помилкове застосування судом ст.223 Господарського
кодексу України.

Позивач в апеляційній скарзі вказує, що згідно ч. 2 ст.1
Цивільного кодексу України до майнових відносин, заснованих на
адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій
стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не
застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Відповідач чи його представник в судове засідання не з'явились.

Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час та
місце апеляційного розгляду, колегія суддів вважає, що його неприбуття в судове
засідання не перешкоджає судовому розгляду справи.

Представник позивача в засіданні суду апеляційну скаргу підтримує.

Прокурор вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню,
посилаючись на необгрунтованість відмови в позові в частині стягнення пені, на
його думку, до спірних правовідносин суду слід застосовувати положення Закону
України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами".

Задовольняючи позов частково, місцевий господарський суд вважав,
що у позові в частині стягнення 333,28 грн. заборгованості з єдиного податку
слід відмовити  у зв'язку з пропуском
строку позовної давності.

В частині стягнення 34,73 грн. пені суд першої інстанції відмовив
з посиланням на ненадання позивачем доказів вжиття заходів, передбачених
Законом України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків
перед бюджетами та державними цільовими фондами".

Заслухавши прокурора, представника позивача, дослідивши  матеріали справи, апеляційний господарський
суд встановив.

ОСОБА_1 є суб'єктом підприємницької діяльності, що підтверджується
свідоцтвом про державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності від
05.11.1997 року.

Відповідно до поданої ним 16.12.2002 року заяви до
Кам'янець-Подільської ОДПІ про право застосування спрощеної системи
оподаткування, обліку та звітності відповідач переведений на спрощену систему
оподаткування на 2003 рік. У вказаній заяві як вид діяльності відповідачем
зазначено пасажирські та транспортні перевезення.

ОСОБА_1 є платником єдиного податку в розмірі 100 грн., що
підтверджується свідоцтвом Серії НОМЕР_1.

Згідно довідки податкового органу станом на 27.09.2005 року
заборгованість відповідача перед бюджетом ставить 568,01 грн., з якої 533,00
грн. - по сплаті єдиного податку, 34,73 грн. - по пені.

Статтею 9 Закону України "Про систему оподаткування"
передбачений  обов'язок відповідача
своєчасно сплачувати податки та збори.

Сплата єдиного податку передбачена Указом Президента України
"Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого
підприємства" від 03.07.1998 року №727/98 (в редакції Указу Президента №
746/99 від 28.06.1999 року).

Відповідно до пункту 2 Указу Президента України "Про спрощену
систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємства"
від 03.07.1998 року №727/98 (в редакції Указу Президента №746/99 від 28.06.1999
року) (надалі - Указ Президента України №727) суб'єкти малого підприємництва -
фізичні особи мають право самостійно обрати спосіб оподаткування доходів за
єдиним податком шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку.

Ставка єдиного податку для суб'єктів малого підприємництва -
фізичних осіб встановлюється місцевими радами за місцем їх державної реєстрації
залежно від виду діяльності і не може становити менше 20 гривень та більше 200
гривень на місяць.

Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа сплачує єдиний
податок щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок
відділень Державного казначейства України.

Згідно пункту 4 Указу Президента України №727 спрощена система
оподаткування, обліку та звітності для суб'єктів малого підприємництва може
застосовуватися поряд з діючою системою оподаткування, обліку та звітності,
передбаченою законодавством, на вибір суб'єкта малого підприємництва.

Відповідно до пункту 5 Указу Президента України №727 суб'єкти
малого підприємництва несуть відповідальність за правильність обчислення,
своєчасність подання розрахунків та сплати сум єдиного податку згідно із
законодавством України.

В Преамбулі Закону України "Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від
21.12.2000 року (зі змінами та доповненнями) (надалі - Закону України №2181)
зазначено, що цей Закон є спеціальним законом з питань оподаткування, який
установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед
бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів, обов'язкових
платежів, включаючи збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та внески
на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати
пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими
органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Оскільки єдиний податок є альтернативним способом оподаткування в
складі спрощеної системи оподаткування, судова колегія вважає, що до спірних
правовідносин слід застосовувати положення Закону України "Про порядок
погашення  зобов'язань  платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами" і з врахуванням вимог п.п.15.2.1  п.15.2
ст.15 цього Закону позовні вимоги про стягнення заборгованості з єдиного
податку в сумі 333,28 грн. задоволенню не підлягають.

Згідно п.п.2.3.1 ст.2 та п.1.6
ст.1 Закону України №2181 та ст.10 Закону України "Про державну
податкову службу в Україні" позивачу надано право здійснювати заходи з
примусового стягнення податкового боргу, тобто проводити звернення стягнення на
активи платника податків у рахунок погашення його податкового боргу.

Судовою колегією враховується, що відповідно до п.1.2 ст.1 Закону
України №2181 податкове зобов'язання - зобов'язання платника податків сплатити
до бюджетів та державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у
строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Приписами п.1.3 ст.1 Закону України №2181 визначено, що податковий
борг (недоїмка) - податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), самостійно узгоджене платником податків або  узгоджене в адміністративному чи судовому
порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму
такого податкового зобов'язання.

Примусове стягнення податкової заборгованості - передбачена
законодавством України процедура погашення податкової заборгованості платника
податків шляхом звернення стягнення на активи відповідного платника податків.

Активами платника податків є кошти, матеріальні та нематеріальні
цінності, що належать юридичній або фізичній особі за правом власності або
повного господарського відання (п.1.7 статті 1 Закону України №2181).

Статтею 3 Закону України №2181 визначено, що активи платника
податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкових
зобов'язань виключно за рішенням  суду
(арбітражного суду).

Отже, судовий порядок
звернення стягнення на активи платника податків встановлений для
будь-якого податкового боргу.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд вважає
позовні  вимоги про стягнення 200,00 грн.
заборгованості по сплаті сум єдиного податку обгрунтованими.

Проте, колегія судів вважає помилковим висновок суду першої
інстанції про поширення на спірні правовідносини, відповідно і застосування до
них Господарського та Цивільного кодексів України.

Позовні вимоги про стягнення 34,73 грн. пені апеляційний
господарський суд вважає необгрунтованими, виходячи з наступного.

Визначаючи суму пені та обгрунтовуючи її нарахування, позивач
посилається на Інструкцію про порядок нарахування та погашення пені за
платежами, що контролюються органами державної податкової служби, затвердженої
наказом ДПА України №290 від 11.06.2003р. та зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 27.06.2003р. за №522/7843.

Зі змісту Інструкції вбачається, що пенею є плата у вигляді
процентів, нарахованих на суму податкового боргу (без урахування пені), що
справляється з платника податків у зв'язку з несвоєчасним погашенням
податкового зобов'язання.

Відповідно до п.1.3 ст.1 Закону України №2181 податковим боргом
(недоїмкою) є податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в
адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а
також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Порядок узгодження сум податкових зобов'язань, а також порядок
стягнення податкової заборгованості визначено Законом України № 2181-ІІІ від
21.12.2000р., за змістом якого стягнення податкового боргу в судовому порядку
відбувається шляхом звернення стягнення податкової заборгованості за рахунок
активів платника податків при умові вжиття відповідних заходів передбачених
даним Законом.

Оскільки позивачем не надано доказів вжиття заходів, передбачених
законодавством для стягнення пені, позовні вимоги в цій частині задоволенню не
підлягають.

За таких обставин, підстав для зміни чи скасування постанови
господарського суду Хмельницької області від 13 грудня 2006 року не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254, п.п.6,7
Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства
України, Житомирський апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Кам'янець-Подільської об'єднаної державної
податкової інспекції залишити без задоволення, а постанову господарського суду
Хмельницької області від 13 грудня 2006 року
- без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту
проголошення.

Касаційну скаргу може бути подано безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця з дня складення ухвали в
повному обсязі.

Головуючий
суддя
Веденяпін О.А.

судді:

Іоннікова І. А.

Черпак Ю.К.

Віддрук.
6 прим.:

1
- до справи

2,3
- сторонам

4
- прокуратураЖитомирської області

5
- прокуратура м. Кам'янець - Подільського

6
- в наряд