ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  12/231

04.07.07

За позовом                              Суб"єкта
підприємницької діяльності-фізична особа

ОСОБА_1

До                                        Суб"єкта
підприємницької діяльності-фізична особа

ОСОБА_2

Про                                        стягнення
20 033, 99 грн.

Суддя
Прокопенко Л.В.

Представники:

Від позивача                    ОСОБА_3 -предст. (дов.
НОМЕР_1)

Від відповідача                    не з'явились

Обставини справи:

Позивач звернувся до суду з позовом
до Суб'єкта підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості у розмірі 20 033, 99 грн. (12 537,36 грн. -основний борг, 4
576,14 грн. -пеня, 601,09 грн. -3% річних, 2 319,4 грн. -збитки від інфляції),
яка виникла внаслідок невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань за
договором НОМЕР_2

Ухвалою суду від 27.04.07 р. за
зазначеною вище позовною заявою порушено провадження у справі № 12/231 та
призначено розгляд справи на 23.05.07 р.

Відповідач відзив на позовну заяву
не надав, представника в судове засідання 23.05.07 р. не направив.

Ухвалою суду від 23.05.07 р.
розгляд справи відкладено на 04.07.07 р. в зв'язку з нез'явленням в судове
засідання представника відповідача та неподанням витребуваних доказів.

В судове засідання 04.07.07 р.
відповідач знову не з'явився, письмовий відзив на позов не надав, вимог суду
викладених в ухвалі про порушення провадження у справі від 27.04.07р. та в
ухвалі від 23.05.07 р. не виконав.

Відповідач належним чином
повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського
суду, про час і місце його проведення.

Про причини неявки в судове
засідання повноважного представника відповідача суд не повідомлений. Клопотань
про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній
матеріалами.

Ознайомившись з матеріалами справи,
заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.06.05 р. між Суб'єктом
підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_1 та Суб'єктом підприємницької
діяльності -фізична особа ОСОБА_2 було укладено договір НОМЕР_2 про поставку
товару.

Відповідно до п. 1.1 договору
позивач зобов'язувався поставити, а відповідач прийняти та оплатити товар на
умовах цього договору.

Відповідно до п. 2.1 договору
кількість товару, ціна за одиницю та асортимент вказується в накладній.

Пунктом 3 договору передбачено, що
поставка товару відбувається засобами та за рахунок постачальника, датою
поставки товару вважається день підписання накладних.

Позивач виконав всі зобов'язання по
даному договору, товари обумовлені договором були поставлені згідно з накладних
НОМЕР_3 на суму 8 390,40 грн. та НОМЕР_4 на суму 4 146,96 грн.

Згідно п. 5.1 договору розрахунок
за поставлений товар проводиться протягом десяти діб.

Однак, відповідач в порушення умов
договору, не виконав свого обов'язку, а саме не здійснив оплати за поставлений
товар.

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до
закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 7 ст. 193
Господарського кодексу України не допускаються одностороння відмова від
виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від
виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за
іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов
договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або
інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу
України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або
законом.

Таким чином, позовні вимоги в
частині стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 12 537,36 грн.
обґрунтовані та підлягають задоволенню.

П. 5.2 договору НОМЕР_2
передбачено, що в разі порушення п. 5.1 договору покупець сплачує постачальнику
пеню у розмірі 0, 1% за кожен день прострочки.

Відповідно до ст. 549 Цивільного
кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється
у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен
день прострочення виконання.

Частина 2 ст. 551 Цивільного
кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір
встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Сторони можуть
домовитись про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного
законодавства, крім випадків передбачених законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного
кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки,
встановлені договором або законом зокрема сплата неустойки.

В зв'язку з тим, що взяті на себе
зобов'язання по оплаті поставленого товару відповідач не виконав, він повинен
сплатити позивачу, крім суми основного боргу, пеню відповідно до п. 5.2
договору у розмірі 4 576,14 грн. згідно з розрахунком позивача.

Крім того, згідно зі ст.625 ЦК
України, боржник, який прострочив виконання зобов'язань, повинен сплатити
кредитору суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час
прострочення, а також 3% річних з простроченої суми.

Згідно розрахунку позову розмір 3%
річних становить - 601,09 грн., а збитки від інфляції -2 319,04,56 грн.

Ознайомившись з розрахунком
штрафних санкцій, представленим позивачем, суд задовольняє позовні вимоги
згідно наданого розрахунку.

Згідно з ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач
доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

Таким чином, позовні вимоги
обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 49 ГПК України,
державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу
підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК
України, суд -

В И Р І Ш И
В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізична особа ОСОБА_2 (АДРЕСА_4, інд. ном. НОМЕР_5) на користь Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1) 12
537,36 грн. - основного боргу, 4 576,14 грн. - пені, 601,09 грн. - 3% річних, 2
319,4 грн. збитки від інфляції, 200,34 грн. - витрат по сплаті держмита та 118
грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Після набрання рішенням законної сили
видати наказ.

4.          Рішення може бути оскаржене в апеляційному
порядку протягом 10 днів з дня прийняття.

Суддя
Л.В. Прокопенко