ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" червня 2007 р.  10:20              Справа № АС-41/204-06

вх. № 6466/1-41

Судова колегія господарського суду Харківської області у складі:

Головуючий суддя Мінаєва О.М.

суддя Хачатрян В.С.

суддя Мамалуй О.О.

за участю секретаря судового засідання Данилко В.О.

представників сторін :

позивача - Іващенко І.І. за дор.

відповідача - Ольшанська О.О. за  дор.,

Прокурор - Балаклицький  В.В. посв.

по справі за позовом  ТОВ "Первомайськ-Агро", м. Первомайський

до  Лозівська ОДПІ, м. Лозова

про скасування рішень

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ТОВ "Первомайськ-Агро", м. Первомайський, звернувся до суду з позовом,  в якому просить скасувати повідомлення - рішення Лозівської ОДПІ № /0 від 21.11.2005р., № /0 від 21.11.2005р., /1 від 20.12.2005 р., /1 від 20.12 2005 р., /2 від 27.02.2006 р., /2 від 27.02 2006 р., /3 від 10.05.2006 р., /3 від 10.05.2006 р.

Відповідач позовні вимоги не визнає, посилаючись на обставини, викладені у запереченнях на позов та акті перевірки.

З матеріалів справи судом встановлено, що фахівцями Лозівської ОДПІ Харківської області була проведена комплексна планова документальна перевірка з питань дотримання позивачем вимог податкового та валютного законодавства за період з 01.01.2004 р. по 30.06.2005 р., за результатами якої складено акт перевірки від 09.11.2005 р. № 138/23-104/32359066. На підставі акту перевірки Лозівською   ОДПІ  було прийнято податкові повідомлення - рішення   № 000292301/0    від   21.11.2005 р., яким донараховано податкове зобов’язання з податку на прибуток в сумі 5500, 0 грн. та застосовано штрафні санкції в розмірі 2640, 0 грн. (загальна сума 8140,0 грн.), №/0 від 21.11.2005 р., яким донараховано податкове зобов’язання з податку на додану вартість в сумі 12367, 0 грн. та застосовано штрафні санкції в розмірі 6430, 0 грн. (загальна сума 18797,0  грн.).

Позивач скористався правом адміністративного оскарження та оскаржив повідомлення – рішення, прийняті Лозівською ОДПІ Харківської області. Рішення про результати розгляду первинної скарги № 5584/10/25-005 від 20.12.2005 р. податкові повідомлення - рішення були залишені  без змін, а скарга ТОВ «Первомайськ-Агро» без задоволення. Прийняті податкові повідомлення рішення № /1 від 20.12.2005 р., № /1 від 20.12 2005 р. Рішенням ДПА у Харківській області № 655/10/25-010 від 20.02.2006 р. за результатами розгляду повторної скарги позивача скасовано податкове повідомлення-рішення від 21.11.05 р. № /0 в частині застосування штрафної санкції в розмірі 246,5 грн. та в цій частині рішення від 20.12.2005 р. № 5584/10/25-005, в іншій частині податкові повідомлення-рішення та рішення за результатами розгляду первинної скарги залишено без змін. Прийняті податкові повідомлення – рішення № /2 від 27.02.2006 р., № /2 від 27.02 2006 р. Рішенням ДПА України № 4848/6/25-0515 від 08.04.2006 р. повторну скаргу ТОВ «Первомайськ-Агро» залишено без задоволення, а податкові повідомлення-рішення та рішення про результати розгляду скарг - без змін. Прийняті податкові повідомлення-рішення № /3 від 10.05.2006 р., № /3 від 10.05.2006 р.

Як  вбачається з акту, в ході документальної перевірки встановлено, що у січні-березні 2005 р. позивачем занижено податкові зобов’язання по ПДВ за рахунок заниження бази оподаткування на різницю між сумами наданих послуг по прийманню, очистці, сушці, зберіганню, відвантаженню зернових культур та соняшника, визначених виходячи з їх договірної вартості, за договорами складського зберігання зерна та соняшника, укладеними з юридичними та фізичними особами та фактичними витратами підприємства, пов’язаними з їх виконанням (наданням) на загальну суму 7241,0 грн.

Статтею 9 Закону України "Про Державний бюджет України на 2005 рік" від визначено, що база оподаткування податком на додану вартість операцій з товарів (робіт, послуг) визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, визначеної за вільними або регульованими цінами (тарифами), але не нижче ніж фактичні на їх виготовлення (придбання). П. 31 ст. 73 Закону України "Про Державний бюджет України на 2005 рік" з приведення окремих норм законів у відповідність з бюджетним законодавством зупинено дію п. 4.1 с. 4 Закону України "Про податок на додану вартість" .

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на ст. 2 Бюджетного кодексу України, у відповідності до якої Закон про Державний бюджет України - це закон, який затверджує повноваження органам державної влади здійснювати виконання Державного бюджету України протягом бюджетного періоду. Тобто закон України про державний бюджет регулює правовідносини, які не пов’язані з порядком обчислення, справляння певних видів податків і зборів, ставки зазначених податків та механізм їх справляння. Таким чином на думку позивача, Закон України "Про державний бюджет на 2004 р.", на відміну від Закону України "Про податок на додану вартість", не можна вважати "законом з питань оподаткування", і, виходячи з викладеного в  ньому  не може  визначатись  база  оподаткування  податком  на додану вартість.

Суд зазначає, що ст. 4 Закону України  "Про податок на додану вартість" містить застереження, що дію п. 4.1 ст. 4 зупинено на 2005 рік  згідно  із  Законом України "Про Державний бюджет України на 2005 рік".

Крім того, позивач посилається на ст. 7 Закону України "Про систему оподаткування" відповідно до якої зміна   податкових ставок і механізм справляння податків і зборів (обов'язкових платежів) не можуть запроваджуватися Законом України про Державний бюджет на відповідний рік. Таким чином, при визначенні бази оподаткування податком на додану вартість слід керуватися виключно Законом України "Про податок на додану вартість", відповідно до якого база оподаткування операцій з поставки товарів (робіт, послуг) визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості.           Суд зазначає, що такі твердження позивача не приймаються судом, оскільки позивачем перевагу надано Закону "Про систему оподаткування" та Бюджетному кодексу які в спірних правовідносинах є загальними. Перевагу ж мають спеціальні закони. Такими за наведених обставин є Закон України "Про податок на додану вартість" та Закон України «Про державний бюджет України на 2005 р. Слід відмітити, що Закон України "Про Державний бюджет України на 2005 рік" не скасовано та не визнано неконституційним у передбаченому чинним законодавством порядку.

П. 11. Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затв. наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 р. № 318 передбачено, що собівартість реалізованої продукції (робіт, послуг) складається із виробничої собівартості продукції (робіт, послуг), яка була реалізована протягом звітного періоду, нерозподілених постійних загально виробничих витрат і поверх нормативних виробничих витрат. До виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) включаються прямі матеріальні витрати, прямі витрати на оплату праці, інші прямі витрати, змінні загально-виробничі і постійні розподілені загально виробничі витрати.

Перелік і склад калькуляційних статей виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) і встановлюється підприємством.

Відповідач посилається на те,  що при складанні розрахунків занижених сум ПДВ на різницю між сумами наданих послуг та фактичними витратами підприємства, пов’язаними з наданням (собівартістю), наведених у додатках № 6,7,8,9,10 до акту перевірки, враховано перелік і склад калькуляційних статей виробничої собівартості послуг, встановлених підприємством:  загальні суми витрат у розрахунках, складених податковою інспекцією, дорівнюють загальним сумам собівартості послуг, визначених підприємством у бухгалтерському обліку по кожному виду послуг окремо.

Відповідно до ст. 1 Бюджетного кодексу визначено, що цей Кодекс регулює відносини, які виникають у процесі складання, розгляду, затвердження, виконання бюджетів та розгляду звітів про їх виконання, а також контролю за виконанням Державного бюджету України та місцевих бюджетів. Згідно з абз. 1 п.2 ст.4 глави 1 розділу 1 Бюджетного кодексу  при здійсненні   бюджетного   процесу   в   Україні   положення   нормативно-правових   актів застосовуються лише в частині, в якій вони не суперечать положенням Конституції України, Кодексу та закону про Державний бюджет України. Таким чином, пріоритет над іншими нормами законодавства має Закон України "Про державний бюджет України на 2005 рік".

Також, документальною перевіркою ТОВ "Первомайськ-Агро" також встановлено порушення вимог п. 4.2 статті 4 Закону України «Про податок на додану вартість", а саме заниження бази оподаткування податком на додану вартість на суми безоплатно наданих по   переоформленню   (з   видачею   нових   складських   квитанцій) підприємству з іноземними інвестиціями "Серна" за договорами складського зберігання зерна та соняшника. Позивачем занижено податкові зобов'язання по ПДВ на загальну суму 63,00 грн., що складається з           заниження бази оподаткування ПДВ на суми безоплатно наданих юридичним та фізичним особам по прийманню зернових культур і соняшника, які у подальшому продали (іншим чином відступили) ТОВ "Первомайськ-Агро" зернові культури та насіння соняшника, зерно яких ТОВ "Первомайськ-Агро, в подальшому, у межах договору комісії № Р-090-04/-К/3/2004 від 14.07.2004р., надав підприємству з іноземними інвестиціями «Серна», що призвело до заниження податкових зобов'язань по ПДВ на загальну суму 5062,56 грн.

За період, охоплений перевіркою, ТОВ "Первомайськ-Агро" надало підприємству з іноземними інвестиціями "Серна" складські квитанції у кількості 75 штук без вимоги їх оплати. Також перевіркою встановлено, що ТОВ "Первомайськ-Агро" укладені договори складського зберігання зерна та соняшника з юридичними та фізичними особами, відповідно до яких  "Первомайськ-Агро" виступає "Зерновим складом", а юридичні чи фізичні особи – «Поклажодавцем". В розділі "Взаєморозрахунки сторін", договорів передбачено, у випадку, якщо "Поклажодавець" протягом строку зберігання продає (іншим чином відступає)   зерно   "Зерновому   складу",   "Зерновий   склад"   не   нараховує «Поклажодавцю" витрати по прийманню такого зерна, а якщо ці витрати  вже оплачені «Поклажодавцем" - повертає "Поклажодавцю" сплачені кошти. Тобто ТОВ "Первомайськ-Агро" надав юридичним та фізичними особам, які продали (іншим чином відступили) зерно ТОВ "Первомайськ-Агро", послуги по прийманню такого.

Також, при перевірці встановлено, що ТОВ "Первомайськ-Агро" порушено п. 4.1. ст. 4 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", а саме заниження нарахованих сум валових доходів: на суми безоплатно наданих послуг по переоформленню, з видачею нових складських квитанцій (за 1 складську квитанцію) підприємству з іноземними інвестиціями "Серна» за договорами складського зберігання зерна та соняшника на загальну суму 315,00 грн.; на суми безоплатно наданих юридичним/фізичним особам послуг по прийманню зерна / соняшника, які у подальшому продали (іншим чином відступили) ТОВ "Первомайськ-Агро" зернові культури та насіння соняшника на загальну суму 25312,59 грн.

Відповідно до п. 4.1. статті 4 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств",  валовий дохід включає  загальні доходи від продажу товарів (робіт, послуг).           Відповідно до  пункту 1.23. ст. 1. Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" безоплатно надані товари (роботи, послуги) - це товари, що надаються платником податку згідно з договорами дарування, іншими договорами, які не передбачають грошової або іншої компенсації вартості таких матеріальних і нематеріальних активів чи їх повернення, або без укладання таких угод; роботи та послуги, які надаються платником податку без вимоги про компенсацію їх вартості. Згідно п. 1.31. статті 1. Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" продаж товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами ... за плату або компенсацією, а також операції з безоплатного надання товарів; продаж результатів робіт (послуг) - будь-які операції цивільно-правового характеру з надання результатів робіт (послуг)... за компенсацію, а також операції з безоплатного надання товарів робіт (послуг). Вказане порушення відповідачем  встановлено та розраховано на підставі тарифів на послуги, затверджені керівником підприємства позивача. Таким чином, безоплатно надані послуги для сторони, що їх передає підлягають включенню в валові доходи  на дату фактичного надання результатів робіт (послуг).

З матеріалів справи вбачається, що за перевіряємий період ТОВ "Первомайськ-Агро" здійснило придбання товару (пшениці, ячменя, соняшника) у юридичних та фізичних осіб у наступних розмірах. З власником зерна, які завозили на територію ТОВ «Первомайськ - Агро» товар з метою зберігання або продажу, був укладений договір складського зберігання, в якому  встановлено тарифи на послуги з приймання, очистки, сушки, зберігання, відвантаження, переоформлення. Тому суд не приймає пояснення позивача стосовно того, що зниження загальної вартості комплексу послуг ТОВ «Первомайськ - Агро» по зберіганню зерна на суму, що еквівалентна вартості послуг по прийманню зерна за умови відчуження (передачі іншим способом) такого зерна «Зерновому складу» є визначеною маркетинговою політикою товариства, спрямованою на залучення та підтримання зацікавленості виробників продавати зерно саме ТОВ «Первомайськ-Агро».

Таким чином, суд вважає, що встановлене відповідачем порушення щодо не нарахування послуг по прийманню зерна у юридичних та фізичних осіб, які продали, або відступили зерно ТОВ "Первомайськ-Агро", та порушення у зв’язку з цим Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" та Закону України «Про податок на додану вартість»  відповідає фактичним обставинам справи.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 7, 8, 86, 94, 160 - 163  Кодексу адміністративного судочинства України , колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

В позові відмовити.

На постанову через суд першої інстанції може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складання постанови у повному обсязі.

Апеляційна скарга може бути подана через суд першої інстанції протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Копія апеляційної скарги одночасно направляється до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для подачі заяви про апеляційне оскарження.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Повний текст постанови виготовлений 22.06.2007 р.

Головуючий суддя                                                                     Мінаєва О.М.

суддя           Хачатрян В.С.

суддя           Мамалуй О.О.