ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26.07.2007
Справа № 3/175

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Євстигнеєва
О.С.- доповідача,

суддів: Лотоцької Л.О., Бахмат Р.М.

при секретарі: Ролдугіній Н.В.

за участю представників:

позивача: ОСОБА_2-
фізична особа -підприємець.

ОСОБА_3- предст., дов.НОМЕР_1
від 04.05.2006 року.

відповідачів: 1.
ОСОБА_4- предст., дов.НОМЕР_2 від 18.04.2007 року.

2. Не явився

третіх осіб: 1. Не
явився

2. Не
явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 (м. Кіровоград)
на рішення господарського суду Кіровоградської області від 16.04.2007 року по
справі №3/175

за позовом:
фізичної особи -підприємця ОСОБА_2 (м. Кіровоград)

до: 1. Фізичної
особи -підприємця ОСОБА_1 (м. Кіровоград)

2. Квартирно-експлуатаційного
відділу м. Кіровограда

треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: 1. Дочірнє
підприємство державної компанії „Укрспецекспорт” „Державне госпрозрахункове
зовнішньоторговельне підприємство „СпецТехноЕкспорт” (м. Київ)

2. Міністерство
оборони України в особі Департаменту будівництва та відчуження фондів (м. Київ)

про:
визнання недійсним договору оренди, додаткової угоди до нього, усунення
перешкод у користування та розпорядженні майном шляхом виселення

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Кіровоградської області від 16.04.2007 року по справі №3/175 (суддя Болгар
Н.В.) були задоволені позовні вимоги фізичної особи -підприємця ОСОБА_2 (м.
Кіровоград) до фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 (м. Кіровоград) і
квартирно-експлуатаційного відділу м. Кіровограда, за участю третіх осіб, які
не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: дочірнього
підприємства державної компанії “Укрспецекспорт” “Державне госпрозрахункове
зовнішньоторговельне підприємство “СпецТехноЕкспорт” (м. Київ) і Міністерства
оборони України в особі Департаменту будівництва та відчуження фондів (м. Київ)
про:

- визнання недійсними договору
оренди НОМЕР_3 від 19.12.2003р. і додаткової угоди до нього від 18.09.2005р.,
укладених Кіровоградською квартирно-експлуатаційною частиною Південного
оперативного командування, правонаступником якої є квартирно-експлуатаційний
відділ м. Кіровограда і підприємцем ОСОБА_1 щодо оренди частини нежитлової
будівлі розміром 33,5 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1;

- усунення перешкод у користуванні
і розпорядженні підприємцем ОСОБА_2 (м. Кіровоград) частиною нежитлової будівлі
площею 33,5 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 шляхом негайного виселення із такої
будівлі приватного підприємця ОСОБА_1 (м. Кіровоград).

Крім того, зазначеним рішенням з
відповідача-1 і відповідача-2 на користь позивача стягнуто по 42 грн. 50 коп.
державного мита і по 59 грн. витрат на оплату послуг по інформаційно-технічному
забезпеченню судового процесу.

Не погоджуючись з рішенням суду,
відповідач-1 -фізична особа -підприємець ОСОБА_1  (м. Кіровоград) подав апеляційну скаргу, у
якій просить скасувати рішення господарського суду Кіровоградської області від
16.04.2007 року по справі №3/175. Скаржник вважає, що судове рішення прийнято з
порушенням норм матеріального та процесуального права. Так представник
відповідача-1 05.03.2007 року було заявлено клопотання про зупинення
провадження у справі  у зв'язку з
розглядом місцевим судом Ленінського району м. Кіровограда адміністративної
справи за позовом до приватного нотаріуса ОСОБА_5 про визнання нечинною нотаріальної
дії, вчинену при укладенні договору купівлі-продажу, але суд у порушення ст.79
ГПК України провадження у справі не зупинив. Крім того, судом не встановив
обставини щодо підстав захисту прав і інтересів позивача та не врахував, що у
справі відсутні докази чинення перешкод відповідачем щодо використання об'єктів
оренди позивачем за цільовим призначенням. Судом було прийнято оспорюване
рішення без виклику сторін у судове засідання, що є безумовною підставою для
скасування судового рішення. 03.07.2007 року від скаржника надійшло уточнення до
апеляційної скарги, у якому заявник пояснив порядок, у якому укладався
оспорюваний договір оренди.

Відповідач-2
-квартирно-експлуатаційний відділ м. Кіровограда -у відзиву на апеляційну
скаргу пояснив, що не має заперечень на апеляційну скаргу відповідача-1 і
просив розглянути справу без участі його представника у зв'язку з відсутністю
коштів на відрядження. 25.07.2007 року від відповідача-2 надійшла заява, у якій
він вдруге просить розглянути справу без участі його представника. Оскільки
матеріали справи є достатніми для перегляду справи по суті, справа
переглядалася без участі представника відповідача-2 за наявними у справі
матеріалами.

Позивач -фізична особа -підприємець
ОСОБА_2 -у відзиву на апеляційну скаргу і представник позивача у судовому
засіданні пояснив, що статтею 104 ГПК України встановлений вичерпний перелік
підстав для скасування або зміни рішення суду першої інстанції. Скаржник не
навів жодного випадку порушення судом норм матеріального права, не спростував
висновки оскаржуємого рішення. Сторони приймали участь у кожному засіданні по
справі, суд повно і об'єктивно дослідив всі обставини справи та надав сторонами
можливість довести свої вимоги і заперечення по справі, тому прийняте судом
рішення слід залишити без зміни.

Треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - дочірнє підприємство
державної компанії „Укрспецекспорт” „Державне госпрозрахункове
зовнішньоторговельне підприємство „СпецТехноЕкспорт” (м. Київ) і Міністерство
оборони України в особі Департаменту будівництва та відчуження фондів (м. Київ)
-у судове засідання не явилися, відзив на апеляційну скаргу не надали, хоча
були належним чином повідомлені про дату, час і місце проведення судового
засідання (повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення
№№10079727, 10079719). Беручи до уваги, що неявка представників третіх осіб не
перешкоджає перегляду справи по суті, матеріали справи є достатніми для
вирішення спору, справа переглядалася без участі представників третіх осіб за
наявними у справі матеріалами.

У судовому засіданні була оголошена
вступна та резолютивна частина постанови Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Вислухав представників позивача і
відповідача-1, переглянувши матеріали справи, Дніпропетровський апеляційний
господарський суд встановив, що 12.01.2006 року дочірнє підприємство державної
компанії "Укрспецекспорт" "Державне госпрозрахункове
зовнішньоторговельне підприємство "СпецТехноЕкспорт" (продавець) та
фізична особа -підприємець ОСОБА_2 (покупець) уклали договір купівлі-продажу
нежитлової будівлі, який нотаріально посвідчений 12.01.06 року і зареєстрований
у реєстрі за № 16.

Підставою для укладення зазначеного
договору були: договір "на реалізацію військового майна" від 02.11.05
№ SТЕ-2-127-Д/к-2005-98, укладений між дочірнім підприємством державної
компанії "Укрспецекспорт" "Державне госпрозрахункове
зовнішньоторговельне підприємство "Спецехноекспорт" (комісіонер) та
Міністерством оборони України в особі уповноваженого офіцера відділу реалізації
військового майна   Департаменту
будівництва та відчуження фондів (комітент) та рішення, прийняте 24.12.05 за
результатами засідання конкурсної комісії дочірнього підприємства державної
компанії "Укрспецекспорт" "Державне госпрозрахункове
зовнішньоторговельне підприємство "СпецТехноЕкспорт" з продажу
нерухомого військового майна, оформленого протоколом № 0/2, яким визначено
переможця конкурсу з продажу нерухомого військового майна, що знаходиться на
балансі Міністерства оборони України за адресою: АДРЕСА_1, військове містечко №
76, будівля № 334, загальною площею 98,1 кв. м. -підприємця ОСОБА_2.

Згідно умов пунктів 1.2, 1.3, 1.4
названого договору купівлі-продажу нежитлова будівля, яка відчужується за цим
договором відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно
№9441919, наданого ОКП "Кіровоградське ООБТІ" 27.12.05 має
реєстраційний № 13071891, належить Державі України в особі Верховної Ради
України та знаходиться в оперативному управлінні Міністерства оборони України
на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого
виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради 06.12.05, за свідченням
продавця предмет договору, на момент його укладання нікому іншому не проданий,
не подарований, не заставлений, не обтяжений боргом, не відчужений іншим
способом, у спорі та під арештом не перебуває, відносно нього не укладено
будь-яких договорів з відчуження чи щодо користування з іншими особами.

Правомірність зазначеного договору
і відповідність його чинному законодавству України підтверджено рішенням
господарського суду Кіровоградської області по справі №2/112 від 01.06.2006
року та постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від
07.09.2006 року по цій же справі.

Таким чином, позивач є власником
об'єкта нерухомості, придбаного ним за договором від 12.01.2006 року.

З кінця 2003 року частину приміщень
(об'єкта нерухомості), придбаного підприємцем ОСОБА_2 у власність, займає
підприємець ОСОБА_1 з метою торгівлі піротехнічними засобами. Підставою, за
якою відповідач-1 користувався частинами приміщень, був договір оренди НОМЕР_3
від 19.12.2003 року нерухомого військового майна, розташованого в
Кіровоградському гарнізоні за адресою: АДРЕСА_1, який укладений між
Кіровоградською квартирно-експлуатаційною частиною Південного оперативного
командування і приватним підприємцем ОСОБА_1 і згідно з яким предметом договору
є оренда (строкове платне користування) нерухомим військовим майном -
нежитловим приміщенням будівлі за генеральним планом № 334 (магазин) загальною
площею 33,5 кв. м., розташованому у військовому містечку № 7 м. Кіровограда
строком на 5 років та додаткова угода до цього договору оренди  від 18.09.05, якою внесені зміни щодо строку
договору оренди - на 30 років.

Орендована за договором від
19.12.2003 року площа згідно договору від 12.01.2006 року перейшла у власність
позивача.

Місцевий господарський суд,
розглядаючи позов по суті, правомірно зазначив, що оскільки позивач набув право
власності на нерухоме майно, до нього перейшли всі права  наймодавця (орендодавця) за договором оренди
НОМЕР_3 від 19.12.03 року, в тому числі і право заперечувати його дійсність.

Згідно ч.3 ст.1 Закону України „Про
оренду державного та комунального майна”, закріпленого за військовими
частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України та інших
утворень відповідно до законів України військових формувань, які ведуть його
облік у спеціальному порядку, регулюються цим Законом з урахуванням
особливостей, передбачених Законом України "Про господарську діяльність у
Збройних Силах України".

Відповідно до ст. 7 Закону України
"Про господарську діяльність у Збройних Силах України" військові
частини можуть передавати без шкоди бойовій та мобілізаційній готовності
закріплене за ними рухоме та нерухоме військове майно в оренду юридичним та
фізичним особам; порядок надання дозволу військовим частинам про передачу
закріпленого за ним рухомого та нерухомого майна в оренду встановлюється
Кабінетом Міністрів України; передача військового майна в оренду юридичним і
фізичним особам здійснюється виключно на конкурсній основі з урахуванням
необхідності підтримання на належному рівні бойової та мобілізаційної
готовності; умови та порядок проведення конкурсів визначаються Фондом
державного майна України за погодженням Кабінету Міністрів України; оцінка
вартості майна, що підлягає передачі в оренду, проводиться комісіями, до складу
яких входять фахівці (уповноважені особи) Міністерства оборони України або
іншого органу військового управління та Фонду державного майна України чи його
регіонального відділення (представництва) за методикою, що затверджується
Кабінетом Міністрів України; акт оцінки майна, яке передається в оренду,
погоджується з  Фондом державного майна
України чи його регіональним відділенням (представництвом) і затверджується
Міністерством оборони України.

Із редакції  п. 1.1 договору оренди  № 105 від 19.12.03 вбачається, що нерухоме
майно знаходиться та обліковується на балансі в Кіровоградській КЕЧ району і
дозвіл на укладання договору оренди на 5 років з підприємцем ОСОБА_1 будівлі (інв.
№ 334) площею 33,5 кв. під магазин непродовольчих товарів у АДРЕСА_1 наданий
Головним квартирно-експлуатаційним управлінням Міністерства оборони України як
уповноваженим Міноборони органу військового управління наданий начальнику
Кіровоградського КЕЧ району. Разом з тим, підстави для самостійного вирішення
орендодавцем питання про внесення змін до умов договору щодо строку оренди з 5
років до 30 років відповідачами до господарському суду надані не були. Не були
також надані докази закріплення названого майна або його частини за
Кіровоградською КЕЧ району Південного оперативного командування або КЕВ в м.
Кіровоград.

Крім того, суд також обґрунтовано
зазначив, що в силу ст. 3 Закону України "Про правовий режим майна у
Збройних Силах України", військове майно закріплюється за військовими
частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління (з урахуванням
особливостей, передбачених частиною другою цієї статті); облік, інвентаризація,
зберігання, списання та передача військового майна здійснюється у спеціальному
порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України. Дані про інвентаризацію
майна, переданого підприємцю ОСОБА_1 за договором оренди № 105 від 19.12.03, в
підтвердження факту закріплення його за Кіровоградською КЕЧ району (в
подальшому за КЕВ м. Кіровоград), передбачені у ст. 5 названого Закону КЕВ м.
Кіровограда відсутні і надані не були. Головне квартирно-експлуатаційне
управління Міністерства оборони України, яким за вих. №144/1/6/2772 від
19.12.03 Кіровоградській КЕЧ району повідомлялося про відсутність заперечень на
передачу в оренду нерухомого майна та надавався начальнику КЕЧ району дозвіл на
підписання проектів договорів оренди, не є юридичною особою, його начальник має
право укладати від імені Міністерства оброни України у відповідності до чинного
законодавства від імені Міністерства оборони України за довіреністю договори, в
тому числі, договори оренди рухомого та нерухомого майна, що перебуває на
обліку (балансі) в КЕУ. Тобто, договори оренди майна, яке перебуває на балансі
(обліку) квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України, за
довіреністю Міністерства оборони України, може укладати начальник такого
управління. Докази того, що Міністерством оборони України начальнику Головного
квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України видавалася
довіреність на право укладання договору оренди нерухомого майна у м.
Кіровограді по вул. Короленко, наявність у цій довіреність права переуступки
повноважень іншим особам, зокрема начальнику Кіровоградської КЕЧ району, право
укладати (підписувати) договори (договір) оренди нерухомого майна, відсутні.
Фактично відсутні докази наявності у начальника КЕЧ Південного оперативного
командування права на укладання договору оренди НОМЕР_3 від 19.12.03, та права
на внесення до нього змін, доповнень, укладання додаткових угод.

Не були надані як до місцевого так
і до апеляційного господарського суду докази оцінки вартості майна, яке
передається в оренду  за методикою, що
затверджується Кабінетом Міністрів України та докази наявності у
Кіровоградської КЕЧ району, її начальника будь-яких повноважень щодо проведення
оцінки вартості майна і акт оцінки майна, яке передається в оренду, погоджений
з Фондом державного майна України чи його регіональним відділенням
(представництвом) і затверджений Міністерством оборони України.

Місцевий господарський суд також
обґрунтовано зазначив, що при передачі майна в оренду відповідачем-2 були
порушені п.п. 4, 10, 11, 12 "Порядку надання дозволу військовим частинам
Збройних сил на передачу закріпленого за ними рухомого та нерухомого майна в
оренду", який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від
11.05.2000 року №778 і визначає процедуру надання дозволу, про який йдеться у
ст.7 Закону України "Про господарську діяльність у Збройних Силах
України".

Зазначені обставини були достатніми
для задоволення позовних вимог.

Доводи скаржника про порушення
судом процесуального права, а саме не задоволення клопотання про зупинення
провадження у справі, не є обґрунтованими, оскільки в силу ч.1 ст.79 ГПК
України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості
розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що
розглядається іншим судом. Встановивши, що матеріали справи є достатніми для її
розгляду, суд правомірно відмовив у задоволенні клопотання про зупинення
провадження у справі.

На підставі вищевикладеного,
керуючись ст.ст. 103-105 ГПК України, Дніпропетровський апеляційний
господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи
-підприємця ОСОБА_1 (м. Кіровоград) залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Кіровоградської області від 16 квітня 2007 року по справі №3/175 залишити без
зміни.

Головуючий
О.С.Євстигнеєв

Судді:
Л.О.Лотоцька

Р.М.Бахмат

(постанова виготовлена у повному
обсязі 30.07.2007 року)

З оригіналом згідно.

Помічник судді
М.В. Юрченко

30.07.2007р.