ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08.06.07 р.                                                                               Справа № 36/25

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Будко Н.В.

при секретарі судового засідання Крючковой К.М.

розглянувши матеріали справи за позовом Обласного комунального підприємства „Донецьктеплокомуненерго” м.Донецьк в інтересах Виробничої одиниці „Слов”янськтепломережа” м.Слов”янськ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю „Інноваційна фірма „Системотехніка” м.Слов”янськ

про стягнення 11 452грн. 14коп.

за участю:

представників сторін:

від позивача:  Титаренко О.Л. по дов. №юр/6010 від 29.12.06р.;

від відповідача: не з”явився;

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Обласне комунальне підприємство „Донецьктеплокомуненерго” м.Донецьк в особі Виробничої одиниці „Слов”янськтепломережа” м.Слов”янськ, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю „Інноваційна фірма „Системотехніка” м.Слов”янськ, про стягнення заборгованості за надані послуги по теплопостачанню в сумі 7 288грн. 85коп., пені в сумі 4 075грн. 64коп., суми інфляції 64грн. 93коп., 3% річних в сумі 22грн. 72коп.

У ході розгляду спору позивач згідно ст. 22 Господарського процесуального кодексу України уточнив позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача основний борг 7 288грн. 85коп., суму інфляції 53грн. 93коп., пеню в сумі 4 057грн. 30коп. та 3% річних в сумі 21грн. 21коп.

Суд розглядає вимоги позивача з урахуванням останніх уточнень.

В обґрунтування вимог посилається на договір №420 від 01.10.2001р., акт від 19.10.2006р., рахунки, досудове попередження №011/0029 від 04.01.2007р.

Відповідач у судове засідання не з’явився, заявлені вимоги не оспорив, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином.

Оскільки про час і місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, неможливість присутності в судовому засіданні представника документально підтверджена не була, в матеріалах справи достатньо документів та доказів для вирішення спору по суті, господарський суд вважає можливим розглянути справу відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази судом ВСТАНОВЛЕНО:

01.10.2001р. сторони уклали договір №470 на постачання теплової енергії.

Відповідно до п.1.2 договору позивач взяв на себе зобов’язання постачати відповідачу теплову енергію для всіх об’єктів загальною площею 171,1м.кв., а відповідач зобов’язався оплачувати теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

Пунктом 1.5 договору передбачена межа балансової належності – приміщення є вбудованим у житловий будинок, межею балансового розмежування теплових мереж між позивачем та власником будівлі є зовнішній зріз будівлі.

На виконання умов договору позивач надав відповідачу послуги з теплопостачання у період з 19.10.2006р. по 01.04.2007р., що підтверджується актом від 19.10.2006р.

Рішенням виконавчого комітету Слов’янської міської ради від 28.08.2006р. №529 погоджені з 01.09.2006р. тарифи на послуги з теплопостачання та тарифи на послуги по гарячому водопостачанню, що надаються підприємством „Донецьктеплокомуненерго” для бюджетних установ, організацій та інших споживачів, розташованим на території міста, згідно з додатком №1.

Відповідно додатку №1 до рішення виконавчого комітету Слов’янської міської ради від 28.08.2006р. №529 для підприємства відповідача встановлений тариф на послуги з теплопостачання в сумі 7,10грн. за 1м.кв. загальної площі без урахування ПДВ та 8,52грн. за 1 м.кв. загальної площі з урахуванням ПДВ, за 1Гкал – 230,24грн. без урахування ПДВ та 276,29грн. з урахуванням ПДВ, за 1 1м.куб. гарячої води – 13,80грн. без урахування ПДВ та 16,56грн. з урахуванням ПДВ.

Листом №09/4737 від 08.09.2006р. позивач згідно п.4.2.3 договору повідомив відповідача про те, що згідно Постанови НКРЕ від 08.06.2006р. №736 „Про підвищення тарифів на природний газ для підприємств комунальної теплоенергетики, який споживається на виробництво теплової енергії для населення, бюджетних організацій та інших споживачів”, який діє з 01.06.2006р., постанови НКРЕ №589 від 23.05.2006р. про тарифи на послуги з транспортування природного газу, а також рішення Виконавчого комітету Слов’янської міської ради „Про погодження тарифів на послуги теплопостачання” №530 від 28.08.2006р. для населення та №529 від 28.08.2006р. для бюджетних установ та інших споживачів з 5 жовтня вводяться нові тарифи на послуги теплопостачання: 7,10грн. за 1м.кв. загальної площі без урахування ПДВ та 8,52грн. за 1 м.кв. загальної площі з урахуванням ПДВ, за 1Гкал – 230,24грн. без урахування ПДВ та 276,29грн. з урахуванням ПДВ, за 1 1м.куб. гарячої води – 13,80грн. без урахування ПДВ та 16,56грн. з урахуванням ПДВ.

Згідно п.6.2 договору розрахунковим періодом є календарний місяць.

Для оплати наданих послуг з теплопостачання позивач виставив рахунки №470 за жовтень 2006р. на суму 611грн. 33коп., за листопад 2006р. на суму 1 457грн. 77коп., за грудень 2006р. на суму 1 457грн. 77коп., за січень 2007 р. на суму 1 457грн. 77коп., за лютий 2007р. на суму 1 457грн. 77коп., за березень 2007р. на суму 1 457грн. 77коп., а всього на суму 7 900грн. 18коп., які відповідачем  були отримані, про що свідчить підпис представників відповідача на вказаних рахунках.

Однак взяті на себе договірні зобов’язання відповідач виконав частково, надані позивачем послуги оплатив в сумі 611грн. 33коп.

Відповідач не представив доказів погашення залишку боргу в сумі 7 288грн. 85коп., у зв’язку з чим суд робить висновок, що зобов’язання відповідача перед позивачем на момент прийняття рішення суду залишилось невиконаним, що є порушенням вимог статей  525 та 526 Цивільного кодексу України, які передбачають, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, причому одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

За таких обставин, враховуючи те, що факт заборгованості підтверджений матеріалами справи, договором №420 від 01.10.2001р., актом від 19.10.2006р., рахунками, досудовим попередженням №011/0029 від 04.01.2007р.,  суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості в сумі 7 288грн. 85коп. обґрунтовані, доведені належним чином та підлягають задоволенню.

Також, згідно ст. 625 ЦК України, прострочення відповідачем грошового зобов’язання тягне за собою обов’язок сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних з простроченої суми.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок, відповідно до якого 3% річних складають 21грн. 21коп., а сума інфляції – 59грн. 93коп., з огляду на наявність заборгованості, суд вважає вимоги позивача в цій частині обґрунтованими, доведеними належним чином та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 1% за кожен день прострочення відповідно до Закону України „Про відповідальність суб’єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання при будинкових територій” та п.7.2.3 договору  в сумі 4 057,30грн.

Однак суд вважає, що позивач при розрахунку невірно застосував розмір пені  - 1% за кожен день прострочення, оскільки це суперечить Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань”.

Так, статтею 3 вказаного Закону встановлено, що розмір пені (штрафних санкцій), не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла у період, за який стягується пеня.

Перевіривши арифметично наданий позивачем розрахунок суд дійшов висновку, що сума нарахованої пені перевищує подвійну ставку Національного банку України, яка є граничним розміру пені і може бути стягнута за прострочку виконання грошового зобов’язання.

У зв’язку з цим суд вимоги позивача в частині стягнення пені задовольняє частково, та стягує з відповідача пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення в сумі 188грн. 94коп.

Судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача пропорційно задоволеній частині позову.

На підставі вищенаведеного, згідно  ст. ст. 509, 525, 526, 614, 625, п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, с керуючись ст. ст. 33, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України суд,-

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позов Обласного комунального підприємства „Донецьктеплокомуненерго” м.Донецьк в інтересах Виробничої одиниці „Слов”янськтепломережа” м.Слов”янськ до Товариства з обмеженою відповідальністю „Інноваційна фірма „Системотехніка” м.Слов”янськ про стягнення  11 452грн. 14коп.

Стягнути з  Товариства з обмеженою відповідальністю „Інноваційна фірма „Системотехніка” (84109, м.Слов”янськ, вул. Свердлова,23, р/р7 в УСБ м.Слов”янська, МФО 334226) на користь Виробничої одиниці „Слов”янськтепломережа” Обласного комунального підприємства „Донецьктеплокомуненерго” (84122, м.Слов”янськ, вул. Іскри,5, р/р1812 у ПІБ м.Слов”янська, МФО 334561) основний борг в сумі 7 288грн. 85коп.,  суму інфляції 59грн. 93коп., 3% річних в сумі 21грн. 21коп., пеню в сумі 188грн. 94коп., держмито в сумі 75грн. 58коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 77грн. 88коп.

Видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя