СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

07 вересня 2007 року

Справа № 20-12/151

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді
Волкова К.В.,

суддів
Дугаренко О.В.,

Фенько Т.П.,

секретар судового засідання                                        Рєвєнко М.Ю.

за участю:

прокурора: не з'явився;

представників сторін:

позивача: Запорожець
Леся Василівна, довіреність №31/10-011/2006 від                                    09.10.06;

відповідача:
не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у Гагарінському районі міста Севастополя на
постанову господарського суду міста Севастополя від 02 липня 2007 року (суддя
І.А. Харченко) у справі № 20-12/151

за позовом  Прокурора Гагарінського району міста
Севастополя (вул. Корчагіна, 16, Севастополь, 99014)

в інтересах держави в особі
Державної податкової інспекції у Гагарінському районі міста Севастополя (вул.
Пролетарська, 24, Севастополь, 99014)

до суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

про стягнення заборгованості перед
бюджетом в сумі 340,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Гагарінського
району міста Севастополя звернувся в інтересах держави в особі Державної
податкової інспекції у Гагарінському районі міста Севастополя до господарського
суду Автономної Республіки Крим з позовом про стягнення з суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 заборгованості перед бюджетом в сумі 340,00
грн.

Постановою господарського
суду міста Севастополя від 02 липня 2007 року (суддя І.А. Харченко) у справі №
20-12/151 у задоволенні позову відмовлено. Постанова суду мотивована тим, що не
має правових підстав для стягнення з відповідача суми заборгованості.

Не погодившись з постановою
господарського суду першої інстанції, Державна податкова інспекція в у
Гагарінському районі міста Севастополя звернулась до Севастопольського
апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить
постанову суду скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
суд першої інстанції під час розгляду спору неправильно застосував норми
матеріального права.

Розпорядженням першого
заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду Видашенко
Т.С.. від 04.09.2006 року у зв'язку з відпусткою у складі колегії було замінено
суддю Гадову О.Г. на суддю Фенько Т.П.

У судовому засіданні
04.09.2007 року представник податкової інспекції підтримав вимоги апеляційної
скарги, прокурор та відповідач у судове засідання не з'явились, про час та
місце слухання справи повідомлені належним чином.

У судовому засіданні
оголошувалась перерва до 07.09.2007 року.

Переглянувши постанову суду
першої інстанції відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного судочинства
України, судова колегія встановила наступне.

Державною податковою
інспекцією у Гагарінському районі міста Севастополя було проведено перевірку з
контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та
безготівкового обігу суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1. По
результатах перевірки був складений акт НОМЕР_1.

Перевіркою було встановлено
порушення вимог пунктів 1, 2, 3, 5 статті 3 Закону України "Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій і сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" - в кіоску, що належить відповідачу, реалізація
товару проведена без використання реєстратору розрахункових операцій, книги
обліку розрахункових операції та розрахункової книжки, без видачі
розрахункового документу встановленої форми на повну суму проведеної операції.

На підставі акту перевірки було
прийнято податкове повідомлення-рішення НОМЕР_2про застосування фінансових
санкцій в сумі 3740,00 грн.

Вказане рішення отримано
відповідачем 03.06.2004 року, що підтверджується особистим підписом суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 на поштовому повідомленні. Вказане рішення
відповідачем у встановленому порядку оскаржено не було, у судовому порядку
недійсним не визнано.

Державна податкова інспекція у
Гагарінському районі міста Севастополя в апеляційній скарзі зазначає, що для
визначення строку для стягнення штрафних санкцій за вказаним вище податковим
повідомленням-рішенням треба застосовувати норму підпункту 15.2.1 пункту 15.2
статті 15 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків
перед бюджетами та державними цільовими фондами”, відповідно до якої податковий
борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні податкового
зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів від
дня узгодження податкового зобов'язання.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши
представника податкової інспекції, обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального
та процесуального права та відповідність висновків суду обставинам справи,
судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови суду
першої інстанції у зв'язку з наступним.

У преамбулі Закону України "Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій і сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" зазначено, що цей Закон визначає правові засади
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг.

Відповідно до статті 2 Закону
фінансова санкція - грошова сума, що стягується за порушення вимог цього Закону
з суб'єктів підприємницької діяльності за місцем їх реєстрації до відповідного
місцевого бюджету.

Сума фінансових санкцій за податковим
повідомленням-рішенням НОМЕР_2 склала 340,00 грн.

Підпунктом 15.2.1 пункту 15.2 статті
15 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами” встановлено, що у разі коли
податкове зобов'язання було нараховане податковим органом до закінчення строку
давності, визначеного у пункті 15.1 цієї статті, податковий борг, що виник у
зв'язку з відмовою у самостійному погашенні податкового зобов'язання, може бути
стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів від дня узгодження
податкового зобов'язання. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки
стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або до визнання
боргу безнадійним.

Відповідно до підпункту 1.3 статті 1
цього Закону податковий борг (недоїмка) - податкове зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або
узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у
встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового
зобов'язання.

Згідно з пунктом 1.2 вказаної статті
Закону податкове зобов'язання - зобов'язання платника податків сплатити до
бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у
строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

У преамбулі Закону України „Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами” зазначено, що цей Закон є спеціальним законом з питань
оподаткування, який установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або
фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і
зборів (обов'язкових платежів), включаючи збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування та внески на загальнообов'язкове державне соціальне
страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються
до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру оскарження дій органів
стягнення.

Таким чином, з аналізу вказаних вище
норм випливає, що норми Закону України „Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” регулюють
питання щодо погашення зобов'язань по сплаті податків і зборів.

А оскільки фінансові санкції, що
застосовуються за порушення вимог норм Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій і сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг", не відносяться до податків та зборів (обов'язкових платежів),
тому неможливим є застосування строку визначеного підпунктом 15.2.1 пункту 15.2
статті 15 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків
перед бюджетами та державними цільовими фондами” для стягнення фінансових
санкцій на підставі податкового повідомлення-рішенняНОМЕР_2

Відповідно до частини 2 статті 99
Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до
адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Статтею 25 Закону України "Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій і сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" встановлено, що суми фінансових санкцій, які
визначені статтями 17 - 24 цього Закону, підлягають перерахуванню суб'єктами
підприємницької діяльності до Державного бюджету України в десятиденний термін
з дня прийняття органами державної податкової служби України рішення про
застосування таких фінансових санкцій.

Податкове повідомлення-рішення
НОМЕР_2 було прийнято податковим органом 20.05.2004 року, тобто граничний
термін погашення су фінансових санкцій в розмірі 340,00 грн. настав 30.05.2004
року, а строк позовної давності сплинув 30.05.2005 року.

Згідно з частиною 1 статті 100
цього Кодексу пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою
для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому
наполягає одна із сторін.

Враховуючи викладене, судова
колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги Державної
податкової інспекції у Гагарінському районі міста Севастополя, оскільки
постанову суду першої інстанції прийнято відповідно до вимог норм матеріального
та процесуального права.

Керуючись статтею 195,
пунктом 1 частини 1 статті 198, статтею 200, пунктом 1 частини 1 статті 205,
статтями 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у Гагарінському районі міста Севастополя
залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду
міста Севастополя від 02 липня 2007 року у справі № 20-12/151 залишити без
змін.

Ухвала набирає законної
сили з моменту оголошення.

Ухвалу може бути оскаржено
протягом одного місяця до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя                                                            К.В. Волков

Судді
О.В. Дугаренко

Т.П. Фенько