ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.08.07р.

Справа № 23/162(17/234)

За позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю „Техпоставка”, м. Дніпропетровськ

до  відповідача-1: Державного підприємства „Виробничого об’єднання „Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова, м. Дніпропетровськ

відповідач-2:  Дніпропетровська міська рада, м. Дніпропетровськ

3-тя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Дніпропетровське міське комунальне підприємство інженерного захисту, м. Дніпропетровськ

3-тя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів:

Фізична особа – приватний підприємець Нелюб Володимир Олександрович, сел. Іларіонове, Синельниківський  район,  Дніпропетровська область

про стягнення 2990732 грн. 64 коп.

Суддя  Добродняк І.Ю.

Представники:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача-1: не з'явився

Від відповідача-2: не з'явився

Третя особа-1: не з'явився

Третя особа-2: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідачів солідарно на користь позивача грошових коштів в сумі 2990732,64 грн.  на  відшкодування завданої шкоди від руйнування будівель позивача внаслідок зсуву ґрунтів в Аптекарській балці в м. Дніпропетровську.

12.09.05 господарським судом Дніпропетровської області винесено ухвалу про порушення провадження у справі  № 17/234.

17.11.05 господарським судом винесено ухвалу про припинення провадження у справі.

Постановою Вищого господарського суду України від 16.05.06 по справі № 17/234        постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.02.06 у справі № 17/234 господарського суду Дніпропетровської області, ухвалу господарського суду Дніпропетровської області у справі № 17/234 від 17.11.05 скасовано.

Справу  передано на новий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

Розпорядженням заступника голови суду від 14.06.06 означену справу передано на  розгляд судді Добродняк І.Ю.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в результаті зсуву ґрунтів в Аптекарській балці  позивачеві було завдано значної матеріальної шкоди. Причиною зсуву ґрунтів за результатами обстеження території зсувів стали замочування лесових та насипних ґрунтів схилу поверхневими стоками із аварійної водоскидної споруди та витікання з водопровідних комунікацій. Причиною зсуву слугувало також і незаконне завалення та пригрузка зсувної  зони будівельними відходами та сміттям.

Звалення будівельного сміття в районі пров.Токарного  здійснювалось відповідачем-1, однак будь-яких дієвих заходів по усуненню звалища відповідачами не приймалося, у зв'язку з чим вищевказаний зсув ґрунтів стався в результаті бездіяльності органів місцевого самоврядування та незаконних дій по звалищу будівельного сміття відповідача-1.

Відповідач-1 проти позову заперечує, посилається на те, що позивач не є власником майна, а лише орендарем виробничих приміщень і обладнання, внаслідок чого не є належним позивачем. Крім того, позивачем не подано доказів, що часткове зруйнування виробничих приміщень відбулось саме з в результаті зсуву ґрунтів. Не подано доказів вини підприємства. Не встановлений причинний зв'язок між одноразовим вивезенням сміття в 2003 році в район вул.Токарной і зсувом ґрунту у лютому 2005 року.

Вимоги про відшкодування шкоди є неправомірними, оскільки позивач фактично ці витрати не поніс.

Відповідач-2 письмові заперечення не подав, в судовому засіданні  проти позову заперечував.

Ухвалою суду від 01.11.06 розгляд адміністративної справи за клопотанням позивача зупинено у зв’язку з призначенням по справі судово-економічної експертизи до одержання результатів експертизи.

17.01.07 Дніпропетровський Науково-дослідний інститут судових експертиз повернув зазначену справу суду із супровідним листом в якому повідомив, що в інституті відсутні експерти по проведенню даного виду дослідження. По вказаному питанню, інститут запропонував звертатися до інших інститутів Міністерства юстиції України.

Ухвалою суду від 08.02.07 проведення судово-технічної експертизи доручено Харківському Науково-дослідному інституту судових експертиз.

26.02.07 Харківський Науково-дослідний інститут судових експертиз повернув зазначену справу суду із супровідним листом в якому повідомив, що в інституті відсутні експерти по проведенню даного виду дослідження. По вказаному питанню, інститут запропонував звертатися до інших інститутів Міністерства юстиції України.

Ухвалою суду від 21.03.07 проведення судово-технічної експертизи доручено  Київському Науково-дослідному інституту судових експертиз.

10.05.07 Київський Науково-дослідний інститут судових експертиз повернув зазначену справу суду із супровідним листом в якому повідомив про неможливість виконання ухвали суду від 21.03.07, у зв'язку з відсутністю  в інституті  експертів по проведенню даного виду дослідження. По вказаному питанню, інститут запропонував звертатися до спеціалізованих науково-дослідних інститутів, зокрема Київського НДІ будівельних конструкцій, Київського НДІ будівельного виробництва, або інших науково-дослідних чи проектних установ, у складі яких є відповідно обладнані виробничі підрозділи.

В дане судове засідання представники сторін, третіх осіб не з'явились. Про час і місце судового засідання повідомлені судом належним чином. Причини неявки сторін, третіх осіб суду не відомі.

Від позивача надійшло письмове клопотання про відкладення розгляду справи з тих підстав, що змінився представник позивача, ознайомлення з матеріалами справи ним відбулось тільки 20.08.07.

Судом клопотання розглянуто, приймаючи до уваги, що ухвала про поновлення провадження у даній справі винесена судом 06.08.07, копія якої направлена учасникам процесу 08.08.07,  сторонам наданий достатній час для підготовки до судового засідання, суд вважає, що викладені позивачем обставини не є підставою для відкладення розгляду справи, а також для неявки представника позивача у судове засідання.

Виходячи з наявних в матеріалах справи документів, нез’явлення представників сторін, третіх осіб не перешкоджає вирішенню спору в даному засіданні.

Справа згідно ст.75 ГПК України розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В  :

04.01.03 між позивачем та фізичною особою-підприємцем Нелюбом В.А. укладений договір оренди виробничих приміщень загальною площею 1222,7 кв.м, що розташовані за адресою м. Дніпропетровська, вул.Канатна, 130а., які складаються з: приміщення автопрофілакторія, будівлі гаражу з навісом, будівлі шиномонтажнозварювального  відділення з навісом, будівлі авто нагрівачів, огорожі №11, № 13, № 14, мостіння.

Зазначені вище приміщення належать фізичній особі-підприємцю Нелюбу В.А. на праві власності у відповідності з договором № 34 від 09.07.01 купівлі-продажу нежитлового приміщення, про що видано реєстраційне посвідчення № 1203-115 від 19.07.01 (т.2 а.с.103).

19.06.02 Дніпропетровською міською радою прийнято рішення № 224/2 про передачу земельних ділянок по вул.Канатній,130-А по фактичному розміщенню будівель та споруд авто майстерні строком у спільну оренду строком п’ять років гр.Нелюбу В.О.

19.06.03 Дніпропетровською міською радою прийнято рішення № 1580 (т.2 а.с.118) про дозвіл гр.Нелюбу В.О. проектування та проведення реконструкції будівель автопрофілактрорію, гаражу та майстерні під цех і виробничі приміщення з виробництва заготовок для шахтних різців по вул.Канатній,130а.

Цим рішенням було зобов’язано гр. Нелюба В.О. замовити у Головного архітектурно-планувальному управлінні міської ради "містобудівний паспорт" з визначенням назви об’єкта архітектури відповідно до завдання на проектування, у проектній організації, яка має ліцензію на проектування, проектну документацію відповідно до "містобудівного паспорту", проектну документацію погодити з Головним архітектурно-планувальним управлінням.

Документи, які б свідчили про фактичну проведену у встановленому порядку реконструкцію будівель автопрофілактрорію, гаражу та майстерні під цех і виробничі приміщення з виробництва заготовок для шахтних різців позивачем, третьою особою –2, в тому числі на вимогу суду, не подані, в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до договору № 2/1 від 02.01.03 строком дії до 31.12.05, укладеного позивачем з ТОВ "Невада-7", позивачем взято в оренду виробниче обладнання для виготовлення різців, які використовуються у виконавчих органах гірничих машин. Конкретне визначення орендованого позивачем виробничого обладнання в договорі відсутнє. Відповідні акти-приймання передачі в оренду виробничого обладнання суду не подані.

За повідомленням ТОВ фірма "Невада-7", наданим позивачу, балансова вартість стану поперечно-клинового прокату SP-IH-2000-05 станом на 28.05.05 визначена 129866,00 грн. (первісна вартість 217634,00 грн.).

28.02.05 в районі вулиць Богданова та Токарної відбулися зсувні процеси ґрунтів, які призвели до руйнування будівель, в тому числі було частково зруйновано виробничі приміщення по вул. Канатна,130а.

Дніпропетровським комунальним підприємством інженерного захисту території міста 28.02.05 складений акт обстеження ділянки Атпекарської балки в районі жилих домів № 2в по вул.Токарна і №№ 4а, 4б по вул.Богданова (т.1 а.с.19).

Згідно цього акту 28.02.05 сталося обвально-зсувне руйнування ґрунтів схилу Аптекарської балки на ділянці жилих домів №2в по вул.Токарній   та №№4а, 4б по вул. Богданова. Обсяг зсувних ґрунтових мас біля 15 тис куб., довжина схилу, що обрушився, висотою 25-30 м, складає 110-110 м. Зсувом зруйновано аварійне водоскидне спорудження. Зсув досяг будівлі на нижче розташованій території по вул.Канатна,130а, орендоване позивачем. Будівля значно деформована і зруйнована зсувною масою, ґрунти водонасичені, приміщення підтоплюється.

Основними причинами зсуву є замочування лісових та насипних ґрунтів схилу поверхневими стоками і витіком із комунікацій.

Рекомендовано, в тому числі, позивачу, приймаючи до уваги подальше руйнування схилу внаслідок додаткового замочування ґрунтів талими і дощовими водами, звільнити від виробничого обладнання напівзруйноване приміщення по вул.Канатній,130а, і заборонити перебування людей в цій будівлі, про що позивача було проінформовано також листом від 02.03.05 № 66.

Для вирішення питання про можливість подальшої експлуатації даної будівлі рекомендовано отримати висновок про стан будівельних конструкцій.

Листом № 102 від 31.03.05 на адресу позивача Дніпропетровським комунальним підприємством інженерного захисту території міста доповнено основні причини зсуву, а саме: безладна висипка та григрузка зсувного схилу будівельними відходами і сміттям.

28.02.05 постійною комісією з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій м.Дніпропетровська складений протокол № 5, відповідно до якого прийнято рішення здійснити певні заходи для припинення зсувних процесів і ліквідації наслідків зсуву.

31.03.05 районною технічною комісією здійснено обстеження території в районі виникнення обвально-зсувних процесів  по вулицям Токарна-Богданова, за результатами якого складений відповідний акт (т.1 а.с.21).

Цим актом зафіксовано, що границя ґрунтової маси, яка виникла в результаті обвально-зсувного процесу, досягла виробничого приміщення позивача. Зсувною масою із будівельним сміттям, обламками залізобетонних фундаментних блоків і плит перекриття будівля деформована, що призвело до її часткового зруйнування, порчі виробничого обладнання, товарно-матеріальних цінностей і документації.

За висновком комісії причиною обвально-зсувного зруйнування став штучний (антропогенний) вплив на природне середовище, замочування лессових і насипних ґрунтів схилу Аптекарської балки поверхневими водами, відсутність дренажної системи і організованого відводу ґрунтових вод в районі вул.Канатна та неконтрольований витік води з водоносних комунікацій в районі зсуву.

28.02.05 позивачем згідно наказів № 24 та № 25 створено комісію по інвентаризації та комісію по оцінці завданої шкоди підприємству в результаті обвально-зсувного зміщення ґрунтів.

Розмір заподіяних позивачеві зсувом збитків, які підлягають відшкодуванню, визначений ним  в загальній сумі 2980732,64 грн., який складається з вартості:

знищеного майна (основних засобів) позивача на загальну суму 385117,34 грн., яке зруйновано зсувними масами та підлягає списанню;

майна  - 762254,30 грн. за результатами проведеної інвентаризації товарно-матеріальних цінностей і основних засобів;

стану поперечно-клинового прокату - 217634,00 грн.;

будівлі по вул. Канатній, 130,  - 279000,00 грн.;

проведених демонтажних робіт - 78471,60 грн. (акт № 1 приймання виконаних робіт за березень 2005 року);

витрат в сумі 1336727,00 грн. відповідно до кошторисної документації, складеної ТОВ "ПіК", на відновлення (реконструкцію) приміщень по вул.Канатна, 130а.

Визначаючи, що зазначені збитки підлягають відшкодуванню відповідачами, позивач посилається в якості доказу вини відповідача-1 на те, що відповідач-1 здійснював звалення будівельного сміття в районі пров.Токарного, що підтверджується матеріалами адміністративного провадження, які розглядалися адміністративною комісією виконкому Дніпропетровської міської ради у 2003 році. До цього часу відповідачем-1 продовжується звалення будівельного сміття у вказаному районі, про що  було доведено до відома відповідача-2 мешканцями вул.Токарної. Однак будь-яких заходів по усуненню звалища відповідачами не приймалося.

Щодо відповідача-2 позивач посилається на положення ст.12 Земельного кодексу України, відповідно до якої  до повноважень міських рад у галузі земельних відносин на міст належить, в тому числі  здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства.

Статтею 162 Земельного кодексу України надано поняття охорони земель: це система правових, організаційних, економічних та інших заходів, спрямованих на раціональне використання земель, запобігання необґрунтованому вилученню земель сільськогосподарського призначення, захист від шкідливого антропогенного впливу, відтворення і підвищення родючості ґрунтів, підвищення продуктивності земель лісового фонду, забезпечення особливого режиму використання земель природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення.

У відповідності із ст.55 Закону України "Про охорону земель" фінансування заходів щодо охорони земель і ґрунтів здійснюється за рахунок Державного бюджету України, місцевих бюджетів, у тому числі коштів, що надходять у порядку відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, від плати за землю, а також коштів землевласників і землекористувачів та інших джерел, не заборонених законом.

За рахунок місцевих бюджетів здійснюються, в т.ч. реалізація заходів регіональних програм використання та охорони земель; виконання робіт щодо відновлення земель, якщо це відбулося не з вини власників і користувачів земельних ділянок; будівництво та реконструкція протиерозійних, гідротехнічних і протизсувних споруд, меліоративних систем відповідно до закону.

Згідно ст.22 Закону України "Про охорону земель" до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі охорони земель на території сіл, селищ, міст належать, зокрема, розробка, затвердження і реалізація цільових програм та документації із землеустрою щодо охорони земель відповідно до закону.

Таким чином, виходячи з положень зазначених норм, позивач вважає, що вищевказаний зсув ґрунтів стався в результаті бездіяльності органів місцевого самоврядування (відповідача-2) та незаконних дій по звалищу будівельного сміття відповідачем-1, і шкода, завдана позивачеві, має бути відшкодована в повному обсязі відповідно до ст.ст.1166, 1173 ЦК України.

Суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з оглдну на наступне.

Згідно ст. 22 ЦК України збитками є, в тому числі, витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Правовідносини по відшкодуванню шкоди регулюються главою 82 ЦК України. Стаття 1166 ЦК України визначає загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду.

Так, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями, чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, основними умовами для відшкодування особою заподіяної шкоди є, по-перше, факт заподіяння шкоди, неправомірність дій цієї особи, наявність її вини, та причинний зв’язок.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів (ст.1173 ЦК України).

Фактично, як вбачається з матеріалів справи, позивач є орендарем виробничих приміщень згідно договору від 04.01.03 з фізичною особою-підприємцем Нелюбом В.А., виробничого обладнання –згідно договору № 2/1 від 02.01.03 з ТОВ "Невада-7".

Згідно ст.386 ЦК України, нині діючого, право на відшкодування завданої майнової та моральної шкоди має власник, права якого порушені. Орендаря таким правом законодавець не наділяє, окрім випадків, коли в оренду передано державне або комунальне майно (ст.28 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", який в даному випадку на спірні відносини не розповсюджується.).

Таким чином, за вимогами про відшкодування вартості стану поперечно-клинового прокату в сумі 217634,00 грн., будівлі по вул. Канатній, 130, в сумі 279000,00 грн., а також запланованих витрат в сумі 1336727,00 грн. відповідно до кошторисної документації, складеної ТОВ "ПіК", позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю „Техпоставка”, м. Дніпропетровськ, не є належним. Крім того, фактично визначені позивачем ці суми власникам майна відшкодовані не були.

Одночасно судом встановлено, що докази, які свідчать про те, що стан поперечно-клинового прокату знаходився в частково зруйнованому приміщенні і був пошкоджений з втратою 100% вартості, відсутні, позивачем не подані, при чому балансова вартість  стану поперечно-клинового прокату SP-IH-2000-05 станом на 28.05.05 складає 129866,00 грн., а визначена позивачем вартість будівлі по вул. Канатній, 130, в сумі 279000,00 грн. це є ринкова вартість станом на 01.07.03. Ліквідаційна вартість будівлі –згідно висновку експерта Придніпровської товарної біржі по ринкову вартість будівель та споруд, які належать гр.Нелюб В.О., розташованих в м. Дніпропетровську, вул.Канатна,130, станом на 01.07.03 (т.1 а.с.36) - 223000,00 грн.

19.04.05 Науково-дослідним інститутом будівельних конструкцій (Запорізьке відділення) складений висновок про технічний стан будівельних конструкцій виробничого приміщення за адресою: вул.Канатна, 130а.

За цим висновком виробнича будівля включає виробничий цех із прибудованим двоповерховим амін-побутовим корпусом. Виробничий цех обладнаний кран-балкою вантажопідйомністю  5,0 тонн.

Територія виробничої будівлі відноситься до категорії підтоплених, в окремі періоди року в підвалах будівлі з'являється вода.

В результаті зсуву схилу частина виробничої будівлі зруйнована. В обсязі зруйнованої виробничої будівля під час дослідження виявлені конструкції, які не мають відношення до несущих елементів. Найбільш крупні мають масу 1…5 тонн.

Разом з тим, схил балки, де були відсутні відходи будівельного виробництва, не пошкодили конструкції будівлі. Ґрунтова  маса засипала будівлю до другого поверху, вибила скло першого поверху і частково заповнила внутрішні приміщення. Зроблений висновок, що одної з причин руйнування частини виробничої будівлі став вплив на конструкцію крупних блоків (цеглових та бетонних), які є відходами будівельного виробництва.

В подальшому будівлю можна використовувати тільки при виконанні ремонтно-відновлювальних робіт, внаслідок чого вимоги позивача про відшкодування повної вартості будівлі є неправомірними.

Крім того, позивач в якості обґрунтування вимог посилається на поданий кошторис на реконструкцію будівлі авто профілакторію під цех шахтних різців, який суд в порядку ст. 34 Господарського процесуального кодексу України вважає неналежним доказом, оскільки зазначений документ не є кошторисом на виконання ремонтно-будівельних робіт.

Відповідно до складеного кошторису ТОВ "ПіК" сума 1336727,00 грн. є вартістю запланованої саме третьою особою-2 реконструкції будівель авто профілакторію під цех шахтних різців по вул.Канатній, 130А, і до поновлення або ремонту частково пошкодженої виробничої будівлі  відношення не має.

Таким чином,  розмір позовних вимог в цій частині визначений позивачем неправильно, необґрунтовано.

Стосовно визначених позивачем збитків, які складаються з вартості знищеного майна (основних засобів) в суму 385117,34 грн., майна  в сумі 762254,30 грн. за результатами проведеної інвентаризації товарно-матеріальних цінностей і основних засобів суд також вважає, що позивачем не доведений факт заподіяння збитків у вказаному розмірі.

Так, згідно висновку від 19.04.05 Науково-дослідного інституту будівельних конструкцій (Запорізьке відділення) про технічний стан будівельних конструкцій виробничого приміщення за адресою: вул.Канатна, 130а. в обсязі зруйнованої частини виробничої будівлі зафіксовано обладнання, яке пошкоджено будівельними конструкціями. Як зазначено у висновку, подальша експлуатація обладнання неможлива.

Разом з тим, конкретний перелік обладнання, його визначення, а також характер ушкоджень щодо кожного в висновку не міститься. Крім того, завданням дослідження було визначення технічного стану будівлі, а не обстеження обладнання в цій будівлі. Документи в підтвердження наявності повноваження науково-дослідного інституту будівельних конструкцій надавати такі висновки відсутні, позивачем не подані, у зв'язку з чим зазначений висновок не може бути прийнятий судом в якості доказів в підтвердження факту пошкодження обладнання позивача.

Також суд не може прийняти в якості належних доказів і складений позивачем 28.02.05 акт контрольної перевірки інвентаризації цінностей на складі, відповідно до якого загальна вартість наявних товарно-матеріальних цінностей складала суму 34975,16 грн. У зв'язку з тим, що в інвентаризаційному описі значиться товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 797229,46 грн., комісією прийнято рішення, що перелічені товарно-матеріальні цінності в загальній сумі 762254,30 грн., які знищені обвально-зсувними масами, підлягають списанню на витрати від стихійного лиха (надзвичайні витрати).

В цьому акті, визначаючи товарно-матеріальні цінності як знищені  обвально-зсувними масами, позивачем не зазначено підстав такого визначення, відсутні характер та опис пошкоджень кожного з перелічених цінностей.

З цих же причин судом не приймаються в якості належних доказів і акти на списання основних засобів, складені позивачем, в яких визначений технічний стан та причини списання: руйнування зсувними засобами основних фондів загальною вартістю 385117,34 грн. Крім того, згідно цих актів частина основних фондів вартістю 217111,45 грн. списана по причині зруйнування зсувними масами з одночасним зазначенням "не знайдені". Докази наявності цих основних засобів під час зсуву ґрунтів в будівлі, що виявилась пошкодженою, а також те, що дійсно ці основні засоби були знищені  зсувними масами, позивачем не подані.

Стосовно неправомірності дій відповідачів, як причини заподіяння позивачеві збитків, суд вважає, що позивачем зазначені обставини не доведені.

Позивач посилається на встановлений постановою про порушення адміністративного провадження від 06.03.03 факт незадовільного санітарного стану території за адресою: пров.Токарний, 2, а саме: звалище будівельних відходів площею приблизно 30 м куб., допущене старшим прорабом УСіС-159 відповідача-1.

Виходячи з наявних в матеріалах справи документів, приймаючи до уваги, що звалення будівельного сміття обсягом 24 кв.м було допущено відповідачем-1 у 2003 році, за що винна особа була притягнена до адміністративної відповідальності, докази подальшого звалення відповідачем-1 будівельного сміття в матеріалах справи відсутні, позивачем не подані, наявність в зсувних масах будівельного сміття не свідчить про його належність відповідачу-1, суд вважає, що неправомірність дій, вина відповідача-1 в заподіянні позивачеві збитків, останнім не доведені, наявними в матеріалах справи не підтверджуються.

Також суд вважає, що позивачем не доведена бездіяльність відповідача-2, яка стала підставою заподіяння позивачеві збитків. Позивачем не визначено, в чому саме полягала бездіяльність відповідача-2: які саме заходи по недопущенню зазначеного вище зсуву ґрунту були передбачені для виконання відповідачем-2 і є такими, що фактично не виконані.

Посилаючись на норми ст.55 Закону України "Про охорону земель", позивачем не враховано, те, що згідно з цією статтею саме за рахунок коштів землевласників і землекористувачів здійснюються, зокрема, організаційно-господарські, організаційні та технологічні протиерозійні заходи на їх земельних ділянках.

Стаття 35 цього ж Закону визначає вимоги до власників і землекористувачів, у тому числі орендарів, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності.

Так, власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов'язані, в тому числі,  дотримуватися стандартів, нормативів при здійсненні протиерозійних, агротехнічних, агрохімічних, меліоративних та інших заходів, пов'язаних з охороною земель, збереженням і підвищенням родючості ґрунтів; своєчасно інформувати відповідні органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування щодо стану, деградації та забруднення земельних ділянок; забезпечувати захист земель від ерозії, виснаження, забруднення, засмічення, засолення, осолонцювання, підкислення, перезволоження, підтоплення, заростання бур'янами, чагарниками і дрібноліссям; уживати заходів щодо запобігання негативному і екологонебезпечному впливу на земельні ділянки та ліквідації наслідків цього впливу.

Під час вирішення питання про купівлю-продаж третьою особою-2 нежитлового приміщення на земельній ділянці по вул.Канатна,130а, 14.01.01 Дніпропетровським міським  комунальним підприємством інженерного захисту території міста замовнику гр. Нелюбу В.О. наданий висновок № 366 (т.2 а.с.11) про стан території по вул. Канатній, 130, відповідно до якого зазначена ділянка характеризована як зсувонебезпечна. Безпечна експлуатація ділянки можлива після виконання протизсувних заходів по укріпленню схилу балки в районі вул. Токарній.

11.02.04 замовнику гр. Нелюбу В.О. цим же підприємством видані технічні умови № 46 на реконструкцію авто профілакторію по вул.Канатній,130а під цех заготовок для шахтних різців (т.2 а.с.3), в яких визначені несприятливі фізико-геологічні процеси зазначеної земельної ділянки, а саме: підтоплення території і розвиток обвально-зсувних процесів на території, що розташована вище і прилягає до ділянки.

При проектуванні слід передбачити, зокрема,: заходи, які забезпечують стійкість схилу в процесі експлуатації території з урахуванням ДБН "Інженерний захист території, будівель і споруд від зсувів і обвалів", виконання вимог СНіП "Інженерний захист території від затоплення і підтоплення"; ревізію, і при необхідності, ремонт і переукладку наявних мереж на території, що прилягає.

Статтею 47 Закону "Про охорону земель"   передбачено, використання ерозійно- та зсувонебезпечних земельних ділянок дозволяється за умови вжиття заходів щодо їх протиерозійного і протизсувного захисту, передбачених законодавством України.

З метою захисту земель від ерозії та зсувів у землевпорядній, містобудівній та іншій документації передбачаються заходи щодо забезпечення протиерозійної та протизсувної стійкості території.

Власники земельних ділянок та землекористувачі, у тому числі орендарі, зобов'язані здійснювати ґрунтоохоронні заходи з метою запобігання погіршенню їх якісного стану та якісного стану суміжних земельних ділянок і довкілля в цілому.

Виходячи з вищевикладеного, приймаючи до уваги, що відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позивачем викладені в позовній заяві обставини не доведені, правові підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст.49 , ст.ст.82-84,116  ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття

Суддя

І.Ю. Добродняк

Згiдно з оригіналом

Помічник судді
Н.Ф. Голов'яшкіна