Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" липня 2007 р.                                                           Справа № 35/339-07

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Шевель О.В., судді Барбашова С.В. , Бухан А.І.

при секретарі Парасочці Н.В.

за участю представників сторін:

позивача – Кобзар О.М. –дов.

відповідача –Міхно О.І. –дов.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. № 2036Х/3-9) на ухвалу господарського суду Харківської області від 24 травня 2007 року по справі № 35/339-07

за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю «Торнадо»м. Харків

до   Товариства з обмеженою відповідальністю «Оберіг»м. Харків

про стягнення 271610,15 грн.

встановила:

Позивач, ТОВ «Торнадо», звернувся до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з відповідача 227474,6 грн. вартості робіт за договором на виробництво друкованої продукції від 01.07.2006 р., 15468,27 грн. інфляційного збільшення заборгованості, 24367,08 грн. пені, 4300,2 грн. відсотків річних, 2716,1 грн. держмита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 24 травня 2007 року позовна заява позивача була призначена до розгляду на 08 червня 2007 року.

Разом з позовною заявою позивача було подано клопотання про забезпечення позову, в якому позивач просив накласти арешт на грошові кошти відповідача, що знаходяться на його рахунках, в розмірі ціни позову. Заявлене клопотання було мотивоване тим, що відповідач може здійснити відчуження майна та коштів, що призведе до неможливості виконання рішення суду, а також тим, що за наявними даними відповідач не володіє майном, достатнім для задоволення позовних вимог та не виконує зобов‘язання перед позивачем більш ніж 7 місяців.

Того ж числа, тобто, 24 травня 2007 року господарським судом Харківської області прийнята ухвала, якою задоволено клопотання позивача про забезпечення позову та накладено арешт на грошові ТОВ «Оберіг» (61000, проспект Гагаріна, 62, к. 97, , п/р 9740 в ХФ АКБ «Укрсоцбанк», МФО 351016; п/р у ВАТ АБ «Укргазбанк» у м. Києві, МФО 320478; п/р у ВАТ АБ «Укргазбанк» у м. Києві, МФО 320478; п/р 16 у ВАТ АБ «Укргазбанк» у м. Києві, МФО 320478; п/р 16 у ВАТ АБ «Укргазбанк» у м. Києві, МФО 320478; п/р 513 у Харківської обласної філії АКБ «Правекс-Банк», м. Харків, МФО 350493; п/р 9740 у Харківської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк», м. Харків, МФО 351016) в межах заявлених позовних вимог в сумі 271610,15 грн. до вирішення спору по суті.

Відповідач, ТОВ «Оберіг», з ухвалою господарського суду Харківської області від 24 травня 2007 року про забезпечення позову не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій просить таку ухвалу скасувати та відмовити позивачеві у задоволенні його клопотання про вжиття заходів по забезпеченню позову. У апеляційній скарзі відповідач посилається на безпідставність доводів позивача та порушення місцевим господарським судом норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали. Відповідач вказує на те, що ні позивачем, ні судом не було обгрунтовано, яким чином невжиття заходів по забезпеченню позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Позивач,ТОВ «Торнадо», проти апеляційної скарги відповідача заперечує, оскаржувану ухвалу суду першої інстанції вважає законною та обгрунтованою, просить її залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача – без задоволення. Позивач вважає, що підстави для вжиття заходів по забезпеченню позову викладені у його клопотанні та судом першої інстанції вони визнані достатніми.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи сторін, заслухавши у судовому засіданні повноважних представників сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм  процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне:

згідно зі статтею 66 Господарського процесуального кодексу України, господарський  суд  за  заявою  сторони,  прокурора  чи  його заступника, який подав позов, або зі  своєї  ініціативи  має  право вжити  заходів  до  забезпечення   позову. Забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до частини 1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається в обгрунтування своїх вимог та заперечень.   Наведене стосується й вимоги про забезпечення позову.

Таким чином, застосовуючи заходи до забезпеченя позову, господарський суд повинен виходити з того, що умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обгрунтоване припущення того, що майно (грошові кошти, ін.), яке є у відповідача на момент пред‘явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Як вбачається із матеріалів справи, вимога про забезпечення позову заявлена позивачем окремим клопотанням, яке подано до суду разом з позовною заявою. При цьому, ні у позовній заяві, ні у клопотанні про забезпечення  позову позивач жодним чином не обґрунтував необхідність вжиття заходів по забезпеченню позову та не надав будь-яких доказів в обґрунтування необхідності вжиття таких заходів.  У поданому клопотанні позивач посилався лише на те, що під час розгляду справи відповідач може здійснити відчуження майна та коштів, що призведе до неможливості виконання рішення. Такі припущення позивача грунтуються на тому, що за наявними даними відповідач не володіє майном, достатнім для задоволення позовних вимог, більше ніж 7 місяців не виконує зобов‘язання перед позивачем. Разом з тим, жодних доказів в обгрунтування заявленого клопотання позивачем надано не було.

Задовольняючи клопотання позивача про забезпечення позову, місцевий господарський суд також не навів жодних підстав для накладення арешту  та не зазначив обставин, які б могли свідчити про те, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Таким чином, колегія суддів вважає, що клопотання позивача про забезпечення позову та оскаржувана ухвала суду не відповідає фактичним обставинам та матеріалам справи, оскільки, відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, позивач не довів обґрунтованості підстав вжиття заходів по забезпеченню позову, а місцевий господарський суд, всупереч вимогам ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, не дослідив повно, всебічно та об‘єктивно фактичні обставини справи та передчасно дійшов висновку про необхідність вжиття заходів по забезпеченню позову.

За вказаних обставин, заходи по забезпеченню позову вжиті місцевим господарським судом без наявності на те відповідних підстав та доказів, а тому апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а ухвала від 24 травня 2007 року  - скасуванню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст.  99, 101, 102, п.2 ст. 103, п. 4 ст. 104, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України,

постановила:

Апеляційну скаргу відповідача задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 24 травня 2007 року по справі № 35/339-07 про задоволення клопотання позивача про забезпечення позову та накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Оберіг» скасувати.

У задоволенні клопотання позивача про забезпечення позову відмовити.

Головуючий суддя                                                                    Шевель О.В.

Судді                                                                    Барбашова С.В.

Бухан А.І.