СУД
РІШЕННЯ

Іменем
України

12.07.2007

Справа №2-13/8202-2007

за позовом ОСОБА_1, м. Саки

до ТОВ"Атракціон", м.Саки

до
ОСОБА_2, м. Саки

з участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3, Сакський район

про визнання незаконним та
скасування рішення

Суддя
Жукова А.І.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача - ОСОБА_4 -
представник, дов. нотаріально посвідчена від 23.01.2006 року.

Від відповідача - 1. ОСОБА_5 -
представник, дов. від 05.06.2007 року.

2. ОСОБА_2, паспорт.

Від третьої особи - ОСОБА_6 -
представник, дов. нотаріально посвідчена від 23.01.2006 року.

Сутність спору: Позивач - засновник
Товариства з обмеженою відповідальністю „Атракціон” ОСОБА_1 звернулась до
Господарського суду АР Крим з позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю ""Атракціон", ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, в
якому просить суд  застосувати положення про
позовну давність, визнати причини пропуску строку позовної давності поважними
та поновити пропущений строк позовної давності, визнати незаконним та скасувати
рішення загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю
“Атракціон”, оформлене протоколом НОМЕР_1 від 27.05.1999р. в частині виділення
ОСОБА_2 зі Статутного фонду частки - домоволодіння АДРЕСА_1, визнати таким, що
втратило чинність, Свідоцтво про право власності ОСОБА_2 на домоволодіння -
пивний бар по АДРЕСА_1, видане Виконавчим комітетом Сакської міської Ради від
22.07.1999р., визнати недійсним договір дарування Ѕ частки домоволодіння -
пивного бару по АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 15.03.2002р.,
посвідчений приватним нотаріусом та зареєстрований в реєстрі за № НОМЕР_2,
визнати право власності за Товариством з обмеженою відповідальністю „Атракціон”
на об'єкт нерухомості в цілому - домоволодіння - пивний бар, розташований за
адресою:  АДРЕСА_1, а також виселити
ОСОБА_2 з домоволодіння - пивного бару по АДРЕСА_1.

Свої позовні вимоги обґрунтовує
тим, що спірне майно - домоволодіння АДРЕСА_1, ніколи не являло собою внесок до
Статутного фонду ТОВ „Атракціон”, а отже, на порушення вимог Закону України
“Про господарські товариства” та статутних документів, рішенням загальних
зборів учасників ТОВ “Атракціон” від 27.05.1999р. ОСОБА_2 не була сплачена
вартість частини майна ТОВ “Атракціон”, пропорційна її частці у статутному
фонді, а було передано в натурі домоволодіння АДРЕСА_1.

На цій же підставі  ОСОБА_1 ґрунтує інші свої вимоги, зокрема,
про визнання втратившим чинність свідоцтва про право власності ОСОБА_2 на
спірне домоволодіння, визнання недійсним договору дарування Ѕ частки даного
домоволодіння, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 15.03.2002р. (даний
договір дарування просить визнати недійсним на підставі ст. 48 ЦК УРСР (1963р.)
як такий, що суперечить закону, а саме - ст.. 245 ЦК УРСР), визнання права
власності на спірне домоволодіння за ТОВ „Атракціон” (з метою відновлення
становища, яке існувало до порушення), а також виселення ОСОБА_2 з
домоволодіння (з метою усунення перешкод в користуванні власністю належним
власником).

Під час розгляду справи позивач
відмовилась від вимоги про застосування положень про позовну давність та
поновлення строку позовної давності та пояснила, що строк позовної давності нею
не пропущено, оскільки про порушення внаслідок виділення ОСОБА_2 спірного
домоволодіння при її виході з товариства свого права, як засновника ТОВ
„Атракціон”, вона довідалась лише в січні 2006р. після звернення ОСОБА_2 до
Сакського міськрайонного суду з позовом до неї (ОСОБА_1) про анулювання
спільної часткової власності та визнання за нею права власності в цілому на
домоволодіння - пивний бар за адресою: АДРЕСА_1. При цьому вказує, що тільки
після одержання  цієї позовної заяви їй
стало зрозуміло про порушення прав в ракурсі усвідомлення значення дій та цілей
ОСОБА_2 стосовно отримання при виході зі складу товариства розрахунку в
натуральній формі, а не грошовій, як це передбачено вимогами закону та статуту
ТОВ „Атракціон”.

12.07.2007р. до суду від ОСОБА_1
надійшла заява, в якій вона, не змінюючи підстав позову та враховуючи
необхідність уточнення характеристики спірного домоволодіння та приведення
позовних вимог у відповідність з вимогами господарсько-процесуального
законодавства,  змінила редакцію пунктів
6 та 7 позовних вимог та просить суд визнати право власності за Товариством з
обмеженою відповідальністю „Атракціон” на об'єкт нерухомості в цілому -
домоволодіння - пивний бар, розташований за адресою:  АДРЕСА_1 загальною площею 112,7кв.м., який
складається у літ „А” приміщення 1 - тамбур, 2-зал, 3-комора, 4-кабінет,
5-посудомиєчна, 6-кухня, 7-зал, а також просить суд зобов'язати ОСОБА_2
звільнити спірне домоволодіння та повернути його Товариству з обмеженою
відповідальністю „Атракціон”.

Відповідач - ТОВ „Атракціон” позов
визнав в повному обсязі та просить його задовольнити. У відзиві на позов
пояснив, що виділення ОСОБА_2 на підставі спірного рішення загальних зборів
частки у вигляді домоволодіння здійснено з порушенням норм ст..ст. 4, 54 Закону
України „Про господарські товариства” та п. 4.6 Статуту товариства.

Відповідач - ОСОБА_2 з позовними
вимогами не погодилась, просить суд відмовити в задоволенні позову. Також
заявила клопотання про відкладення слухання справи у зв'язку з неотриманням
позовної заяви, необхідністю ознайомлення з матеріалами справи та її потребою у
правовій допомозі по справі.

Розглянувши вказане клопотання
ОСОБА_2,  суд не вбачає підстав для його
задоволення, з огляду на наступне.

В матеріалах справи наявні поштові
квитанції від 12.06.2007р., які свідчать про направлення позивачем на адресу
відповідачів та третьої особи копій позовної заяви та долучених до неї
документів за вказаними у позовній заяві адресами, у зв'язку з чим у суду
відсутні підстави вважати, що ці документи не отримані ОСОБА_2 Крім того,
ОСОБА_2 не заперечувала, що вона була обізнана про час та місце слухання даної
справи, оскільки вона отримала ухвалу суду про прийняття заяви до розгляду та
призначення справи до слухання від 15.06.2007р., а тому мала достатньо часу для
ознайомлення з матеріалами справи. Більше того, в матеріалах справи мають місце
також заява про ознайомлення з матеріалами справи адвоката ОСОБА_2 ОСОБА_7 та
його ордер, який підтверджує взяття на себе останнім надання правової допомоги
саме по даній справі № 2-13/8202-2007.

Третя особа - ОСОБА_3 надав суду
письмові пояснення, в яких пояснив, що статутний фонд товариства був
сформований за рахунок грошових коштів засновників, в тому числі ним було
внесено 1055,1млн. крб., що складало 72,8 частки у статутному фонді товариства.
При цьому, будь-яке майно, в тому числі спірне домоволодіння АДРЕСА_1, до
Статутного фонду засновниками ніколи не вносилось, оскільки б в іншому випадку
у статутних документах товариства обов'язково був би наведений перелік майна,
внесеного до Статутного фонду. Виходячи з товариства на підставі заяви від
01.10.1998р., він уступив ОСОБА_2 свою частку у грошовому, а не майновому
вираженні. Вважає, що виділення ОСОБА_2 при її виході з товариства
домоволодіння неправомірно та не ґрунтується на вимогах Закону України „Про
господарські товариства”, а відповідно до ст.. 54 даного Закону їй повинна була
бути здійснена виплата вартості частки майна товариства пропорційно її частці у
статутному фонді після затвердження звіту за рік, чого зроблено не було.

Розглянувши   матеріали справи та заслухавши пояснення
представників сторін, суд -

в с т а н о в и в:

12 травня 1996 року між
Представництвом Фонду майна АР Крим та товариством покупців Малого підприємства
“Атракціон”, зареєстрованим у Представництві Фонду майна АР Крим в м. Саки
21.12.1995р., було  укладено договір
купівлі-продажу державного майна, відповідно до предмету якого товариство
покупців Малого підприємства “Атракціон” придбало державне майно цілісного майнового
комплексу у складі: адміністративної будівлі площадки атракціонів за адресою:
АДРЕСА_2, що розташована на  земельній
ділянці 80,7 кв.м; бару “Зелений світ” за адресою: АДРЕСА_1,  що розташований  на земельній ділянці 76,2 кв.м, та всіх
активів та пасивів, інвентаря, обладнання та іншого  майна відповідно до акту інвентаризації.

Пунктом 5 вказаного договору
купівлі-продажу державного майна від 12.03.1996р, до одного з обов'язків
Покупця - товариства покупців,   було
віднесено   у місячний строк після нотаріального
посвідчення договору купівлі-продажу вчинення
правової  реєстрації  суб'єкта підприємницької діяльності
відповідно до обраної організаційно-правової форми господарювання.

30.04.1996р. на загальних зборах
засновників на виконання вказаної умови договору  було прийнято рішення про створення
Товариства з обмеженою відповідальністю “Атракціон”, затверджено  Статут
та Установчий договір, обрано директора та створено Статутний фонд в
розмірі 1455,1млн.крб. (протокол НОМЕР_3 від 30.04.1996р.)

Відповідно до п. 5.1 Установчого
договору, засновниками, за участю членів товариства покупців Малого
підприємства “Атракціон”,  у складі:
ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_1, ОСОБА_13 та
ОСОБА_14,  розмір Статутного фонду  ТОВ “Атракціон” було визначено в розмірі
1455,1млн.крб, який на момент створення товариства був сформований в повному
обсязі.

При цьому, згідно з тим же  п. 5.1 Установчого договору внески та розміри
часток кожного засновника у Статутному фонді ТОВ “Атракціон” були
визначені  засновниками в грошовій формі,
що підтверджується також п. п. 5.3., 5.4. цього договору.

На підставі розпорядження голови
Сакської міської ради від 20.09.1996р № 196 „Про реєстрацію та перереєстрацію
суб'єктів підприємницької діяльності” статутні документи ТОВ „Атракціон” в
наведеній редакції були зареєстровані у встановленому порядку.

18.06.1998р. засновники ОСОБА_9 та
ОСОБА_14 склали заяву з проханням вивести їх зі складу ТОВ “Атракціон” з
передачею своїх часток ОСОБА_3 Заява нотаріально посвідчена та зареєстрована в
реєстрі за НОМЕР_4.

01.10.1998р. засновники ОСОБА_12 та
ОСОБА_10 склали заяву з проханням вивести їх зі складу ТОВ “Атракціон” з
передачею належної їм частки  ОСОБА_1.
Заява нотаріально посвідчена та зареєстрована в реєстрі за № НОМЕР_5, НОМЕР_6.

01.10.1998р. ОСОБА_3 склав заяву
про вихід зі складу ТОВ “Атракціон” з передачею своєї статутної частки на
користь третьої особи - ОСОБА_2 Заява нотаріально посвідчена та зареєстрована в
реєстрі за № НОМЕР_7.

Рішенням загальних зборів учасників
ТОВ “Атракціон”, оформленим протоколом НОМЕР_8 від 02.10.1998р., вищевказані
заяви учасників товариства були задоволені.

На підставі вказаного протоколу, а
також на підставі заяви ОСОБА_2 від 12.10.1998р. про включення її до складу
засновників ТОВ “Атракціон”, до Установчого договору ТОВ “Атракціон” були
внесені зміни, що були зареєстровані 15.10.1998р у виконкомі Сакської міської
ради.

Відповідно до п. 2 вказаних змін
пункт  5.1 Установчого договору був
викладений  в наступній редакції: “Розмір
статутного фонду визначається в розмірі 14551грн. Внески та частки засновників
складають:

ОСОБА_8 - 500грн. - 500 часток

ОСОБА_1 - 1500грн. - 1500 часток

ОСОБА_11 - 500грн. - 500 часток

ОСОБА_13 - 500грн. - 500 часток

ОСОБА_2 - 11551грн. - 11551 часток

26 травня 1999 року  ОСОБА_2 склала заяву з проханням вивести її
зі складу засновників ТОВ “Атракціон” з виділенням їй зі статутного фонду
товариства належної їй частки нерухомого майна, що складає 8390,40грн. Вказала
також, що решту частини належної їй частки статутного фонду вартістю 3160,60грн.
передає учаснику товариства  ОСОБА_1

На підставі вказаної заяви рішенням
загальних зборів засновників, оформленим протоколом НОМЕР_1 від 27.05.1999р.,
було постановлено вивести ОСОБА_2 зі складу засновників ТОВ “Атракціон” з
виділенням зі Статутного фонду належної їй частки - домоволодіння АДРЕСА_1, а
також частини домоволодіння АДРЕСА_2 та майна вартістю 3160,60грн.

Також, вказаним рішенням
засновників частка у статутному фонді в розмірі 3160,60грн  ОСОБА_2 була передана  ОСОБА_1

27.05.1999р. між ТОВ “Атракціон” та
ОСОБА_2 було складено  акт
приймання-передачі домоволодіння АДРЕСА_1.

25.06.1999р. на підставі зазначених
документів Виконавчим комітетом Сакської міської Ради було прийнято рішення за
НОМЕР_9, яким вирішено правову реєстрацію домоволодіння АДРЕСА_1, за ТОВ
“Атракціон” припинити, правонаступником домоволодіння АДРЕСА_1 в цілому вважати
ОСОБА_2, а 22.07.1999р. ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право власності на
домоволодіння-пивний бар по АДРЕСА_1.

Правова реєстрація домоволодіння
АДРЕСА_1 в реєстрі прав власності проведена Євпаторійським МБРТІ на ім'я
ОСОБА_2 22.07.1999р. за реєстровим НОМЕР_10.

15.03.2002р. ОСОБА_2 на підставі
договору дарування ОСОБА_1 була
подарована Ѕ частка спірного домоволодіння - пивного бару по АДРЕСА_1 і
право власності ОСОБА_1 на Ѕ частку у спірному домоволодінні на підставі
вказаного договору дарування було 18.11.2003р. зареєстровано
Євпаторійським  МБРТІ, про що також  свідчить відповідний витяг про реєстрацію
права власності на нерухоме майно.

Суд вважає, що позовні вимоги
ОСОБА_1 є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав.

Суд зазначає, що одним з учасників
товариства, які приймали незаконне рішення
від 27.05.1999р про проведення розрахунків з ОСОБА_2 шляхом виділення
спірного майна (домоволодіння) в натурі, була і ОСОБА_1, а отже остання,
нарівні з іншими учасниками,  була
введена в оману щодо  юридичних фактів і
наслідків прийняття цього рішення, та не розуміла об'єктивно значення вчинених
дій, навіть коли приймала в дар частку пивного бару за адресою: АДРЕСА_1.

Ст. 261 ЦК України визначає, що
перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

В даному випадку суд вважає,
що  тільки після одержання  позовної заяви ОСОБА_2 про анулювання
сумісної дольової власності  ОСОБА_1
змогла зрозуміти   порушення своїх  прав не як співвласника спірного майна, а як
учасника господарського товариства, в ракурсі усвідомлення значення дій та цілей
ОСОБА_2 стосовно отримання при виході зі складу товариства розрахунку в
натуральній формі, а не грошовій, як це передбачено вимогами закону та статуту
ТОВ „Атракціон”.

З матеріалів справи вбачається, що
така позовна заява від 09.01.2006р. була прийнята до розгляду та порушено
провадження по справі Сакським міськрайонним судом згідно з ухвалою від
11.01.2006р.

Дослідивши обставини справи, суд
вважає, що в даному випадку позивачем не пропущено строк позовної давності, у
зв'язку з чим позовні вимоги підлягають розгляду по суті.

Так, відповідно з вимогами ст. 4
Закону України “Про господарські товариства” № 1576-ХІІ від 19.09.19991р.,
чинного в період створення ТОВ “Атракціон”, було передбачено, що товариство з
обмеженою відповідальністю діє на підставі установчого договору і статуту. При
цьому, установчі документи товариства повинні містити обов'язкові відомості,
зокрема, про розмір та порядок утворення статутного фонду тощо.

Аналогічні вимоги щодо змісту
установчих документів господарського товариства закріплені також в  ст. 4 Закону України “Про господарські
товариства”, чинного на даний час, ст. 88 ЦК України, ст.ст. 85-87  Господарського кодексу України, що набрали
чинності  з 01.01.2004р.

Більш того, згідно з ч.1 ст.51
Закону України “Про господарські товариства” установчі документи товариства з
обмеженою відповідальністю, крім відомостей, зазначених у статті 4 цього
Закону, повинні містити відомості про розмір часток кожного з учасників,
розмір, склад та порядок внесення ними вкладів.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону
України “Про господарські товариства”
частка учасника та засновника у статутному фонді - це вклад, оцінений у
карбованцях.

В розумінні ч. 1 ст. 13 Закону
України “Про господарські товариства” вкладами учасників та засновників
товариства можуть бути будинки, споруди, обладнання та інші матеріальні
цінності, цінні папери, права користування землею, водою та іншими природними
ресурсами, будинками, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в
тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, в тому числі в
іноземній валюті.

Статтею  54 Закону України “Про господарські
товариства” визначено, що при виході учасника з товариства з обмеженою
відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства,
пропорційна його частці у статутному фонді. Виплата провадиться після
затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12
місяців з дня виходу. На вимогу учасника та за згодою товариства вклад може
бути повернуто повністю або частково в натуральній формі.

З матеріалів справи та
положень  установчого договору ТОВ
“Атракціон” судом вбачається, що статутний фонд товариства сформований саме з
грошових внесків учасників, а не з майнових внесків, оскільки ані в статуті,
ані в установчому договорі не зазначено про формування  статутного фонду за рахунок будь-якого майна,
в тому числі, спірного, як це
передбачено вимогами вищенаведених
ст.ст. 4, 51 Закону України “Про господарські товариства”.

За таких обставин,  суд приходить до висновку, що спірне майно -
домоволодіння АДРЕСА_1, ніколи не являло собою внесок до Статутного фонду ТОВ
„Атракціон”.

Отже, всупереч існуючим статутним
та іншим документам товариства, в протоколі НОМЕР_1 від 27.05.1999р. загальних
зборів учасників товариства безпідставно зазначено, що статутний фонд
товариства в розмірі 14551грн. складається з домоволодіння АДРЕСА_2 вартістю
4963,57грн., домоволодіння АДРЕСА_1 вартістю 8390,40грн. та майна вартістю
1197,03грн.

До того ж, суд вважає, що ОСОБА_2 є
лише правонаступником прав та обов'язків первісного засновника ТОВ „Атракціон”
- ОСОБА_3, але його внесок до статутного фонду товариства також був зроблений у
грошовій формі, а не у формі спірного домоволодіння АДРЕСА_1 чи іншій майновій
формі, що не заперечується самим ОСОБА_3 та підтверджується наявними
матеріалами справи.

Крім того,  з рішення учасників ТОВ „Атракціон” НОМЕР_8
від 02.10.1998р., яким до складу товариства була прийнята ОСОБА_2, а рівно із
заяви  ОСОБА_3 від 01.10.1998р. про
поступку своєї частки в Статутному фонді ТОВ „Атракціон”  ОСОБА_2, судом також не вбачається, що ця
частка являла собою нерухоме майно, а навпаки, йдеться мова саме про грошовий
внесок  в сумі 11551грн.

Таким чином, на порушення ст. 54
Закону, рішенням загальних зборів учасників ТОВ “Атракціон” від 27.05.1999р.
ОСОБА_2, яка виявила бажання вийти зі складу товариства,  не була сплачена вартість частини майна ТОВ
“Атракціон”, пропорційна її частці у статутному фонді, а було передано в натурі
домоволодіння АДРЕСА_1, в той час як ст. 54 Закону передбачає можливість повернення
в натуральній формі лише вкладу, що в даному випадку було неможливим, оскільки
вклади до статутного фонду ТОВ “Атракціон”
були внесені грошовими коштами.

Більше того, на порушення вимог ст.
54 Закону в частині порядку та терміну розрахунків з учасником, що виходить зі
складу товариства, передача ОСОБА_2 домоволодіння АДРЕСА_1 була здійснена
27.05.1999р  - тобто у всілякому разі
раніше затвердження звіту за 1999 рік, що також свідчить про незаконність передачі
та неможливість її проведення у зв'язку з неспроможністю товариства на момент
передачі правильно визначити вартість
частини майна ТОВ “Атракціон” пропорційно   частці ОСОБА_2 у статутному фонді
товариства.

Суд також зазначає, що пункт 4.6
Статуту товариства, діючого на момент виходу ОСОБА_2, щодо розрахунків  при виході учасника з товариства взагалі
передбачає, що такому учаснику
виплачується його частка статутного фонду та  частка прибутку, отримана товариством на
момент виходу з товариства, а  поверненню
в натуральній формі підлягає лише майно, передане учасником товариства в
користування - що цілком відповідає вищенаведеним вимогам діючого на той час
законодавства.

Як встановлено судом, спірне
домоволодіння не було внесено ані в якості внеску до статутного фонду
товариства, ані передано товариству у користування  ОСОБА_3 чи його правонаступником - ОСОБА_2

Судом досліджений також аудиторський
висновок „Про відображення внесків засновників в грошовому та майновому виразі
по формуванню статутного фонду в бухгалтерському обліку та обґрунтованості
виділення майна засновнику ОСОБА_2 ТОВ „Атракціон” від 04.05.2004р., відповідно
до висновків якого статутний фонд ТОВ „Атракціон” в розмірі 1455,1млн.крб.
сформовано в повному обсязі у серпні 1996р. за рахунок грошових внесків
учасників. З наданих документів не встановлено, що домоволодіння по АДРЕСА_1
являлось внеском засновника ОСОБА_3  та
його правонаступника - ОСОБА_2 до статутного фонду ТОВ „Атракціон”. Крім того,
за висновками аудитора, виділення ОСОБА_2 на підставі рішення загальних зборів
ТОВ „Атракціон” НОМЕР_1 від 27.05.1999р. належної їй частки Статутного фонду у
вигляді домоволодіння АДРЕСА_1 проведено з порушенням норм ст..ст. 4, 54 Закону
України „Про господарські товариства”, ст.. 9 закону України „Про підприємства
в Україні”, положень п. 4.6 Статуту ТОВ „Атракціон”.

Отже, з огляду на наведене, суд
приходить до висновку, що рішення загальних зборів засновників ТОВ “Атракціон”,
оформлене протоколом НОМЕР_1 від 27.05.1999р., в частині виділення ОСОБА_2  належної їй частки Статутного фонду -
домоволодіння АДРЕСА_1, є незаконним та підлягає скасуванню.

В той же час, суд вважає, що
ОСОБА_2, як учасник, який вибув з товариства, має право  відповідно до положень та у визначеному
ст..  54 Закону України “Про господарські
товариства”  порядку на отримання від ТОВ
„Атракціон” виплати вартості частини майна товариства, пропорційної її частці у
статутному фонді.

З вищенаведених підстав
незаконності рішення загальних зборів учасників підлягає визнанню таким, що
втратило чинність, свідоцтво про право власності ОСОБА_2 на спірне майно від
22.07.1999р, оскільки в його основу покладено незаконне рішення засновників ТОВ
“Атракціон” від 27.05.1999р, з якого ОСОБА_2 не набула і не могла набути право
власності на майно -  домоволодіння
АДРЕСА_1.

Також, за вказаних умов не
відповідає вимогам закону і договір дарування від 15.03.2002р., за яким ОСОБА_2
подарована ОСОБА_1   Ѕ частка спірного
домоволодіння - пивного бару по АДРЕСА_1, оскільки на підставі ст. 2 Закону
України „Про власність” право розпорядження на свій розсуд  майном належить лише власнику такого майна.

Відповідно до ст. 245 ЦК УРСР, що
діяв на момент укладення договору дарування, за договором дарування одна
сторона передає безоплатно другій стороні майно у власність, а отже, здійснення
даного правочину особою, яка не є власником майна,  не допускається.

Зважаючи на вищевикладене,  суд вбачає що ОСОБА_2 розпорядилась не
належним їй майном, що в свою чергу тягне недійсність договору дарування, як в
розумінні ст. 48 ЦК УРСР на момент дарування, так і у відповідності з вимогами
чинного законодавства.

Так, згідно зі ст. 215 ЦК України
підставою недійсності угоди є недотримання в момент вчинення угоди стороною
(сторонами) вимог, встановлених частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 даного Кодексу.

Частина  2 ст. 203 ЦК України визначає, що особа, яка
укладає угоду, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Враховуючи, що на момент укладення
угоди ОСОБА_2 володіла спірним домоволодінням на незаконних підставах, а отже
фактично не була власником спірного домоволодіння та не була наділена іншим
чином повноваженнями на відчуження майна, вона не могла дарувати ОСОБА_1  частку спірного майна - домоволодіння
АДРЕСА_1, у зв'язку з чим вказана угода дарування підлягає визнанню недійсною.

Крім того, частково задовольняючи
позовні вимоги позивача, суд виходить з того, що відповідно до ст.. 16 ЦК
України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів визначає
відновлення становища, яке існувало до порушення.

В даному випадку поновлення такого
становища можливе лише шляхом визнання права власності на спірне домоволодіння
за ТОВ „Атракціон”, як це було раніше (до порушення порядку виведення учасника
з товариства та розрахунку з ним).

Обґрунтованими вважає суд і похідні
від цього позовні вимоги про зобов'язання ОСОБА_2 звільнити спірне
домоволодіння та повернути його ТОВ „Атракціон”.

При цьому суд виходить також з
того, що відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм майном.

Власник має право використовувати
своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків,
встановлених законом (ст. 320 ЦК України).

Право власності є непорушним. Ніхто
не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні
(ст. 321 ЦК України)

В силу ст. 387 ЦК України власник
має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної
правової підстави заволоділа ним.

За вказаних обставин позовні вимоги
підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки засновані на нормах діючого
законодавства та підтверджені матеріалами справи.

Позовні вимоги у порядку статті 49
ГПК України  ставляться на відповідачів.

У судовому засіданні оголошена
вступна та резолютивна частини рішення.

Рішення оформлене у повному обсязі
та підписане 19.07.2007 року.

З урахуванням|з врахуванням|
викладеного, керуючись ст.ст. 82 - 84, 33, 34 ГПК| України

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати незаконним та скасувати
рішення загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю
“Атракціон”, оформлене протоколом НОМЕР_1 від 27.05.1999р. в частині виділення
ОСОБА_2 зі Статутного фонду частки - домоволодіння АДРЕСА_1.

3.          Визнати таким, що втратило чинність,
Свідоцтво про право власності ОСОБА_2 на домоволодіння - пивний бар по
АДРЕСА_1, видане Виконавчим комітетом Сакської міської Ради від 22.07.1999р.

4.          Визнати недійсним договір дарування Ѕ
частки домоволодіння - пивного бару по АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 від 15.03.2002р., посвідчений приватним нотаріусом та зареєстрований в
реєстрі за № НОМЕР_2.

5.          Визнати право власності за
Товариством з обмеженою відповідальністю „Атракціон” (96500, м. Саки, вул..
Піонерська, 4а) на об'єкт нерухомості в цілому - домоволодіння - пивний бар,
розташований за адресою:  АДРЕСА_1
загальною площею 112,7кв.м., який складається у літ „А” приміщення 1 - тамбур,
2-зал, 3-комора, 4-кабінет, 5-посудомиєчна, 6-кухня, 7-зал.

6.          Зобов'язати ОСОБА_2 (АДРЕСА_3)
звільнити домоволодіння - пивний бар по АДРЕСА_1 загальною площею 112,7кв.м.,
який складається у літ „А” приміщення 1 - тамбур, 2-зал, 3-комора, 4-кабінет,
5-посудомиєчна, 6-кухня, 7-зал.

7.          Зобов'язати ОСОБА_2 (АДРЕСА_3)
повернути Товариству з обмеженою відповідальністю „Атракціон” (96500, м. Саки,
вул.. Піонерська, 4а) домоволодіння - пивний бар по АДРЕСА_1 загальною площею
112,7кв.м., який складається у літ „А” приміщення 1 - тамбур, 2-зал, 3-комора,
4-кабінет, 5-посудомиєчна, 6-кухня, 7-зал.

8.          Стягнути з ТОВ "Атракціон"
(м.Саки вул. Піонерська, 4-а, банківські реквізити суду не відомі) на користь
ОСОБА_1 (АДРЕСА_4, банківські реквізити суду не відомі) 221,00 грн. державного
мита та 59,00 грн. витрат, пов'язаних з інформаційно-технічним забезпеченням
судового процесу.

9.          Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_3, банківські
реквізити суду не відомі) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_4, банківські реквізити
суду не відомі) 221,00 грн. державного мита та 59,00 грн. витрат, пов'язаних з
інформаційно-технічним забезпеченням судового процесу.

Накази видати після вступу рішення
в законну силу.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Жукова
А.І.