ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02.10.07 р.                                                                               Справа № 25/277

Суддя господарського суду Донецької області І.А.Бойко

при секретарі судового засідання                                       О.М.  Якименко

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом  обласного комунального підприємства „Донецьктеплокомуненерго” м. Донецьк в інтересах виробничої одиниці „Дружківкатепломережа” м. Дружківка Донецької області

до відповідача     Олександрівської селищної ради смт. Олександрівка Донецької області

про стягнення      20075грн.17коп.

За участю

представників  сторін:

від позивача: Ситник О.В. – юрисконсульт  (довіреність № юр/6009 від 31.12.2006р.);

від відповідача:  Незнанов А.Г. – голова (посвідчення від 12.04.2006), Сидорова Л.В. – головний бухгалтер  (без довіреності)

Позивач -  обласне комунальне підприємство „Донецьктеплокомуненерго” м. Донецьк в інтересах виробничої одиниці „Дружківкатепломережа” м. Дружківка Донецької області, звернувся до господарського суду з позовом до   Олександрівської селищної ради смт. Олександрівка Донецької області  про стягнення   20075грн.17коп., у тому числі заборгованість за поставлену  теплову енергію в сумі  14569грн.32коп.,  індекс інфляції в сумі 3952грн.57коп., 3% річних в сумі 1553грн.28коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на  розрахунок суми заборгованості, розрахунок  індексу інфляції, розрахунок 3% річних,  типовий договір № 12  про постачання теплової енергії  в гарячій воді  від 01.10.2000р., додаткову угоду від 15.10.2002 до договору № 12  про постачання теплової енергії  в гарячій воді  від 01.10.2000р., угоду про розрахунки від 15.10.2002,  рахунки № 10 від 31.10.2005, № 10 від 23.11.2005,  № 10 від 21.12.2005, № 10 від 23.01.2006,  № 10 від 31.01.2006, № 10 від 21.02.2006, № 10 від 21.03.2006, № 10 від 14.04.2006,  акт на включення опалення від 22.10.2005,  акт на відключення опалення від 18.01.2006, акти звірки взаємних розрахунків від 02.10.2006,  від 01.02.2007.

Відповідач через канцелярію господарського суду за супровідним листом  подав заперечення на позов,  копію довідки з ЄДРПОУ, копію свідоцтва про державну реєстрацію юридичної  особи, акт звірки взаємних розрахунків станом на 01.10.2006.

В запереченнях на позов (вих. № 228 від 25.09.2007) відповідач з посиланням на Бюджетний кодекс України зазначив, що  небюджетна заборгованість буде оплачена до 01.01.2008 в разі перевиконання бюджету за 2007 рік.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, господарським судом  ВСТАНОВЛЕНО.

01.10.2000 між ОКП „Донецьктеплокомуненерго” ВО „Дружківкатепломережа”  (Енергопостачальна організація) та   Олександрівською селищною радою (Споживач) був укладений договір   №12 про постачання теплової енергії в гарячій воді.

15.10.2002 Сторони підписали додаткову угоду до договору про постачання теплової енергії в гарячій воді № 12 від 01.10.2000 та угоду про розрахунки.

Відповідно до п. 10.1. зазначеної додаткової угоди до договору № 12 від 01.10.2000 договір набув чинності з дня його підписання та закінчив свою дію 15.10.2003.

Період заборгованості, зазначеній в позовній заяві, з жовтня 2005р. по жовтень 2006р.

Позивач додаткової угоди про постачання теплової енергії в гарячій воді у 2005-2006 роках не надав, отже позовні вимоги розглядаються виходячи з  акту на включення опалення від 22.10.2005,  акту на відключення опалення від 18.01.2006 та  виставлених рахунків  на оплату наданих послуг.

Так, Енергопостачальна організація  поставила відповідачу теплову енергію, що підтверджується актом на включення опалення від 22.10.2005.

За надані послуги з постачання теплової енергії позивач виставив відповідачу відповідні рахунки  № 10 від 31.10.2005, № 10 від 23.11.2005,  № 10 від 21.12.2005, № 10 від 23.01.2006,  № 10 від 31.01.2006, № 10 від 21.02.2006, № 10 від 21.03.2006, № 10 від 14.04.2006 на оплату.

Перелічені рахунки були отримані відповідачем, про що мається  відповідна відмітка про отримання з  зазначенням  дати отримання.

Стаття 193 Господарського кодексу України передбачає, суб’єкти господарювання та учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Аналогічне положення закріплено в ст. 526 Цивільного кодексу України. Так, зобов’язання повинно виконуватися належним чином відповідно умовам договору та вимогам цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а у разі відсутності таких умов і вимог – згідно звичаїв ділового обігу або іншим вимогам, які звичайно ставляться.

В порушення вимог зазначених статей Цивільного та Господарського кодексів України, Правил користування тепловою енергією, затверджених наказом Міністерства енергетики і електрифікації СРСР  від 06.12.1981 № 310,  відповідач зобов’язання щодо оплати спожитої теплової енергії виконував неналежним чином, внаслідок чого за ним  утворилася заборгованість.

Загальна сума заборгованості  по виставленим рахункам, що містяться в матеріалах справи,  становить    14569грн.32коп.

Відповідач  проти наявності заборгованості в сумі 14569грн.32коп. не заперечує, про що зафіксовано в протоколі судового засідання від 02.10.2007; акт звірки взаємних розрахунків по сумі основного боргу підписав без зауважень та заперечень.

Отже, вимоги позивача щодо стягнення основного боргу за надані послуги по відпуску теплової енергії підлягають задоволенню в сумі 14569грн.32коп.

Окрім стягнення основного боргу, позивач з посиланням на ст. 625 Цивільного кодексу України просить стягнути з відповідача індекс інфляції в сумі 3952грн.57коп. та 3% річних в сумі 1553грн.28коп.

Вимоги позивача в частині стягнення індексу інфляції та 3% річних підлягають залишенню без розгляду по п. 5 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

У відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, що прострочив виконання грошового зобов’язання, за вимогою кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений законом або договором.

Як вбачається з наведеного, при розрахунку інфляційних та  3% річних  важливий строк, з якого починається їх нарахування.

Оскільки позивачем не надана додаткова угода про постачання теплової енергії в гарячій воді  в спірний період, якою узгоджений порядок оплати виставлених рахунків, визначити строк для нарахування інфляційних та  3% річних  з документів, на які посилається позивач, не уявляється можливим.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Витрати по сплаті державного мита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу  у відповідності до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на  обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі  вищенаведеного, згідно ст. ст.  509, 526, 625 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 193 Господарського кодексу України, керуючись ст. ст. 22, 33, 43, 44, 49, 82-85, п. 5 ст. 81 Господарського  процесуального  кодексу  України, суд

В  И  Р  І  Ш  И  В :

Позовні  вимоги обласного комунального підприємства „Донецьктеплокомуненерго” м. Донецьк в інтересах виробничої одиниці „Дружківкатепломережа” м. Дружківка Донецької області до   Олександрівської селищної ради смт. Олександрівка Донецької області  про стягнення   20075грн.17коп., у тому числі заборгованість за поставлену  теплову енергію в сумі  14569грн.32коп.,  індекс інфляції в сумі 3952грн.57коп., 3% річних в сумі 1553грн.28коп., задовольнити частково в сумі   14569грн.32коп.

В частині стягнення індексу інфляції в сумі  3952грн.57коп. та 3% річних в сумі 1553грн.28коп. позовні вимоги залишити без розгляду.

Стягнути з Олександрівської селищної ради (84000, смт. Олександрівка Донецької області, вул. Радянська, 15, ) на користь обласного комунального підприємства „Донецьктеплокомуненерго” м. Донецьк в інтересах виробничої одиниці „Дружківкатепломережа” (83086, м. Донецьк, вул. Донецька, 38, ) основний борг в сумі  14569грн.32коп., витрати по сплаті  держмита в сумі  145грн.69коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 85грн.63коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Видати наказ  після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                         Бойко І.А.