ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

№ 18/371
26.07.07 р.

За позовом:          ТОВ „Тридента АГРО”;

До:                    ЗАТ „Європейський страховий альянс”;

Третя особа:          ЗАТ „Внєшторгбанк”;

Про:                     стягнення 392 466,85 грн.

Суддя  Мандриченко О.В.

Представники

Від позивача:          Бонтлаб В.В., представник, довіреність б/н від 16.07.2007 р.;

Багатченко Ю.В., представник, довіреність б/н від 16.07.2007 р.;

Від відповідача:            не з”явились;

Від третьої особи:          не з”явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач у поданій до господарського суду позовній заяві просить стягнути з відповідача 392 466,85 грн. страхового відшкодування, 3 950,00 грн. витрат по сплаті держмита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу з мотивів, вказаних у позовній заяві.

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали, просять позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач—Закрите акціонерне товариство „Європейський страховий альянс”, повноважних представників в судове засідання не направив, незважаючи на визнання судом їх явки обов’язковою, відзив на позов не надав, позовні вимоги по суті не заперечив. Керуючись статтею 75 ГПК України, господарський суд вважає за можливе розглянути справу і вирішити спір по суті за наявними у справі матеріалами.

Третя особа у письмових поясненнях позовні вимоги позивача підтримує, зазначаючи про те, що не заперечує проти стягнення страхової суми на користь позивача, оскільки останній виконує свої зобов’язання за кредитним договором №10-0604/294к від 24.07.2006 р. належним чином.

Третьою особою до господарського суду також було надіслане клопотання, в якому остання просить розглядати справу без її участі.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представників позивача, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд,—

В С Т А Н О В И В:

27.07.2006 р. між сторонами та третьою особою був укладений договір страхування автотранспортних засобів №1005480, предметом якого є страхування на користь вигодонабувача (третьої особи) майна, що належить позивачеві, та яке зазначене в додатку №1 до цього договору, що є предметом застави по договору застави, який укладений з третьою особою та позивачем, з метою забезпечення зобов’язань позивача перед третьою особою за договором кредиту №10-0604/294к від 24.07.2006 р.

Відповідно до п. 2 додатку №1 до договору страхування під страховий захист відповідача були взяті транспортні засоби: автомобіль марки „Toyota Land Cruiser”, 2006 року випуску (державний номерний знак АА 4224 ВС) та автомобіль марки „Toyota Land Cruiser”, 2006 року випуску (державний номерний знак АА 3025 ВС).

28.10.2006 р. автомобіль марки автомобіль марки „Toyota Land Cruiser”, 2006 року випуску (державний номерний знак АА 3025 ВС) був викрадений, що підтверджується постановою Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 13.11.2006 р.

Позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування.

Відповідач листом від 04.04.2007 р. №08/747 відмовив позивачеві у виплаті страхового відшкодування на підставі того, що Правилами добровільного страхування автотранспортних засобів №0609 від 14.11.2001 р. передбачено підставу для відмови у виплаті страхового відшкодування, якщо після настання випадку, що має ознаки страхового, будуть відсутні документи на транспортний засіб.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи документи та досліджені в засіданні суду докази, господарський суд вважає позовні вимоги позивача обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому, господарський суд виходить з наведеного нижче.

Як визначено статтею 1 Закону України „Про страхування”, страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до умов п. 1.1. договору страхування відповідач взяв на себе зобов’язання відшкодувати третій особі чи позивачеві (за згодою третьої особи) збитки, що може зазнати позивач, у результаті пошкодження, знищення або втрати автотранспортного засобу.

Пунктом 5.1. договору страхування передбачено, що страхове відшкодування виплачується на підставі таких документів:

—письмової заяви страхувальника про виплату страхового відшкодування за встановленою формою;

—довідки органів внутрішніх справ або інших компетентних органів по факт і обставини страхового випадку, яка повинна містити дані про факт, час, дату, місце, обставини і причини події, її учасників, опис пошкоджень транспортного засобу, дані про стан страхувальника як водія, рішення органів внутрішніх справ щодо оцінки дій її учасників;

—документів, що підтверджують розмір заподіяних збитків у відповідності до діючого законодавства України;

—інших документів, визначених Правилами та законодавством України.

У додатку №1 до договору страхування зазначено, що страхова сума автомобіля марки „Toyota Land Cruiser”, 2006 року випуску (державний номерний знак АА 3025 ВС) у перший рік складає 413 123,00 грн.

Страхове відшкодування у випадку викрадення автомобіля сплачується з урахуванням страхової суми автомобіля за винятком безумовної франшизи, яка при втраті автомобіля внаслідок його викрадення становить 5%.

Матеріали справи свідчать про те, що застрахований автомобіль марки „Toyota Land Cruiser”, 2006 року випуску (державний номерний знак АА 3025 ВС), був викрадений, що свідчить про настання страхового випадку.

Господарський суд вважає відмову відповідача у виплаті страхового відшкодування неправомірною, оскільки договором страхування, укладеним між сторонами, не передбачено обов’язкове надання позивачем документів на транспортний засіб.

Як визначено частиною 2 статті 8 Закону України „Про страхування”, страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Частиною 1 статті 25 Закону України „Про страхування” передбачено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до статті 26 Закону України „Про страхування” підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є:

1) навмисні дії страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на дії, пов'язані з виконанням ними громадянського чи службового обов'язку, в стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або захисту майна, життя, здоров'я, честі, гідності та ділової репутації. Кваліфікація дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, встановлюється відповідно до чинного законодавства України;

2) вчинення страхувальником - фізичною особою або іншою особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку;

3) подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку;

4) отримання страхувальником повного відшкодування збитків за майновим страхуванням від особи, винної у їх заподіянні;

5) несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків;

6) інші випадки, передбачені законом.

Умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону.

Пунктом 5.9. договору страхування передбачено, що відповідач звільняється від здійснення виплати страхового відшкодування, якщо:

—страхувальник або вигодонабувач вчинив навмисні дії, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на дії, пов'язані з виконанням ними громадянського чи службового, обов'язку в стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або захисту майна, життя, честі, гідності та ділової репутації. Кваліфікація дій страхувальника (вигодонабувача) встромлюється відповідно до чинного законодавства України;

—страхувальник –громадян вчинив умисний злочин, що призвів до страхового випадку;

—страхувальник подав свідомо неправдиві відомості про об'єкт страхування або про факт настання та обставини страхового випадку;

—страхувальник отримав повне відшкодування збитків від особи, винної у їх заподіянні;

—страхувальник або вигодонабувач створив страховикові перешкоди у визначенні обставин виникнення, характеру та розміру збитків;

—страхувальник або вигодонабувач створив страховику перешкоди у здійсненні його права позову у порядку регресу до особи, винної у настанні страхового випадку;

—на момент настання страхового випадку водій керував автотранспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, під впливом наркотичних, токсичних речовин чи лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу, а також, якщо він передав управління автотранспортним засобом особі, яка перебувала у зазначеному стані;

—страховий випадок настав внаслідок необережності у вигляді злочинної самовпевненості страхувальника (водія). Факт грубої необережності встановлюється відповідно до чинного законодавства;

—на момент настання страхового випадку водій не мав права керувати застрахованим автотранспортним засобом;

—страхувальник здійснив ремонт пошкодженого/их автотранспортного/их засобу/ів до огляду страховиком;

—кримінальна справа по факту пошкодження, знищення або втрати автотранспортного засобу закрита в зв'язку з відсутністю події злочину або відсутністю в діянні складу злочину;

—страхувальник втратив право власності (користування) на застрахований/і автотранспортний/і засіб/оби на момент настання страхового випадку внаслідок продажу, дарування, рішення суду, вчинення виконавчого напису нотаріуса тощо;

—після настання страхового випадку з'ясовано, що страхувальник порушив заявлені умови зберігання та/або паркування автотранспортного/их засобу/ів в період часу з 23.00 до 6.00;

—були пошкоджені тільки шини і диски;

—страхувальник несвоєчасно повідомив страховика та правоохоронні органи про настання страхового випадку і це не дало змоги установити причини, обставини й розмір збитків;

—в інших випадках, визначених Правилами та чинним законодавством.

Таким чином, ні Законом України „Про страхування”, ні договором, укладеним між сторонами не передбачена така підстава для відмови у виплаті страхового відшкодування, як ненадання позивачем документів на транспортний засіб.

Вина відповідача повністю підтверджена дослідженими доказами та матеріалами справи.

Враховуючи ту обставину, що відповідач позовні вимоги не заперечив, а наявні в матеріалах справи документи свідчать про безспірність та обґрунтованість позовних вимог позивача, вимоги останнього підлягають задоволенню.

Клопотання відповідача про відкладення справи слуханням на іншу дату, викладене в телеграмі, адресованій Господарському суду міста Києва, господарський суд відхиляє, оскільки, підстави, наведені відповідачем в ньому не є поважними, а, крім того, у матеріалах справи наявні всі необхідні документи для повного, всебічного та об’єктивного вирішення спору.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Закритого акціонерного товариства „Європейський страховий альянс” (інд. 01034, м. Київ, вул. Басейна, 7-в, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Триденна Агро” (юридична адреса: м. Київ, вул. Конотопська, 8; фактична адреса: інд. 03049, м. Київ, вул. Шовкуненка, 6; ) 392 466 (триста дев’яносто дві тисячі чотириста шістдесят шість) грн. 85 коп. заборгованості, 3 924 (три тисячі дев’ятсот двадцять чотири) грн. 67 коп. витрат по сплаті держмита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

3.          На підставі цього рішення повернути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Триденна Агро” (юридична адреса: м. Київ, вул. Конотопська, 8; фактична адреса: інд. 03049, м. Київ, вул. Шовкуненка, 6; ) надмірно сплачене державне мито у розмірі 25 (двадцять п’ять) грн. 33 коп., перераховане платіжним дорученням №1448 від 11.05.2007 р., яке залишене в матеріалах справи.

4.          Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

5.          Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя
О.В. Мандриченко