ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

11.09.2007
Справа №2-7/11016-2007

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кримкурортінвест» (97540, Сімферопольський район, с. Роднікове, вул. 40 Років Перемоги, 6, ідентифікаційний код 32752801)

До відповідача  Сімеїзської селищної ради (м. Ялта, смт. Сімеїз, вул. Зіркова, 2)

Про скасування рішення та спонукання до виконання певних дій.

Суддя Дворний І. І.

представники:

Від позивача  – Тимофєєва Н. Є., предст., дов. від 07.05.2007 р.

Від відповідача  -  не з’явився.

Суть справи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кримкурортінвест»  звернулося  до Господарського суду АР Крим з позовною заявою, в якій просить скасувати рішення Сімеїзської селищної ради 23 сесії 5 скликання від 30.07.2007 р. №13, зобов’язати Сімеїзську селищну раду прийняти нове рішення, яким узгодити проект землеустрою по відводу земельної ділянки загальною площею 1,1128 га для будівництва та обслуговування об’єктів стаціонарної рекреації, розташованої за адресою: смт. Сімеїз, на території дитячого санаторію «Москва» та зобов’язати укласти з ТОВ «Кримкурортінвест» договір оренди земельної ділянки загальною площею 1,1128 га для будівництва та обслуговування об’єктів стаціонарної рекреації за адресою: смт. Сімеїз, на території дитячого санаторію «Москва».

Позовні вимоги мотивовані тим, що спірним рішенням ТОВ «Кримкурортінвест» було відмовлено в узгодженні проекту землеустрою з відведення земельної ділянки загальною площею 1,1128 га для будівництва та обслуговування об’єктів стаціонарної рекреації, розташованої за адресою: смт. Сімеїз, на території дитячого санаторію «Москва», з тих підстав, що інвестиційний договір, який був укладений між санаторієм «Москва» та позивачем 26.12.2003 р., втратив силу у зв’язку з закінченням строку його дії.  Товариство з обмеженою відповідальністю «Кримкурортінвест» вважає, що вказане посилання, яке було покладено в основу прийняття спірного рішення, не відповідає положенням чинного законодавства України, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об’єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Так, позивач зазначив, що укладений між позивачем та санаторієм «Москва» інвестиційний договір не був направлений на набуття права користування земельною ділянкою, через що закінчення строку дії вказаного договору не може бути підставою для прийняття органом місцевого самоврядування рішення про відмову в узгодженні проекту землеустрою з відведення земельної ділянки для передачі його в оренду. Позивач звернув увагу на те, що ТОВ «Кримкурортінвест» був розроблений проект землеустрою, який був погоджений з усіма необхідними органами та службами, а тому будь-які перешкоди для надання в оренду земельної ділянки були відсутні.

03.09.2007 р. до ГС АР Крим від Товариства з обмеженою відповідальністю «Кримкурортінвест» надійшло уточнення позовних вимог, згідно з якими позивач просить скасувати рішення Сімеїзської селищної ради 23 сесії 5 скликання від 30.07.2007 року № 13, зобов’язати Сімеїзську селищну раду прийняти нове рішення, яким:

«1. Затвердити технічну документацію по землеустрою про складення документів, що  посвідчують право дитячого санаторія «Москва» на земельні ділянки  загальної площею 1,1128 га (у тому числі  ділянка № 1 – 0,8931 га, ділянка № 2 – 0.0913 га, ділянка № 3 – 0.0252 га, ділянка № 4 – 0.1032 га) за адресою: смт. Сімеїз, територія дитячого санаторію «Москва» (внесення змін до державного акту на право постійного користування землею серії  КМ № 0000008, реєстраційний  № 11 27.06.1995 р. у зв’язку з припиненням права постійного користування земельною ділянкою);

2. Припинити  право постійного користування дитячого санаторія «Москва» земельною ділянкою загальною площею 1,1128 га (у тому числі  ділянка № 1 – 0,8931 га, ділянка № 2 – 0.0913 га, ділянка № 3 – 0.0252 га, ділянка № 4 – 0.1032 га) за адресою: смт. Сімеїз, територія дитячого санаторію «Москва», що знаходиться у нього у постійному користуванні на підставі державного акту серія КМ № 0000008, реєстраційний № 11 27.06.1995 р. у складі земельної ділянки площею 5.1884 га;

3. Передати земельні ділянки загальною площею 1,1128 га (у тому числі  ділянка № 1 – 0,8931 га, ділянка № 2 – 0.0913 га, ділянка № 3 – 0.0252 га, ділянка № 4 – 0.1032 га) за адресою: смт. Сімеїз, із земель дитячого санаторію «Москва»  до земель Сімеїзської селищної Ради, не переданих у власність та не наданих у користування в межах населеного пункту, по угіддям – 1.1128 га – «забудовані землі», у тому числі «землі суспільного призначення», у тому числі «землі, що знаходяться у користуванні або у власності усіх юридичних та фізичних осіб – оздоровчого призначення;

4. Внести зміни до державного акту серія КМ № 0000008, реєстраційний  № 11 27.06.1995 р.;

5. Затвердити проект землеустрою по відводу земельних ділянок ТОВ «Кримкурортінвест» для будівництва та обслуговування об’єктів стаціонарної рекреації (санаторія - профілакторію з кліматопавільйонами) за адресою: смт. Сімеїз, в районі дитячого санаторію «Москва».

6. Передати Товариству з обмеженою відповідальністю  «Кримкурортінвест» в оренду строком на 49 років земельні ділянки загальною площею 1,1128 га, у тому числі ділянку № 1 – 0,8931 га  (кадастровий № :01:001:0149), ділянку № 2 – 0.0913 (кадастровий № :01:001:0150), ділянка № 3 – 0.0252 га (кадастровий № :01:001:0151), ділянка № 4 – 0.1032 га (кадастровий № :01:001:0152) за адресою:  смт. Сімеїз, в районі дитячого санаторію «Москва» із земель Сімеїзської селищної Ради, не переданих у власність та не наданих у користування в межах населеного пункту; по  видам земельних угідь:  1.1128 га – «забудовані землі», у тому числі  «землі суспільного призначення», у тому числі «землі, що знаходяться у користуванні або у власності усіх юридичних та фізичних осіб – оздоровчого призначення».

Вказані уточнення були прийняті судом до розгляду.

Відповідач у судове засідання не з’явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце слухання справи був проінформований належним чином рекомендованою кореспонденцією.

Суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами у порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи відкладався у порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення  представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ :

24.06.2004 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кримкурортінвест» звернувся з клопотанням до відповідача про надання згоди на розробку проекту відводу земельної ділянки загальною площею 1,1128 га із земель ДС «Москва» для будівництва об’єктів стаціонарної рекреації.

В свою чергу дитячий санаторій «Москва», керуючись ст. 142 Земельного Кодексу України, також звернувся до відповідача з відмовою від земельної ділянки площею 1,1128 га, яка належала санаторію на праві постійного користування, що підтверджується Державним актом на право постійного користування землею серія КМ № 0000008.

Так, згідно з ч. 1 ст. 142 Земельного кодексу України припинення  права  власності  на  земельну  ділянку у разі добровільної  відмови  власника  землі  на  користь  держави   або територіальної громади здійснюється за його заявою до відповідного органу.

Дії дитячого санаторія «Москва» по відмові від земельної ділянки були погоджені з Міністерством охорони здоров`я України, що підтверджується листом від 22.07.2004 року № 20.09/1156.

Розглянувши клопотання позивача, лист дитячого санаторія «Москва» про відмову від земельної ділянки на користь позивача, лист Міністерства охорони здоров`я України про згоду на надання земельної ділянки позивачу, Сімеїзська селищна рада на 37 сесії 4 скликання прийняла рішення від 03.08.205 року № 43, згідно якого позивачу була надана згода на розроблення проекту землеустрою з відведення земельної ділянки із земель дитячого санаторія «Москва» для будівництва об’єктів стаціонарної рекреації. Також вказаним рішенням Сімеїзська селищна рада зобов’язала позивача, відповідно до вимог діючого законодавства, виготовити технічну документацію по вилученню земельної ділянки загальною площею 1,1128 га.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення Сімеїзської селищної ради від 03.08.205 року № 43 позивачем були отримані всі необхідні висновки, передбачені Земельним Кодексом України.

Відповідно до ст. 123 Земельного кодексу України надання земельних  ділянок юридичним  особам  у  постійне користування  здійснюється  на  підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами  відведення цих ділянок. Юридична особа,  зацікавлена в одержанні земельної ділянки у  постійне  користування  із  земель  державної  або  комунальної власності,  звертається  з  відповідним  клопотанням  до районної, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій  або сільської, селищної, міської ради. До  клопотання про відведення земельної ділянки додаються матеріали,  передбачені  частиною  п'ятнадцятою  статті  151 цього Кодексу  документи,  що  обґрунтовують  її  розмір, призначення та місце розташування. Відповідна  районна  державна  адміністрація або сільська, селищна,  міська рада розглядає клопотання у місячний строк і  дає згоду на розроблення проекту відведення земельної ділянки. Проект   відведення   земельної  ділянки  погоджується  із землекористувачем, органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури та охорони культурної спадщини і після одержання  висновку  державної землевпорядної   експертизи по об'єктах, які їй підлягають, подається до відповідної державної адміністрації  або сільської, селищної, міської ради, які розглядають його у місячний строк і, в межах  своїх повноважень, визначених цим Кодексом, приймають рішення про надання земельної ділянки.

Позивач, керуючись статтею 123 Земельного Кодексу України, звернувся до Сімеїзської селищної ради з проханням погодити проект землеустрою з відведення земельної ділянки для будівництва об’єктів стаціонарної рекреації за адресою: смт. Сімеїз, в районі дитячого санаторію «Москва» та укласти договір оренди земельної ділянки площею 1,1128 га із земель дитячого санаторія «Москва»  для будівництва об’єктів стаціонарної рекреації.

Рішенням Сімеїзської селищної ради 23 сесії 5 скликання від 30.07.2007 року № 13 позивачу було відмовлено в узгодженні проекту землеустрою з відведення земельної ділянки, загальна площа якої становить 1,1128 га для будівництва та обслуговування об’єктів стаціонарної рекреації за адресою: пмт. Сімеїз, на території дитячого санаторію «Москва».

Підставою для відмовлення в узгодженні проекту землеустрою з відведення вказаної земельної ділянки стало посилання відповідача на те, що інвестиційний договір, який був укладений між санаторієм «Москва» та позивачем від 26.12.2003 року, втратив силу у зв’язку з закінченням строку дії.

Оцінивши в сукупності представлені докази, наявні в матеріалах справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 9 ст. 123 Земельного кодексу України відмову органів місцевого  самоврядування або органів виконавчої влади у наданні земельної ділянки в користування або залишення клопотання без розгляду в установлений строк  може  бути оскаржено  в  судовому порядку.

Як свідчать матеріали справи,  26.12.2003 р. між дитячим санаторієм «Москва» (Замовник) та позивачем (Інвестор) дійсно був укладений інвестиційний договір, в який подалі були внесені зміни додатковими угодами від 15.06.2004 р., 01.09.2004 р., 30.06.2005 р., 31.03.2006 р.

Відповідно до розділу 1 інвестиційного договору інвестор за рахунок власних та залучених коштів надає інвестиції для фінансування ремонтних та будівельних робіт, спрямованих  на покращення матеріально-технічної бази Замовника. Після погодження з Міністерством охорони здоров`я Замовник надає Інвестору письмову згоду на будівництво рекреаційного комплексу на земельній ділянці 1,1128 га. Строк дії даного інвестиційного договору, згідно додаткової угоди № 4 від 31.03.2006 року, був пролонгований  31 березня 2007 року.

За умовами інвестиційного договору позивач надає дитячому санаторію «Москва» кошти (інвестиції), у свою чергу дитячий санаторій «Москва» надає позивачу письмову згоду на будівництво пансіонату на земельній ділянці, визначеній в додатку до договору, та здійснює дії, направлені на припинення права користування такою земельною ділянкою.

Так, відповідно до п. 2.1.2 Договору Замовник зобов’язується сприяти відведенню земельної ділянки, визначеної у Додатку №1 до Договору, та забезпечити Інвестора всією документацією, необхідною для отримання ним у користування обумовленої ділянки, за рахунок останнього.

Отже, об’єктом інвестиційної діяльності позивача за вказаним договором є, у тому числі, право користування землею, яке може виникнути у товариства на підставі рішення органу, уповноваженого надавати земельні ділянки в користування, лише після припинення права користування дитячим санаторієм  «Москва» відповідною земельною ділянкою.

Зазначені дії позивача та дитячого санаторію «Москва» були спрямовані виключно на досягнення наступних результатів: для дитячого санаторія «Москва» - отримання коштів для фінансування ремонтних робіт, для позивача – отримання доходу від користування земельною ділянкою у спосіб, зазначений в інвестиційному договорі. Таким чином, інвестиційний договір був укладений в межах Закону України «Про інвестиційну діяльність» і ніяких питань по безпосередньої передачі  земельної ділянки від дитячого санаторія «Москва» до позивача не передбачав, навпаки, вказує на можливість виникнення права користування земельною ділянкою у позивача, але тільки після прийняття рішення органом, уповноваженим надавати земельні ділянки в користування.

Статтею 93 Земельного Кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на  договорі строкове  платне  володіння  і  користування  земельною  ділянкою, необхідною орендареві для  провадження  підприємницької  та  іншої  діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України,  іноземним громадянам і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об'єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Як вже було вказано раніше, порядок надання у користування земельних ділянок юридичним особам передбачений статтею 123 Земельного Кодексу України.

Відповідно п. 1,2 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» ради в межах своїх повноважень приймають нормативні та  інші акти у формі рішень.

Ст. 4 Закону України «Про місцеве самоврядування» серед основних принципів здійснення місцевого самоврядування передбачає, зокрема, принцип законності. Принцип законності визнається судом таким, що кореспондується зі статтями 1 і 8 Конституції України, які визначають Україну як правову державу та закріплюють державний принцип верховенства права. Крім того, ст. 19 Конституції України встановлює, що органи місцевого самоврядування діють на підставі діючого законодавства та у межах  повноважень й шляхом, передбаченим Конституцією України та нормативно-правовими актами. Додержання принципу законності передбачає також прийняття суб’єктами владних повноважень законних актів, тобто певної форми актів, виданих у визначеному порядку компетентними органами в межах їх повноважень.

Відповідно Роз’ясненням Президії Вищого Арбітражного суду України N 02-5/35 від 26.01.2000 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів» підставами для визнання акта недійсним  є  невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції  органу,  який  видав  цей  акт.

Відповідно до статті 123 Земельного Кодексу України рішення про відмову у наданні земельної ділянки в користування має містити мотивовані пояснення з посиланням на відповідні положення нормативно-правових актів, затвердженої містобудівної документації та документації із землеустрою.

У той же час, спірне рішення Сімеїзської селищної ради 23 сесії 5 скликання від 30.07.2007 року № 13 про відмову в узгодженні позивачу проекту землеустрою з відведення земельної ділянки не містить в себе будь-яких посилань на відповідні положення нормативно-правових актів, затвердженої містобудівної документації та документації із землеустрою. Крім того, суд не може погодитися з посиланням відповідача в спірному рішенні на те, що припинення дії інвестиційного договору, який був укладений між санаторієм «Москва» та позивачем від 26.12.2003 року, є достатньою підставою для відмови в узгодженні проекту землеустрою з відведення земельної ділянки з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного Кодексу України юридичні особи набувають права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об’єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цім Кодексом.

Проте, укладений між позивачем та санаторієм «Москва» інвестиційний договір не був направлений на набуття права користування земельною ділянкою.

Суд зазначає, що на підставі вказаного договору у позивача не виникає право користування земельною ділянкою. Вказаним договором не вирішується питання порядку набуття права користування земельною ділянкою.

Отже, суд вважає, що закінчення строку дії інвестиційного договору від 26.12.2003 року не може стати підставою для прийняття рішення органом місцевого самоврядування  про відмову в узгодженні проекту землеустрою з відведення земельної ділянки загальною площею 1,1128 га для будівництва та обслуговування об’єктів стаціонарної рекреації за адресою: смт. Сімеїз, на території дитячого санаторію «Москва».

Матеріалами справи підтверджуються вчинення позивачем всіх необхідних дій, передбачених земельним законодавством України в якості необхідних для отримання земельної ділянки в оренду.

Відповідно до приписів статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, способом, передбаченим чинним законодавством для доведення такого роду фактів.

У той же час, всупереч вимогам ст. 33, 34 ГПК України, Сімеїзська селищна рада не надала суду доказів існування  будь-яких перешкод для надання в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Кримкурортінвест» земельної ділянки загальною площею 1,1128 га для будівництва та обслуговування об’єктів стаціонарної рекреації за адресою: смт. Сімеїз, на території дитячого санаторію «Москва». Більш того, відповідач не зазначив, яким чином закінчення строку дії інвестиційного договору від 26.12.2003 р. позбавляє позивача права на оренду вищевказаної земельної ділянки.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кримкурортінвест» є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 82-84  ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Скасувати рішення Сімеїзської селищної ради 23 сесії 5 скликання від 30.07.2007 року № 13.

3.          Зобов’язати Сімеїзську селищну раду (м. Ялта, смт. Сімеїз, вул. Зіркова, 2) на найближчій сесії прийняти рішення, яким:

- затвердити технічну документацію по землеустрою про складення документів, що  посвідчують право дитячого санаторія «Москва» на земельні ділянки  загальної площею 1,1128 га (у тому числі  ділянка № 1 – 0,8931 га, ділянка № 2 – 0.0913 га, ділянка № 3 – 0.0252 га, ділянка № 4 – 0.1032 га) за адресою: смт. Сімеїз, територія дитячого санаторію «Москва» (внесення змін до державного акту на право постійного користування землею серії  КМ № 0000008, реєстраційний  № 11 27.06.1995 р. у зв’язку з припиненням права постійного користування земельною ділянкою);

- припинити  право постійного користування дитячого санаторія «Москва» земельною ділянкою загальною площею 1,1128 га (у тому числі  ділянка № 1 – 0,8931 га, ділянка № 2 – 0.0913 га, ділянка № 3 – 0.0252 га, ділянка № 4 – 0.1032 га) за адресою: смт. Сімеїз, територія дитячого санаторію «Москва», що знаходиться у нього у постійному користуванні на підставі державного акту серія КМ № 0000008, реєстраційний № 11 27.06.1995 р. у складі земельної ділянки площею 5.1884 га;

- передати земельні ділянки загальною площею 1,1128 га (у тому числі  ділянка № 1 – 0,8931 га, ділянка № 2 – 0.0913 га, ділянка № 3 – 0.0252 га, ділянка № 4 – 0.1032 га) за адресою: смт. Сімеїз, із земель дитячого санаторію «Москва»  до земель Сімеїзської селищної Ради, не переданих у власність та не наданих у користування в межах населеного пункту, по угіддям – 1.1128 га – «забудовані землі», у тому числі «землі суспільного призначення», у тому числі «землі, що знаходяться у користуванні або у власності усіх юридичних та фізичних осіб – оздоровчого призначення;

- внести зміни до державного акту серія КМ № 0000008, реєстраційний  № 11 27.06.1995 р.;

- затвердити проект землеустрою по відводу земельних ділянок ТОВ «Кримкурортінвест» для будівництва та обслуговування об’єктів стаціонарної рекреації (санаторія - профілакторію з кліматопавільйонами) за адресою: смт. Сімеїз, в районі дитячого санаторію «Москва»;

- передати Товариству з обмеженою відповідальністю  «Кримкурортінвест» в оренду строком на 49 років земельні ділянки загальною площею 1,1128 га, у тому числі ділянку № 1 – 0,8931 га  (кадастровий № :01:001:0149), ділянку № 2 – 0.0913 (кадастровий № :01:001:0150), ділянка № 3 – 0.0252 га (кадастровий № :01:001:0151), ділянка № 4 – 0.1032 га (кадастровий № :01:001:0152) за адресою:  смт. Сімеїз, в районі дитячого санаторію «Москва» із земель Сімеїзської селищної Ради, не переданих у власність та не наданих у користування в межах населеного пункту; по  видам земельних угідь:  1.1128 га – «забудовані землі», у тому числі  «землі суспільного призначення», у тому числі «землі, що знаходяться у користуванні або у власності усіх юридичних та фізичних осіб – оздоровчого призначення».

4.          Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Дворний І.І.