СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

КОПІЯ

06 вересня 2007 року
Справа № 2-23/2175-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Голика В.С.,

суддів                                                                      Волкова К.В.,

Черткової І.В.,

секретар судового засідання                                        Рєвєнко М.Ю.

за участю представників сторін:

позивача:Брязгін Андрій Аркадійович, довіреність №  15   від 08.06.07

відповідача: Бисикало Тетяна Анатоліївна, довіреність №  4574/6   від 06.09.06

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Алушті Автономної Республіки Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Іщенко Г.М.) від 22.05.2007 по справі № 2-23/2175-2007А

за позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю "Кронос" (вул. Леніна, 2, Алушта, 98500)

до           Державної податкової інспекції у місті Алушті Автономної Республіки Крим (вул. Леніна 22-а, Алушта, 98500)

про скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

За результатами додаткової виїзної позапланової документальної перевірки  Товариства з обмеженою відповідальністю  „Кронос” з питань достовірності нарахування бюджетного відшкодування по податку на додану вартість   на розрахунковий рахунок  за лютий, березень, квітень, травень 2006 (акт № 1961/23/61/23/31395365 від 21.12.2006) Державною податковою інспекцією у місті Алушті Автономної Республіки Крим прийнято податкове повідомлення-рішення   №  /0 від 21.12.2006,  відповідно до якого позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування  з податку на додану вартість  на загальну суму 272079,00 грн. за наступні періоди: лютий 2006 –112661,00 грн., березень 2006 –51732,00 грн., квітень 2006 –48830,00 грн., травень 2006 –55856,00 грн.

Відповідно результатів перевірки, на думку податкового органу, у порушення вимог підпункту 7.4.1. пункту 7.4 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість”, не підтверджено матеріалами зустрічних перевірок  включення до складу податкових зобов’язань підприємствами-постачальниками податку на додану вартість та сплату вказаного податку  до бюджету, внаслідок чого позивачем завищено заявлену суму  бюджетного відшкодування податку на додану вартість за лютий-травень 2006 року у сумі 272079,00 грн.

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим  від 22.05.2007 у справі № 2-23/2175-2007 А (суддя Іщенко Г.М.) позов задоволено, визнане недійсним вищеназване податкове повідомлення-рішення.

При прийнятті постанови суд першої інстанції дійшов висновку про те, що  бюджетне відшкодування залежить  від правильності визначення суми податкових зобов’язань і податкового кредиту, визнав безпідставним довід відповідача про те, що  позивач не довів факт сплати податку на додану вартість до бюджету, оскільки, на думку суду,   обов’язок щодо сплати до бюджету суми  податку на додану вартість неправомірно покладений податковим органом на позивача –покупця товарів (послуг), - у той час як   такий  обов’язок  Законом України „Про податок на додану вартість” покладений на  продавця.

Державна податкова інспекція у місті Алушті Автономної Республіки Крим оскаржує постанову місцевого господарського суду у зв’язку з порушенням судом норм матеріального права та не повним з’ясуванням судом обставин, які мають значення для справи.

Так, податковий орган зазначає, що підприємства-постачальники, згідно відомостей відповідних податкових служб, суми податку на додану вартість за здійсненими операціями до бюджету не сплачували, а необхідною умовою для виникнення права на податковий кредит з податку на додану вартість є сплата платником податку у звітному періоді відповідних сум податку.

Доводи відповідача мотивовані також іншими підставами, викладеними у апеляційній  скарзі, не маючими значення для розгляду справи.

Розпорядженням першого заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду Видашенко Т.С.  від 06.09.2007 у зв’язку із відпусткою судді Градової О.Г. у складі колегії було замінено суддю Градову О.Г. на суддю Волкова К.В.

Судова колегія, розглянувши матеріали справи,  заслухавши представників сторін, апеляційну скаргу визнає такою, що не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до підпункту 7.4.1 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість”   № 168/97-ВР від 03.04.1997, податковий   кредит  звітного  періоду  складається із сум податків,  нарахованих  (сплачених)  платником податку за ставкою, встановленою  пунктом  6.1  статті  6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом  такого  звітного  періоду  у  зв'язку  з: придбанням або  виготовленням  товарів  (у  тому числі при їх імпорті)  та  послуг  з  метою  їх   подальшого   використання   в оподатковуваних   операціях   у   межах  господарської  діяльності платника податку;   придбанням (будівництвом,   спорудженням)   основних   фондів (основних  засобів,  у  тому  числі інших необоротних матеріальних активів  та  незавершених  капітальних  інвестицій  в   необоротні капітальні   активи),  у  тому  числі  при  їх  імпорті,  з  метою подальшого використання  у  виробництві  та/або  поставці  товарів (послуг)   для  оподатковуваних  операцій  у  межах  господарської діяльності платника податку.

Відповідно до підпункту 7.7.1 статті 7 вказаного Закону, сума податку, що підлягає сплаті до бюджету або  бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов’язання звітного податкового періоду та сумою податкового  кредиту такого звітного податкового періоду.

При від’ємному значенні суми, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, а при його відсутності –зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно до підпункту  7.7.2 статті 7  вищеназваного Закону, якщо у  наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має  від’ємне значення, то бюджетному відшкодуванню підлягає частина  такого від’ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів у попередньому податковому періоді постачальникам товарів.

Таким чином, законотворень чітко визначився, що бюджетне відшкодування у покупця можливе лише при сплаті ним сум податку на додану вартість продавцю товарів у попередньому податкову періоді. При цьому, Закон України „Про податок на додану вартість” не позбавляє покупця товарів права на бюджетне відшкодування по сплаченим продавцем сумам податку на додану вартість у інших податкових періодах, та не залежить від виконання продавцем податкового зобов’язання перед бюджетом.

За таких обставин, судова колегія не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись статтею 195, пунктом 1 частини 1 статті 198, статтею 200, пунктом 1 частини 1 статті 205, статтями 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Алушті Автономної Республіки Крим  залишити без задоволення.

2.Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим  від 22.05.2007 у справі №  2-23/2175-2007А залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскаржена  протягом одного місяця безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя                                        В.С. Голик

Судді                                                                      К.В. Волков

І.В. Черткова

З оригіналом згідно

Помічник судді                                                            О.В.Казанова