ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

13.08.2007р.
м.Київ
№ 25/378-А

За позовом             Державного територіально - галузевого об'єднання "Південно - Західна залізниця"

До                           Державної податкової інспекції у Солом'янському районі м.Києва

Предмет
адміністративного
позову
визнання недійсним податкового повідомлення рішення, -

Суддя

Представники:

від позивача        Пшик І.М. (довіреність № 2149-НЮ від 09.08.2007р.)

від відповідача   Столяров В.М. (довіреність № 40 від 27.02.2007р.)

13.08.2007р. у судовому засіданні відповідно до п. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне територіально-галузеве об’єднання „Південно –Західна залізниця” (надалі ДТГО „Південно –Західна залізниця”, позивач) звернулось до суду з позовною заявою про скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Солом’янському районі міста Києва (надалі ДПІ у Солом’янському районі міста Києва, відповідач) № /3 від 16.07.2007р..

Позовні вимоги мотивовані тим, що ДТГО „Південно-західна залізниця” не порушило вимоги ст. ст. 7, 13, 14 Закону України “Про плату за землю” від 19.09.1996 р. № 378/96 –ВР із змінами і доповненнями.

В ході розгляду справи позивачем повідомлено суд про допущення описки при написанні тексту позовної заяви, зокрема зазначено невірний номер оспорюваного податкового повідомлення-рішення. Враховуючи, що до матеріалів справи було надано податкове повідомлення-рішення № /3 від 16.07.2007р., що винесене за результатами акту перевірки та прийняте після узгодження визначеної суми податку в адміністративному порядку, позивач просив суд вважати заявленими позовними вимогами вимоги саме про скасування податкового повідомлення-рішення № /3 від 16.07.2007р..

Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що ним було правомірно зроблено висновок про заниження податкового зобов’язання земельного податку за  ІІ півріччя 2005 року та І півріччя 2006 року.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

ДПІ у Солом’янському районі міста Києва з 24.11.2006 по 07.12.2006 було проведено виїзну планову перевірку станції Київ-Волинський ДТГО „Південно –західна залізниця” з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2005р. по 30.06.2006р..

За результатами перевірки складено акт № 2658-7278/23-0311/05415314 від 14.12.2006 року (належним чином засвідчена копія міститься в матеріалах справи).

На підставі вказаного акту ДПІ у Солом’янському районі м. Києва винесене податкове повідомлення-рішення № /0 від 28.12.2006р., яким визначено податкове зобов’язання за платежем податок на землю у розмірі 27 863, 78 грн. (в тому числі 18 575, 85 грн. основний платіж, 9 287, 93 грн. штрафні (фінансові) санкції). Листом № 371/10/23-12 від 11.01.2007р. ДПІ у Солом’янському районі міста Києва повідомлено позивача про допущення описки в графі суми податкового зобов’язання за прийнятим податковим повідомленням-рішенням та просить вважати визначену до сплати суму в розмірі 10 549, 04 грн. (основний платіж 7 032, 69 грн., штрафні санкції 3 516, 35 грн.).

За результатами узгодження суми донарахованого податкового зобов’язання та штрафних санкцій в апеляційному порядку, на виконання п. 5.3 Наказу ДПА України «Про затвердження порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків та рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій»з метою доведення до платника податків граничного терміну сплати визначеного податкового зобов’язання, відповідачем були прийняті податкові повідомлення-рішення № /1 від 08.02.2007р., № /2 від 20.04.2007р., № /3 від 16.07.2007р..

Нарахування податкових зобов’язань здійснено на підставі того, що позивач неправомірно обчислював земельний податок за ділянки по вул. Новопольовій 101-Б, у м. Києві у Солом’янському районі, та по вул. Уманській 5, за винятком площ земельних ділянок, що відповідають зданим в оренду (договір оренди № 121 від 01.03.2001р. з ЗАТ «Інтер-Поліс», договір на експлуатацію залізничної під’їзної колії при станції Київ-Волинський ПЗЗ, укладений між ППЗ та ТОВ «НВКФ «Експо-ЛТД») у розмірі 25 % суми земельного податку, обчисленого відповідно до ст. 7 Закону України „Про плату за землю”, оскільки вказані земельні ділянки не включені до смуги відведення залізниць, відповідно не підпадають під визначення земель залізниці.

За таких обставин, відповідач прийшов до висновку про  порушення Позивачем  ст. ст. 7, 13, 14 Закону України „Про плату за землю”.

Висновки акту перевірки судом не приймаються, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2  Закону України „Про плату за землю” використання  землі в Україні є платним.  Плата за землю справляється  у  вигляді  земельного  податку  або  орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель.

Згідно ст. 7 вказаного закону ставки земельного податку з земель, грошову оцінку яких встановлено,  встановлюються у розмірі одного відсотка від їх грошової  оцінки,  за  винятком  земельних  ділянок,  зазначених у частинах п'ятій - десятій цієї статті та частині другій  статті  6 цього Закону.

Частиною десятою цього закону визначено, що податок за  земельні  ділянки,  надані для військових формувань, утворених відповідно  до  законів  України,  крім  Збройних  Сил  України та Державної  прикордонної служби України, залізниць, гірничодобувних підприємств,  а  також  за  водойми, надані для виробництва рибної продукції,  справляється  у  розмірі  25 відсотків суми земельного податку,  обчисленого  відповідно  до частин першої та другої цієї статті.

У відповідності до п. 2.1 рішення Київської міської ради від 27 квітня 2000 року N 104/825 „Про затвердження грошової оцінки земель м. Києва” плата за землі залізниць справляється у розмірі 25  відсотків від суми земельного податку,  обчисленого як один відсоток від середньої базової вартості одного кв.  м.  по місту,  без врахування локальних коефіцієнтів на місце розташування земельних ділянок.

Таким чином, законодавство пов’язує право нарахування земельного податку у розмірі 25 відсотків суми земельного податку,  обчисленого  відповідно  до частин першої та другої ст. 7 Закону України „Про плату за землю” із віднесенням  земельних ділянок до власності  залізниць.

Згідно ст. 13 Закону України „Про плату за землю” підставою для нарахування  земельного  податку  є дані  державного земельного кадастру.

Відповідно до довідок Ю-31980/2005 від 22.02.2005р., Ю-36786/2006 від 21.02.2006р.  про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (кадастровий № 69:263:005) по вул. Новопольовій 101-Б встановлено її функціональне використання: землі транспорту, зв’язку.

Довідками Ю-31977/2005 від 22.02.2005р., Ю-36785/2006 від 21.02.2006р. про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (кадастровий 72:704:003)  у Солом’янському районі міста Києва свідчить про належність земельної ділянки до земель транспорту, зв’язку.

Згідно технічних звітів по встановленню зовнішніх меж землекористування земельних ділянок (кадастрові номери 7270402, 7270602, 7270503) по вул. Уманській 5 встановлено їх належність до земель транспорту, зв’язку.

Відповідно до ст. 20 Земельного кодексу України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Відповідачем не надано доказів того, що компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування спірні земельні ділянки віднесено до іншої категорії, ніж землі залізниці.

Державне територіально-галузеве об'єднання "Південно-Західна залізниця" створене відповідно до ст.ст. 1, 4 Закону України "Про залізничний транспорт", засновано на державній власності, яке належить до сфери управління Міністерства транспорту та зв’язку України і підпорядковане Державній адміністрації залізничного транспорту України.

Основною    організаційною    ланкою    на   залізничному транспорті, що здійснює забезпечення перевезень пасажирів і вантажу у визначеному регіоні транспортної мережі, є «Південно-Західна залізниця», до складу якої  без статусу юридичної особи входить Станція Київ-Волинський, як відокремлений підрозділ.

Згідно із "Положенням про відокремлений підрозділ станцію Київ-Волинський Південно-Західної залізниці», затвердженим Наказом в.о. начальника Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно - Західна залізниця" від 13.06 2005р. (копія в справі) та довідки, виданої Київським міським управлінням статистики № 7145 від 26.02.2002 року (копія в справі) станція відноситься до сфери  управління  Міністерства транспорту України і входить як структурний підрозділ до складу Державного територіально - галузевого об'єднання "Південно - Західна залізниця".

За своїм призначенням і основним характером роботи, що виконується станція Київ-Волинський являється дільничною основним призначенням якої є формування, розформування дільничних і збірних поїздів; приймання, технічне обслуговування і комерційний огляд, відправлення транзитних вантажних поїздів; зміна локомотивів і локомотивних бригад; навантаження, вивантаження вантажів і обслуговування під’їзних колій підприємств; приймання і відправлення пасажирських поїздів (п. 1.7 Положення).

Як вбачається з наведеного вище, діяльність структурного підрозділу станції Київ-Волинський відповідає постанові Кабінету Міністрів України "Про перелік робіт (послуг), що належать до основної діяльності залізничного транспорту, та Порядку розподілу доходних надходжень від основної діяльності залізничного транспорту" від 16 лютого 1998 року № 173.

Частиною першою статті 6 Закону України "Про залізничний транспорт" встановлено, що землі, які надаються в користування для потреб залізничного транспорту, визначаються відповідно до Земельного кодексу України та Закону України "Про транспорт".

Частиною першою статті 67 Земельного кодексу України, яка визначає землі транспорту, передбачено, що до земель транспорту належать землі, надані підприємствам, установам та організаціям залізничного, автомобільного транспорту і дорожнього господарства, морського, річкового, авіаційного, трубопровідного транспорту та міського електротранспорту для виконання покладених на них завдань щодо експлуатації, ремонту і розвитку об'єктів транспорту.

Статтею 68 Земельного кодексу України, яка визначає землі залізничного транспорту, передбачено, що до земель залізничного транспорту належать землі смуг відведення залізниць під залізничним полотном та його облаштуванням, станціями з усіма будівлями і спорудами енергетичного, локомотивного, вагонного, колійного, вантажного і пасажирського господарства, сигналізації та зв'язку, водопостачання, каналізації; під захисними таї укрупнювальними насадженнями, службовими, культурно-побутовими будівлями та іншими спорудами, необхідними для забезпечення роботи залізничного транспорту.

Крім того статтею 23 Закону України "Про транспорт" встановлено, що до земель залізничного транспорту належать землі, надані в користування підприємствам і організаціям залізничного транспорту відповідно до чинного законодавства України. До складу цих земель входять землі, які є смугою відведення залізниць, а саме землі, надані під залізничне полотно та його облаштування, станції з усіма будівлями і спорудами енергетичного, локомотивного, вагонного, колійного, вантажного і пасажирського господарства, сигналізації та зв'язку, водопостачання, каналізації, захисні і укріплюючі насадження, службові, культурно-побутові приміщення та інші споруди, необхідні для забезпечення роботи залізничного транспорту.

Таким чином наведеними положеннями Земельного кодексу України та Законів України „Про транспорт" і „Про залізничний транспорт" встановлено, що всі землі, якими користується залізниця, є землями залізничного транспорту, тому землями залізниць слід вважати всі земельні ділянки, надані залізниці, а не тільки земельні ділянки, які прилягають виключно до залізничного полотна.

Враховуючи викладене, а саме те, що земельні ділянки на яких розташована станція Київ-Волинський відносяться до земель залізничного транспорту, суд приходить до висновку про те, що позивач правомірно нараховував земельний податок в порядку, передбаченому ч.10 ст. 7 Закону України „Про плату за землю” з урахуванням вимог рішення Київської міської ради № 104/825 від 27.04.2000 у розмірі 25% від суми земельного податку, обчисленого як один відсоток від середньої базової вартості одного кв.м по місту, без врахування локальних коефіцієнтів на місце розташування земельних ділянок.

Відповідно до част. 2 ст. 71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч.1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи  державної  влади,  органи місцевого самоврядування,  їхні посадові і службові особи зобов'язані  діяти лише на підставі,  в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Всупереч наведеним вимогам, відповідачем не було доведено обставин, які стали підставою для прийняття податкових повідомлень – рішень за висновками викладеними у акті перевірки № 2658-7278/23-0311/05415314 від 14.12.2006р..

Керуючись ст.ст. 71, 86, 94, ст. 105, 158-163  КАС України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Солом’янському районі м. Києва  № /3 від 16.07.2007р..

3. Стягнути з рахунків Державного бюджету на користь Державного територіально-галузевого об’єднання «Південно-західна залізниця»(01034, м. Київ, вул. Лисенка 6, р/р 7 в АБ «Експрес-Банк»м. Києва, МФО 322959, ) 3, 40 грн. (три гривні 40 копійок) судових витрат.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя
С.М. Морозов

дата складення постанови у повному обсязі 16.08.2007р.