ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

11.06.2007
Справа №2-7/5856-2007А

За позовом Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Сімферополя (95026, м. Сімферополь, вул. Гагаріна, 14а,  ЗКПО 20727038 )

До відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «207 отряд ВОХР» (955493, м. Сімферополь, вул. Яблочкова, 8-А)

Про стягнення 247 082,55 грн.

Суддя господарського суду АР Крим І. І. Дворний

Секретар судового засідання В. Є. Євген’єва

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача – Надворний С.С.- предств., дов. №8 від 05.03.2007р.

Від відповідача –  не з’явився

Сутність адміністративної  справи:

Управління Пенсійного фонду України в Залізничному  районі м. Сімферополя звернулось до Господарського суду АР Крим з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «207 отряд ВОХР» про стягнення 247 082,55 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що станом на час подачі позову до Господарського суду Автономної республіки Крим заборгованість відповідача перед Управлінням Пенсійного фонду України в Джанкойському  районі складає 19403, 30 грн., та в добровільному порядку не погашена. Крім того, позивач просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «207 отряд ВОХР» фінансові санкції у розмірі 227679, 25 грн., які були нараховані відповідачем за порушення вимог чинного  пенсійного законодавства України.

Відповідач  у судове засідання не з’явився,  про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи  був проінформований належним чином рекомендованою кореспонденцією.

Слухання справи відкладалось у порядку ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «207 отряд ВОХР» зареєстровано в Управлінні Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Сімферополя  як платник збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов’язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, а також порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам визначаються Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” №1058-ІУ від 09.07.2003 р.

Згідно зі ст. 1 цього Закону страхувальниками визнаються роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону сплачують страхові внески на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

П. 6 ч. 2 ст. 17 Закону України №1058 встановлений обов'язок страхувальників нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

П. 5.1.4 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України №21-1 від 19.12.2003 р., передбачено, що нараховані за відповідний базовий звітний період страхові внески сплачуються платниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду незалежно від виплати заробітної плати (доходу), на суми яких нараховуються страхові внески. Базовим звітним періодом є календарний місяць.

Відповідно до ч. 2 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі — недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

П. 3 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” передбачено, що територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов’язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій. Страхувальник у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки, зазначеної у вимозі про сплату недоїмки, узгоджує її з органами Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, а в разі неузгодження вимоги із органами Пенсійного фонду має право на оскарження вимоги в судовому порядку.

Керуючись вказаним правом, позивачем відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «207 отряд ВОХР» були виставлені наступні вимоги на загальну суму 19403, 30 грн.:

-          Вимога  №Ю 1314с від 07.12.06р. на суму 8164, 31 грн.

-           Вимога № Ю 132 с від 05.02.07р. на суму  8057, 69 грн.

-          Вимога № Ю 265 с від 05.03.07р. на суму  3181, 30 грн.

Як свідчать матеріали справи, вказані вимоги про сплату  недоїмки були  отримані відповідачем  відповідно 11.12.06р., 09.02.07р., 10.03.07р., про що свідчить підпис  працівника Товариства з обмеженою відповідальністю «207 отряд ВОХР» у відповідних поштових повідомленнях.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 64 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право застосовувати фінансові санкції, передбачені цим Законом.

Так, п.2 ч.9 ст. 106 Закону України № 1058 предбачено, що за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальника страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, виконавчими органами Пенсійного фонду накладається штраф залежно від строку затримки платежу в розмірі:

10 відсотків своєчасно не сплачених зазначених сум — у разі затримки їх сплати у строк до 30 календарних днів включно;

20 відсотків зазначених сум — у разі затримки їх сплати у строк до 90 календарних днів включно;

50 відсотків зазначених сум — у разі затримки їх сплати понад 90 календарних днів.

Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

Згідно з п. 13 ст. 106 Закону України №1058 про нарахування пені та накладення штрафів, передбачених частинами дев’ятою і десятою цієї статті, посадові особи виконавчих органів Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, виносять рішення, які протягом трьох робочих днів із дня їх винесення надсилаються страхувальнику, банку чи організації, яка здійснює виплату і доставку пенсій.

З матеріалів справи вбачається, що 15.02.2007 р. Управлінням ПФУ в Залізничному  районі м. Сімферополя було прийнято Рішення №110, яким на  Товариство з обмеженою відповідальністю «207 отряд ВОХР» був накладений штраф у розмірі 182 199,26 грн. та  нарахована пеня у сумі 45 479, 99 грн.  Рішення про застосування штрафних санкцій було отримано відповідачем 02.03.2007 р., про що свідчить підпис працівника відповідача в поштовому повідомленні.

Відповідач не надав суду доказів сплати ним недоїмки у розмірі 19403,30 грн. та фінансових санкцій у сумі 227679, 25 грн., або того, що вищезазначені вимоги та рішення були оскаржені до вищого органу Пенсійного фонду або в судовому порядку, у той час як відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

За таких обставинах позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України в Залізничному  районі  м. Сімферополя є обґрунтованими, підтверджується матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем — фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Приймаючі до уваги викладене, керуючись ст. ст. 158 - 163  Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1.          Позов задовольнити.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «207 отряд ВОХР» (955493, м. Сімферополь, вул. Яблочкова, 8-А, код ЗКПО 32817051)  на користь Управління Пенсійного фонду України в Залізничному   районі м. Сімферополя  (95026, м. Сімферополь, вул. Гагаріна, 14а,  р/р 5501 у  КРУ ВАТ „Державний ощадний банк України”, м. Сімферополь, МФО 324805, ) заборгованість у розмірі 247082, 55 грн.

Виконавчий лист видати після вступу постанови в законну силу за заявою сторони, на користь якої ухвалено рішення.

Судом роз’яснено сторонам положення ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України,  відповідно якої Постанова суду, яка набрала законної сили, є обов’язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення.

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, Постанова вступає в закону силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст.. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дійсну Постанову направити на адресу сторін рекомендованою кореспонденцією.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Дворний І.І.