ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"23" серпня 2007 р.
справа № 20-5/080

За позовом: За позовом: Севастопольського транспортного прокурора (99011 м. Севастополь, вул. Вороніна, 11) в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції в м. Севастополі (99011 м. Севастополь, вул. Радянська, 61)

до Садівничого товариства „Будівельник СУ 432” (99058 м. Севастополь, вул. Гер. Бреста, б. 3, кв. 41)

про відшкодування шкоди в розмірі 4598,34 грн.

Суддя Євдокимов І.В.

Представники сторін:

Прокурор - Цуркан Сергій Анатолійович, посвідчення № 505 від 13.06.07,

Позивач - Каптусарова Галина Володимирівна, представник, довіреність № 1 від 19.06.07,      Державна екологічна інспекція в м.Севастополі;

Відповідач - Шарушинська Софія Павлівна, представник, довіреність № б/н від 29.03.07,      СТ "Будівельник СУ-432";

Відповідач - Рубахин Михайло Юрійович, представник, довіреність № б/н від 18.05.07,       СТ "Будівельник СУ-432";

Суть спору:

Севастопольський транспортний прокурор в інтересах держави в особі Державного управління охорони навколишнього природного середовища в м. Севастополі,  звернувся до суду з позовом до відповідача, Садівничого товариства „Будівельник СУ 432”, відшкодування шкоди в розмірі 4598,34 грн.

Ухвалою суду від 07.05.2007 до участі у справі  в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача залучена Державна екологічна інспекція в м. Севастополі.

Ухвалою суду від 15.08.2007 суд здійснив заміну Державного управління охорони навколишнього природного середовища в м. Севастополі  правонаступником -Державною екологічною інспекцією в м. Севастополі на підставі наказу Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 540 від 12.12.2006 „Про реорганізацію територіальних органів Мінприроди”.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем спричинена шкода порушенням вимог економічних та екологічних інтересів держави, які виразились у використанні відповідачем підземних вод не маючи дозволу на спеціальне водокористування.

Відповідач позовні вимоги не визнав, мотивуючі свої заперечення тим, що він за період за який стягуються штрафні санкції, використану воду оплачував в повному об’ємі.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представників сторін, прокурора,  суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 121 Конституції України на прокуратуру покладається представництво інтересів громадян та держави в судах у випадках, передбачених законом. Згідно статті 2 Господарського процесуального кодексу України, прокурор має право звертатися до господарського суду в інтересах держави. Рішенням Конституційного суду України № 3-рп/99 від 08.04.1999 про офіційне тлумачення статті 2 ГПКУ визначено, що прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає, у чому саме є порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтує в позовної заяві необхідність їх захисту та визначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Згідно пункту 2 резолютивної частини Рішення Конституційного суду України під поняттям „орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах”, визначеним у частини другої статті 2 ГПК України, слід розуміти орган державної влади або орган місцевого самоврядування, якому законом надані повноваження органа виконавчої влади.

Відповідно до Положення про Державну екологічну інспекцію в областях, містах Києві та Севастополі - Державна екологічна інспекція в областях, містах Києві та Севастополі (далі - Інспекція) є спеціальним підрозділом Мінприроди, який підзвітний та підконтрольний в частині здійснення державного контролю Державній екологічній інспекції (далі - Держекоінспекція).

Інспекція в межах своїх повноважень забезпечує реалізацію державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення та охорони природних ресурсів, поводження з відходами (крім поводження з радіоактивними відходами), екологічної та в межах своєї компетенції радіаційної безпеки на відповідній території.

Повноваження Інспекції поширюються на територію відповідної області, за винятком встановленої законодавством водоохоронної зони вздовж Азовського та Чорного морів, навколо заток та лиманів, а у разі її відсутності - на відповідну адміністративну територію та територію шириною не менше двох кілометрів від урізу води вздовж Азовського та Чорного морів, навколо заток та лиманів, що розташована в межах Одеської, Миколаївської, Херсонської, Запорізької, Донецької областей та м. Севастополя.

Інспекція у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, наказами Мінприроди та Держекоінспекції, а також цим Положенням.

Основними завданнями Інспекції є:

участь у межах своєї компетенції в реалізації державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення та охорони природних ресурсів (земля, надра, поверхневі води, атмосферне повітря, тваринний та рослинний світ), поводження з відходами (крім поводження з радіоактивними відходами), небезпечними хімічними речовинами, пестицидами та агрохімікатами, екологічної та в межах своєї компетенції радіаційної безпеки на відповідній території;

здійснення державного контролю за додержанням вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, раціональне використання, відтворення та охорону природних ресурсів, екологічну та в межах своєї компетенції радіаційну безпеку, поводження з відходами (крім поводження з радіоактивними відходами), небезпечними хімічними речовинами, пестицидами та агрохімікатами на відповідній території.

В ході перевірки проведеної Севастопольською транспортною прокуратурою законності використання питних підземних вод на адміністративної території міста Севастополя встановлено, що відповідач упродовж тривалого строку здійснював забір підземних вод із свердловини № 14/5722 в період з 15.04.2006 по 27.10.2006 не маючи дозволу на спеціальне водокористування.

Як вбачається із матеріалів справи термін дії дозволу на спеціальне водовикористання № 92А/УКР.КРМ закінчився 04.01.2004.

Суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню на підставі наступного.

Згідно зі ст. 48 Водного кодексу України спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.

Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських та інших державних і громадських потреб.

Відповідно до ст. 49 Водного кодексу України спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 827 від 12.12.1994 „Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення” (зі змінами та доповненнями) підземні води є корисною копалиною загальнодержавного значення.

Відповідно до п. 4.5.2 Роз’яснень Вищого господарського суду України № 02-5/744 від 27.06.2001 „Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із застосуванням законодавства про охорону навколишнього природного середовища” (зі змінами та доповненнями) використання природних ресурсів без відповідного дозволу є самовільним. За змістом статей 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" заподіяні державі внаслідок такого використання збитки підлягають відшкодуванню незалежно від сплати збору за спеціальне використання природних ресурсів. Розмір цих збитків обчислюється на підставі затверджених у встановленому порядку такс і методик.

Згідно зі ст. 111 Водного кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземні юридичні і фізичні особи та особи без громадянства зобов'язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.

Відшкодування збитків, завданих внаслідок порушень водного законодавства, не звільняє винних від збору за спеціальне водокористування, а також від необхідності здійснення заходів щодо ліквідації шкідливих наслідків.

Притягнення винних у порушенні водного законодавства до відповідальності не звільняє їх від обов'язку відшкодування збитків, завданих ними внаслідок порушення водного законодавства.

Згідно з Методикою розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 18 травня 1995 року № 37, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 1 червня 1995 р. за № 162/698 Державною екологічною інспекцією був визначено розмір шкоди, заподіяної державі в сумі 4598,34 грн.

На підставі викладеного суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України суд покладає на відповідача витрати по сплаті державного мита в сумі  102,00 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 49, 69,  82 –85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Садівничого товариства „Будівельник СУ 432” (99058 м. Севастополь, вул. Гер. Бреста, б. 3, кв. 41, , відомостей про наявність поточних рахунків в установах банків немає) на користь Державної екологічної інспекції в м. Севастополі (99011 м. Севастополь, вул. Радянська, 61, , банк одержувач ДКУ в м. Севастополі, МФО 824509, код платежу 24062100) суму шкоди в розмірі 4598,34 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3.          Стягнути з Садівничого товариства „Будівельник СУ 432” (99058 м. Севастополь, вул. Гер. Бреста, б. 3, кв. 41, , відомостей про наявність поточних рахунків в установах банків немає) в дохід Державного бюджету України державне мито в розмірі 102,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4.          Стягнути з Садівничого товариства „Будівельник СУ 432” (99058 м. Севастополь, вул. Гер. Бреста, б. 3, кв. 41, , відомостей про наявність поточних рахунків в установах банків немає)  в доход Державного  бюджету України (п/р №0007 в УДК м. Севастополя, МФО 824509, ОКПО 24035598, код платежу 22050000, одержувач Ленінський район) витрати по сплаті інформаційно-технічного забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                                            І.В. Євдокимов

Рішення оформлено

згідно з вимогами

ст. 84 ГПК України

та підписано

28.08.2007

Розсилка:

1.          Прокурор м. Севастополя (99011 м. Севастополь, вул. Павліченко, 1)

2.          Севастопольський транспортний прокурор (99011 м. Севастополь, вул. Вороніна, 11)

3.          СТ „Будівельник СУ 432” (99058 м. Севастополь, вул. Гер. Бреста, б. 3, кв. 41)

4.          Державна екологічна інспекція в м. Севастополі  ( 99011 м. Севастополь, вул. Радянська, 61)

5.          справа

6.          наряд