СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

04 червня 2007 року

Справа № 2-24/18775-2006А

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді
,

суддів
,

,

секретар судового засідання

за участю представників сторін:

позивача: не
з'явився

відповідача:
не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції в місті Євпаторії Автономної Республіки Крим на
постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Колосова Г.Г.) від 26.02.2007 по справі №
2-24/18775-2006А

за позовом           Суб'єкта підприємницької діяльності  ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

до           Державної податкової інспекції в місті
Євпаторії Автономної Республіки Крим (вул. Дм. Ульянова, 2/40, місто
Євпаторія,97416)

про визнання нечинним рішення

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом про визнання нечинним рішення
Державної податкової інспекції в місті Євпаторії Автономної Республіки Крим про
застосування штрафних (фінансових) санкцій НОМЕР_1 від 04.08.2006 у сумі
7708,25 грн. за порушення Закону України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського зарчування та
послуг" №1776-III  від 01.06.2000.

Також позивачем були зменшені
позовні вимоги та він просив визнати нечинним рішення ДПІ в місті Євпаторії
НОМЕР_1 від 04.08.2006 в частині застосування штрафних санкцій в сумі 7573,25
грн., від позовних вимог в частині визнання недійсним рішення в сумі 135 грн.
відмовився, в цій частині просив провадження по справі припинити.

Ухвалою господарського суду
Автономної Республіки Крим від 05.02.2007 було закрито провадження у справі в
частині визнання недійсним рішення ДПІ в місті Євпаторії НОМЕР_1 від 04.08.2006
про застосування штрафних санкцій у розмірі 135 грн. за не проведення
розрахункової операції через РРО.

Постановою господарського суду
Автономної Республіки Крим (суддя
Колосова Г.Г.) від 26.02.2007 року у справі № 2-24/18775-2006А позов
Суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції в місті Євпаторії Автономної
Республіки Крим про визнання нечинним
рішення задоволено.

Судом визнано нечинним рішення ДПІ
в місті Євпаторії Автономної Республіки Крим НОМЕР_1 від 04.08.2006 в частині
застосування штрафних санкцій у розмірі 7573,25 грн.

Не погодившись з постановою суду,
Державна податкова інспекція в місті Євпаторії Автономної Республіки Крим
звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить постанову господарського суду
першої інстанції скасувати.

В основу постанови покладено
висновок суду про те, що спірне рішення винесено при відсутності підстав для
його винесення, оскільки СПД ОСОБА_1 не було допущено порушення пункту 13
статті 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, а тому застосування до неї
штрафних санкцій на підставі статті 22 даного Закону є необґрунтованим та
безпідставним.

Апеляційну скаргу відповідач
мотивує порушенням застосування судом першої інстанції норм матеріального і
процесуального права. При цьому зазначає, що під час проведення перевірки
працівниками податкової служби була виявлена невідповідність готівкових грошових
коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, зазначеній у денному звіті
РРО, на суму 1514,65грн., що є порушенням п. 13 ст. 3 Закону України „Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій” та підтверджується актом
перевірки НОМЕР_2 від 26.07.2007, актом покупюрного опису грошових коштів на
місці проведення розрахунків, а також денним звітом РРО, згідно з яким на
момент проведення перевірки було проведено 285,35грн.

Будь-які інші обгрунтування вимог
апелянта про скасування постанови суду першої інстанції із зазначенням того, в
чому полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення
обставин у справі та (або) застосування норм права в апеляційній скарзі
відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС
України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги
в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом
першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

У запереченнях на апеляційну скаргу
СПД ОСОБА_1 з доводами та вимогами ДПІ в місті Євпаторії Автономної Республіки
Крим не погоджується, оскаржену постанову суду першої інстанції вважає законною
та обгрунтованою, у зв'язку з чим вважає, що вона не підлягає скасуванню.

В судове засідання  представники сторін не з'явились, про місце
та час судового засідання були повідомлені належним чином. Судова колегія
вважає можливим розглянути апеляційну скаргу у відсутність представників
сторін, що не з'явились.

Розглянувши справу у порядку,
передбаченому статтею 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова
колегія встановила наступне.

26.07.2006 ДПА в АР Крим проведена
перевірка по контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового
та безготівкового обороту належної СПД ОСОБА_1 господарської одиниці -магазину
„Ах-Тамар”, розташованого за адресою: АДРЕСА_2, за наслідками якої складений
акт перевірки  НОМЕР_2 від 26.07.2006.

Під час перевірки виявлено
порушення п.п. 1, 2, 13 ст. 3 Закону України “Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” №
265/95-ВР від 06.07.1995 (із наступними змінами та доповненнями), що виразилось
у проведенні розрахункової операції без застосування РРО на суму 27грн.
(розрахунковий чек не роздрукований та не виданий), а також допущена
невідповідність суми готівкових грошових коштів на місці розрахунків сумі
коштів, відображених у денному звіті РРО на суму 1514,65грн. (в акті перевірки
помилково вказано 1541,65грн.)

Даний акт перевірки було покладено
в основу рішення ДПІ в місті Євпаторії НОМЕР_1 від 04.08.2006, яким до СПД
ОСОБА_1 були застосовані штрафні санкції в розмірі  7708,25грн., в тому числі 135грн. -п'ятикратний
розмір вартості проданих товарів без застосування РРО (27грн. х 5) та
7573,25грн. - п'ятикратний розмір від суми, на яку виявлено невідповідність
коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, вказаній у денному звіті
РРО (1514,65грн. х 5).

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач погоджується із застосуванням до нього штрафних санкцій в розмірі
135грн. за не проведення розрахункової операції через РРО, але просить визнати
нечинним спірне рішення ДПІ в частині застосування штрафних санкцій в розмірі
7573,25грн.

Судова колегія вважає апеляційну
скаргу ДПІ в місті Євпаторії Автономної Республіки Крим необгрунтованою та
такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Частина 2 статті 19 Конституції
України зобов'язує органи державної влади, органи місцевого самоврядування та
їх посадових осіб діяти тільки з підстав, в межах повноважень і способом,
передбаченими Конституцією і законами України.

Так, стаття 11-1 Закону України
“Про державну податкову службу в Україні” визначає, що перевірки в межах
повноважень податкових органів, визначених Законом України "Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг", вважаються позаплановими перевірками.

Відповідно до статті 16 Закону
України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі,
громадського харчування і послуг” планові або позапланові перевірки осіб, що
використовують реєстратори розрахункових операцій, розрахункові книжки або
книги обліку розрахункових операцій, здійснюються у порядку, передбаченому
законодавством України.

Пункт 8 статті 11-1 Закону України
“Про державну податкову службу в Україні” визначає, що позапланова виїзна
перевірка здійснюється на підставі виникнення обставин, вказаних в цій статті,
за рішенням начальника податкового органу, яке оформляється наказом.

Згідно зі ст. 11-2 вказаного
Закону   працівники податкової служби
мають право приступити до проведення планової або позапланової виїзної
перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим та іншими
законами України, і за умови надання платнику податків під розписку направлення
на перевірку та наказу на проведення позапланової перевірки.

Проте, доказів наявності
відповідного наказу на проведення позапланової перевірки позивача та вручення
позивачу направлення на перевірку під розписку відповідачем не  надано.

Крім того, як вбачається з акту
НОМЕР_2 від 26.07.2006, перевірка магазину „Ах-Тамар”  проведена двома працівниками ДПА в АР Крим
(Конюхов та Свитун) на підставі одного посвідчення  - за № 667 від 12.07.2006, що суперечить
вимогам Розпорядження ДПА України про посвідчення на перевірку  № 89-р від 20.05.1997, відповідно до якого
всі підлеглі ДПА України служби повинні застосовувати в роботі посвідчення на
перевірку, яке повинно оформлятися на кожного працівника, який бере участь в
оперативних перевірках суб'єктів підприємницької діяльності.

Як вбачається з матеріалів справи,
викладені в акті перевірки висновки перевіряючих  про невідповідність готівки на місці
розрахунків ґрунтуються на акті покупюрного опису готівки, не підписаному СПД
ОСОБА_1, та денному звіті РРО, але при цьому перевіряючими не прийнятий до
уваги службовий чек про „службову видачу” на суму 1514грн. від 25.07.2006.

Судовою колегією також вбачається,
що акт перевірки від 26.07.2006 підписаний СПД ОСОБА_1 із зауваженнями та при
перевірці надані пояснення, що сума невідповідності знаходилась не на місці
проведення розрахункових операцій та була залишена для розрахунків з
постачальниками.

Проте, ані вказані пояснення, ані
службовий чек від 25.07.2006, не були прийняті відповідачем до уваги при
проведенні перевірки, в акті перевірки ці обставини не відображені.

П. 1.7 Порядку оформлення
результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових
перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства,
затвердженого наказом ДПА України № 327 від 10.08.2005р. та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 25.08.2005р. за № 925/11205, визначає, що факти
виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства викладаються
в акті невиїзної документальної, виїзної планової чи позапланової перевірок
чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші
документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що
підтверджують наявність зазначених фактів.

В свою чергу, п. 2.3.2 Порядку
встановлено, що за кожним відображеним в акті фактом порушення податкового
законодавства необхідно, в тому числі, зазначити первинний документ, на
підставі якого вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку (навести
кореспонденцію рахунків операцій), та інші докази, що достовірно підтверджують
наявність факту порушення.

Як вбачається з матеріалів справи,
невідповідність готівкових грошових коштів виникла внаслідок того, що 1514грн.
в кінці передуючого дню перевірки операційного дня, а саме - 25.07.2006 о
22год. 59хв. були отримані по службовій видачі з метою розрахунків з
постачальником -  ТОВ „Сатурн” за
продовольчі товари та перебували у межах торгової площі магазину „Ах-Тамар” з
цією метою, що підтверджується відповідним службовим чеком від 25.07.2006 та
накладною про отримання товару від 26.07.2006.

П. 13 ст. 3 Закону України „Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг”, за порушення якої до СПД ОСОБА_1 відповідно до ст. 22
цього Закону застосовані штрафні санкції
у п'ятикратному розмірі від суми невідповідності (5х1514,65грн. =
7573,25грн.), визначає, що суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу
товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг
зобов'язані забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці
проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора
розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки -
загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку
робочого дня.

Отже, Закон вимагає забезпечувати
відповідність грошових коштів, отриманих від покупців при здійсненні
розрахункових операцій протягом операційного дня сумі коштів, відображених у
денному звіті РРО.

Проте, в даному випадку грошові
кошти в розмірі 1514грн. не є коштами, отриманими від продажу продукції в
магазині протягом дня 26.07.2006 (дня перевірки), а отримані по службовій
видачі для розрахунків з постачальниками, а тому різницю у відповідності суми
готівки на місці проведення розрахунків сумі, вказаній у денному звіті РРО
перевіряючи повинні були визначати без урахування суми по службовій видачі
(1514грн.)

Викладене свідчить про те, що
фактично порушення вимог п. 13 ст. 3 Закону України №1776-Ш позивачем не було
допущено, у зв'язку з чим застосування до нього штрафних санкцій є
безпідставним.

Вказана позиція відображена також в
Листі ДПА України № 5354/5/23-2116 від 08.07.2002, який є офіційним розумінням
ДПА України положень законодавства та відповідно до абз. „г, д” п.п. 4.4.2 п.
4.4 ст. 4 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків
перед бюджетами і державними цільовими фондами” № 2181-Ш від 21.12.2000
виключає відповідальність платника податків.

Так, в силу абз. „д” даного пункту
не може бути притягнутим до відповідальності платник податків, який діяв
відповідно до наданого йому податкового роз'яснення (за відсутності податкових
роз'яснень з цього питання, що мають пріоритет) або узагальнюючого податкового
роз'яснення, тільки на підставі того, що у подальшому таке податкове
роз'яснення чи узагальнююче податкове роз'яснення було змінено або скасовано,
чи надано нове податкове роз'яснення такому платнику податків або узагальнююче
податкове роз'яснення, що суперечить попередньому, яке не було скасовано
(відкликано).

У зв'язку з цим судова колегія
вважає, що відсутні підстави довіряти викладеним в акті перевірки порушенням,
оскільки вони не підтверджені відповідними доказами, а отже, і відсутні
підстави для застосування до СПД ОСОБА_1 відповідальності у вигляді застосування
спірної суми штрафних санкцій.

Ч. 2 ст. 71 КАС України  визначає, що в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень
обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, доказів правомірності і
законності дій відповідача при проведенні перевірки, а також обгрунтованості
спірного рішення про застосування штрафних санкцій, відповідачем суду не
надано.

За таких обставин справи, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та
прийняв судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права,
а отже, підстави для його скасування та прийняття нового рішення про відмову в
позові відсутні.

Керуючись статтями  24, 195, 198, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції в місті Євпаторії Автономної Республіки Крим залишити без
задоволення.

Постанову господарського суду
Автономної Республіки Крим від 26.02.2007 у справі № 2-24/18775-2006А залишити
без змін.

Ухвалу може бути оскаржено до
Вищого Адміністративного суду України
протягом одного місяця з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя

Судді