ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2007 р.
№ 6/300пд

Вищий  господарський  суд  України  у  складі  колегії  суддів:

головуючого
Подоляк О.А.

суддів :
Жаботиної Г.В.,
Кузьменка М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні скарги

Красноармійської ОДПІ та
ТОВ “Полюс і К”

на постанову
від 28.03.2005 р. Донецького
апеляційного господарського суду

у справі
№ 6/300пд

за позовом
ВАТ “ДХК “Павлоградвугілля”

до
Красноармійської ОДПІ;
Донецької товарної біржі “Партнер”;
ДКП “Бюро технічної інвентаризації”
м. Селидове;
ТОВ “Полюс і К”

про
визнання протоколу та договорів
недійсними

за участю представників:

від позивача
-  Голота В.І., Резніченко Т.О.

від відповідача-1
-  Литвин Г.В., Черняк О.А.,
Тимофєєв Є.В.

від відповідача-2
-  не з’явились

від відповідача-3
-  не з’явились

від відповідача-4
-  Єгудін Д.Я.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Донецької області від 17.02.2005 р. (судді: Приходько І.В., Чернота Л.Ф., Підченко Ю.О.), залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 28.03.2005 р. (судді: Кулебякін О.С., Колядко Т.М., Гурєєв Ю.М.), визнано недійсним протокол № 216 від 25.06.2004 р. цільового аукціону з продажу активів платника податків, що перебувають у податковій заставі, який було затверджено на Донецькій товарній біржі “Партнер” за результатами проведення аукціону; визнано недійсними договори купівлі-продажу від 25.06.2004 р. № 1-1/433, № 1-1/434, № 1-1/435, № 1-1/436, № 1-1/437, № 1-1/438, № 1-1/439, № 1-1/440, № 1-1/441, № 1-1/442, № 1-1/443, № 1-1/444, № 1-1/445, № 1-1/446, № 1-1/447, укладені між Красноармійською ОДПІ та ТОВ “Полюс і К” за результатами проведення 25.06.2004 р. цільового аукціону. Припинено провадження у справі в частині вимог до ДКП “Бюро технічної інвентаризації” м. Селидове про зобов'язання скасувати реєстрацію права власності майнового комплексу ДВАТ “ЦЗФ “Кураховська” за ТОВ “Полюс і К”.

В поданій касаційній скарзі Красноармійська ОДПІ просить скасувати рішення і постанову в частині задоволення позову та прийняти нове рішення про відмову в позові, мотивуючи скаргу порушенням і неправильним застосуванням судами норм матеріального та процесуального права.

В поданій касаційній скарзі ТОВ “Полюс і К” просить скасувати рішення і постанову повністю та припинити провадження у справі, мотивуючи скаргу порушенням і неправильним застосуванням судами норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні 30.08.2007 р. представник ТОВ “Полюс і К” підтримав заяви про відмову від касаційної скарги в порядку ст. 1116 ГПК України, які містяться в матеріалах справи (т. 4 а. с. 114, 150).

Відповідно до ч. 1 ст. 1116 ГПК України особа, що подала касаційну скаргу, має право відмовитися від неї до винесення постанови касаційною інстанцією.

Процесуальні наслідки відмови від касаційної скарги стороні роз’яснені.

Враховуючи, що відмова від касаційної скарги не суперечить законодавству, не порушує прав та охоронюваних законом інтересів сторін та інших осіб, остання приймається судом.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи касаційної скарги податкової інспекції, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України прийшла до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, з 12.06.1998 р. все рухоме майно та майнові права ДВАТ “ЦЗФ “Кураховська” (надалі –ЦЗФ “Кураховська) знаходяться у податковій заставі.

З метою погашення податкового боргу та на підставі рішення Красноармійської ОДПІ від 17.01.2002 р. активи ЦЗФ “Кураховська” передані Донецькій товарній біржі “Партнер” для реалізації.

Переможцем торгів визнано ТОВ “Полюс і К”, яке придбало за реєстраційним номером лоту 001 десять об'єктів нерухомості та обладнання ЦЗФ “Кураховська”. За результатами проведеного цільового аукціону з продажу активів платника податків складено протокол № 216 від 25.06.2004 р., а з ТОВ “Полюс і К” укладено договори купівлі-продажу № 1-1/433, № 1-1/434, № 1-1-435, № 1-1/436, № 1-1/437, № 1-1/438, № 1-1/439, № 1-1/440, № 1-1/441, № 1-1/442, № 1-1/443, № 1-1/444, № 1-1/445, № 1-1/446, № 1-1/447.

На підставі зазначених договорів та протоколу ТОВ “Полюс і К” видано реєстраційне посвідчення про право власності на прибране на цільовому аукціоні майно.

Заявляючи вимоги у даній справі про визнання недійсними протоколу та договорів, ВАТ “ДХК “Павлоградвугілля” посилалось на допущені в процесі продажу активів ЦЗФ “Кураховська” порушення вимог чинного законодавства.

Приймаючи рішення та постанову господарські суди встановили, що цільовий аукціон з продажу активів ЦЗФ “Кураховська”, оформлений протоколом № 216 від 25.06.2004 р., проведено з порушеннями чинного законодавства.

Виходячи із положень пунктів 1.6, 1.7 ст. 1 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” звернення стягнення на активи застосовуються виключно щодо платників - юридичних осіб та відносно майна, яке належіть таким особам на праві власності або повного господарського відання.

Водночас, як досліджено судами, на час проведення аукціону як юридичний так і майновій стан ЦЗФ “Кураховська” був змінений.

На підставі Указу Президента України “Про заходи щодо роздержавлення відкритого акціонерного товариства Державна холдингова компанія “Павлоградвугілля”  від  03.03.2003  р.  №  185/2003  ДХК  “Павлоградвугілля”  була реорганізована  шляхом  приєднання  до  компанії її дочірніх підприємств, в тому числі і ЦЗФ “Кураховська”. Внаслідок реорганізації холдінгової компанії ЦЗФ “Кураховська” на час проведення спірного цільового аукціону фактично втратила статус юридичної особи і суб'єкта права власності.

Судами встановлені обставини прийняття рішення про створення на базі колишніх дочірніх підприємств ВАТ “ДХК “Павлоградвугілля” філій компанії із затвердженням Положення про філію ВАТ “ДХК “Павлоградвугілля”, “Центральна збагачувальна фабрика “Кураховська”, відповідно до якого філія є структурним підрозділом компанії та не має статусу юридичної особи. В якості структурного підрозділу без прав юридичної особи Філія “ЦЗФ “Кураховська” 08.12.2003 р. була включена до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, а 12.05.2004 р. взята на податковий облік Красноармійською ОДПІ.

Також, виконавчим комітетом Павлоградської міської ради 20.02.2004 р. зареєстровано статут ВАТ “ДХК “Павлоградвугілля”, яким передбачено, що холдингова компанія є правонаступником всіх майнових прав та обов'язків дочірніх підприємств, в тому числі ЦЗФ “Кураховська” (п. 3.3 Статуту). Фактична передача майна від дочірнього підприємства до холдингової компанії відбулась ще у жовтні 2003 р., що підтверджується передавальним балансом від 31.10.2003 р., складеним на виконання вищевказаного Указу Президента України та наказів Мінпаливенерго України та Фонду державного майна України.

За таких обставин, суди дійшли обґрунтованих висновків про те, що на цільовому аукціоні, який відбувся 25.06.2004 р., в порушення вимог Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” було реалізоване майно, яке вже вибуло із володіння платника податку і тому не могло бути використано в якості джерела погашення податкового боргу ЦЗФ “Кураховська”.

Крім  цього,  судом  апеляційної  інстанції  підставно  вказано  на  те,  що організаторами аукціону не враховані особливості реалізації в рахунок погашення податкового боргу активів підприємств, які перебувають у державній власності.

Відповідно до переліку майна, що було реалізовано на цільовому аукціоні 25.06.2004 р., до його складу увійшли всі виробничі будівлі та основне обладнання, яке використовується у процесі збагачення вугілля. Відтак, продаж цього майна позбавило ЦЗФ “Кураховська” можливості ведення основної виробничої діяльності.

Відповідно до п. п. 10.1.4 п. 10.1 ст. 10 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” вищезгадане майно могло бути об’єктом продажу, з метою погашення податкового боргу, виключно як цілісний майновий комплекс.

Також, суд апеляційної інстанції звернув увагу на те, що враховуючи належність майна ЦЗФ “Кураховська” до державної власності податковий орган мав керуватись нормами п. п. 10.2.2 п. 10.2 ст. 10 згаданого Закону, з урахуванням яких продаж активів ЦЗФ “Кураховська” за будь-яких умов повинен був здійснюватись не податковим органом, а органом приватизації із дотримання норм законодавства з питань приватизації.

За таких обставин, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що податковий орган не мав правових підстав виступати продавцем майна ЦЗФ “Кураховська”, яке було реалізовано в рахунок погашення податкового боргу на цільовому аукціоні 25.06.2004 р.

Крім  цього,  встановивши  обставини порушення  господарським  судом  Донецької області ухвалою від 15.12.2003 р. справи про банкрутство ДВАТ “ЦЗФ “Кураховська”, яка на час проведення цільового аукціону не була припинена у встановленому порядку, введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, проаналізувавши положення Преамбули, пункту 7.8 ст. 7 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, апеляційний суд мотивовано вказав на те, що у податкового органу не було підстав для застосування механізмів погашення податкового боргу, передбачених згаданим Законом, а тому реалізація активів ЦЗФ “Кураховська” не відповідала вимогам законодавства.

Встановивши наявність правових підстав для визнання недійсним оспорюваного протоколу № 216 від 25.06.2004 р., суди дійшли правомірних висновків і про наявність підстав для визнання недійсними оспорюваних договорів в порядку ст. ст. 203, 215 ЦК України, які укладені за наслідками аукціону, що був проведений з порушеннями чинного законодавства.

Висновки судів відповідають фактичним обставинам та наявним матеріалам  справи,  нормам  матеріального  і  процесуального  права,  є  законними та обґрунтованими.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити постанову суду апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що постанова апеляційного господарського суду прийнята з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Перевіривши у відповідності до ч. 2 ст. 1115 ГПК України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду та постанові апеляційного господарського суду, колегія суддів дійшла висновків про те, що суди в порядку ст. ст. 43, 47, 33, 34, 43, 99, 101 ГПК України всебічно, повно і об’єктивно розглянули в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності; дослідили подані сторонами в обґрунтування своїх вимог і заперечень докази; належним чином проаналізували відносини сторін.

На підставі встановлених фактичних обставин місцевим господарським судом з'ясовано дійсні права і обов'язки сторін, правильно застосовано матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини, правомірно задоволено позовні вимоги про визнання протоколу та договорів недійсними, а також підставно припинено провадження у справі за вимогою про скасування реєстрації права власності на майно.

В свою чергу, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України, повторно розглядаючи справу, повно з’ясував обставини, які мали значення для правильного розгляду поданої апеляційної скарги. Висновки апеляційного суду, якими спростовано обставини, на які посилались відповідачі в обґрунтування своїх вимог і заперечень, ґрунтуються на доказах, наведених в постанові суду, та відповідають положенням чинного законодавства. Як наслідок, прийнята апеляційним господарським судом постанова відповідає положенням ст. 105 ГПК України та вимогам, що викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 р. № 11 “Про судове рішення” зі змінами та доповненнями.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1115 ГПК України та частин 1, 2 статті 1117 ГПК України, касаційна інстанція на підставі вже встановлених фактичних обставин справи перевіряє судові рішення виключно на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові господарських судів. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Посилання оскаржувача на інші обставини не приймаються колегією суддів до уваги з огляду на положення ст. 1117 ГПК України та з підстав їх суперечності матеріалам справи.

Твердження оскаржувача про порушення і неправильне застосування апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті постанови не знайшли свого підтвердження, в зв’язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

В судовому засіданні 30.08.2007 р. представник відповідача-1 підтримав клопотання  про  здійснення  процесуального  правонаступництва  внаслідок реорганізації інспекції, яке міститься в матеріалах справи (т. 4 а. с. 158).

Колегія суддів задовольняє вказане клопотання та в порядку ст. 25 ГПК України здійснює процесуальне правонаступництво Красноармійської ОДПІ шляхом її заміни Селидівською ОДПІ.

Керуючись ст. ст. 1115, 1116, 1117, 1119, 11111 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Селидівської ОДПІ залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 28.03.2005 р. у справі № 6/300пд залишити без змін.

Прийняти відмову ТОВ “Полюс і К” від касаційної скарги.

Головуючий, суддя                                                                      О. Подоляк

С у д д і:                                                                                          Г. Жаботина

М. Кузьменко