ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"26" лютого 2007 р.                                                                              Справа № 415/6-06

за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю “Генетичні ресурси”, с. Чубинське

до Дослідного господарства “Шевченківське”, с. Денихівка, Тетіївський район

про стягнення 43 274,35 грн.

Суддя Маляренко А. В.

Представники:    від  позивача   Бегма А.А.

від  відповідача   Завальнюк В.В.

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Генетичні ресурси” звернулось до господарського суду з позовом до Дослідного господарства “Шевченківське” про стягнення 37 410,85 грн. заборгованості, 4 275,36 грн. інфляційних та 3% річних в розмірі 1 588,14 грн., а всього 43 274,35 грн.

Представник позивача в судовому засіданні  позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Відповідач проти позову заперечує та через канцелярію господарського суду 26.02.2007 р. вх. № 2817 подав Відзив на позовну заяву в якій просить суд частково відмовити в задоволенні суми основного боргу, зменшивши його на 5 810,40 грн.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд  -

встановив

Між ТОВ  “Генетичні ресурси” (позивач) та ДГ “Шевченківське” (відповідач) було укладено угоду б/н від 23.12.2003 р. Відповідно до вищезазначеної угоди, Товариство з обмеженою відповідальністю “Генетичні ресурси” передало Дослідному господарству “Шевченківське”  товар на загальну суму 62 820,85 грн., що підтверджується  видатковими накладними.

Пунктом 3.1 Угоди сторони визначено порядок проведення розрахунків  -  боржник проводить оплату в розмірі 100 % вартості угоди.

Однак, відповідач сплатив лише частково вартість отриманого товару, станом на день розгляду справи заборгованість відповідача за отриманий товар складає 37 410,85 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідач подав письмовий відзив на позовну заяву, в якому просить суд частково відмовити в задоволенні суми основного боргу, зменшивши його на 5 810,40 грн.

Представник відповідача стверджує, що видаткова накладна № ГР – 0000291 на отримання товару на суму 5 810,40 грн.  підписана невідомою особою, що не мала повноважень на вчинення таких дій. З огляду на вищезазначене, відповідач стверджує, що відсутній  доказ про отримання відповідачем товару на суму 5 810,40 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов’язкові реквізити (п. 2 ст. 9 Закону):

-          назву документу (форми);

-          дату і місце складання;

-          назву підприємства, від імені якого складено документ;

-          зміст та обсяг господарської операції;

-          одиницю виміру господарської операції;

-          посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність їх оформлення;

-   особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

В матеріалах справи міститься видаткова накладна № ГР –0000291 від 16.08.2005 р. на суму 5 810,40 грн., яка не відповідає вимогам закону, оскільки в графі „отримав” стоїть підпис особи без зазначення посади та прізвища особи, що отримала товар, крім того, відсутня довіреність на отримання товару.

З огляду на вищезазначене, видаткова накладна № ГР –0000291 від 16.08.2005 р не відповідає вимогам закону і не може мати юридичної сили та доказовості щодо отримання товару відповідачем.

Інших доказів щодо обґрунтування своїх правовідносин з відповідачем позивач до суду не подав.

За таких обставин, позовні вимоги щодо стягненню з відповідача суми основного боргу підлягають частковому задоволенню в розмірі 31 600,45 грн.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зважаючи на викладене, з відповідача стягуються  інфляційні витрати в розмірі  3 687,93 грн. та 3 % річних в розмірі 1 383,74 грн.

Держмито у справі згідно ст. 49 ГПК України покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог та згідно ст. 44 ГПК України на відповідача покладаються витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Керуючись  ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. ст. 44,49, 82 - 84 ГПК України, господарський суд, -

вирішив:

1.  Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Дослідного господарства “Шевченківське” ( 09832, Київська обл., Тетіївський р-н., с. Денихівка, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Генетичні ресурси” (08321, Київська обл.,  Бориспільський  р-н., с. Чубинське, вул. Погребняка, 1, ) 31 600  (тридцять одна тисяча шістсот) грн. 45 коп. основного  боргу, 3 687 (три тисячі шістсот вісімдесят сім) грн. 93 коп. інфляційних,    1 383(одна тисяча триста вісімдесят три) грн. 74 коп. -3% річних,     366 ( триста шістдесят шість) грн. 72 коп. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.  В іншій частині позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя