АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2007
№ 22/77

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:                              Шипка  В.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -ОСОБА_2 - (дов. НОМЕР_1)

від відповідача -Перетяжко А.І. - (дов. №
1254/31Ю від 19.06.2007р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Фізична особа - підприємець ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду м.Києва від
19.03.2007

у справі № 22/77

за позовом                               Фізична особа -
підприємець ОСОБА_1

до                                                   Закрите
акціонерне товариство "Страхова компанія "Український страховий
альянс"

про
стягнення 690,94 грн.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся
до Господарського суду м. Києва з позовом до Закритого акціонерного товариства
“Страхова компанія “Український Страховий Альянс” про стягнення 690,94 грн.

Ухвалою Господарського суду м.
Києва від 19.03.2007р. у справі № 22/77 провадження у справі припинено.

Повернуто з Державного бюджету
України Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 державне мито в розмірі 102 грн.

Позивач, не погоджуючись з згаданою
ухвалою суду звернувся до Київського апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказану ухвалу та передати
матеріали справи на розгляд до господарського суду м. Києва.

Представник апелянта в судовому
засіданні апеляційної інстанції апеляційну скаргу підтримав та  просив її задовольнити.

Представник відповідача проти
апеляційної скарги заперечував та просив її залишити без задоволення, а ухвалу
без змін.

Заслухавши представника позивача та
відповідача, розглянувши матеріали справи, судова колегія приходить до
висновку, що апеляційна скарга Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1  підлягає задоволенню з таких підстав.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
звернувся до господарського суду м. Києва з позовною заявою про стягнення з
Закритого акціонерного товариства “Страхова компанія “Український Страховий
Альянс” 573,71 грн. заборгованості по страховому відшкодуванню, 50,99 грн.
пені, 13,96 грн. суми трьох процентів річних та 52,28 грн. інфляційних збитків,
загалом 690,94 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначив, що внаслідок настання страхового випадку із автомобілем ГАЗ - 31105, який
був застрахований Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 на підставі укладеного
з відповідачем договору добровільного страхування наземного транспорту НОМЕР_2
відповідач мав виплатити Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 страхове
відшкодування у повному обсязі, але відповідач недоплатив 573,71 грн.
страхового відшкодування. Крім того, нараховане 50,99 грн. пені (нарахована з
13 квітня 2006 року по 13.жовтня 2006 року), 117,99 грн. суми трьох процентів
річних (нараховані з 7 квітня 2006 року по 2 лютого 2007 року) та 433,20 грн.
інфляційних збитків (нараховані з 7 квітня 2006 року по 2 лютого 2007 року).

На думку місцевого суду позов
заявлено про стягнення страхового відшкодування за договором добровільного
страхування наземного  транспорту НОМЕР_2
(далі - договір), укладеним між Закритим акціонерним товариством “Український
Страховий Альянс” та ОСОБА_1. У тексті договору не міститься жодної вказівки
про те, що цей договір укладений ОСОБА_1 саме як фізичною особою - підприємцем.
Суд дійшов висновку, що цей договір укладений ОСОБА_1 як фізичною особою, яка
не виступає у статусі підприємця, а тому припинив провадження у справі на
підставі п. 1 ст. 80 ГПК України (спір не підлягає вирішенню в господарських
судах України).

Колегія суддів не погоджується з
висновком місцевого суду, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 ГПК України,
підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення
юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта
підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право
звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних
законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів,
спрямованих на запобігання правопорушенням.

У випадках, передбачених
законодавчими актами України, до господарського суду мають право також
звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами
підприємницької діяльності.

ОСОБА_1 у встановленому законом
порядку набув статус суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи про
що свідчить копія свідоцтва про державну реєстрацію, яка знаходиться в
матеріалах справи, обрав вид діяльності - пасажирські перевезення - таксі, що
підтверджується свідоцтвом про сплату єдиного податку (копія свідоцтва
знаходиться в матеріалах справи).

Щоб займатись підприємницькою
діяльністю із вказаним видом діяльності, позивачу потрібні легкові транспортні
засоби, які були застраховані в ЗАТ “СК “Український Страховий Альянс”.
Вказаний транспортний засіб був застрахований як таксі, про що зазначено в
договорі страхування, в графі - додаткові умови.

У
листі Верховного Суду України та Вищого арбітражного суду України від
20.07.1995р. за № 01-8/518а “Щодо визначення підвідомчості цивільних справ та
господарських спорів” зазначено, що за загальним правилом підвідомчість
цивільних справ та господарських спорів визначається законодавчими актами
України. Однак у випадках, коли в законодавчих актах підвідомчість спорів
визначена нечітко, слід виходити із суб'єктивного складу учасників спору. Якщо
сторонами у справі є юридичні особи, спір підлягає вирішенню арбітражним судом,
за винятком випадків, передбачених законодавством.

В абз. 3 п. 1 роз'яснення Вищого
арбітражного суду України від 08.02.1996р. № 02-5/62 “Про деякі питання
підвідомчості і підсудності справ господарським судам” зазначено, якщо в
законодавчому акті підвідомчість спорів визначена альтернативної суду чи
господарському суду, або сказано про вирішення спору в судовому порядку,
господарському суду слід виходити з суб'єктивного складу учасників спору та
характеру правовідносин.

Також в п.п. 3.1 п. 3 листа Вищого
арбітражного суду України від 23.10.2000р.
№ 01 -8/556 “Про деякі приписи чинного законодавства, що регулює
підприємницьку діяльність громадян” зазначено, що спори між підприємцями, а
також між ними і юридичними особами підвідомчі арбітражному суду, за винятком
спорів, не пов'язаних з підприємницькою діяльністю.

Наявний між позивачем та
відповідачем спір щодо стягнення заборгованості по страховому відшкодуванню
(зменшення страхового відшкодування на суму податку на додану вартість) виник у
зв'язку із здійснення позивачем - фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1
підприємницької діяльності в сфері пасажирських перевезень - таксі, що
підтверджується наступними документами, а саме: свідоцтвом про реєстрацію
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1; свідоцтвом
про  сплату  єдиного
податку,  в  якому
зазначений  від  підприємницької діяльності позивача -
пасажирські перевезення - таксі; договором страхування, в якому в графі -
додаткові умови, зазначено, що автомобіль

використовується як таксі.

Відповідно до ст. 320 Цивільного
кодексу України, власник має право використовувати своє майно для здійснення
підприємницької діяльності.

З огляду на все вищевикладене, на
думку колегії суддів, місцевий суд безпідставно припинив провадження у справі
на підставі п.1 ст. 80 ГПК України.

Відповідно до ст. 33 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Також слід зазначити, що в
матеріалах справи відсутній протокол судового засідання від 19.03.2007р.

Відповідно до ст. 81-1 ГПК України,
у судовому засіданні, а також про огляд і дослідження письмових або речових
доказів у  місці їх знаходження
складається протокол.

Таким чином,  місцевим судом порушено норми процесуального
права, а саме ст. 81-1 ГПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 ГПК
України, порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою
для скасування рішення місцевого господарського суду.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1  підлягає задоволенню, отже ухвала суду першої
інстанції повинна бути скасовано.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК
України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1  задовольнити.

Ухвалу Господарського суду м. Києва
у справі  № 22/77 від 19.03.2007р.
скасувати.

Матеріали справи № 22/77 повернути
до Господарського суду м. Києва для розгляду по суті.

Головуючий суддя

Судді