ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.06.07р.

Справа № 34/227-07

За позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "К-Скала", м. Київ

до  Приватного підприємства "Демю", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення 147 437, 29 грн.

Суддя  Примак С.А.

Представники:

від позивача - Драголюбова І.А., предст., дов. б/н від 17.10.06 р.

від відповідача - не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позов заявлено про стягнення 147 437, 29 грн., що складає 125 429, 44 грн. основного боргу (112 941, 18 грн. боргу за поставлений товар, 726, 79 грн. боргу за транспорт, 11761, 47 грн. боргу за обладнання),  11 790, 37 грн. інфляційних, 3 762, 88 грн. 3% річних, 183, 13 грн. пені, 6 271, 47 грн. штрафу; 1 474, 37 грн. держмита, 118, 00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідач відзиву на позов та інші витребувані господарським судом Дніпропетровської області матеріали не надав.

В порядку ч. 3 ст. 69 ГПК України строк розгляду спору продовжено до 12.07.07 р.

Справа згідно зі статтею 75 ГПК України розглядається за наявними у ній матеріалами.

В порядку ст.85 ГПК України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

18.08.04 р. між  позивачем (постачальник) та відповідачем (покупець) було укладено договір №01/08 поставки товару зі строком дії на один рік.

Згідно з предметом даного договору постачальник зобов'язується передати у власність покупця швейні і трикотажні вироби: чоловічі, жіночі і дитячі в асортиментів та ін. супутні товари (далі - товар), а покупець зобов'язується прийняти та своєчасно оплатити їх у відповідності до умов даного договору.

Відповідно до п. 3.4 договору, покупець зобов'язаний оплатити повну вартість партії товару, визначену згідно п.3.3 даного договору, шляхом передоплати у розмірі 100% вартості товару, протягом 2 банківських днів з дня підтвердження постачальником умов заявки покупця, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачеві в період з 06.09.04 по 29.06.05 товар на загальну суму 1223960, 38 грн.

В період з 30.06.05 по 12.10.05 відповідачем  повернено  товару на суму 566182, 55 грн.

Крім того, відповідач оплатив товар на суму 544836, 65 грн.

У зв'язку з тим, що умовами договору не передбачено строки оплати товару після його поставки, позивач надіслав в адресу відповідача лист із зазначенням суми боргу останнього.

Згідно з ч.2 ст. 530 ЦК України, якщо  строк  (термін)  виконання  боржником  обов'язку  не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від  дня  пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідач у семиденний строк товар не оплатив, внаслідок чого у нього виник борг  на суму 112 939, 96 грн.

Доказів погашення боргу на суму 112 939, 96 грн. до суду не подано.

Позивач також просить суд стягнути з відповідача 726, 79 грн. боргу за транспорт.

Господарський суд вважає необхідним відмовити в стягненні цих коштів за таких підстав.

Відповідно до п.2.6, п.п.2.7.1., 2.7.2, 2.7.3 п.2.7 договору, який внесений додатковою угодою №1 від 25.04.05 р., доставка (перевезення) товару покупцю здійснюється на підставі окремих договорів перевезення укладених постачальником; оплату за доставку (перевезення) товару покупцю, здійснює постачальник з наступною частковою компенсацією покупцем вартості доставки (перевезення). Постачальник з метою частковою компенсацією витрат понесених на доставку (перевезення) товару до покупця, виставляє останньому рахунки для оплати компенсації 50% від вартості кожного перевезення. Часткова компенсація витрат здійснюється шляхом переказу грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника на підставі виставленого рахунку протягом 5 банківських днів з дня отримання рахунку постачальником.

До суду не подані докази укладення додаткових договорів перевезення, виставлення рахунків постачальнику.

У стягненні 11 761, 47 грн. боргу за обладнання також слід відмовити, оскільки умовами договору не передбачено поставку постачальником обладнання й оплату його покупцем.

Позивач просить суд стягнути з відповідача також 11 790, 37 грн. інфляційних, 3 762, 88 грн. 3% річних, 183, 13 грн. пені, 6 271, 47 грн. штрафу.

Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні –2032, 94 грн. за листопад 2006 року.

3% річних складають 324,89 грн. з 26.10.06 по 29.11.06.

У стягненні інфляційних та 3% річних за період з 29.11.05 по 25.10.06 р. слід відмовити з огляду на те, що вимогу в порядку ст. 530 ЦК України було надіслано 18.10.06, тобто до цього часу у відповідача не існувало прострочення грошового зобов'язання.

У стягненні 183, 13 грн. пені, 6 271, 47 грн. штрафу слід відмовити за таких підстав.

Позивач у позові посилається на п.57 Положення про поставки товарів народного споживання, затвердженим постановою Ради Міністрів РСР №888 від 25.07.88.

Відповідно до п.57 даного Положення, за безпідставну відмову від акцепту платіжної  вимоги (повністю або частково), а також за ухилення від оплати товарів при інших формах розрахунків покупець (платник) сплачує постачальнику штраф у розмірі 5% від суми, від сплати якої він відмовився або ухилився. При несвоєчасній оплаті поставлених товарів покупець (платник) сплачує постачальнику пеню в розмірі 0,04% суми простроченого платежу за кожний день прострочки.

Відповідно до п.48 Положення про поставки товарів народного споживання, затвердженим постановою Ради Міністрів РСР №888 від 25.07.88, підприємства мають застосовувати всі необхідні заходи до виконання договорів. З цією метою сторони вправі застосовувати майнові санкцій за порушення зобов'язань, передбачених законодавством та договором.

Умовами договору не передбачено сплату штрафних санкцій за порушення грошового зобов'язання.

Згідно зі ст. 193 ГК України (ст. 625 ЦК України) суб'єкти господарювання  та  інші  учасники  господарських відносин  повинні  виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону,  інших правових актів,  договору, а за відсутності   конкретних вимог щодо виконання  зобов'язання  - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Таким чином, господарський суд вважає необхідним задовольнити вимоги позивача та стягнути з відповідача 112 941, 18 грн. боргу за поставлений товар, 2032, 94 грн.  інфляційних, 324, 89 грн. 3% річних.

Відповідно до ст.49 ГПК України судові витрати розподіляються пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-84  ГПК України, ст. 193 ГК України, ст. 625 ЦК України, Положенням про поставки товарів народного споживання, затвердженим постановою Ради Міністрів РСР №888 від 25.07.88, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "Демю" (50050, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул. Рязанова, 19; код 32975031) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "К-Скала" (02068, м. Київ, вул. Ялтинська, 5-Б; , рр 1086 в КРУ КБ "Приватбанк", МФО 321842) 112 941, 18 грн. боргу за поставлений товар,  2032, 94 грн.  інфляційних, 324, 89 грн. 3% річних; 1152, 99 грн. –держмита, 92, 28 грн. –витрат по сплаті на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, видати наказ.

В решті позову відмовити.

Суддя

С.А. Примак

Рішення підписано 27.06.07 р.