ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2007 р.
№ 11/3525

Колегія суддів Вищого господарського суду України у складі:

головуючого:
Першикова Є.В.,

суддів:
Данилової Т.Б.,

Ходаківської І.П.,

розглянула

касаційну скаргу
сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Пальміравідгодівля" (далі Товариство)

на ухвалу
Київського міжобласного апеляційного господарського суду

від
15.04.05

у справі
№ 11/3525

господарського суду
Черкаської області

за позовом
Товариства

до
Золотоніського районного відділу Черкаської регіональної філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" (далі Підприємство)

про
стягнення 33 862,00 грн.

В засіданнях взяли участь представники:

- позивача:

Передерій В.Г. (за дов. № 112/256 від 03.10.07);

- відповідача:
не з‘явились.

Ухвалою від 17.08.07 колегії суддів Вищого господарського суду України у складі: головуючого –Першикова Є.В., суддів –Савенко Г.В.,

Ходаківської І.П., утвореному розпорядженням від 09.04.04 заступника Голови Вищого господарського суду України, касаційна скарга Товариства № 41/198 від 08.06.05 була прийнята до провадження, розгляд справи призначено на 04.10.07, без початку перегляду справи по суті.

Вказана ухвала суду була направлена сторонам у справі в установленому порядку, документів які б свідчили про її неотримання сторонами у справі до Вищого господарського суду України не надходило, отже усіх учасників судового процесу відповідно до ст. 1114 Господарського процесуального кодексу України належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

На день розгляду справи у судовому засіданні 04.10.07 будь-яких письмових заяв та клопотань від учасників судового процесу щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило.

У судове засідання 04.10.07 представники Підприємства не з’явились.

Враховуючи, що ухвалою про призначення справи до розгляду учасників судового процесу було попереджено, що неявка без поважних причин у судове засідання не тягне за собою перенесення розгляду справи на інші строки, справа розглядається за наявними матеріалами справи за участі представника Товариства.

У зв'язку з перебуванням судді Савенко Г.В. у черговій відпустці розпорядженням від 17.09.07 заступника Голови Вищого господарського суду України для розгляду справи № 11/3525 господарського суду Черкаської області, призначеної до перегляду в касаційному порядку на 04.10.07, створено колегію суддів у наступному складі: головуючий –Першиков Є.В., судді –Данилова Т.Б., Ходаківська І.П., яка розглядає справу по суті.

Про вказані обставини представника Товариства повідомлено на початку судового засідання 04.10.07. Відводів складу колегії суддів Вищого господарського суду України не заявлено.

За згодою представника сторони, відповідно до ч. 2 ст. 85 та ч. 1 ст. 1115 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 04.10.07 оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови Вищого господарського суду України.

Рішенням від 17.01.05 господарського суду Черкаської області (суддя Довгань К.І.) у задоволенні позовних вимог Товариству відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Товариство звернулось з апеляційною скаргою до Київського міжобласного апеляційного господарського суду, який ухвалою від 14.02.05 (колегія суддів у складі: головуючий –Конюшко К.В., судді –Мамонтова О.М., Мостова Г.І.) таку скаргу повернув без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України.

Виправивши встановлені судом недоліки щодо оформлення апеляційної скарги, Товариство повторно звернулось з відповідною скаргою.

Ухвалою від 15.04.05 Київського міжобласного апеляційного господарського суду (колегія суддів у складі: головуючий –Конюшко К.В., судді –Мамонтова О.М., Мостова Г.І.) апеляційну скаргу Товариства повернуто скаржникові без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України.

Вважаючи ухвалу від 15.04.05 Київського міжобласного апеляційного господарського суду неправомірною, Товариство звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою в якій просить вказаний процесуальний акт скасувати, а справу передати до суду апеляційної інстанції для здійснення апеляційного провадження.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що при винесенні оскарженого судового акту було порушено норми процесуального права.

Зокрема, скаржник зазначає, що при повторному поверненні апеляційної скарги Товариства, апеляційний суд помилково не звернув увагу на те, що первинна апеляційна скарга була подана Товариством в межах строку, встановленого ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

На день розгляду справи у судовому засіданні 04.10.07 письмовий відзив на касаційну скаргу від Підприємства не надійшов, проте 25.09.07 до колегії суддів Вищого господарського суду України надійшла заява Підприємства в якій ставиться питання про розгляд справи без участі його представника за наявними матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, касаційну скаргу, заслухавши пояснення представника Товариства, суддю-доповідача по справі, проаналізувавши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Правовий аналіз матеріалів справи свідчить, що первинна апеляційна скарга Товариства на рішення від 17.01.05 господарського суду Черкаської області була датована 27.01.05 та направлена до Київського міжобласного апеляційного господарського суду супровідним листом господарського суду Черкаської області від 07.02.05 № 2108.

Ухвалою від 14.02.05 Київський міжобласний апеляційний господарський суд повернув апеляційну скаргу Товариства від 27.01.05 на підставі того, що розмір державного мита, сплаченого за подання апеляційної скарги відповідно до платіжного доручення № 58 від 27.01.05, не відповідав п. г ч. 2 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”.

Як вбачається з відмітки канцелярії суду на зворотній стороні ухвали від 14.02.05 Київського міжобласного апеляційного господарського суду, підшитої до матеріалів справи, така ухвала була направлена сторонам у справі 02.03.05 (вих. № 2-02.3/254).

Повторна апеляційна скарга Товариства на рішення від 17.01.05 господарського суду Черкаської області датована 01.04.05 та була направлена до Київського міжобласного апеляційного господарського суду супровідним листом господарського суду Черкаської області від 06.04.05 № 6738.

При винесенні оскарженої ухвали від 15.04.05 Київський міжобласний апеляційний господарський суд, зокрема, зазначив, що з поштового штемпеля на конверті, доданого до апеляційної скарги, вбачається, що її було здано на пошту для здійснення відправлення лише 01.04.05, тобто з пропуском десятиденного строку з дня прийняття рішення місцевим господарським судом, встановленого ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів Вищого господарського суду України враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України частиною національного законодавства України є Конвенція про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікована Верховною Радою України (Закон України від 17.07.97 № 475/97-ВР) /далі Конвенція/. Юрисдикція Європейського суду з прав людини є обов'язковою в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції.

Колегія суддів Вищого господарського суду України бере до уваги, що

п. 1 ст. 6 § 1 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань.

Отже, ст. 6 Конвенції детально описує процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі при розгляді цивільного позову в національному суді, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Стаття 13 Конвенції визначає, що кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі незалежно від того, що порушення було вчинене особами, які діяли в офіційній якості.

Колегія суддів Вищого господарського суду України бере до уваги та наголошує, що відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Статтею 55 Основного Закону регламентовано, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Також, колегія суддів Вищого господарського суду України враховує, що ст. 129 Конституції України встановлено основні засади судочинства, до яких, зокрема, віднесено забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Зазначена конституційна норма конкретизована законодавцем у ст. 12 Закону України “Про судоустрій України”, згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, передбачених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Крім того враховується, що ст. 129 Конституції України регламентовано, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Правосуддя здійснюється судовими органами на підставі процесуального законодавства, яке регламентує процедуру розгляду та вирішення справ. Порядок розгляду та вирішення справ господарським судом визначений Господарським процесуальним кодексом України.

Право апеляційного оскарження стороною рішення місцевого господарського суду також передбачено ст.ст. 22, 91 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 91 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається через місцевий господарський, який розглядав справу, і надсилається цим судом у п'ятиденний строк разом із справою відповідному апеляційному господарському суду.

Колегія суддів Вищого господарського суду України бере до уваги,

що відповідно до ст. 93 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня прийняття рішення місцевим господарським судом, а у разі якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення –з дня підписання рішення, оформленого відповідно до вимог ст. 84 цього Кодексу.

При цьому, колегія суддів Вищого господарського суду України бере до уваги, що ч. 2 ст. 93 Господарського процесуального кодексу України встановлює можливість відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги (подання).

Стаття 53 Господарського процесуального кодексу України регламентує, що господарський суд за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Отже, у кожному конкретному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку має зробити мотивований висновок стосовно поважності чи неповажності причин пропуску.

За таких обставин, касаційна інстанція вважає, що в даному випадку причиною пропуску встановленого строку для подання апеляційної скарги стали обставини, які були для Товариства об’єктивно непереборними та пов’язаними з дійсними істотними труднощами для вчинення відповідних процесуальних дій.

При розгляді апеляційної скарги Товариства суд апеляційної інстанції зазначеного не врахував, на обставини подання повторної апеляційної скарги належної уваги не звернув, та виніс ухвалу з помилковим застосуванням норм процесуального права, фактично обмеживши суб'єкта оскарження у здійсненні прав, передбачених п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України.

Враховуючи, що відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України встановлено право звернення визначеного кола суб’єктів до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, та беручи до уваги зазначене порушення місцевого господарського суду вимог процесуального законодавства, слід дійти до висновку про відсутність передбачених ст.ст. 93, 97 Господарського процесуального кодексу України підстав для повернення апеляційної скарги.

З урахуванням викладеного, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла до висновку про відсутність передбачених ст.ст. 93, 97 Господарського процесуального кодексу України підстав для повернення апеляційної скарги Товариства.

При розгляді апеляційної скарги Товариства апеляційний суд наведене до уваги не взяв, у зв'язку з чим ухвала від 15.04.05 Київського міжобласного апеляційного господарського суду підлягає скасуванню, а справа направленню до суду апеляційної інстанції для здійснення розгляду апеляційної скарги Товариства по суті в іншому складі суду.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11110 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Пальміравідгодівля” № 41/198 від 08.06.05 задовольнити.

Ухвалу від 15.04.05 Київського міжобласного апеляційного господарського суду у справі № 11/3525 господарського суду Черкаської області скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції для розгляду апеляційної скарги сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Пальміравідгодівля" по суті в іншому складі колегії суддів.

Головуючий
Є.Першиков

судді:
Т.Данилова

І.Ходаківська