СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

04 червня 2007 року

Справа № 20-9/039

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_2,
повноваження перевірені;

позивача: ОСОБА_5,
дов. НОМЕР_1 від 09.02.2007 р. (ОСОБА_2);

позивача: ОСОБА_6,
дов. НОМЕР_2 від 13.04.2007 р. (ОСОБА_1);

відповідача:
ОСОБА_7, дов. НОМЕР_3 від 03.02.2007 р. (ОСОБА_3);

відповідача:
ОСОБА_8, дов. НОМЕР_4 від 09.11.2006 р. (ОСОБА_4);

відповідача: Лобанов
Г.В., повноваження перевірені (товариство з обмеженою відповідальністю
"Янос-В");

третьої особи: не
з'явився;

розглянувши апеляційні скарги
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення господарського суду міста Севастополя (суддя  Рибіна С.А.) від 06 квітня 2007 року у справі
№20-9/039

за позовом           ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

та ОСОБА_2 (АДРЕСА_2)

до           ОСОБА_3 (АДРЕСА_3)

ОСОБА_4 (АДРЕСА_4)

товариства з обмеженою
відповідальністю "Янос-В" (вул. Фрунзе, 3-27,Севастополь,99003)

треття особа відділ державної реєстрації
юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Ленінської районної державної
адміністрації міста Севастополя (пр. Повсталих, 6, к. 23,Севастополь,99008)

про визнання частково недійсним
рішення загальних зборів та скасування державної реєстрації змін до Статуту ТОВ
"ЯНОС-В"

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
міста Севастополя від 6 квітня 2007 року у позові ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання
частково недійсним рішення загальних зборів та скасування державної реєстрації
змін до Статуту ТОВ "ЯНОС-В" відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, учасники товариства з обмеженою
відповідальністю "Янос-В" ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до
Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційними скаргами, в
яких просять рішення скасувати та прийняти нове , яким позовні вимоги
задовольнити.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що
відповідно до частини 2 статті 6 Закону Російської Федерації „Про статус члена
Ради Федерації та статус депутата Державної Думи Федеральних зборів Російської
Федерації” депутат Державної Думи не має права бути членом органа управління господарського
товариства або іншої комерційної організації.

Відповідно до статті 6 Закону міста
Москви „Про статус депутата Московської міської Думи”  депутат Думи здійснює свої повноваження на
постійній професійній основі, він не може перебувати на державній службі,
займатися іншою оплачуваною діяльністю, крім викладацької, наукової та іншої
творчої діяльності.

Згідно із статтею 116 Цивільного
кодексу України , статті 10 Закону України „Про господарські товариства”,
пункту 4.11 статуту товариства учасники господарського товариства мають право
брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину
(дивіденди).

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є
ІНФОРМАЦІЯ_1 Державної Думи Федеральних зборів Російської Федерації та Московської
міської Думи.

Зазначені обставини свідчать про те, що
відповідачі не мають права вступати до товариства з обмеженою відповідальністю
"Янос-В". Угода, якою був оформлений їх вступ до товариства, має бути
визнана недійсною. Проте висновок суду першої інстанції зумовлений виключно
формальними міркуваннями, без дослідження обставин справи. Більш детальніше
вказано в апеляційній скарзі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 висловила
аналогічну точку зору. Зазначає, що порушення законодавчої заборони для заняття
визначеною діяльністю тягне за собою цивільно-правову відповідальність. Більш
детальніше вказано в апеляційній скарзі.

У відгуку на апеляційні скарги
представник  ОСОБА_3 проти доводів
скаржників  заперечує, вважає їх
безпідставними, у зв'язку з чим просить рішення господарського суду залишити
без змін, а апеляційні скарги - без задоволення.

У судове засідання представник відділу
державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Ленінської
районної державної адміністрації міста Севастополя не з'явився, про час і місце
судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неприбуття
судову колегію не повідомив.

До початку судового засідання
представником ОСОБА_2 було заявлено клопотання про приєднання до матеріалів
справи листа прокурора міста Москви від 15.05.2007 р. за НОМЕР_5 у зв'язку з
неможливістю подання його до суду першої інстанції.

Судовою колегією клопотання було
задоволено.

Крім того, до початку розгляду справи
по суті, представником ОСОБА_1 було зауважено проти повноважень директора
товариства з обмеженою відповідальністю "Янос-В" Лобанова Г.В.  як представника третьої особи товариства.

Апелянт зазначив , що протоколом
НОМЕР_6 позачергових загальних зборів товариства з обмеженою відповідальністю
"Янос-В" від 03.05.2007 р. Лобанов Г.В. було звільнено з посади
директора товариства. Позачергові загальні збори були проведені учасниками
товариства представником ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які після зміни до установчих документів
товариства мають по 50% його статутного фонду, тому проведення зборів було
правомірним.

ОСОБА_2 підтримала таку позицію.

Представники ОСОБА_4 та ОСОБА_3
висловили заперечення.

До початку розгляду справи за суттю
судовою колегією було обговорено питання щодо участі повноважних
представників  сторін у судовому
засіданні.

Відповідно до статті 42
Господарського процесуального кодексу України правосуддя у господарських судах
здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом
і судом.

Згідно зі статтею 43  Господарського процесуального кодексу
України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.

З урахуванням наведеного судова колегія
під час перевірки повноважень сторін, а саме, повноважень представників
товариства, була врахована така позиція.

Відповідно до частини 5 статті 89, частини
1 статті 92 Цивільного кодексу України зміни до установчих документів юридичної
особи набирають чинності для третіх осіб з дня їх державної реєстрації, а у
випадках, встановлених законом -з моменту повідомлення органу, що здійснює
державну реєстрацію, про такі зміни і така особа набуває цивільних прав та
обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих
документів та законів.

Оскільки державна реєстрація змін до
статуту товариства проведена не була та предмет позову за даною справою
стосується складу учасників товариства, тому судова колегія не приймає протокол
за НОМЕР_6 від 03.05.2007 р. до уваги.

Крім того, подані апелянтами ксерокопії
трудової книжки про розірвання трудових відносин  громадянином Лобановим Г.В. з товариством не
можуть бути прийняті, як безперечні докази про відсутність повноважень  Лобанова Г.В.,  як директора товариства.

Судова колегія зазначає, що
повноваження директора Лобанова Г.В., як директора товариства з обмеженою
відповідальністю "Янос-В", підтвердженні витягом з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 06.03.2007 р., яка є у
матеріалах справи.

Розглянувши справу повторно, в порядку
статті 101 Господарського процесуального кодексу України та вислухавши
представників сторін, обговоривши доводи апеляційних скарг та перевіривши
правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і
процесуального права, відповідність висновків суду обставинам справи, судова
колегія встановила таке.

27 лютого 2004 року на загальних зборах
учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Янос-В" були
розглянуті заяви громадян Російської Федерації ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо їх
бажання увійти до складу учасників товариства з обмеженою відповідальністю
"Янос-В" з правом викупу долі в статутному фонді товариства з
обмеженою відповідальністю "Янос-В" учасника товариства з обмеженою
відповідальністю „ВЕГА ЛТД” в розмірі 70,5% на двох в сумі 774174,60 грн. (а.с.
30-31, т.1).

Відповідно до протоколу НОМЕР_7
позачергових загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю
"Янос-В" від 27.02.2004 р. до порядку денного другим ставилося
питання про передання долі, яка належить товариству з обмеженою відповідальністю
„ВЕГА ЛТД” в статутному фонді товариства з обмеженою відповідальністю
"Янос-В"  громадянам Російської
Федерації ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також заяви про згоду останніх придбати частку
в статутному фонді товариства з обмеженою відповідальністю "Янос-В"
(а.с. 23-28, т.1).

Вказане питання було розглянуте і
відкритим голосуванням прийняте рішення про передачу долі, яка належить
товариству з обмеженою відповідальністю „ВЕГА ЛТД”  в статутному фонді  товариства з обмеженою відповідальністю
"Янос-В"  громадянам Російської
Федерації ОСОБА_3 у розмірі 35,25% та ОСОБА_4 у розмірі 35,25%.

На підставі цього рішення були внесені
зміни до статуту товариства з обмеженою відповідальністю "Янос-В",
шляхом викладення його  в новій редакції,
а саме, зобов'язано громадян Російської Федерації ОСОБА_3 та ОСОБА_4 внести по
72615,00 доларів США на розподільчий валютний рахунок товариства з обмеженою
відповідальністю "Янос-В" у встановленому законом порядку в якості
іноземної інвестиції у формі придбання долі статутного фонду товариства.

3 березня 2004 року вказані зміни до
статуту товариства з обмеженою відповідальністю "Янос-В" були
зареєстровані в Севастопольській міській державній адміністрації за №
00-11/12670.

17 вересня 2005 року учасники
товариства з обмеженою відповідальністю "Янос-В" громадяни Російської
Федерації ОСОБА_3 та ОСОБА_4, подали голові зборів учасників товариства з
обмеженою відповідальністю "Янос-В" заяви про вихід із складу
засновників товариства, які були нотаріально засвідчені 05.09.2005 р.
нотаріусом міста Москви (а.с. 35-36, т.1).

Відповідно до протоколу за НОМЕР_8 від
17.09.2005 р. чергових зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю
"Янос-В" розглянуті вказані заяви та надано згоду на вихід ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 із складу учасників товариства з викупом їх долі в статутному фонді
самим товариством.

Однак належним чином громадяни ОСОБА_3
та ОСОБА_4 зі складу учасників товариства не вийшли.

Як стало відомо позивачам, учасники
товариства з обмеженою відповідальністю "Янос-В" громадянин
Російської Федерації ОСОБА_3 є ІНФОРМАЦІЯ_1 Московської міської думи, а
громадянин Російської Федерації ОСОБА_4 є ІНФОРМАЦІЯ_1 Державної Думи
Російської Федерації, про що остані не повідомили інших учасників товариства
під час розгляду 27.12.2004 р. заяв про бажання увійти до складу учасників
товариства з обмеженою відповідальністю "Янос-В" з правом викупу долі
в статутному фонді товариства з обмеженою відповідальністю "Янос-В"
учасника товариства  з обмеженою
відповідальністю „ВЕГА ЛТД” в розмірі 70,5% на двох в сумі 774174,60 грн.

Вищевикладені обставини є підставою для
звернення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з позовом до господарського суду міста Севастополя
про визнання частково недійсним рішення загальних зборів та скасування
державної реєстрації змін до Статуту ТОВ "ЯНОС-В".

Позивачі просили:

-          визнати частково недійсними пункти 1,
2, 3, 4 протоколу збору учасників товариства з обмеженою відповідальністю
„Янос-В” за НОМЕР_7 від 27.02.2004 р. у частині пункту 1.2 „Учасниками
товариства є” фізичні особи: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та пункт 7 , а саме, вибрати
членами контрольно-ревізійної комісії ОСОБА_3;

-          скасувати державну реєстрацію змін до
Уставу товариства з обмеженою відповідальністю „Янос-В” шляхом викладення його
у новій редакції, виконаної 3.03.2004 р. за НОМЕР_9, прийнятих на підставі
рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю
„Янос-В” 27.02.2004 р., рішення котрого визнаються частково недійсними.

Рішенням господарського суду міста
Севастополя від 6 квітня 2007 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в задоволені позовних
вимог було відмовлено.

Судова колегія, дослідивши матеріали
справи і обговоривши доводи апеляційних скарг, вважає, що апеляційні скарги не
підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 1 Закону України
„Про господарські товариства” від 19.09.1991 р. за № 1576-ХІІ (далі -Закон)
господарськими товариствами цим Законом визнаються підприємства, установи,
організації,  створені на засадах угоди
юридичними особами і громадянами шляхом об'єднання їх майна та підприємницької
діяльності з метою одержання прибутку.

Згідно із статтею 3 Закону засновниками
та учасниками товариства можуть бути підприємства, установи, організації, а
також громадяни, крім випадків, передбачених законодавчими актами України.
Підприємства, установи та організації, які стали учасниками товариства, не
ліквідуються як юридичні особи. Іноземні громадяни, особи без громадянства,
іноземні юридичні особи, а також міжнародні організації можуть бути
засновниками та учасниками господарських товариств нарівні з громадянами та
юридичними особами України, крім випадків, встановлених законодавчими актами
України.

Враховуючи викладене, судова колегія
погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що законодавством не
передбачено чітких обмежень щодо осіб, які можуть бути учасниками та
засновниками товариства.

Також, Закон не містить посилання на
факт, що ІНФОРМАЦІЯ_1 будь якої ради не може бути засновником чи учасником
товариства. Статут товариства з обмеженою відповідальністю „Янос-В” також не
містить обмежень щодо прийняття учасників товариства.

Зміст листа прокурора міста Москви від
15.05.2007 р., на який посилаються апелянт ОСОБА_2, не містить додаткової
інформації, яка впливає на предмет спору.

Посилання апелянтів на необхідність
застосування  Закону України „Про
міжнародне приватне право” від 23.06.2005 р.
№ 2709-ІV не приймається судовою колегією з тих підстав, що на момент
укладення протоколу НОМЕР_7 від 27.02.2004 р. він не діяв.

Враховуючи те, що підставами для
визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства
та/або визначений законом компетенції органу, який видав цей акт, обов'язковою
умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям
відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи
організації -позивача у справі, а також те, що за результатами розгляду справи
факту такого порушення не встановлено, а тому суд апеляційної інстанції не має
правових підстав для задоволення позову.

Судова колегія вважає, що суд першої
інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з
дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 101, 103 (пункт 1), 105 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та апеляційну
скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста
Севастополя від  06 квітня 2007 року у
справі №20-9/039 залишити без змін.

Головуючий суддя

Судді