ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

11.09.2007
Справа №2-7/5088-2007

За позовом Державного підприємства «Дельта-Лоцман» (54017, м. Миколаїв, вул. Лягіна, 27)

До відповідача Державного підприємства «Керченський морський торговельний порт» (98312, м. Керч, вул. Кірова, 28)

Треті особи: 1) Приватне підприємство «ФАМ Балкерс» (87510, м. Маріуполь, пр. Адмірала Луніна, 15, оф. 15); 2) Приватне підприємство «Морське агентство ФАМ» (87510, м. Маріуполь, пр. Адмірала Луніна, 15, оф. 15)

Про стягнення 148957,32 доларів США.

Суддя Дворний І. І.

представники:

Від позивача – Беседков О. Г., предст., дов. №3 від 26.01.2007 р.

Від відповідача  - Климачьова Л. С., предст., дов. від 06.10.2005 р.

Від третіх осіб – 1) не з’явився; 2) не з’явився..

Суть справи: Державне підприємство «Дельта-Лоцман» звернулося до Господарського суду АР Крим з позовом до Державного підприємства «Керченський морський торговельний порт» про стягнення 148957,32 доларів США.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що Державним підприємством «Дельта-Лоцман» були надані послуги з лоцманського проведення та регулювання суден, які знаходились під агентуванням відповідача, що підтверджується квитанціями СРРС та лоцманськими квитанціями, яких зазначено лоцмана, який здійснював проводку судна, назву судна, порту заходу/призначення, дати та часу прибуття/вибуття. ДП «Дельта-Лоцман» зазначило, що оплату по виставленим рахункам відповідач не здійснив, через що позивач просить стягнути з ДП «Керченський морський торговельний порт» заборгованість у розмірі 131433,38 доларів США в примусовому порядку. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 8323,48 доларів США та штраф у сумі 9200,46 доларів США.

Відповідач проти позову заперечував та пояснив, що в частині стягнення 113117,7 доларів США провадження у справі має бути припинено у зв’язку з відсутністю предмету спору через сплату боргу. Відповідач зазначив, що ДП «Керченський морський торговельний порт» замовляючи послуги, які надає позивач, а саме: послуги лоцмана та Центру регулювання рухом суден, діяв як морський агент, який був номінований на посередницьку діяльність Приватним підприємством «ФАМ Балкерс» та Приватним підприємством «Морське агентство ФАМ» (генеральними агентами). ДП «Керченський морський торговельний порт» зазначає, що послуги були виконані, однак генеральні агенти не сплатили усієї суми за лоцманське проведення та послуги Центру регулювання рухом суден, свою відмови від сплати у повному розмірі прийнятих послуг вони виклали у відповідях на претензії порту. Відповідач вважає, що оскільки порт є лише посередником між виконувачем послуг - позивачем та генеральними агентами, то він не може відповідати за дії третьої сторони. Крім того, ДП «Керченський морський торговельний порт» звертає увагу на те, що для забезпечення суден послугами позивача при проходженні каналом портом укладений с ДП "Державна морська лоцманська служба" (правонаступником цього підприємства є ДП "Дельта-лоцман" згідно з Наказом Мінтрансзв’язку № 945 від 18.09.06 р.) договір № 05/06-КФ від 22.12.05 р., згідно з яким відповідач як агент замовляв послуги для проходу суден та повинен належним чином розраховуватися за них в межах коштів, отриманих від судновласника (п. 1.1., 2.2.4, 4.2 договору). Згідно з Кодексом торговельного мореплавства України, а саме Главою 5 "Морське агентування" морський агент (порт) діє від імені і за рахунок судновласника, або особи, що його представляє (генеральні агенти). Сума коштів, які відмовляється сплатити генеральний агент складає 18 315,7 дол. США, із яких не сплачено ПП "ФАМ Балкерс" - 13 416,90 дол. США, а ПП "Морське агентство ФАМ" - 4 898,80 дол. США. Відповідач зауважив, що вказана сума, яку як основний борг просить стягнути з порту позивач, складається із сум ПДВ, нарахованого позивачем на свої послуги, а не отримавши від генеральних агентів коштів на сплату ПДВ на послуги ДП „Дельта-лоцман", відповідач, відповідно, не перерахував останньому суму ПДВ, нарахованого на лоцманські послуги та послуги ЦРРС. Крім того, відповідач вважає, що позивачем неправомірно розраховані фінансові санкції на підставі п. 2 ст. 231 Господарського кодексу України, оскільки вказана норма, на думку ДП «Керченський морський торговельний порт», не регулює відповідальність за порушення виконання грошового зобов’язання, через що позивач повинен був розраховувати санкції на підставі п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України та ст. 625 Цивільного кодексу України.

За клопотанням відповідача ухвалою ГС АР Крим від 14.05.2007 р. до участі у справі в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, були залучені Приватне підприємство «ФАМ Балкерс» та Приватне підприємство «Морське агентство ФАМ».

В поясненнях на відзив ДП «Дельта-Лоцман» зазначило, що посилання відповідача як на підставу для відмови в задоволенні позову на невиконання третіми особами своїх зобов’язань не є правомірним, позаяк ст. 617 цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

15.06.2007 р. до ГС АР Крим від Приватного підприємства «Морське агентство ФАМ» надійшли пояснення на позов, в яких третя особа зазначила, що стосовно суден, по відношенню до яких ПП «Морське агентство ФАМ» дійсно виступало морським агентом, відсутня заборгованість перед відповідачем, як перед Субагентом згідно субагентської угоди, по сплаті послуг з лоцманського проведення та послуг центру регулювання руху суден. Третя особа повідомила, що заборгованість, яку позивач просить стягнути з Державного підприємства «Керченський морський торговельний порт», фактично складається з сум податку на додану вартість, які ДП «Дельта-Лоцман» нарахувало всупереч вимогам чинного законодавства України, а саме: Закону України «Про податок на додану вартість» та Закону України «Про транзит вантажів». Так, ПП «Морське агентство ФАМ» зауважило, що відповідно до п. 5.15 та п. 5.16 ст. 5 Закону України «Про податок на додану вартість» звільняються від оподаткування операції з поставки послуг по перевезенню (переміщенню) пасажирів та вантажів транзитом через територію і порти України та операції з поставки послуг, що надаються іноземним суднам та оплачуються ними відповідно до законодавства України портовими зборами. Згідно з ч. 3 п. п. 6.2.4 п.6.2 ст. 6 вказаного Закону операції з поставки послуг платником податку, пов'язані з перевезенням (переміщенням) пасажирів і вантажів транзитом через територію України, оподатковуються у порядку, передбаченому пунктом 5.15 цього Закону. Третя особа звертає увагу на те, що із доданих копій коносаментів, вантажних відомостей чітко випливає, що на згаданих Позивачем суднах, по відношенню до яких останнім були надані послуги, перевозився виключно транзитний вантаж, а з урахуванням положень ЗУ «Про транзит вантажів» позивача також слід вважати учасником транзиту, як наслідок чого у сукупності Позивач не мав права нараховувати ПДВ на надані їм послуги.

Аналогічні письмові пояснення надійшли 15.06.2007 р. до ГС АР Крим від Приватного підприємства «ФАМ Балкерс».

27.08.2007 р. до ГС АР Крим від Державного підприємства «Керченський морський торговельний порт» надійшли письмові пояснення, в яких відповідач просить відмовити в стягненні штрафних санкцій у сумі 17523,94 доларів США за мотивами, викладеними у поясненнях. Вказані пояснення прийняті судом до розгляду.

У судовому засіданні, що відбулося 27.08.2007 р., представником Державного підприємства «Дельта-Лоцман» була надана заява, в якій позивач зменшив позовні вимоги та просить стягнути з Державного підприємства «Керченський морський торговельний порт» суму основного боргу в розмірі 18315,68 доларів США та штрафні санкції у розмірі 17523,94 доларів США. Вказана заява прийнята судом до провадження.

Представники третіх осіб у судове засідання не з’явилися, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце слухання справи були проінформовані належним чином рекомендованою кореспонденцією.

Розгляд справи відкладався у порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

За клопотанням сторін строк розгляду справи був продовжений у порядку ст. 69 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення  представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ :

20.05.2002 р. між Приватним підприємством «ФАМ Балкерс» (Агент) та Державним підприємством «Керченський морський торговельний порт» (Субагент) була укладена субагентська угода №194/пф/02, згідно умов якої Порт виступає субагентом, на якого покладено, зокрема, виконання представницьких послуг від імені Агента, Судновласника перед офіційною портовою і іншою адміністрацією, установами і комерційними підприємствами та підтримка необхідних контактів з ними.

Аналогічна субагентська угода №205/пф/03 була укладена 10.07.2003 р. між Портом та Приватним підприємством «Морське агентство ФАМ».

З метою належного виконання вказаних угод 22.12.2005 р. між Державним підприємством «Керченський морський торговельний порт» (Агент) та Державним підприємством «Державна морська лоцманська служба» (Підприємство) був укладений договір №05/06-КФ, відповідно до п. 1.1 якого Служба зобов'язується за заявками Порта (Агента) надавати послуги з лоцманського проведення суден та регулювання руху суден, а Порт (Агент) зобов'язується прийняти та оплатити надані послуги. Споживачем послуг Служби є "Судновласник" (судновласник, оператор, фрахтувальник, вантажоодержувач, вантажовідправник або інший платник зборів, за дорученням якого діє Порт (Агент)). Агент - Порт діє від імені та за дорученням "Судновласника".

Відповідно до п. 2.1.1 Договору № 05/06-КФ ДП Служба зобов'язується за заявками Порта (Агента) у встановленому порядку, відповідно до діючих Правил плавання, обов'язкових постанов тощо своєчасно і якісно виконувати лінійні і портові лоцманські проведення суден, надавати послуги служби регулювання руху суден, забезпечувати безаварійний прохід суден в Керч-Єнікальському каналі, на підхідних каналах до портів м. Керч, швартування і перешвартування суден, поставлення суден на якір або бочку і знімання з них.

Наказом Міністерства транспорту та зв’язку України №945 від 18.09.2006 р. «Щодо удосконалення функціонування державної системи забезпечення безпеки судноплавства» Державне підприємство "Дельта-лоцман" визначено головним підприємством в системі забезпечення безпеки судноплавства України. На ДП "Дельта-лоцман" покладено виконання функцій з лоцманського проведення, регулювання руху суден, утримання судноплавних шляхів, пошуку та рятування на морі, підготовки відповідних кадрів для забезпечення безпеки судноплавства, а також створення єдиної системи моніторингу за рахунок технічного переоснащення й вдосконалення роботи берегових та супутникових інформаційно-навігаційних інфраструктур, що забезпечують належну організацію безпеки судноплавства та спасіння у морській зоні відповідальності України, а також інформаційне забезпечення підприємств морської галузі щодо руху суден та вантажів, інших видів діяльності у сфері забезпечення безпеки судноплавства.

Вказаним Наказом було реорганізовано Державне підприємство "Державна морська лоцманська служба" шляхом приєднання його до Державного підприємства "Дельта-лоцман". ДП "Дельта лоцман" визначено правонаступником прав та обов'язків ДП "ДМЛС", а отже, і прав та обов’язків за договором № 05/06-КФ від 22.12.2005 р., оскільки дія вказаного договору, згідно з п. 8.1, встановлена до 31.12.2007 р., із щорічним пролонгуванням у разі відсутності письмового наміру про його розірвання.

Відповідно до ст. 116 Кодексу торговельного мореплавства України у морському порту або поза його територією як постійні представники судновласника діють агентські організації (морський агент), які за договором морського агентування за винагороду зобов'язуються надавати послуги в галузі торговельного мореплавства. Плата за послуги агентських організацій всіх форм власності встановлюється Міністерством транспорту України за погодженням з Міністерством економіки України.

Морський агент виконує формальності та дії, пов'язані з прибуттям, перебуванням і відходом судна, допомагає капітану судна у налагодженні контактів з службами порту, місцевими органами державної виконавчої влади, в організації постачання і обслуговування судна в порту, оформляє митні документи та документи на вантаж, інкасує суми фрахту та інші суми для оплати вимог судновласника, що виникають з договору перевезення, сплачує за розпорядженням судновласника і капітана судна суми, пов'язані з перебуванням у порту, залучає вантажі для морських ліній, здійснює збір фрахту, експедирування вантажу, наймання екіпажів для роботи на суднах, виступає від імені вантажовласника, а також договірною стороною учасників перевезення вантажів у прямому змішаному сполученні (ст. 117 КТМ України).

Відповідно до ст. 243 Цивільного кодексу України комерційним представником є особа, яка постійно та самостійно виступає представником підприємців при укладенні ними договорів у сфері підприємницької діяльності. Комерційне представництво одночасно кількох сторін правочину допускається за згодою цих сторін та в інших випадках, встановлених законом. Повноваження комерційного представника можуть бути підтверджені письмовим договором між ним та особою, яку він представляє, або довіреністю. Особливості комерційного представництва в окремих сферах підприємницької діяльності встановлюються законом.

Згідно з частинами першою - третьою ст. 295 Господарського України комерційне посередництво (агентська діяльність) є підприємницькою діяльністю, що полягає в наданні комерційним агентом послуг суб'єктам господарювання при здійсненню ними господарської діяльності шляхом посередництва від імені, в інтересах, під контролем і за рахунок суб'єкта, якого він представляє. Комерційним агентом може бути суб'єкт господарювання (громадянин або юридична особа), який за повноваженням, основаним на агентському договорі, здійснює комерційне посередництво. Не є комерційними агентами підприємці, що діють хоча і в чужих інтересах, але від власного імені.

Враховуючи викладене, суд вважає, що за правовою природою Договір № 05/06-КФ є комерційним представництвом.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі заявок відповідача, за період з 01.12.2006 р. по 31.01.2007 р. позивачем були надані послуги з лоцманського проведення суден та послуги служби регулювання руху суден на загальну суму 131433,38 доларів США.

У зв’язку з несплатою відповідачем вказаної суми грошових коштів Державне підприємство «Дельта-Лоцман» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості в примусовому порядку.

Суд зазначає, що надані відповідачем та наявні в матеріалах справи документи, а саме: реєстри рахунків для сплати та платіжні доручення в іноземній валюті свідчать, що частина суми основного боргу у розмірі 113117,70 доларів США була сплачена відповідачем в повному обсязі (а. с. 103-115, т. ІІІ). У той же час, сума заборгованість у сумі 60264,83 доларів США за реєстрами рахунків для сплати №11 та №12 від 12.04.2007 р. була погашена ДП «Керченський морський торговельний порт» 13 квітня 2007 року, тобто після звернення позивача до суду та порушення провадження у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. Проте, в ч. 6 вказаної статті акцентується, що господарський суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Згідно з положеннями статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду з вимогою про захист своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. Таким чином, факт порушення або оспорювання права повинен існувати до часу звернення до суду. Проте, як вже було зазначено раніше, сума заборгованості, за винятком сплаченої за платіжним дорученням №29 від 13.04.2007 р., була погашена Державним підприємством «Керченський морський торговельний порт» до звернення позивача до суду. За таких обставин, надана у судовому засіданні 27.08.2007 р. заява ДП «Дельта-Лоцман» про зменшення позовних вимог не може бути прийнята судом до уваги, оскільки вказані дії позивача суперечать вимогам чинного законодавства України та порушують права ДП «Керченський морський торговельний порт».

З урахуванням викладеного суд вважає, що в частині стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 60264,83 доларів США провадження у справі підлягає припиненню через відсутність предмета спору, позаяк вказані кошти були сплачені ДП «Керченський морський торговельний порт» після звернення позивача до суду та порушення провадження у справі; в частині стягнення 52852,87 доларів США слід відмовити через сплату вказаної суми боргу до часу подачі позову до суду.

Щодо стягнення іншої частини суми основного боргу в розмірі 18315,68 доларів США (131433,38 – 52852,87 – 60264,83) суд вважає за необхідне повідомити наступне.

Згідно з п. 2.2.4 Договору № 05/06-КФ від 22.12.2005 р. Агент зобов’язується перераховувати кошти, отримані від судновласника відповідно до рахунків, які виставлені Підприємством у термін, визначений цим договором.

П. 4.1 Договору передбачено, що порядок стягнення і розмірі зборів визначається відповідно до нормативно-правових актів, яким затверджені відповідні збори, а по зборам, що не підлягають державному регулюванню, – згідно розцінок Підприємства.

Оплата проводиться Агентом відповідно до рахунків, що виставляються Підприємством і які підтверджені лоцманськими квитанціями та квитанціями СРРС в межах перерахованих Судновласником коштів (п. 4.2 Договору).

Відповідно до п. 5.4 Договору Агент несе відповідальність перед Підприємством за повноту та своєчасність оплати наданих послуг, у межах наданих йому коштів Судновласником, відповідно до чинного законодавства України.

Отже, сторонами передбачено, що перерахування агенту (відповідачу) грошових коштів судновласником є передумовою подальшої оплати агентом послуг, які надаються позивачем для судновласника, а не для порту. Тобто в даному випадку повне виконання відповідачем, як агентом, зобов’язань по оплаті наданих послуг, залежить від своєчасного та повного перерахування коштів судновласником на рахунок агента.

Судом встановлено, що сума заборгованості у розмірі 18315,68 доларів США складається з сум податку на до додану вартість, яку треті особи, як субагенти за відповідними субагентськими угодами, відмовляються сплачувати ДП «Керченський морський торговельний порт», оскільки вважають нарахування ПДВ на надані послуги таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства України.

З наявних в матеріалах справи документів, зокрема заявок позивача, лоцманських квитанцій, квитанцій СРРС тощо, вбачається, що ДП «Дельта-Лоцман» на підставі Договору № 05/06-КФ від 22.12.2005 р., як правонаступник ДП «Державна морська лоцманська служба»,  надавало послуги щодо іноземних судів, на яких перевозився (переміщався) виключно транзитний вантаж, а агентами цих судів виступали Приватне підприємство «ФАМ Балкерс» та Приватне підприємство «Морське агентство ФАМ», які діяли через субагента - ДП «Керченський морський торговельний порт».

Відповідно до частини п'ятої ст. 1 Закону України "Про транзит вантажів'' транзитні послуги (роботи) - це безпосередньо пов'язана з транзитом вантажів підприємницька діяльність учасників транзиту, що здійснюється в межах договорів (контрактів) перевезення, транспортного експедирування, доручення, агентських угод тощо.

Згідно частини шостої ст. 1 Закону України "Про транзит вантажів" учасники транзиту - це вантажовласники та суб'єкти підприємницької діяльності (перевізники, порти, станції, експедитори, морські агенти, декларанти та інші), які у встановленому порядку надають (виконують) транзитні послуги (роботи).

Таким чином, оскільки Порт, Агентство та Підприємство відносяться до учасників транзиту, а надані ДП «Дельта-Лоцман» послуги сприяли переміщенню зазначеного вантажу транзитом до кінцевого місця споживання за межами території України, то надані послуги з лоцманського проведення та служб регулювання руху суден є такими, що були безпосередньо пов'язані з транзитним вантажем.

Частина третя пп. 6.2.4 ст. 6 Закону України "Про податок на додану вартість" встановлює, що операції з поставки послуг платником податку, пов'язані з перевезенням (переміщенням) пасажирів та вантажів транзитом через територію України, оподатковуються у порядку, передбаченому п. 5.15 цього закону.

П. 5.15 ст. 5 Закону України "Про податок на додану вартість" визначає, що звільняються від оподаткування операції з поставки послуг по перевезенню (переміщенню) пасажирів та вантажів транзитом через територію і порти України.

Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку, що послуги з лоцманського проведення та служб регулювання руху суден, яки були надані ДП «Дельта-Лоцман», у даному випадку є такими, що безпосередньо пов'язані з транзитом вантажів та пов'язаними з перевезенням (переміщенням) таких вантажів, тому підлягають звільненню від нарахування податку на додану вартість за ставкою 20 %.

Отже, нарахування ДП «Дельта-Лоцман» податку на додану вартість за надані послуги лоцманського проведення та служб регулювання руху суден суперечить вимогам Законів України «Про податок на додану вартість» та «Про транзит вантажів».

Таким чином, в задоволенні позовних вимог ДП «Дельта-Лоцман» щодо стягнення з ДП «Керченський морський торговельний порт» заборгованості в розмірі 18315,68 доларів США також слід відмовити.

Стосовно вимоги позивача про стягнення з ДП «Керченський морський торговельний порт» штрафних санкцій у сумі 17523,94 доларів США суд повідомляє наступне.

Ч. 1 ст. 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов’язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов’язання (основного зобов’язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Під неустойкою, відповідно до ст. 549 ЦК України розуміється грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов’язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Суд звертає увагу на те, що в договорі № 05/06-КФ від 22.12.2005 р. відсутні положення, які визначають відповідальність будь-якої сторони у вигляді штрафу.

Більш того, обов’язковість згоди сторін на визначення неустойки (штрафу або пені), у випадку порушення зобов’язання, і про необхідність фіксації цієї згоди сторонами саме у відповідному письмовому договорі передбачає стаття 547 Цивільного кодексу України, відповідно до якої правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо порушено господарське зобов’язання, в якому хоча б одна сторона є суб’єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов’язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов’язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах:

- за порушення умов зобов’язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг);

- за порушення строків виконання зобов’язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Отже, вказана стаття визначає розмір неустойки, а не обовязковість її застосування. У той же час, в умовах договору № 05/06-КФ від 22.12.2005 р. відсутні посилання на відповідні розмірі неустойки та умови їх застосування, що свідчить  про відсутність необхідності застосування цього виду відповідальності, тобто, на думку суду, договором передбачено інше, ніж цією статтею.

За таких обставин, вимога позивача щодо відшкодування фінансових санкцій у розмірі 17523,94 доларів США, що розраховані на підставі ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України, задоволенню не підлягає.

Аналогічна позиція викладена в постанові Севастопольського апеляційного господарського суду від 06.06.2007 р. у справі №2-7/17482-2006.

Крім того, приймаючи рішення про відмову в задоволенні вимог позивача щодо стягнення фінансових санкцій, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 4.10 Положення про державну морську лоцманську службу, затвердженого наказом Міністерства транспорту України від 11 вересня 2000 р. №498, лоцманські послуги надаються на підставі двостороннього договору між капітаном судна або морським агентом, що виступають від імені судновласника, з однієї сторони, і лоцманської організації, що надає ці послуги. Отже, наявність відповідного договору є обов’язковою.

Як вже було зазначено раніше, ДП «Дельта-Лоцман» є правонаступником прав та обов'язків Державного підприємства "Державна морська лоцманська служба", через що надавало послуги з лоцманського проведення та послуги служби регулювання руху суден на підставі договору № 05/06-КФ від 22.12.2005 р.

Однак, в п. 6.3 договору № 05/06-КФ встановлено, що при зміні банківських реквізитів сторона повинна повідомляти своєчасно. Вказана умова договору після здійснення фактичного правонаступництва стала обов'язковою для ДП «Дельта-лоцман».

Суд зазначає, що відсутність банківських реквізитів ДП «Дельта - лоцман» позбавило ДП «Керченський морський торговельний порт» можливості своєчасно перерахувати кошти позивачу. Така можливість виникла у сторін тільки після підписання Додаткової угоди № і від 14.02.07р., якою договір № 05/06-КФ від 22.12.2005 р. був доповнений банківськими реквізитами  ДП «Дельта-лоцман».

З матеріалів справи вбачається, що відповідач неодноразово звертався до банку для можливості перерахувати іноземну валюту позивачу, але йому щоразу було відмовлено. Спочатку банк відмовляв у перерахуванні коштів у зв'язку з відсутністю договору, наявність якого для здійснення валютний операцій між резидентами передбачено у випадку, а потім у зв'язку з відсутністю банківських реквізитів відповідача.

Відповідно до ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Згідно з приписами статті 611 Цивільного кодексу України сплата неустойки є одним з видів правових наслідків порушення зобов’язання.

Проте, матеріали справи свідчать, що вина відповідача в несвоєчасній сплаті наданих ДП «Дельта-Лоцман» послуг відсутня, оскільки до підписання сторонами додаткової угоди №1 від 14.02.2007 р. до договору № 05/06-КФ від 22.12.2005 р., із зазначенням банківського рахунку для перерахування коштів за надані послуги, ДП «Керченський морський торговельний порт» фактично був позбавлений можливості здійснювати відповідні перерахування.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що провадження у справі в частині стягнення заборгованості у розмірі 60264,83 доларів США підлягає припиненню через відсутність предмета спору, в іншій частині позову належить відмовити.

Враховуючи те, що заборгованість у розмірі 60264,83 доларів США була погашена відповідачем після порушення провадження у справі, державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на обидві сторони. Вказаний висновок суду відповідає п. 4.2 Роз’яснень Вищого арбітражного суду України «Про деякі питання практики застосування розділу УІ  Господарського процесуального кодексу України» №02-5/78 від 04.03.1998 р.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 82-85  ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Припинити провадження у справі в частині стягнення з Державного підприємства «Керченський морський торговельний порт» на користь Державного підприємства «Дельта-Лоцман» заборгованості у розмірі 60264,83 доларів США.

2.          В іншій частині позову відмовити.

3.          Стягнути з Державного підприємства «Керченський морський торговельний порт» (98312, м. Керч, вул. Кірова, 28, ідентифікаційний код 01125554) на користь Державного підприємства «Дельта-Лоцман» (54017, м. Миколаїв, вул. Лягіна, 27, ідентифікаційний код 25374003) державне мито у розмірі 602,65 доларів США.

4.          Стягнути з Державного підприємства «Керченський морський торговельний порт» (98312, м. Керч, вул. Кірова, 28, ідентифікаційний код 01125554) на користь Державного підприємства «Дельта-Лоцман» (54017, м. Миколаїв, вул. Лягіна, 27, ідентифікаційний код 25374003) 47,74 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

5.          Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Дворний І.І.