СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

15.03.07                                                                                 Справа № 1/52ад

Суддя Зюбанова Н.М., при секретарі судового засідання Кравцовій Г.А.,  розглянувши матеріали справи за позовом

Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, м. Луганськ

до Відкритого акціонерного товариства "Іванівський завод продтоварів",                                смт. Іванівка Антрацитівського району Луганської області

про стягнення  7945 грн. 69 коп.

представники сторін:

від позивача –Пропльоткіна Н.В., дов. від 03.01.07 № 07-11-04;

від  відповідача –не прибув;

в с т а н о в и в:

Суть спору: про стягнення 4853 грн. 48 коп. недоїмки по страхових внесках, 1072 грн. 09 коп. пені та 2020 грн. 12 коп. штрафних санкцій.

Згідно п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, який набрав законної сили  з 01.09.05, до початку  діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року,  вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди  за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи суб'єктний склад сторін у справі, де в якості позивача виступає суб'єкт владних повноважень, провадження у даній справі здійснюється за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

За листом від 15.03.07 № 07-11-799 позивач подав заяву про зменшення позовних вимог до 7945 грн. 69 коп.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача,  суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим частково з огляду на наступне.

У відповідності зі ст. 45 Закону України від 23.09.99 № 1105-ХІУ “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” роботодавці як страховики зобов’язані  своєчасно та в повному обсязі сплачувати страхові внески до Фонду.

Згідно з п. 3.1 Інструкції “Про порядок надходження, обліку та витрачання коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності”, затвердженої постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності  від 26.06.01 № 16 (далі – Інструкція) страхувальники повинні щомісячно нараховувати страхові внески в розмірах, встановлених чинним законодавством.

Згідно п. 4.4 Інструкції страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування коштів на рахунки одночасно з одержанням коштів на оплату праці в установах банку.

З матеріалів справи вбачається, що ВАТ "Іванівський завод продтоварів"  зареєстроване  як платник страхових внесків до Фонду .

Суми заборгованості по сплаті страхових внесків з тимчасової втрати працездатності за станом на 01.01.07 в розмірі 4853 грн. 48 коп. боргу по страхових внесках, 1072 грн. 09 коп. пені та 2020 грн. 12 коп. пені підтверджені документально –актом перевірки  від 08.08.06.

Також з матеріалів справи вбачається, що 16.08.06 виконавчою дирекцією Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності за результатами перевірки відповідача було прийняте рішення № 993 "Про застосування та зарахування до бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, відображення у звіті /Ф.4-ФСС з ТВП/ сум фінансових /штрафних/ санкцій, неправомірних витрат, донарахованих сум внесків та пені за порушення законодавства про загальнообов"язкове державне соціальне страхування".

Як свідчить зміст вказаного рішення від 16.08.06 № 993 позивачем за наслідками перевірки донараховано /застосовано/ до бюджету Фонду пені у сумі 1072 грн. 09 коп. на підставі ст. 30 Закону № 2240. Даною нормою передбачено, що            страхувальник-роботодавець несе відповідальність за ухилення від реєстрації як платника страхових внесків, несвоєчасність сплати та неповну сплату страхових внесків, у тому числі страхових внесків, що сплачують застраховані особи через рахунки роботодавців, а також за порушення порядку використання страхових коштів.  У разі несвоєчасної сплати страхових внесків страхувальником, у тому числі через ухилення від реєстрації як платника страхових внесків, або неповної їх сплати страхувальник сплачує суму донарахованих контролюючим органом страхових внесків (недоїмки), штраф та пеню.

За порушення порядку витрачання страхових коштів накладається штраф у розмірі 50 відсотків належної  до  сплати  суми  страхових внесків. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків облікової ставки Національного  банку  України,  що   діяла   на  момент   сплати, нарахованої на повну суму недоїмки /без урахування штрафів/ за весь її строк.

Відповідно до резолютивної частини рішення  від 16.08.06 № 993 та на підставі п. п. 6 п. 1 ст. 28 Закону № 2240 позивачем визначено суму платежу та вирішено зарахувати до бюджету Фонду наступні фінансові та штрафні санкції з відповідача :

- пені –1072 грн. 09 коп., штрафної санкції  - 2020 грн. 12 коп.

Щодо нарахування вказаних санкцій на підставі ст. 30 Закону № 2240, то господарський суд вважає, що відповідачем при ухваленні рішення від 16.08.06 № 993 не були враховані положення ст. 250 ГК України, якою передбачено, що адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб"єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб"єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законодавством. Застосований Виконавчою дирекцією ЛОВ Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності штраф є адміністративно-господарською санкцією, яка у відповідності до ст. 238 ГК України застосовується до суб"єктів господарювання за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності.

Так, Законом № 2240 не передбачено обмеження щодо застосування страховиком ст. 250 ГК України.

Порушення позивачем порядку сплати внесків відбулось за розрахунком пені з 01.01.05 по 30.06.06, а оспорюване рішення, яким застосовано до позивача пеню у сумі 1072 грн. 09 коп.,  відповідачем прийнято 16.08.06, тобто після сплинення річного строку з дати порушення. За уточненим розрахунком за період 16.08.05 по 30.06.06 пеня складає 416 грн. 48 коп.

Несвоєчасна сплата внесків за даними  розрахунку на суму 4040 грн. 24 коп. складає період з 30.01.03 по 30.09.05, а за період з 16.08.05 по 30.09.05 –91 грн. 42 коп. та сума штрафу у розмірі 50% - 45 грн. 71 коп.

За таких обставин позовні вимоги слід визнати обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення частково на суми 45 грн. 71 коп. штрафу, 416 грн. 48 коп. пені та 4853 грн. 48 коп. боргу по внесках. У решті санкцій слід відмовити.

Питання по судових витратах не вирішується, оскільки позивач звільнений від їх сплати у встановленому порядку, а ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено їх стягнення у даному  випадку.

Згідно ст. 160, 167 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні, в  якому закінчився розгляд справи, оголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено, що повний текст постанови буде виготовлений та підписаний 20.03.07.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 87, 94, 98, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

1. Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Іванівський завод продтоварів",  смт. Іванівна Антрацитівського району  Луганської області , вул. Жовтнева, 28, на користь Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, м. Луганськ, вул. М.Коцюбинського, 13, - 4853 грн. 48 коп. заборгованості по страхових внесках, 45 грн. 71 коп. штрафу та 416 грн. 48 коп. пені.

3. У задоволенні решти позову відмовити.

Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 20.03.07.

Суддя                                                                                Н.М.Зюбанова