СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

18.06.07
Справа №  7/215/07

Суддя

Позивач           Приватний  підприємець ОСОБА_1, м. Запоріжжя

Відповідач 1   Управління
житлового господарства Запорізької міської ради, м. Запоріжжя.

Відповідач 2  Комунальне
підприємство “Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об'єднання  № 8”, м. Запоріжжя.

Суддя  Н.С. Кутіщева

Представники:

від позивача:             ОСОБА_2, дов. НОМЕР_1 від
10.05.2007р.

від відповідача  1:     Пасова
Т.Ф., дов. № 47/05-05 від 17.01.2007р.

від відповідача 2 :      Пасова Т.Ф., дов. № 01-38/1350 від  25.09.2006р.

Заявлені вимоги про визнання дійсним
договору оренди нежитлового приміщення від 27.05.2005р НОМЕР_2, укладеного між
ПП ОСОБА_1  та  Управлінням житлового господарства  Запорізької міської ради і КП “ВРЕЖО №8”.

Позивач обґрунтував позовні вимоги
обставинами, викладеними в  позовній
заяві, як на нормативне та документальне обґрунтування позовних вимог,
посилається на  ст. 220 ЦК України.

Ухвалою суду від 10.05.2007р. позов
прийнято до провадження, розгляд справи призначено  на
18.06.2007р.

Згідно ст. 22 ГПК України, сторони
зобов'язані добросовісно користуватися належними їх процесуальними правами,
виявляти взаємну повагу до прав  і
охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до
всебічного, повного  та об'єктивного
дослідження всіх обставин справи.

Згідно зі ст. 33 ГПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та
іншими учасниками судового процесу.

Відповідач не визнав заявлені
позовні вимоги, представник відповідачів
не надав суду відзив на позовну заяву, але пояснив, що доказів,  які б підтверджували ухилення відповідачів
від нотаріального посвідчення позивачем не надано, доказів про те, що
відповідач викликався чи повідомлявся про час та місце розгляду проведення
нотаріального посвідчення. Нотаріальне посвідчення договору оренди укладеного
між сторонами  не є обов'язком
відповідачів. Крім того, управління житлового господарства та КП “ВРЕЖО №8” не
має правових підстав для здійснення видатків на нотаріальне посвідчення
договорів оренди, згідно з чим відповідачі просять суд відмовити в задоволенні
позовних вимог, як недоведених документальними доказами.

Заперечення відповідачів судом
прийняті до уваги.

Згідно зі ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

За усним клопотанням представників
сторін судовий процес ведеться без застосування засобів технічної фіксації
судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши
пояснення представників сторін, суд

В С Т А Н О В И В:

27 травня 2005р. між   Управлінням житлового господарства
Запорізької міської ради   та КП “ВРЕЖО №
8” (далі-орендодавець,   відповідачі) і
ПП ОСОБА_1 (далі -орендар, позивач)  був
укладений договір оренди  об'єкту
комунальної власності  (нежитлового
приміщення)НОМЕР_2.

Згідно з п. 1.1 договору,
орендодавець, на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради
від 28.04.2005р. НОМЕР_3, передає, а орендар приймає в строкове платне
користування нежитлове  приміщення
загальною площею 16,8 кв.м за адресою: АДРЕСА_1, що значиться на балансі КП
“ВРЕЖО № 8” .

Згідно з ч.2 ст.793 ЦК України,
договір найму будівлі або іншої капітальної споруди строком на один рік і
більше  підлягає нотаріальному
посвідченню.

До теперішнього часу укладений
договір оренди нотаріально не посвідчений.

Позивач обґрунтовує своїх вимоги ст.
ст.220ЦК України.

Згідно зі ст. 220 У ЦК України (що
введено в дію з 01.01.2004р.), у
разі   недодержання   сторонами
вимоги   закону   про
нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемним, тоді як
договір укладений в 2002р. і
законодавець не вимагав
нотаріального посвідчення таких договорів.

Якщо сторони домовилися щодо усіх
істотних умов  договору,   що
підтверджується  письмовими  доказами
і  відбулося повне або   часткове виконання договору, але одна із
сторін ухилилася від його   нотаріального
посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.  У
цьому  разі  наступне
нотаріальне  посвідчення   договору
не  вимагається.

Цивільний кодекс  (редакція 2003р.) розрізняє два випадки
визнання  угод недійсними внаслідок
невиконання їх учасниками вимог відносно нотаріальної форми угоди:

1). визнання недійсною
односторонньої угоди,  здійсненої з
недодержанням вимог про її нотаріальну форму (ст. 219 ЦК України);

2). визнання недійсною дво -чи
багатосторонньої угоди (договору), укладеної з порушенням вимог відносно
нотаріальної форми її здійснення (ст. 220 ЦК України).

В деяких випадках відсутність  необхідного нотаріального посвідчення
угоди  може бути компенсовано судовим
рішенням і даному разі умови визнання угоди судом дійсною по ст.219 і по ст.
220 ЦК України відрізняються.  Що
стосується недодержання нотаріальної форми договору, то воно тягне за собою її
нікчемність (ст. 220 ЦК України) і, згідно ч. 1 ст. 216 ЦК України, в таких
випадках наступає двостороння реституція: кожна сторона договору  повертає іншій стороні  все отримане по такому договору, а при
неможливості повернути отримане в натурі -повернути  його вартість в грошовій формі.

Суд може застосувати норми закону
(ст. 220ЦК України) про визнання договору дійсним при одночасній наявності
наступних умов: якщо сторони домовились відносно всіх істотних умов
договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України), оскільки при відсутності цих умов
договір вважається неукладеним,  а не
нікчемним; повне або часткове виконання договору; ухилення однієї із сторін
від нотаріального посвідчення такого договору.

Згідно зі ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України, підприємства,
установи,  організації, інші
юридичні особи (у  тому  числі
іноземні),  громадяни,  які здійснюють підприємницьку  діяльність без створення юридичної особи і, в
установленому порядку,  набули   статусу
суб'єкта  підприємницької  діяльності
(далі  -  підприємства
та   організації),   мають
право   звертатися   до
господарського    суду,   згідно
з   встановленою   підвідомчістю  господарських справ, за захистом
своїх  порушених  або
оспорюваних  прав   і
охоронюваних  законом  інтересів,  а
також  для  вжиття
передбачених  цим  Кодексом
заходів,  спрямованих  на запобігання  правопорушенням.

Позивачем не було  надана суду
доказів,  які б підтверджували
ухилення відповідачів від нотаріального посвідчення. Позивач не надана суду  доказів про те, що відповідач викликався чи
повідомлявся про час та місце розгляду проведення нотаріального посвідчення. Позивач
також не надав доказів, що він в установленому порядку звертався до  суду
про захист свого порушеного права шляхом спонукання відповідача вчинити
певні дії: спонукання  здійснити  дії за нотаріальним посвідченням договору
(правова позиція суду співпадає з правовою позицією ВСУ України, постанова  № 15/96-05 від 26.09.2006р.).

Таким чином твердження позивача, що
саме відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення спірного договору, не
були доведені в процесі розгляду справи та не
підтверджені доказами, в зв'язку з чим позовні вимоги позивача про
визнання діючим договору оренди нерухомого майна від 29.10.2002р. НОМЕР_4 є
необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Судом не встановлений факт
(відсутні будь-які документальні докази), що підтверджує факт ухилення відповідача
від нотаріального посвідчення договору.

Позивачем не вказано, які саме його
інтереси порушив відповідач і в чому полягає ухилення відповідача від
нотаріального посвідчення договору.

Крім того, відповідно до статті 10
Закону України "Про оренду державного та комунального майна"
істотними умовами договору оренди є: - об'єкт оренди  (склад
і  вартість  майна
з  урахуванням  її індексації); - термін, на  який
укладається  договір  оренди; -
орендна плата  з урахуванням її
індексації; - порядок використання
амортизаційних   відрахувань; -
відновлення орендованого  майна  та
умови  його  повернення; -
виконання зобов'язань; - забезпечення виконання зобов'язань - неустойка
(штраф, пеня),   порука,  завдаток,
гарантія  тощо;   - порядок
здійснення  орендодавцем  контролю за станом об'єкта оренди;   -
відповідальність сторін;  -   страхування орендарем взятого ним в оренду
майна; - обов'язки   сторін   щодо
забезпечення   пожежної   безпеки

орендованого   майна.

Проте зі змісту вказаного договору
не  вбачається,  що сторони досягли згоди із зазначених
істотних умов, а саме: відсутнє урегулювання сторонами питання при вказування
вартості майна її індексації, не врегульоване питання відновлення орендного
майна, в п. 2.2  договору не встановлений
порядок здійснення орендодавцем контролю за правильністю
експлуатації  і технічного утримання
приміщення.

Згідно зі ст. 118 Закону України
“Про державний бюджет на 2007р.”, з моменту набрання чинності даного
нормативного акту (01.01.2007р.), всі об'єкти права комунальної власності
повинні передаватись в оренду на
конкурсних засадах. Враховуючи той факт, що згідно  з чинним законодавством, договір оренди, на
строк більш  3-х  років є укладеним з моменту державної
реєстрації даного договору, неправомірним буде пізніше 01.01.2007р. його
нотаріальне посвідчення без  додержання
обов'язкової умови щодо визначення орендарем особи -переможця конкурсу на право
оренди об'єктів права комунальної власності.

Таким чином, сторони при укладенні
договорів оренди об'єктів комунальної власності повинні діяти в порядку,
передбаченому діючим законодавством. Крім того, позивач не надав доказів, що на  відповідачу лежить обов'язок щодо ініціювання
нотаріального посвідчення договору і
оплати  нотаріальних послуг.

Виходячи з вищевикладеного, не
вбачається порушення інтересів позивача з боку відповідача і не встановлено
факт ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору, з чого
слідує,  що в суду відсутні правові
підстави для задоволення позову згідно ст.220 ЦК України, на яку посилається
позивач.

В позові слід відмовити.

Судові витрати, згідно ст.ст. 44, 49
ГПК України,  покладаються на  позивача

Керуючись   ст.ст. 3, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82,
84, 85 ГПК України,

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити

Рішення вступає в силу по
закінченню 10 денного строку з дня його підписання.

Дата підписання рішення суду “27”
червня 2007р.

Суддя
Н.С. Кутіщева