ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.07                                                                                        Справа №  10/306/07

Суддя   Алейникова Т.Г.

За позовом
Відкритого акціонерного товариства «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат»

до
Відкритого акціонерного товариства „Запорізький завод феросплавів”

про
стягнення заборгованості у сумі 3 000 000,00 гривень

суддя
Алейникова Т.Г.

Представники :

Від позивача                     - Касьянов О.О. дов. від 22.12.06р.

Від відповідача           – Обелець Л.М. –дов. від 19.12.06р.

ВАТ «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат»звернулося до господарського суду Запорізької області з позовною заявою до ВАТ «Запорізький завод феросплавів»про стягнення заборгованості на суму 3 000 000,00 гривень.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 18.05.2007 року було порушено провадження у справі, розгляд якої призначено на 27.06.2007 року, оголошено перерву на 13.07.0.7р.  Рішення оголошено у повному обсязі 13.07.2007 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на наступні обставини: оспорювана заборгованість виникла за договором поставки марганцевої продукції. Зазначений договір поставки та первинні документи, що підтверджують його виконання у позивача не збереглися в зв’язку зі спливом максимального строку їх зберігання.

На підтвердження існування вказаних договору поставки та первинних документів, позивач посилається на встановлення даного факту господарськими судами при розгляді справи № 23/208, в тому числі рішенням господарського суду Запорізької області від 16.11.2004 року, постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 09.03.2005 року, постановою Вищого господарського суду України від 21.07.2005 року, стверджуючи про його преюдиційність згідно ч.2 ст.35 Господарського процесуального кодексу України.

05.11.1996 року між Відкритим акціонерним товариством «Нікопольський завод феросплавів», фірмою ДП «Ребар», Відкритим акціонерним товариством «Запорізький завод феросплавів», Орджонікідзевським гірничо-збагачувальним комбінатом, правонаступником якого є Відкрите акціонерне товариство «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат»проведено взаємозалік, про що складено Протокол № 3206.

Відповідно до п.1, 2 вказаного Протоколу № 3206:

1.          Відкрите акціонерне товариство «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат»не сплачувало в бюджет платежі (з ПДВ) у сумі 3 000 000,00 гривень і відтворювало у бухгалтерському обліку цю суму як погашення кредиторської заборгованості та погашення дебіторської заборгованості ВАТ «Запорізький завод феросплавів».

2.          Відкрите акціонерне товариство «Запорізький завод феросплавів»не сплачувало Відкритому акціонерному товариству «Орджонікідзевський  гірничо-збагачувальний комбінат»суму платежів у розмірі 3 000 000,00 гривень і відтворювало в бухгалтерському обліку як погашення кредиторської заборгованості перед ВАТ «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат»та як погашення дебіторської заборгованості перед фірмою ДП «Ребар Україна».

16.11.2004 року господарським судом Запорізької області винесено рішення по справі № 23/208 за позовом прокурора Запорізької області до ВАТ «Запорізький завод феросплавів», ВАТ «Орджонікідзевський  гірничо-збагачувальний комбінат», ВАТ «Нікопольський завод феросплавів», фірми ДП «Ребар Україна», яким визнано недійсним протокол взаємозаліку № 3206 від 05.11.1996 року.

09.03.2005 року Запорізьким апеляційним господарським судом прийнята постанова по справі № 23/208, якою рішення господарського суду Запорізької області від 16.11.2004 року по справ № 23/208 залишено без змін.

21.07.2005 року постановою Вищого господарського суду України були частково задоволені касаційні скарги ВАТ «Запорізький завод феросплавів»та ВАТ «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат», а постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 09.03.2005 року та рішення господарського суду Запорізької області від 16.11.2004 року по справі № 23/208 скасовано у частині визнання недійсним на підставі ст. 48 ЦК УРСР протоколу взаємозаліку № 3206 від 05.11.1996 року в частині пунктів 5 і 6 та зобов’язання сторін взаємозаліку привести бухгалтерський облік у стан, який мав місце на 05.11.1996 року.

Визнання недійсним протоколу взаємозаліку № 3206 від 05.11.1996 року (крім пунктів 5, 6) призвело до відновлення заборгованості ВАТ «Запорізький завод феросплавів»перед ВАТ «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат»на суму 3 000 000,00 гривень.

Також позивачем зазначено, що на виконання постанови Вищого господарського суду України від 21.07.2005 року по справі № 23/208 ним було приведено свій бухгалтерський облік у стан, який мав місце на 05.11.1996 року.

Відповідач заперечив проти позовних вимог з підстав зазначених у відзиві. Зокрема, зазначив, що позов не підлягає задоволенню в зв’язку зі спливом строку позовної давності щодо оспорюваної заборгованості за договором поставки марганцевої продукції, а також в зв’язку з відсутністю предмету спору, оскільки зазначена заборгованість ВАТ «Запорізький завод феросплавів»перед позивачем була погашена ним на підставі договору № 308/677 від 24.10.1996 року, укладеного між фірмою ДП «Ребар Україна»та ВАТ «Запорізький завод феросплавів», та договору про уступку права вимоги № 1 від 25.10.1996 року, укладеного між фірмою ДП «Ребар Україна»та ВАТ «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат».

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд

Встановив:

05.11.1996 року між Відкритим акціонерним товариством «Нікопольський завод феросплавів», фірмою ДП «Ребар Україна», Відкритим акціонерним товариством «Запорізький завод феросплавів», Орджонікідзевським гірничо-збагачувальним комбінатом, правонаступником якого є Відкрите акціонерне товариство «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат», було укладено протокол взаємозаліку № 3206.

Згідно вказаного протоколу:

1. ВАТ «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат»не сплачує до бюджету платежі в сумі 3 000 000,00 гривень та зазначає в бухгалтерському обліку цю суму як погашення кредиторської заборгованості і як погашення дебіторської заборгованості ВАТ «Запорізький завод феросплавів»;

2. ВАТ «Запорізький завод феросплавів»не оплачує належну ВАТ «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат»суму платежів на 3 000 000,00 гривень та зазначає в бухгалтерському обліку як погашення кредиторської заборгованості перед ВАТ «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат» і як погашення дебіторської заборгованості фірми ДП «Ребар Україна»;

3. Фірма ДП «Ребар Україна»не сплачує ВАТ «Запорізький завод феросплавів»суму платежів на 3 000 000,00 гривень і зазначає у бухгалтерському обліку як погашення кредиторської заборгованості перед ВАТ «Запорізький завод феросплавів»і як погашення дебіторської заборгованості ВАТ «Нікопольський завод феросплавів»;

4. ВАТ «Нікопольський завод феросплавів»не сплачує належну фірмі ДП «Ребар Україна» суму платежів на 3 000 000,00 гривень та зазначає в бухгалтерському обліку як погашення кредиторської заборгованості перед фірмою ДП «Ребар Україна»та як отримане відшкодування із державного бюджету по податку на додану вартість;

5. Головне управління Державного казначейства України зазначає суму проведеного взаємозаліку у бухгалтерському обліку як надходження (або перерозрахунку) доходів до державного бюджету від ВАТ «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат»по податку на додану вартість в сумі 3 000 000,00 гривень і як суму відшкодовану із державного бюджету ВАТ «Нікопольський завод феросплавів»по податку на додану вартість;

6. Державна податкова інспекція по Дніпропетровській області зазначає суму, на яку проведено взаємозалік як суму надходження по видам податків на спеціальному рахунку ВАТ «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат».

Рішенням господарського суду Запорізької області від 16.11.2004 року, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 09.03.2005 року по справі № 23/208, задоволено позов прокурора Запорізької області в інтересах позивачів - Державного казначейства України, м. Київ; Управління Державного казначейства у Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ; Головного фінансового управління Дніпропетровської обласної державної адміністрації, м. Дніпропетровськ; Державної податкової адміністрації у Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ; Відділення Державного казначейства України у м. Орджонікідзе, Дніпропетровської області;  Відділення Державного казначейства України у м. Нікополі Дніпропетровської області; Орджонікідзевського міського фінансового відділу, м. Орджонікідзе Дніпропетровської області; Фінансового управління Нікопольської міської ради, м. Нікополь Дніпропетровської області; Орджонікідзевської об’єднаної державної податкової інспекції, м. Орджонікідзе Дніпропетровської області: визнано недійсним на підставі ст. 48 ЦК УРСР протокол взаєморозрахунків між Відкритим акціонерним товариством «Нікопольський завод феросплавів», фірмою ДП «Ребар», Відкритим акціонерним товариством «Запорізький завод феросплавів», Орджонікідзевським гірничо-збагачувальним комбінатом, правонаступником якого є Відкрите акціонерне товариство «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат», від 05.11.1996 року № 3206 та зобов’язано його сторони привести бухгалтерський облік відносно суми 3 000 000,00 гривень у стан, який мав місце на 05.11.1996 року.

Постановою Вищого господарського суду України по справі № 23/208 від 21.07.2005 року постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 09.03.2005 року та рішення господарського суду Запорізької області від 16.11.2004 року по справі № 23/208 були скасовані в частині визнання недійсним на підставі ст. 48 ЦК УРСР 1963 року протоколу взаємозаліку № 3206 від 05.11.1996 року в частині пунктів 5 і 6 та про зобов’язання сторін взаємозаліку привести бухгалтерський облік у стан, який мав місце на 05.11.1996 року.

Позивачем було невірно витлумачено зміст вказаної постанови Вищого господарського суду України від 21.07.2005 року та неправомірно було приведено бухгалтерський облік у стан, що мав місце на 05.11.1996 року.

Відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони, а також факти, які відповідно до закону вважаються встановленими, не доводяться при розгляді справи. Таке припущення може бути спростовано в загальному порядку.

Постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 09.03.2005 року по справі № 23/208 встановлено відсутність фактичного проведення взаємозаліку за протоколом № 3206 від 05.11.1996 року з посиланням на матеріали кримінальної справи № 549809, в зв’язку з чим такий факт є преюдиційним та спростовує доводи позивача про те, що оспорювана заборгованість ВАТ «Запорізький завод феросплавів»перед ВАТ «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат»виникла в зв’язку з визнанням такого протоколу недійсним, оскільки заборгованість фактично не погашалася сторонами на підставі протоколу взаємозаліку № 3206 від 05.11.1996 року до визнання його недійсним.

Так, судом встановлено, що 24.10.1996 року між фірмою ДП «Ребар Україна»та ВАТ «Запорізький завод феросплавів»було укладено договір № 308/677, відповідно до якого ДП «Ребар Україна»забезпечує погашення заборгованості ВАТ «Запорізький завод феросплавів»перед ВАТ «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат»на суму 300 мільярдів карбованців (3 000 000,00 гривень), а ВАТ «Запорізький завод феросплавів»здійснює розрахунок з ДП «Ребар Україна»наступним чином:

- відступлення ДП «Ребар Україна»права вимоги за заборгованістю державного бюджету перед ВАТ «Запорізький завод феросплавів»з відшкодування податку на додану вартість на суму 120 мільярдів карбованців (1 200 000,00 гривень) по мірі виникнення такої заборгованості;

- на суму 140 мільярдів карбованців (1 400 000,00 гривень) здійснює відвантаження ДП «Ребар Україна»феросплавів;

- на суму 40 мільярдів карбованців (400 000,00 гривень) видає ДП «Ребар Україна»вексель зі строком погашення один місяць.

Відповідно до листа № 1-01/114з від 27.12.1996 року ДП «Ребар Україна», надісланого на адресу відповідача, було змінено п.1.2. договору № 308/677 в частині порядку розрахунків. Так, ВАТ «Запорізький завод феросплавів»зобов’язувалося погасити заборгованість на суму 700 000,00 гривень векселями та на суму 2 300 000,00 гривень відвантажити феросплави.

25.10.1996 року між ДП «Ребар Україна»та позивачем було укладено договір №1 про уступку права вимоги, відповідно до умов якого ДП «Ребар Україна»забезпечує погашення ВАТ «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат»перед бюджетом по сплаті податків на загальну суму 3 000 000,00 гривень, а ВАТ «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат»здійснює уступку права вимоги до своїх боржників на суму 3 000 000,00 гривень. Згідно додатку від 28.11.1996 року до договору № 1 від 25.10.1996 року ВАТ «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат»здійснює уступку ДП «Ребар Україна»права вимоги по заборгованості ВАТ «Запорізький завод феросплавів»на суму 3 000 000,00 гривень відповідно до переліку рахунків, наведеного у ньому.

Договір № 23/308 від 24.10.1996 року та договір № 1 від 25.10.1996 року укладені згідно вимог ст.ст. 201, 197 ЦК УРСР відповідно, а також ст.ст. 153, 154 ЦК УРСР. Також вказані договори не були визнані у встановленому законом порядку недійсними.

Таким чином, право вимоги ВАТ «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат»щодо стягнення заборгованості ВАТ «Запорізький завод феросплавів»за договором поставки марганцевої продукції було відступлено ДП «Ребар Україна»на підставі договору № 1 від 25.10.1996 року з одночасним переведенням ВАТ «Запорізький завод феросплавів»свого боргу за вказаним договором поставки на ДП «Ребар Україна»відповідно до договору № 308/677 від 24.10.1996 року, в зв’язку з чим заборгованість ВАТ «Запорізький завод феросплавів»перед ВАТ «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат»на суму 3 000 000,00 гривень відсутня, натомість у ДП «Ребар Україна»існує кредиторська заборгованість перед ВАТ «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат»на вказану суму.

Факт погашення заборгованості відповідача перед позивачем також встановлений рішенням господарського суду Запорізької області від 16.11.2004 року по справі № 23/208.

Враховуючи викладене, є безпідставними та необґрунтованими доводи позивача про те, що необхідність стягнення спірної заборгованості виникла у ВАТ «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат»в результаті приведення ним бухгалтерського обліку в стан, який мав місце на 05.11.1996 року, в зв’язку з визнанням протоколу взаємозаліку № 3206 від 05.11.1996 року недійсним, оскільки така заборгованість була погашена ВАТ «Запорізький завод феросплавів»на підставі договору № 308/677, а не згідно вказаного протоколу взаємозаліку.

Відповідно до ч.1 ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак позивачем не було доведено обґрунтованість своїх позовних вимог, в зв’язку з чим останні не підлягають задоволенню.

Також судом встановлено, що судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій по справі № 23/208 був встановлений факт існування заборгованості ВАТ «Запорізький завод феросплавів»перед ВАТ «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат», проте момент виникнення зазначеної заборгованості ними не досліджувався та не встановлений.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 16.11.2004 року з посиланням на висновки судово-бухгалтерських експертиз, акти документальних ревізій Контрольно-ревізійного управління в Запорізької області та інші матеріали кримінальної справи № 549809 встановлено, що станом на 05.11.1996 року заборгованість відповідача перед позивачем становила 3 000 000,00 гривень за даними бухгалтерського обліку зазначених підприємств.

Відповідно до п.6 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (далі –ЦК України) правила ЦК України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред’явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом.

Крім того, абз.2 п.4 зазначених Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов’язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Таким чином, зважаючи, що укладення договору поставки марганцевої продукції та припинення правовідносин за ним відбулося до набрання чинності ЦК України (01.01.2004 року), при визначенні позовної давності щодо вимог, які витікають з такого договору поставки, застосовуються правила про позовну давність, встановлені Цивільним кодексом УРСР від 18.07.1963 року (далі –ЦК УРСР).

Відповідно до ст. 71 ЦК УРСР загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки.

Ст. 76 ЦК УРСР передбачає, що перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов; право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права, крім випадків зупинення і перериву перебігу строків позовної давності.

Отже, враховуючи відсутність з об’єктивних причин можливості встановлення точного моменту виникнення спірної заборгованості та права на позов ВАТ «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат»з приводу її стягнення, а також наявність письмових доказів, що підтверджують її існування на певну дату та факт усвідомлення ВАТ «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат»наявності порушення його права, саме така дата є початком перебігу строку позовної давності за заборгованістю, яка виникла за вказаним договором поставки.

Правомірність такого висновку також підтверджується змістом п.2 Протоколу взаємозаліку № 3206 від 05.11.1996 року підписаного, в тому числі, позивачем та відповідачем, який опосередковано підтверджує момент виникнення права на позов ВАТ «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат»щодо стягнення оспорюваної заборгованості.

Таким чином, суд погоджується з доводами відповідача, що саме 05.11.1996 року розпочався перебіг строку позовної давності згідно ст. 71 ЦК УРСР щодо оспорюваної заборгованості, який, враховуючи відсутність підстав для зупинення та/або переривання строку позовної давності, передбачених ст.ст. 78, 79 ЦК УРСР, сплинув 05.11.1999 року.

Враховуючи викладене, станом на момент подання ВАТ «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат»позовної заяви про стягнення заборгованості з ВАТ «Запорізький завод феросплавів»строк позовної давності сплинув, що згідно ч.1 ст.80 ЦК УРСР є підставою для відмови в позові.

Керуючись ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

Вирішив:

У позові відмовити.

Суддя                                                                                           Алейникова Т.Г.