ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД _________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"24" липня 2007 р.

Справа № 27/40-07-729

Колегія суддів Одеського апеляційного
господарського суду у складі:

Головуючого судді:   Мирошниченко М. А.,

Суддів:    Бєляновського В. В., Шевченко В. В.,

при
секретарі   -   Волощук О. О.,

за участю представників:

скаржника
- ВАТ „Чорноморгідробуд” -Хіневич І. О.,

позивача  - не з'явився,

відповідача
- Будівельного управління №433 ВАТ „Чорноморгідробуд” -не з'явився,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Одеса апеляційну скаргу ВАТ
„Чорноморгідробуд”, м. Одеса

на рішення господарського суду
Одеської області від  25.04.2007
р.

у справі №27/40-07-729

за позовом  СПД -фізичної особи -ОСОБА_1, м. Вилкове
Одеської області

до
Будівельного управління №433 ВАТ „Чорноморгідробуд”, м. Ізмаїл Одеської області

про
стягнення 39102,6 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

26.01.2007 р. (вх. №864) СПД
-фізичною особою -ОСОБА_1. у господарському суді Одеської області пред'явлено
позов до Будівельного управління №433 ВАТ „Чорноморгідробуд” про стягнення
38744,71 грн. (а.с. 2-9). Свої  вимоги
вона мотивувала наступним.

24.11.2005 р. між Будівельним
управлінням № 433 ВАТ "Чорноморгідробуд" та ПП ОСОБА_1. був укладений
Договір на надання послуг, згідно якого ПП ОСОБА_1. зо бов'язувалась,
відповідно до заявок Будівельного управління № 433 ВАТ
"Чорноморгідробуд", надати останньому послуги судном т/х
"Паралель" з переве зення пасажирів й вантажу та буксирування
плавзасобів, а Будівельне управ ління № 433 ВАТ "Чорноморгідробуд" -
прийняти ці послуги та сплатити їх ва ртість, відповідно з умовами укладеного
Договору. Термін надання послуг, згідно п. 2.4. зазначеного Договору,
визначається шляхом підрахування часів на дання послуг, відповідно до записів у
судновому журналі судна „Паралель”, яким надавались послуги. Отримуючи
відповідні заявки, позивач роботи по наданню послуг вико нував своєчасно та в
повному обсязі, що підтверджується Актами приймання виконаних робіт, а саме:
заявка на 24-27.11.05 р. - доставка техніки з о. Кислицький на 6-й км.
Очаківського гирла р. Дунай: акт приймання виконаних робіт від 24.11.05 р. на
відпрацьованих 10 годин - вартість наданих послуг становить 3300 грн.; акт
приймання виконаних робіт від 25.11.05 р. на відпрацьованих 3 години - вартість
наданих послуг становить 990 грн.; акт приймання виконаних робіт від 26.11.05
р. на відпрацьованих 12 годин - вартість наданих послуг становить 3960 грн.;
акт приймання виконаних робіт від 27.11.05 р. на відпрацьованих 11 годин -
вартість наданих послуг становить 3630 грн.; всього за першою заявкою - 11880
грн.; заявка на 29.11.05 р. - доставка техніки на о. Кислицький: акт приймання
виконаних робіт від 29.11.05 р. на відпрацьованих 6 годин - вартість наданих
послуг становить 1980 грн.; всього за другою заявкою - 1980 грн.; заявка на
13-14.12.05 р. - доставка техніки з 6-ого км. Очаківського гирла р. Дунай на о.
Кислицький: акт приймання виконаних робіт від 13.12.05 р. на відпрацьованих 15
годин - вартість наданих послуг становить 4950 грн.; акт приймання виконаних
робіт від 14.12.05 р. на відпрацьованих 10 годин - вартість наданих послуг
становить 3300 грн.; всього за третьою заявкою - 8250 грн.. Підписання актів
виконаних робіт відповідачем свідчить про те, що ним визнавався зазначений
борг. Згідно п. 2.9. зазначеного Договору, позивачем, на підставі актів при
ймання виконаних робіт, відповідачу виставлялись відповідні рахунки на сплату
наданих послуг на загальну суму 22110 грн., про що є підтвер дження відповідача
в їх отримані, а саме: акт приймання робіт від 24.11.05 р. - рах.
№ІНФОРМАЦІЯ_1. Таким чином, сума у розмірі 11880 грн. повинна бути сплачена не
пізніше 30.11.05 р., сума у розмірі 1980 грн. - не пізніше 03.12.05 р., сума у
розмірі 8250 грн. - не пізніше 17.12.05 р.. Не зважаючи на те, що відповідач
отримував листи позивача з додатка ми актів виконаних робіт та виставлених
рахунків, що, як було зазначено, під тверджувалось його відміткою з вказівкою
дати отримання, розрахунки за на дані послуги, згідно укладеному Договору,
своєчасно ним зроблені не були (у відповідності до п. 2.10. Договору,
відповідач повинен здійснювати розрахунки за надані послуги не пізніше 3-х днів
з моменту отримання рахунку). Так, 12.12.05 р. відповідачем було сплачено лише
5000 грн. за всі послуги, що були йому надані, згідно укладеному Договору. У
зв'язку з чим, 27.12.05 р. за вих. № 74 позивачем на адресу відповідача було
направлено листа з нагаду ванням про наявний борг та з попередженням у разі
затримки сплати рахунків про нарахування пені та індексу інфляції, котрий був ним
отриманий 27.12.05 р.. Відповідач також не прийняв це до уваги і сплату наданих
послуг не здійс нив. Наступний платіж був зроблений відповідачем 17.07.06 р.
плат. доруч. НОМЕР_1 на суму 2000 грн.. Сплата зазначених платежів також
свідчить про те, що відповідачем визнавався зазначений борг. Починаючи з
17.07.06 р., відповідач не сплатив більше жодного платежу, хоча на протязі
всього періоду позива чем неодноразово надсилалися на адресу відповідача
листи-вимоги на пога шення боргу та виставлялись рахунки на нараховану пеню за
несвоєчасне здійснення розрахунків. Таким чином, залишок несплаченого боргу
станом на 25.01.07 р. становить суму у розмірі 15110 грн. (22110 грн. - 5000
грн. - 2000 грн.). На момент пред'явлення даного позову зазначений борг визнаний
відповідачем підписанням 22.01.07 р. Акту звірення взаєморозрахунків станом на
22.01.07 р.. Згідно п.2.10, п.4.1. Договору від 24.11.05 р., у разі несплати
виставлених рахунків на протязі 3-х днів з дня виставлення рахунку,
відповідачем сплачується пеня у розмірі 0,5% від суми заборгованості за кожний
день прострочення та, згідно п.6 ст. 232 ГК України - на протязі 6 місяців з
дня, коли зобов'язання мало бути викона не: з 01.12.05 р. (день, коли повинні
бути сплачені гроші за надання перших послуг) по 25.01.07 р. (день пред'явлення
цієї позовної заяви). З урахуванням термінів сплати заборгованих сум,
розрахунок фінансо вих санкцій здійснений наступним чином: на суму 11880 грн.:
пеня - за період з 01.12.05 р. (дата виникнення боргу) по 12.12.05 р. (дата спла
ти боргу у розмірі 5000 грн.) - 12 днів - 11880 грн.х12дн.х0,5 %=712,80 грн.;
за період з 13.12.05 р. (сплата суми боргу у розмірі 5000 грн.) по 31.05.06 р.
(нарахування пені загальним терміном на 6 м-ців) - 170 днів - із суми у розмірі
6880 грн.: 6880 грн. х 170 дн. х 0,5% = 5848 грн.. Всього пеня -6560,80 грн..
Інфляція: за період з 01.12.05 р. по 12.12.05 р. відсутня, так як сплачено суму
боргу у розмірі 5000 грн. у першій половині м-ця; за період з 13.12.05 р.
(сплата суми боргу у розмірі 5000 грн.) по 17.07.06          р. (наступна сплата суми боргу у
розмірі 2000 грн.) - 217 днів - з суми у розмірі 6880 грн. (11880 грн. - 5000
грн.): 100,9% х 101,2% х 101,8% х 99,7% х 99,6% х 100,5% х 100,1% х 100,9% =
104,78%; 6880 грн. х 217 дн. х 104,78% = 1564,32 грн.; за період з 17.07.06 р.
(сплата суми боргу у розмірі 2000 грн.) по 25.01.07р. (дата пред'явлення цієї
позовної заяви) 192 дні -  з суми у
розмірі 4880 грн. (6880 грн. - 2000 грн.): 100,0% х 102,0% х 102,6% х 101,8% х
100,9% = 107,49%; 4880 грн. х 192 дн. х 107,49% = 1007,14 грн.. Всього інфляція
-2571,46 грн.. 3%річних: за період з 01.12.05 р. (дата виникнення боргу) по
12.12.06 р. (сплата суми боргу у розмірі 5000 грн.) - 12 днів - з суми у
розмірі 11880 грн.; 11880 грн. х 12 дн. х 0,0082% = 11,69 грн.; за період з
13.12.05 р. (сплата суми боргу у розмірі 5000 грн.) по 17.07.06р. (наступна
сплата суми боргу у розмірі 2000 грн.) -217 днів - з суми у розмірі 6880 грн.
(11880 грн. - 5000 грн.); 6880 грн. х 217 дн. х 0,0082% = 122,42 грн.; за
період з 17.07.06 р. (сплата суми боргу у розмірі 2000 грн.) по 25.01.07р.
(дата пред'явлення цього позову) - 192 дні - з суми у розмірі 4880 грн. (6880
грн. - 2000 грн.); 4880 грн. х 192 дн. х
0,0082% = 76,83 грн.. Всього 3% річних -199,25 грн.. Разом сума
фінансових санкцій на суму боргу, що належить сплаті за першою заявкою - 11880
грн. складає 9331,51 грн.. На суму 1980 грн. (сума, що підлягає сплати, за
другою заявкою): пеня: за період з 04.12.05 р. (дата виникнення боргу) по
03.06.06 р. (нараху вання пені загальним терміном на 6 м-ців) - 182 дні - із
суми у розмірі 1980 грн.; 1980 грн. х 182 дн. х 0,5% = 1801,80 грн.. Всього
пеня - 1801,80 грн.. Інфляція: за період з 04.12.05 р. (дата виникнення боргу)
по 25.01.07 р. (дата пред'явлення цього позову) - 418 днів - із суми у розмірі
1980 грн.; 100,9% х 101,2% х 101,8% х 99,7% х 99,6% х 100,5% х 100,1% х і 00,9%
х 100,0% х 102,0% х 102,6% х 101,8% х 100,9% = 112,62%; 1980 грн. х 418 дн. х
112,62% = 932,09 грн.. Всього інфляція -932,09 грн.. 3% річних: за період з 04.12.05
р. (дата виникнення боргу) по 25.01.07 р. (дата пред'явлення цього позову) -
418 дн. - із суми у розмірі 1980 грн.; 1980 грн. х 418 дн. х 0,0082% = 67,87
грн.. Всього 3% річних - 67,87 грн.. Разом сума фінансових санкцій на суму
боргу, що належить сплаті за другою заявкою - 1980 грн. складає 2801,76
грн..  На суму 8250 грн. (сума, що
підлягає сплаті за третьою заявкою): пеня: за період з 18.12.05 р. (дата
виникнення боргу) по 17.06.06 р. (нараху вання пені загальним терміном на 6
м-ців) - 182 дні - із суми у розмірі 8250 грн.; 8250 грн. х 182 дн. х 0,5 % =
7507,50 грн.. Всього пеня -7507,50 грн.. Інфляція: за період з 18.12.05 р.
(дата виникнення боргу) по 25.01.07 р. (дата пред'явлення цього позову) - 404
дні - із суми у розмірі 8250 грн.; 101,2% х 101,8% х 99,7% х 99,6% х 100,5% х
100,1% х 100,9% х 100,0% х 102,0% х 102,6% х 101,8% х 100,9% = 111,63%; 8250
грн. х 404 дн. х 111,63% = 3720,63 грн.. Всього інфляція -3720,63 грн.. 3%
річних: за період з  18.12.05 р. (дата
виникнення боргу) по 25.01.07 р. (дата пред'явлення цього позову) - 404 дні -
із суми у розмірі 8250 грн.; 8250 грн. х 404 дн. х 0,0082% = 273,31 грн..
Всього 3% річних -273,31 грн.. Разом сума фінансових санкцій на суму боргу, що
належить сплаті за третьою заявкою - 8250 грн. складає 11501,44 грн.. Таким
чином, нараховані відповідачу за невиконання договірних зо бов'язань фінансові
санкції (пеня, інфляція, 3% річних) становлять суму у розмірі 23634,71 грн..
Разом заборгованість відповідача перед позивачем стано вить суму у розмірі
38744,71 грн.. В обґрунтування свого позову позивач послався на ст.ст. 193,
218, 231,232 ГК України, ст.ст. 526,612, п.2 ст. 625 ЦК України.

26.03.2007 р. (вх. №6826) позивач
надав суду письмові пояснення (а.с. 53-54), в яких зазначив, що на виконання
ухвали суду від 27.01.07 р., надав оригінали, доданих до позову документів, та
правовстановлюючі документи на т/х "Паралель" і вказав, що стосовно
надання розгорнутого розрахунку, нарахованих відповідачу, штрафних санкцій з
врахуванням норм Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань", вважає, що Договором встановлено інший
розмір відсотків, ніж встановлений ст. 231 ГКУ, та відповідає її змісту. ГКУ,
як вба чається зі змісту названої статті, не містить будь-яких обмежень стосовно
ставок НБУ. Якщо ж приймати до уваги положення зазначеного Закону, то положення
п.6 ст. 231 ГКУ взагалі не мали б сенсу. Також, слід від мітити, що заходи
відповідальності за неналежне виконання договірних зобов'язань, передбачені як
Господарським, так і Цивільним Кодексами Украї ни. При цьому, ЦКУ - є загальним
нормативно-правовим актом, який регу лює особисті майнові та немайнові
відносини фізичних та юридичних осіб. Тоді як ГКУ - спеціальним, оскільки він
регулює правовідносини, що вини кають між суб'єктами господарювання та іншими
учасниками господарсь ких відносин. У тому випадку, коли окремі правовідносини,
що виникають між суб'єктами господарювання, не врегульовані ГКУ, вони
регулюються ЦКУ як правовим актом загального характеру. Крім того, Кодекс має
більшу силу, ніж Закон, і він був прийнятий пізніше, ніш зазначений Закон. З
вищевикладених підстав, позивач вважає, що пеня боржнику повинна нараховуватись
саме в розмірі 0,5% від суми боргу і не повинна бути обмежена ставкою НБУ.
Стосовно врахування при нарахуванні пені положень ст. 258 ЦКУ. Позивач вважає,
що, по-перше, у цьому випадку слід враховувати п.1 ст. 264 ЦКУ про те, що
перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дій, що свід чить про
визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Боржник у грудні м-ці 2005 року
та потім у червні м-ці 2006 року, і надалі - вже після заявлення цього позову -
у лютому м-ці 2007 року визнавав свої зобов'язання спо чатку частковою, а
надалі - остаточною сплатою боргу. Крім того, борг визнавався відповідачем ще й
підписанням Акту звірення взаєморозрахунків з позивачем від 22.01.07 р. станом
на 22.01.07 р. з підтвердженням терміну, в який повинна бути здійснена оплата
кожного рахунку за надані послу ги, а, згідно умов укладеного Договору
(п.4.1.), саме у разі несвоєчасного здійснення розрахунку Замовник (відповідач)
сплачує Виконавцю (позивачу) пеню від суми заборгованості. Визнаючи борг та
дату його виникнення, відповідач тим самим визнавав й пеню, у зв'язку з чим,
відповідно до вище зазначеної статті, почався перебіг позовної давності.
По-друге, відповідно до п.3 ст. 267 ЦКУ, позовна давність застосову ється судом
не за власною ініціативою, а лише за заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення судом рішення. Подібної заяви відповідачем у спорі зроблено не було.

Судом залучене до справи уточнення
позивача до його позову від 23.04.2007 р. за вих. №32 (а.с. 65-68), в якому він
підтримав свої позовні вимоги по зазначеній справі в розмірі основного боргу -
15110 грн., пені в розмірі 15870,10 грн., надав перерахунок інфляції та 3%
річних станом на 13.02.07 р. та просив стягнути з відповідача на користь
позивача суму у розмірі 39102,60 грн., оскільки разом сума фінансових санкцій
на суму боргу, що належить сплаті за першою заявкою - 11880 грн., складає
9444,33 грн. (пеня 6560,80 грн. + інфляція 2676,68 грн. + 3% річних 206,85
грн.). Разом сума фінансових санкцій на суму боргу, що належить сплаті за
другою заявкою - 1980 грн., складає 2849,74 грн. (пеня 1801,80 грн. + інфляція
977,15 грн. + 3% річних 70,79 грн.). Разом сума фінансових санкцій на суму
боргу, що належить сплаті за третьою заявкою - 8250 грн., складає 11698,53 грн.
(пеня 7507,50 грн. +  інфляція 3905,55
грн. + 3% річних 285,48 грн.). Таким чином, нараховані відповідачу за
невиконання договірних зобов'язань фінансові санкції (пеня, інфляція, 3%
річних) становлять суму у розмірі 23992,60 грн.. Разом заборгованість
відповідача перед позивачем становить суму у розмірі 39102,60 грн.. Отже, сума
позовної заяви збільшена шляхом перерахунку інфляції та 3% річних на 357,89
грн.. Також, позивач додав до своїх позовних вимог, що судно т/х „Паралель”,
котрим, відповідно до укладеного договору, надава лись послуги відповідачу,
належало позивачу на умовах договору оренди з Державним підприємством Морський
торговельний порт Усть-Дунайськ, і несвоєчасне здійс нення відповідачем
розрахунків на протязі тривалого часу, ви кликало для позивача труднощі щодо
сплати орендної плати орендодавцю (що, однак, не завадило позивачу проводити
своєчасні розрахунки з портом).

Рішенням господарського суду  Одеської
області  від 25.04.2007 р. (суддя
Семенюк Г.В.) з цієї справи позов задоволено частково, а саме стягнено з
відповідача на користь позивача 15870,10 грн. пені, 7559,38 грн. -індекс
інфляції, 563,12 грн. -3% річних, 391,03 грн. держмита та 118 грн. витрат на
послуги ІТЗ судового процесу; в частині стягнення основного боргу в сумі 15110
грн. провадження по справі припинено (а.с. 90-94). Таке рішення суд мотивував
наступним. Відповідач, повідомлений належним чином про час і місце розгляду
справи, своїх  представників  в
судове  засідання  не направив, не зважаючи на виклик суду,
відзив на позов не надав, позовні вимоги по суті не заперечив. 27.03.2007 р. за
вх. №6959 Відповідач надав до суду платіжне доручення № 86 від 13.02.2007 р.,
за яким перерахував суму основного боргу за послуги т/х „Паралель”.          Представником позивача оплата
основного боргу означеним платіжним дорученням не заперечується. За таких
обставин, провадження по справі в частині стягнення основного боргу в сумі
15110,00 грн., на думку суду, підлягає припиненню, на підставі п.1-1 ст. 80 ГПК
України, за відсутністю предмету спору. Враховуючи приписи ст.ст. 549,551 ЦК
України, ч.6 ст. 231 ГК України та п. 4.1 договору, суд вбачив позовні вимоги в
частині стягнення пені в сумі 15870,10 грн. обґрунтованими, підтвердженими
наявними у справі матеріалами та такими, що відповідають чинному законодавству,
відповідачем не заперечені, отже, підлягають задоволенню. Враховуючи приписи
ст. 625 ЦК України, суд також вбачив позовні вимоги в частині стягнення індексу
інфляції та 3 % річних обґрунтованими, підтвердженими наявними у справі
матеріалами та такими, що відповідають чинному законодавству, відповідачем не
заперечуються, отже, підлягають задоволенню. Згідно з Довідкою головного
управління статистики в Одеській області № 01-02-114-255 від 02.02.2007 р.,
будівельне управління № 433 ВАТ „Чорноморгідробуд” значиться в ЄДРПОУ за
адресою, що вказана позивачем у позовній заяві. Ухвали господарського суду
надіслані на адресу відповідача, що вказана позивачем у позовній заяві та
відповідачем у спірних договорах, до суду не повертались, що свідчить про
належне повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи. Повідомлення
належним чином відповідача про час і місце розгляду справи підтверджується
повідомленнями про вручення поштового відправлення №№ НОМЕР_2. Прийняття участі
в розгляді справи це право, а не обов'язок відповідача. Таку ж правову думку
висловив Одеський апеляційний господарський суд у своїй Постанові від
15.11.2005 р. зі справи № 27/182-05-5016. Станом на 25.04.2007 р. можливість
подальшого відкладення розгляду справи була відсутня, у зв'язку з закінченням
всіх строків, відведених ст. 69 ГПК України, для розгляду справи. Тому, як
зазначив суд першої інстанції, подальше відкладення розгляду справи не було
можливе та стало підставою для винесення рішення по справі, не зважаючи на
неявку відповідача у судове засідання. Враховуючи те, що відповідач сплатив
суму основного боргу лише після звернення позивача до господарського суду
Одеської області з відповідним позовом та порушення провадження по справі,
місцевий суд на останнього у повному обсязі поклав витрати по сплаті держмита
та на ІТЗ судового процесу, згідно ст.ст. 44,49 ГПК України. В обґрунтування свого
рішення суд також послався на ст. 93 ЦК України

Не погоджуючись зі вказаним
рішенням, 22.06.2007 р. ВАТ „Чорноморгідробуд” звернулося до Одеського
апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить його
скасувати, з тих підстав, що, відповідно до Статуту ВАТ
"Чорноморгідробуд", Будівельне управління 433 м. Ізмаїл являється
структурним підрозділом без права юридичної особи, що діє на підставі
Положення, тобто юридичною особою являється лише ВАТ
"Чорноморгідробуд". Тому Будівельне управління - 433 ВАТ
"Чорноморгідробуд", відповідно до чинного законодавства, не може бути
стороною в господарських спорах. Таким чином, суд прийняв рішення стосовно
особи, яка не є юридичною. Втім, ГПК України передбачено, що сторонами в
господарських спорах можуть бути юридичні особи або особи, які набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності. Отже, на думку апелянта, суд припустився
грубого порушення норм процесуального права. Крім того, господарський суд
Одеської області допустив порушення щодо стягнення штрафних санкцій за
несвоєчасне виконання грошових зобов'язань. Так, при розрахунку та стягненні
пені суд керувався лише п. 4.1. Договору та не застосував норми Закону України
"Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань"
від 22.11.1996 р. №543/96-ВР стосовно обмеження розміру пені, що призвело до
завищення пені на суму 14283,09 грн.. Отже, пеня розраховувалась, відповідно до
п. 4.1. Договору, де передбачено, що, у разі несвоєчасного здійснення
розрахунків за означеним договором, відповідач (замовник) платить позивачу
(виконавцю) пеню в розмірі 0,5% від суми заборгованості за кожен день
прострочення. Таким чином, відповідно до цього розрахунку, розмір пені склав
15870,10 грн.. Однак, Закон України "Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" від 22.11.1996 р. №543/96-ВР передбачає,
що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який
сплачується пеня. На період, за який було нараховано пеню за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань, подвійна ставка НБУ склала 18%, тобто 0,05% за
кожен день прострочення, і становить 1587,01 грн.. Але, суд, як зазначає
скаржник, приймаючи рішення, вищезазначене до уваги не прийняв, чим і допустив
помилку. Також, було допущено помилку стосовно розрахунку індексу інфляції.
Так, позивач розрахунок проводив з урахуванням суми боргу, кількості днів
простроченого платежу та відсотка індексу інфляції, але, це є помилковим,
оскільки індекс інфляції розраховується з урахуванням лише суми боргу та
відсотка індексу інфляції без кількості днів простроченого платежу. Суд на це
уваги не звернув та задовольнив позовні вимоги позивача в цій частині в повному
обсязі, що є помилковим та призвело до завищення суми індексу інфляції на
5655,65 грн.. Рішення було прийнято 25.04.2007 р., але тільки 18.06.2007 р.
структурний підрозділ (БУ-433 ВАТ "ЧГБ") повідомив скаржника, що до
нього надійшло зазначене рішення суду. Про наявність цього рішення та і господарського
спору взагалі ВАТ "Чорноморгідробуд" відомо не було, тобто строк на
апеляційне оскарження повинен бути відновлений, оскільки цим рішенням
порушуються права та інтереси ВАТ "Чорноморгідробуд".

Розгляд справи було призначено на
24.07.2007 р., про що сторони та скаржник, згідно приписів ст. 98 ГПК України,
були належним чином повідомлені.

Фіксування судового засідання
здійснювалось технічними засобами, а саме програмно - апаратним комплексом
“Діловодство суду” на диск CD-R №НОМЕР_3.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, але від нього
надійшло клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги, у зв'язку з
неможливістю прийняти участь у судовому засіданні 24.07.2007 р..

Враховуючи необґрунтованість цього клопотання,
не вказання позивачем на поважність причин його відсутності та те, що у
матеріалах справи достатньо доказів для її розгляду, тобто, на думку колегії
суддів, немає необхідності заслуховувати усні пояснення представника позивача,
зважаючи на думку скаржника, колегія суддів прийняла рішення про  розгляд справи за відсутністю представника
позивача.

Представник скаржника (ВАТ
„Чорноморгідробуд”) в усних поясненнях наданих апеляційному суду підтримав
скаргу і просив її задовольнити на
викладених у ній підставах.

За згодою представника скаржника,
згідно ст. 85 ГПК України, в судовому засіданні оголошувались лише вступна та
резолютивна частини судової постанови.

Заслухавши усні пояснення представника
скаржника, ознайомившись з доводами
апеляційної скарги, дослідивши обставини
і матеріали  справи,  в тому числі наявні у них докази,  відповідність викладеним  в рішенні висновкам  цим обставинам і доказам, а також перевіривши
додержання та правильність застосування судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як свідчать матеріали справи та
вбачається зі змісту позову (уточнень до нього), позивач - СПД -фізична особа
-ОСОБА_1. звернулась у господарському суді Одеської області з позовом до
Будівельного управління №433 ВАТ „Чорноморгідробуд” про стягнення грошових
коштів.

Місцевий суд, розглянувши справу по
суті, частково задовольнив цей позов, а саме стягнув на користь позивача зі
вказаного ним у позові відповідача - Будівельного управління №433 ВАТ
„Чорноморгідробуд” грошові кошти.

З апеляційною скаргою до Одеського
апеляційного господарського суду звернулись не вищезазначені  сторони, а ВАТ „Чорноморгідробуд”, яке не
було учасником процесу в суді першої інстанції.

Не заважаючи на це, апеляційна інстанція прийняла зазначену скаргу до
розгляду, з огляду на таке.

Стаття 129 Конституції України визначає одними
з основних засад судочинства законність та забезпечення апеляційного та
касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.
Пленум Верховного Суду України в п.2 постанови від 1 листопада 1996 року № 9
"Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя"
роз'яснив, що оскільки Конституція України, як зазначено в її ст. 8, має
найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді
конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового
акту з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках
застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Статтею 107 ГПК України закріплено
право осіб, яких не було залучено до участі у справі, на касаційне оскарження рішень
і постанов суду, що стосуються їх прав і обов'язків. Обмеження права на
апеляційне оскарження для цих осіб суперечить ст. 129 Конституції України.

Зазначена правова позиція
підтверджується судовою практикою, а саме Постановою Верховного суду України
від 26.09.2006 р. у справі
№22/402-05-10793 (06/307).

Враховуючи, що зазначене судове
рішення безпосередньо стосується прав та обов'язків скаржника, вирішення спору
без залучення його до участі у справі тягне за собою наслідки, передбачені п.3
ч.3 ст. 104 ГПК України, і є безумовною підставою для прийняття апеляційної
скарги до розгляду.

Розглядаючи апеляційну скаргу по
суті, судова колегія встановила наступне.

Зазначений позивачем відповідач, як
встановлено судом апеляційної інстанції та зазначалось вище, не є юридичною
особою, а є структурним підрозділом юридичної особи -скаржника без права
юридичної особи.

Коло повноважень підрозділу
юридичної особи стосовно укладання угод та
здійснення у господарському суді повноваження сторони у справі від імені
цієї особи визначається установчими документами останньої,  положенням про відособлений підрозділ, яке
затверджено юридичною  особою, або
довіреністю, виданою нею ж у встановленому порядку  керівникові
цього  підрозділу.

Згідно положення, на підставі якого
діє зазначений позивачем відповідач, останній має право укладати угоди та
здійснювати представництво в суді юридичної особи лише на підставі доручення
скаржника, тобто зазначений відповідач має право від свого імені укладати угоди
та бути учасником судового процесу в господарському суді.

Відповідно до приписів ст.ст. 1 та
21  ГПК України, відповідачем у судовому
процесі по спорам, які підвідомчі
господарським судам, може бути лише юридична особа.

З огляду на викладене, судова
колегія дійшла висновку, що зазначений позивачем відповідач не міг бути
відповідачем з цієї справи і суд не мав права стягувати з нього зазначені
позивачем грошові суми,  тобто цей спір
не підлягав вирішенню в господарському суді Одеської області.

Місцевий суд не врахував цих
обставин, не встановив правоздатність зазначеної позивачем  в якості відповідача особи, а саме можливість
приймати  участь у справі та бути
відповідачем за заявленими вимогами у господарському суді.

Слід зазначити, що, згідно ст. 24
ГПК України, господарський суд за наявністю достатніх підстав має право за  своєю ініціативою залучити до участі у справі
іншого відповідача лише до прийняття рішення, тобто апеляційна інстанція
позбавлена такого права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 80 ГПК
України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає
вирішенню в господарських судах.

За таких обставин, рішення
місцевого суду, відповідно до приписів ст.ст. 103 - 104 ГПК України, підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення про припинення, на підставі п.1 ч.1 ст.
80 ГПК України, провадження у справі, що не позбавляє позивача можливості
звернутись з цим позовом до юридичної особи, до складу якої входить зазначений
ним відповідач, а саме до ВАТ „Чорноморгідробуд”.

Керуючись
ст.ст. 99, 101-105, п.1 ч.1 ст. 80 ГПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

1.
Апеляційну скаргу ВАТ „Чорноморгідробуд”, м. Одеса,
-задовольнити.

2. Рішення господарського
суду Одеської області від  25.04.2007 р.
у справі №27/40-07-729 за позовом СПД -фізичної особи -ОСОБА_1,
м. Вилкове Одеської області, до Будівельного управління №433 ВАТ
„Чорноморгідробуд”, м. Ізмаїл Одеської області, про стягнення 39102,6 грн. -скасувати
та припинити, на підставі п.1 ч.1 ст. 80 ГПК України, провадження з цієї
справи.

3. Роз'яснити
позивачу - СПД -фізичній особі -ОСОБА_1. - його право на звернення з цим
позовом безпосередньо до ВАТ „Чорноморгідробуд”.

Постанова, згідно ст. 105 ГПК
України, набуває законної сили з дня її оголошення і може бути оскаржена  у касаційному порядку до Вищого
господарського суду України.

Головуючий:
Мирошниченко М. А.

Судді:
Бєляновський В. В.

Шевченко В. В.

Повний текст постанови підписано
24.07.2007 р.