ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

"09" серпня 2007 р.                                            Справа № 8/213-АП-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді  Хом"якової В.В. при секретарі Зибцевій А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Херсонської обласної товарної біржі

до Державної податкової інспекції у м.Херсоні

про  визнання недійсним податкового рішення

за участю представників сторін:

від  позивача - представник Гапіна Н.В., дов. від  15.08.06.

від  відповідача - ГДПРІ Руденко В.І., дов. №5684/9/10-105 від 30.05.07., ГДПРІ Марченко І.П., дов. №5685/9/10-105 від 30.05.07., нач. відділу Шевченко О.А., дов. №1269/9/10-026 від 09.02.07.

Товарна біржа „Херсонська обласна товарна біржа” (позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення ДПІ у м. Херсоні від 27.04.2007 року № /0 про визначення податкового зобов'язання   по податку  з доходів фізичних осіб в сумі  22803,23 грн. основного платежу та застосування  штрафних санкцій в розмірі 45606,46 грн. В подальшому позивач вточнив позовні вимоги, просить визнати  податкове повідомлення-рішення нечинним в частині   донарахування 22640 грн. 08 коп. податку з доходів фізичних осіб та застосування 45280 грн. 16 коп. штрафних санкцій, оскільки погоджується  із притягненням до відповідальності за деякі виявлені податковою інспекцією порушення.  Донараховані податкові зобов’язання в сумі 163 грн. 15 коп. та штрафні санкції в сумі 326 грн. 30 коп. сплачено в добровільному порядку. Рішення ДПІ прийнято за висновками  акту № 831/17-2/31653472 від 17.04.2007 року  виїзної позапланової документальної перевірки товарної біржі „Херсонська обласна товарна біржа" з питань правильності обчислення та своєчасності внесення до бюджету податку з доходів фізичних осіб, податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів, державного мита за період з 01.01.2004 року по 31.12.2006 року. Біржа як організація, що об'єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в укладенні біржових угод в Законі України „Про податок з доходів фізичних осіб" за ознаками наведеними у Закону України „Про товарну біржу" податковим агентом не визначена, оскільки посередницьку діяльність у договорах, що укладається на біржі згідно законів, що регулюють їх діяльність, не здійснює. Державна податкова служба обчислила суму  податку з доходів фізичних осіб, виходячи з суми експертної оцінки, в той час, як на біржі укладались договори купівлі –продажу, в яких визначена ціна договору за домовленістю сторін. Діюче законодавство не передбачає обов'язкового проведення експертної оцінки автотранспортного засобу для того, що укласти договір купівлі-продажу на біржі. Крім того, у відповідності до п. 1.2. „Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів" методика встановлює порядок оцінки (визначення вартості) дорожніх транспортних засобів, регламентує загальні принципи, методи оцінки та товарознавчих досліджень, а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночної процедури визначення вартості ДТЗ. Вважає, що  Методика не визначає обов'язковість проведення експертизи автотранспортного засобу при укладанні на біржі договору про відчуження транспортного засобу. За змістом пп. 8.1.1. п. 8 .1. ст. 8 „Про податок з доходів фізичних осіб" податковий агент утримує податок від суми доходу платника податку, тобто, від фактичної суми доходу, яку отримав платник податку. Адже платник податків фактично не отримав суму в розмірі яка встановлена в експертній оцінці, він отримав суму, яка визначена в договорі. Сума експертної оцінки не вказана в договорі, тому від неї не може розраховуватись податок. Крім того, п. 1.2. ст. 1 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб" визначає, що дохід - сума будь-яких коштів, вартість матеріального і нематеріального майна, інших активів, що мають вартість, у тому числі цінних паперів або деривативів, одержаних платником податку у власність або нарахованих на його користь. Таким чином за аналізом даної норми Закону,  дохід - це є сума, яку фактично отримав продавець за своє майно і яка указана безпосередньо в договорах купівлі-продажу.

Державна податкова інспекція у м. Херсоні ( відповідач) проти позову заперечує, мотивуючи тим, що за результатами перевірки встановлені порушення позивачем вимог пп..4.2.1 п. 4.2 ст. 4, пп.. 6.3.2, 6.3.3 п.6.3 ст. 6, пп. 8.1.1 ст. 8, п. 12.3 ст. 12 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб” та пп. Л. п. 1.4. „Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів" від 24.11.2003 року, не утримано  податок з виплат приватним нотаріусом в сумі 49,90 грн., неправомірно застосовано податкову соціальну пільгу при звільненні, що призвело до заниження податку  з доходів фізичних осіб на 22,75 грн., неправомірно застосовано податкову соціальну пільгу до директора підприємства, який зареєстрований приватним підприємцем, що призвело до заниження податку на 91 грн., в утримано податок з доходів фізичних осіб не з суми експертної оцінки автотранспорту, а з  суми  договору, що призвело до заниження податку  на 22640,08грн.

У відповідності до п.8.1.1. ст. 8 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб" податковий агент, який нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід на користь платника податку, утримує податок від суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену у відповідних пунктах статті 7 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб".

Статтею 1 Закону України від 10.12.91р. № 1956-ХН "Про товарну біржу" визначено, що товарна біржа за своїм правовим становищем має статус юридичної особи і має за мету, зокрема, надання послуг в укладенні біржових угод. Це підтверджується наданими установчими документами товарної біржі, де передбачено,  що одним з видів здійснення діяльності є посередництво в укладанні договорі з купівлі продажу рухомого майна.

Відповідно до ст. 15 Закону № 1956 угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. При проведенні біржової операції з купівлі-продажу рухомого майна одна зі сторін угоди (покупець) набуває права власності на рухоме майно, яке придбаває, а друга сторона угоди (продавець) одержує дохід від такого продажу тільки з моменту реєстрації угоди на біржі. Відповідач посилається на те, що при укладенні на товарній біржі угод купівлі-продажу рухомого майна, яке належить продавцю - фізичній особі, податковим агентом такого платника - фізичної особи стосовно оподаткування доходів, одержаних ним від такого продажу, є товарна біржа. Згідно з п. 12.3 ст. 12 Закону № 889, якщо об'єкт рухомого майна продається за посередництвом юридичної особи (її філії, відділення, іншого відокремленого підрозділу), в даному випадку, біржі, або представництва нерезидента, то така особа вважається податковим агентом платника податку стосовно оподаткування доходів, отриманих таким платником податку від такого продажу. Агентські функції біржі  полягають у тому, що податок з доходів фізичних осіб сплачується продавцем самостійно до чи під час реєстрації біржової угоди, а біржі під час реєстрації угоди повинні проконтролювати (перевірити) правильність сплати (перерахування до бюджету) належної суми податку, здійснивши розрахунки (нарахування) сум оподатковуваного доходу та належного до сплати податку. Копії документів, які підтверджують сплату податку (платіжні доручення, квитанції), залишаються у документах біржі щодо реєстрації угоди. При порушенні правил нарахування, утримання та сплати до бюджету податку з доходів платника податку податковий агент, у відповідності з пунктом 20.2 статті 20 Закону № 889, несе фінансову відповідальність, зокрема, у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, як це передбачено пунктом 20.1 статті 20 цього Закону.

Відповідач також звертає увагу суду на те, що Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.03 №142/5/2092. затверджено Методику товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, вимоги якої є: обов'язковими під час проведення товарознавчих досліджень, зокрема, суб'єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз, а також всіма суб'єктами оціночної діяльності під час оцінки транспортних .                     Дохід платника від продажу транспортних засобів визначається з ціни указаної в договорі купівлі-продажу. але не нижче оціночної вартості такого транспортного засобу, розрахованої згідно Методики. Згідно пп. „Л” п. 1.4 методики вона застосовується „В інших випадках у разі визначення вартості відокремленого ДТЗ для встановлення розміру обов'язкових платежів до бюджету”.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд

В С Т А Н О В И В :

Податкове повідомлення-рішення ДПІ від 27 квітня 2007 року № /0, яке є предметом спору, прийнято за висновками виїзної позапланової  документальної перевірки ДПІ у м. Херсоні товарної біржі „Херсонська обласна товарна біржа” з питань правильності обчислення та своєчасності внесення до бюджету податку з доходів фізичних осіб за період з 01.01.04 по 31.12.06 (акт перевірки від 17.04.07).  Посадовими особами ДПІ було виявлено порушення позивачем пп. 6.3.2, 6.3.3 ст. 6, 8.1.1 п. 8.1 ст. 8 , пп. 12.3  ст. 12 Закону України від 22 травня 2003 року № 889-1У „Про податок з доходів фізичних осіб” за 2004 рік не утримано 3084 грн. 13 коп. податку, за 2005 рік не утримано 19564,4 грн. податку, за 2006 рік –154 грн. 70 коп. податку з доходів.

Позивач оскаржує, зокрема, висновки ДПІ про порушення біржею пп.8.1.1 п.8.1 ст.8, п.12.3 ст. 12 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб" та п.1.4 „Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів", затвердж. наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.03  №142/5/2092. Позивач не в повному обсязі утримав та перерахував до бюджету податок з доходів фізичних осіб під час реєстрації договорів купівлі-продажу транспортних засобів, укладених на товарній біржі, виходячи із суми по договору, а не із фактичної вартості транспортних засобів, яка визначена при проведенні товарознавчої експертизи. ДПІ донараховано 22640,08 грн. податку з доходів фізичних осіб. З додатку № 2 до акту перевірки вбачається, що у 18 договорах  купівлі-продажу автотранспортних засобів  (договірна вартість транспорту не вказана), зареєстрованих біржею, утримано податок з доходів  фізичних осіб в розмірі від 13  до 39 грн. податку в кожному окремому випадку. В додатку № 2 також вказана  експертна оцінка  автотранспорту, від якої ДПІ вираховує  податок в розмірі 13 % від вартості автотранспорту за експертної оцінкою,  розмір якого значно більше фактично утриманого та перерахованого до бюджету  податку з доходів фізичних осіб.

Відповідач виходить  з того, що доходи, отримувані фізичними особами за кожним з договорів купівлі-продажу автотранспорту, підлягають оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб за загальною ставкою, а біржа мала виконати функції податкового агента щодо операцій отримання таких доходів та сплати податку з доходів фізичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Теза про те, що доходи, отримувані фізичними особами за кожним з 18 договорів купівлі-продажу, підлягають оподаткуванню податком з доходів фізичних осіб за загальною ставкою, органом державної податкової служби не доведена. Згідно з приписами Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб" до складу  загального   місячного   оподатковуваного   доходу включаються також частина  доходів  від  операцій з майном,  розмір якої визначається згідно з положеннями статей 11 - 12 цього Закону. За загальним правилом ставка   податку  з доходів фізичних осіб становить  15  відсотків  від  об'єкта оподаткування. Обов'язок щодо утримання та сплати податку покладається або на податкового агента або на саму фізичну особу. Податковий   агент,    який    нараховує    (виплачує) оподатковуваний дохід на користь платника податку, утримує податок від суми такого доходу  за  його  рахунок,  використовуючи  ставку податку, визначену у відповідних пунктах статті 7  Закону.  Платник податку, що отримує доходи, нараховані особою, яка не є податковим  агентом,  зобов'язаний  включити  суму  таких доходів  до  складу  загального річного оподатковуваного доходу та подати річну декларацію з цього податку. Особою,  яка  не  є  податковим  агентом,  вважається нерезидент   або  фізична  особа,  яка  не  має  статусу  суб'єкта підприємницької   діяльності,   або  не  є  особою,  яка  здійснює незалежну  професійну  діяльність.

Стаття 12 Закону № 889 "Оподаткування операцій з продажу або обміну об'єкта рухомого майна" передбачає, що дохід платника податку від продажу об'єкта рухомого майна протягом звітного податкового року оподатковується за ставкою, встановленою пунктом 7.1 ст.7 цього Закону. Як виняток з цього правила, при продажу одного з об'єктів рухомого майна у вигляді легкового автомобіля, мотоцикла, моторолера, або моторного (парусного) човна не частіше одного разу протягом звітного податкового року, доходи продавця від зазначених операцій оподатковуються за ставкою в розмірі 1% від вартості такого об'єкта нерухомого майна, за умови сплати ним суми державного мита до бюджету, або суми плати нотаріусу за нотаріальне посвідчення відповідного договору до такого посвідчення (п. 12.2 ст. 12 Закону). Дохід, отриманий платником податку від продажу протягом звітного податкового року більш ніж одного із зазначених об'єктів, підлягає оподаткуванню за ставкою, визначеною п.7.1 ст.7 цього Закону.

При перевірці ДПІ у м. Херсоні не встановлювала чи не підпадала операція продажу автомобіля у кожному  випадку для певної фізичної особи - продавця під оподаткування її податком з доходів фізичної особи за ставкою передбаченого п.12.1 ст.12 Закону № 889 (1%) та застосувала загальну ставку оподаткування за п.7.1 ст.7 цього Закону .

Також суд вважає необґрунтованим висновок ДПІ  про те, що товарна біржа має статус податкового агента стосовно доходів фізичних осіб за угодами за участю цих осіб, що укладаються на біржі. За ст.1 Закону України "Про товарну біржу" товарна біржа є організацією, що об'єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в укладенні біржових угод, виявлення товарних цін, попиту і пропозицій на товари, вивчення, упорядкування і полегшення товарообігу і пов'язаних з ним торгівельних операцій. Цією статтею поряд зі ст. 295 ГК України також наголошено, що при наявності вказаної мети в наданні певних послуг товарна біржа не займається комерційним посередництвом і не має на меті одержання прибутку. Члени біржі  вносять  вступні та періодичні внески,  біржа встановлює та стягує плату за реєстрацію угод на біржі, надбає консультаційні, інформаційні та інші послуги по операціям з товарами, виставленими на біржові торги. Укладати угоди на біржі мають право тільки члени біржі, брокери чи брокерські контори, зареєстровані на біржі.

Згідно зі статтею 15 Закону України „Про товарну біржу” угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Цивільним кодексом України визначено, що угодою визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. При проведенні біржової операції  купівлі –продажу рухомого майна одна з сторін угоди (покупець) набирає право власності на придбане рухоме майно, а друга сторона угоди (продавець) одержує дохід від такого продажу тільки з моменту реєстрації угоди  на біржі.

Відповідно до п.12.3 ст.12 Закону „Про податок з доходів фізичних осіб” № 889 у випадку продажу рухомого майна за посередництвом юридичної особи (її філії, відділення, іншого відокремленого підрозділу) або представництва нерезидента, така особа вважається податковим агентом платника податку стосовно оподаткування доходів отриманих таким платником податку від такого продажу. Особливого визначення терміну "посередництва"  Закон № 889 не містить.

Відповідно до ст.295 Господарського кодексу України комерційним посередництвом є підприємницька діяльність, що полягає в наданні комерційним агентом послуг суб'єктам господарювання при здійсненні ними господарської діяльності шляхом посередництва від імені, в інтересах, під контролем і за рахунок суб'єкта, якого від представляє. А за ст.295  Господарського кодексу України товарна біржа не займається комерційним посередництвом. . Так як посередництво полягає у діяльності підприємств, що виступають комісіонерами у договорі комісії чи повіреного у договорі доручення, то в цьому разі Херсонська обласна товарна біржа  якщо вона, як стверджує податкова інспекція, посередник -  повинна бути стороною у спірних договорах купівлі продажу і отримувати за умовами цього договору кошти у вигляді комісії чи виступати повіреним за договором доручення.

Відповідачем не надано доказів того, що позивач у будь який спосіб виступав у ролі посередника, був стороною за договором, отримував комісію чи був повіреним.

Визначення "податкового агента" наведено у п.1.15 ст.1 Закону № 889. За цим пунктом статті Закону податковий агент - це юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ) або фізична особа чи представництво нерезидента - юридичної особи, які незалежно від організаційно - правового статусу та способу оподаткування іншими податками зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати цей податок до бюджету від імені та за рахунок платника податку, вести податковий облік та подавати податкову звітність податковим органам відповідно до закону, а також нести відповідальність за порушення норм Закону № 889. Жодним законом на товарну біржу, яка реєструє угоди з купівлі-продажу автомобілів за участю певних суб'єктів - продавця і покупця, не покладено обов'язків податкового агента стосовно оподаткування податком на доходи фізичних осіб, отримуваних фізичними особами від продажу автомобілів за угодами, зареєстрованими біржею. Та обставина, що позивач добровільно  здійснював утримання податку та перерахування його до бюджету,  не спростовує викладене.

Проведення відповідачем аналогії між діяльністю товарної біржі та нотаріуса є необґрунтованим, діяльність товарних бірж та нотаріусів чітко розмежені законодавством.

Щодо ціни транспорту в укладених угодах та посилань відповідача на порушення норм методики, слід зазначити, що товарна біржа  не провадила ніяких оцінок транспорту за вказаними  в акті перевірки договорами,  тому не могла порушити зазначену методику. Під час укладення будь-яких угод на біржі сторонами цих угод застосовуються вільні ціни, як це передбачено вимогами Закону України  „Про товарну біржу" та цивільного законодавства. (ст. 632 Цивільного кодексу України). Крім того, при проведенні перевірки експертні оцінки вартості автотранспортних засобів не могли бути виявлені при дослідженні первинних бухгалтерських та податкових документів позивача, оскільки при реєстрації договорів, укладених на біржі, остання не вимагала  обов’язкового проведення експертної оцінки при продажу автотранспорту. Посадові особи ДПІ при проведені перевірки  біржі використали  документи походженням з органів ДАІ,  тобто,  з інших джерел, тому   вони не можуть бути  доказом  вчинення податкових порушень саме позивачем.

Визначення ціни за договором є істотною умовою договору купівлі-продажу і ці умови визначаються сторонами угоди. Договори купівлі-продажу автотранспортних засобів не визнані недійсними, вони діють відповідно чинного законодавства.

Позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судові витрати  відшкодовуються позивачу за рахунок бюджету.

Керуючись ст.ст. 94, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

1. Позов задовольнити. Визнати нечинним  податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Херсоні № /0 від 27 квітня 2007 року в частині  визначення товарній біржі «Херсонська обласна товарна біржа»податкового зобов'язання з податку з доходу фізичних осіб в сумі 22640 грн. 08 коп., застосування 45280 грн. 16 коп. штрафних санкцій.

2. Відшкодувати  товарній біржі „Херсонська обласна товарна біржа” (м.Херсон) 3 грн. 40 коп.  державного мита з Держбюджету

3. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

4. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                           В.В. Хом"якова