ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.07                                                                                        Справа №  7/153/07

Суддя

За позовом  Приватного підприємства “Промислова-фінансова група “Магнат”, м. Львів

До відповідача   Товариства з обмеженою відповідальністю “СпецВторМет”, м. Запоріжжя

Про стягнення 9945  грн. 39  коп.

Суддя Кутіщева Н.С.

Представники:

Позивача:       Марко О.Р., дов. № 05/07 від 16.05.2007 р.

Відповідача:   не з’явився

Заявлено позов про стягнення з відповідача на користь позивача 9945,39 грн., які складаються з 7286,00 грн. основного боргу за договором  № 26/09 від 26.09.2006 р. та 2659,39 грн. пені за неналежне виконання умов договору.

02.04.2007 р. порушено провадження у справі, розгляд якої призначено на                  14.05.2007 р., про що сторони були повідомлені належним чином.

Позивач підтримує вимоги, викладені в позовній заяві, обґрунтовує їх   ст. ст.  525, 530, 617  Цивільного кодексу України та умовами договору  № 26/09 від 26.09.2006 р.

Ухвала суду від 02.04.2007 р. про порушення провадження по справі на адреси сторін направлялася вчасно (вих. № 02-12а/10526 від 05.04.2007 р.), до суду поштовим відділенням не поверталась, що свідчить про те, що сторони належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду даної справи та мали змогу належним чином виконати законні вимоги, поскільки позовна заява надійшла до господарського суду Запорізької області 04.04.2007 р. та була призначена до розгляду на 21.05.2007 р., тобто майже через півтора  місяця після прийняття позовної заяви до провадження.

Згідно п. 26.4.7-1 Роз’яснення президії Вищого господарського суду України                № 04-5/609 від 31.05.2002 р. “Про внесення змін і доповнень і про визнання таким, що втратило чинність, деяких роз’яснень президії Вищого арбітражного суду України”, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Ухвалою суду від 14.05.2007 р. у зв’язку з неявкою відповідача розгляд справи було відкладено на 21.05.2007 р.

Відповідач в судове засідання 21.05.2007 р. не з’явився повторно, відзив на позов та інші витребувані судом документи не надав.

Згідно ст. 22 ГПК України, сторони  зобов’язані добросовісно користуватися належними їх процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав  і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного  та об’єктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно до ст. 33 ГПК України,  обов’язок доказування і подання  доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Неявка відповідача чи його представника в судове засідання не звільняє відповідача від  виконання вимог суду, викладених в ухвалах суду від 02.04.2007 р. та від 14.05.2007 р. і направлення суду витребуваних матеріалів.

Згідно ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами, якщо їх достатньо для вирішення спору по суті. Відповідач свої зобов’язання не виконав, не скористався без поважних причин правом на захист своїх інтересів. Не надав суду відзив  на позовну  чи доказів заперечення (при наявності таких, чи доказів виконання договірних зобов’язань.

По клопотанню представника позивача судове засідання ведеться без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Спір розглянуто згідно зі ст. 75 ГПК України, по наявних у справі матеріалах.

Розгляд справи закінчено 21.03.2007 р. оголошенням вступної та резолютивної частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

26.09.2005 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір № 26/09 купівлі-продажу  (надалі - договір).

Згідно умов договору, відповідач зобов’язався поставити та передати у власність позивача товар, а позивач –своєчасно прийняти та оплатити його.

Оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що правові підстави для задоволення позову відсутні, виходячи з наступного.

Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на Договір № 26/09.

Відповідно до ст. 180 Господарського кодексу України господарський   договір  вважається  укладеним,  якщо  між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто  згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного  виду,  а  також  умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.  При  укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Виходячи зі змісту вищезазначеної норми законодавства, яка встановлює істотні умови для будь-якого господарського договору, а також зі змісту Договору, сторони Договору були зобов’язані дійти згоди щодо такої істотної умови, як ціна договору.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не надано доказів узгодження найменування, ціни  та порядок розрахунків товару за Договором.

Відповідно до п. 1.2. договору найменування товару: труби стальні в асортименті, згідно специфікацій, що є невід'ємною частиною договору.

Згідно п. 1.5 договору, кількість, ціна за одиницю товару  визначається специфікаціями, які є невід'ємною частиною договору.

Відповідно до п. 3.3. договору, попередня оплата в розмірі 100% від суми поставленого товару повинна бути перерахована протягом 3-х банківських днів на рахунок відповідача з моменту повідомлення про готовність відвантаження товару.

При укладанні  договору сторони посилались на специфікації, в яких повинно визначатись найменування та ціна товару, яка є невід'ємною частиною договору, але позивач дані специфікації суду не надав. Також розрахунки повинні були здійснюватися  з моменту повідомлення про готовність  відвантаження товару. Але повідомлення про готовність  відвантаження товару, які обумовлювалися  умовам договору, позивач суду не надав.

Таким чином, сторони в договорі не досягли згоди щодо порядку розрахунку, ціни, найменування товару, його асортименту коли на підставі чого здійснюється оплата за виконанні послуги.

Відповідно до ст. 181 Господарського кодексу України у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся).

Враховуючи вищевикладене, угода від 26.09.2005 р. між позивачем та відповідачем фактично не була укладена.

За таких обставин позовні вимоги не підлягають задоволенню, в позові  слід відмовити.

Судові витрати відповідно до вимог ст. 49 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49,  75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові  відмовити.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів з дня його підписання.

Рішення підписане  “24” травня 2007 р.

Суддя                                                                                Н.С. Кутіщева