СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

09.08.2007

Справа №2-19/9516-2007А

За позовом - Державної податкової
інспекції у м. Сімферополі, м. Сімферополь.

До відповідача - Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, м. Сімферополь.

Про стягнення 76,44  грн.

Суддя Мокрушин В.І.

Секретар Сидельова І.І.

П Р Е Д С Т А В Н И К И :

Від позивача -  Шиленко О.В., держ. інспектор, довіреність №
18334/9/10 від 15.12.2005р.

Від відповідача - не з'явився

Суть спору:

Позивач заявив позов про стягнення
з відповідача 76,44  грн. Позовні вимоги
мотивовані тим, що відповідач повинен сплатити суму податкової заборгованості.

Відповідач правом на участь у
судовому засіданні не скористувався, відзив на позовну заяву не надав,
повідомлявся належним чином -  замовленою
кореспонденцією.

Провадження по справі здійснювалося
відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України.

Представник позивача відмовився від
послуг перекладача.

Відповідно до ст.9, 10 Конституції
України, ст.9 Європейської хартії регіональних мов (ратифікована Законом
України від 15.05.2003 року № 802), ст.3 Декларації прав національностей
України (від 01.11.1991 року № 1771), ст.10 Закону України «Про судоустрій»
(від 07.02.2002 року № 3018), ст.18 Закону України «Про мови» (від 28.10.1989
року № 8312), ст.10, 12 Конституції Автономної Республіки Крим (Закон України
від 23.12.1998 року № 350), ст.15 Кодексу адміністративного судочинства України
та клопотанням представника позивача він давав пояснення по справі на
російській мові.

Відповідно до ст.41 Кодексу
адміністративного судочинства України, п.2-1 Прикінцевих положень  Кодексу адміністративного судочинства України
фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася.

Відповідно до ст.130 Кодексу
адміністративного судочинства України перед початком слухання справи
представнику позивача була вручена пам'ятка про права та обов'язки сторін.

Розглянув матеріали справи,  суд -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 зареєстрована у якості
суб'єкта підприємницької діяльності виконавчим комітетом Сімферопольської
міської Ради  13.03.2001 року, про що
видане свідоцтво про державну реєстрацію (а.с.13).

15.12.2003 року суб'єкт
підприємницької діяльності - ОСОБА_1 подала до податкової інспекції заяву про
перевід на спрощену систему оподаткування відповідно до вимог Указу Президента
України № 746/99 від 28.06.1999 року «Про спрощену систему оподаткування,
обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» (а.с.15).

Відповідно до вказаної заяви
відповідачу видане свідоцтво про сплату єдиного податку НОМЕР_1  (а.с.16).

Згідно із ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України (від 06.07.2005 року № 2747 із змінами та
доповненнями) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються
її вимоги та заперечення. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних
причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які
вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Згідно із п.2 Указу Президента
України № 746/99 від 28.06.1999 року «Про спрощену систему оподаткування,
обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» суб'єкт підприємницької
діяльності -  фізична  особа
сплачує єдиний  податок  щомісяця не пізніше 20 числа наступного
місяця на окремий рахунок відділень Державного казначейства України.

Відповідно до наданих документів:
першої податкової вимоги НОМЕР_2 від 03.12.2004р. та другої податкової вимоги
НОМЕР_3 від 17.10.2005р. про сплату недоїмки на суму 76,44 грн.  ( а.с. 17-18)
у результаті несплати єдиного податку за відповідачем утворилася
заборгованість, яка станом на 22.02.2007 року відповідно розрахунку становить
76,44 грн.  ( а.с. 3).

Спеціальним Законом з питань
оподаткування, що встановлюють порядок погашення зобов'язань юридичних і
фізичних осіб перед бюджетами і державними цільовими фондами по податках і
зборах ( обов'язковим платежам ), нарахування і сплати пені і штрафних санкцій,
вживаних до платників податків контролюючими органами, є Закон України «Про
порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами і державними
цільовими фондами»  (№ 2181 від
21.12.2000 р. із змінами та доповненнями).

Згідно із п.1.3 ст.1 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами і
державними цільовими фондами»  (№ 2181
від 21.12.2000 р. із змінами та доповненнями) податковий борг (недоїмка) -
податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій при їх наявності),
самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному або
судовому порядку, але не сплачені у встановлений термін, а також пеня,
нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Відповідно до п.п.3.1.1 п.3.1 ст.3
Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами і державними цільовими фондами»
(№ 2181 від 21.12.2000 р. із змінами та доповненнями) активи платника
податків можуть бути примусово стягнуті в рахунок погашення його податкового
боргу виключно за рішенням суду.

Згідно із п.1.6 ст.1 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами і
державними цільовими фондами»  (№ 2181
від 21.12.2000 р. із змінами та доповненнями) примусове стягнення - це
звернення стягнення на активи платника податків в рахунок погашення його
податкового боргу, без попереднього узгодження його суми таким платником
податків.

Згідно із ч.2 ст.11 Закону України
«Про систему оподаткування» (№ 1251 від 25.06.1991 року із змінами та
доповненнями) фінансові  санкції за
наслідками документальних перевірок та ревізій, які здійснюються органами  державної податкової служби України та іншими
уповноваженими державними органами, застосовуються у розмірах, передбачених
законодавчими актами.

Згідно із п.11 ст.11 Закону України
«Про державну податкову службу в Україні» (від 04.12.1990 року № 509 із змінами
та доповненнями) органи державної податкової служби мають право застосовувати
до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та
державних цільових фондів суми недоїмки, пені у випадках, порядку та розмірах,
встановлених законами України.

Відповідач не надав доказів, які б
свідчили про те, що він оспорює суму боргу, чи оскаржує прийняті щодо нього
рішення, також відповідач не надав доказів, які б свідчили про сплату
відповідачем заборгованості перед бюджетом, у зв'язку з чим суд задовольняє
позовні вимоги.

На підставі викладеного та
керуючись ст.17,  18, 70, 76, 86, 162
Кодексу адміністративного судочинства України (від 06.07.2005 року № 2747 із
змінами та доповненнями), суд

П О С Т А Н О В И В :

·          Адміністративний позов задовольнити.

·          Стягнути з суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, м. Сімферополь (АДРЕСА_1, відомостей про
р/р не має, ідентифікаційний номер НОМЕР_4) на користь місцевого бюджету
Центрального району м. Смферополя (р/р 0005 місцевого бюджету
Центрального району м. Сімферополя в УДК в АР Крим, , МФО
824026, код платежу 16050200) 76,44 грн. єдиного податку.

Постанова може бути оскаржена у
апеляційному порядку відповідно до ст.185-187 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Вступна та резолютивна частина
Постанови проголошена у судовому засіданні 09.08.2007 року у 10 год. 25 хв.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим
Мокрушин В.І.