ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2007 р.
№ 36/145-17/354

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Козир Т.П.- головуючого, Кота О.В. Шевчук С.Р., за участю представників сторін: позивача –Рибіцького В.М. дов. б/н від 9.01.2007 року та відповідача –Козлової О.С. дов. №1591 від 18.10.2006 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві касаційну скаргу ТОВ "Акме-плюс" на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 26 квітня 2007 року у справі господарського суду м. Києва за позовом ТОВ "Акме-плюс" до КП "Генеральна дирекція Київської міської ради з обслуговування іноземних представництв" про стягнення суми та за зустрічним позовом КП "Генеральна дирекція Київської міської ради з обслуговування іноземних представництв" до ТОВ "Акме-плюс" про стягнення суми,

У С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду м. Києва від 22 липня 2005 року у даній справі у задоволенні первісного позову відмовлено повністю. Зустрічний позов задоволено повністю.

Дане рішення залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 21 вересня 2005 року та постановою Вищого господарського суду України від 19 січня 2006 року.

У жовтні 2006 року ТОВ "Акме-плюс" звернулось до суду з заявою про перегляд рішення господарського суду міста Києва від 22 липня 2005 року за нововиявленими обставинами, в якому позивач просить суд скасувати повністю рішення суду та розглянути справу на загальних підставах за правилами, встановленими ГПК України.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 5 лютого 2007 року заяву ТОВ "Акме-плюс" про перегляд рішення за нововиявленими обставинами залишено без задоволення, а рішення господарського суду м. Києва від 22 липня 2005 року –без змін.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26 квітня 2007 року апеляційну скаргу ТОВ "Акме-плюс" залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду м. Києва від 5 лютого 2007 року - без змін.

Судові рішення мотивовані тим, що обставини, на які посилається ТОВ "Акме-плюс", не містять ознак нововиявлених обставин в розумінні ст. 112 ГПК України.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати ухвалу господарського суду м. Києва від 5 лютого 2007 року і ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 26 квітня 2007 року, а справу передати для розгляду до господарського суду першої інстанції.

Стверджує, що апеляційним господарським судом порушено положення ст. 22, 38, 43, 101, 112 ГПК України, оскільки суд не дослідив та не дав правової оцінки обставинам (доказам), які мають істотне значення для повного, всебічного і об'єктивного дослідження обставин справи, які не могли бути відомі позивачу підчас винесення рішення від 22 липня 2005 року.

Вислухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено судом, що заява про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами мотивована тим, що після прийняття судом рішення у даній справі представнику ТОВ "Акме-плюс" стало відомо, що 15 березня 2006 року Київським апеляційним господарським судом винесено постанову у справі №40/373 за позовом заступника прокурора Оболонського району м. Києва в інтересах держави в особі Фонду державного майна України та Кабінету Міністрів України до будинку відпочинку "Пуща-Водиця" Державного управління справами, Комунального підприємства "Генеральна дирекція Київської міської ради з обслуговування іноземних представництв" та будинку відпочинку "Межигір'я" про визнання недійсним договору оренди  № 9/2000 від 1 лютого 2000 року щодо користування корпусом 21 будинку відпочинку "Пуща-Водиця", розташованого в с.Межигір'я Вишгородського району Київської області, укладеного між будинком відпочинку "Пуща-Водиця" та Генеральною дирекцією Київської міської державної адміністрації з обслуговування іноземних представництв.

Крім того, заявник стверджує, що йому стало відомо, що відповідач за первісним позовом у справі №36/145-17/354 в односторонньому порядку змінив умови п. 2 додаткової угоди  №1 від 15 вересня 2000 року до договору оренди №9/2000 від 26 січня 2000 року і неправомірно розпочав та доручив реконструкцію об'єкта, без будь-якого узгодження його характеру і обсягів з Орендодавцем. Внаслідок чого відповідач за первісним позовом, з порушенням умов договору оренди, своїми неправомірними діями після проведення відповідного тендерного засідання доручив, а позивач, будучи необізнаним про умови і законність укладення договору оренди, прийняв на себе зобов'язання по реконструкції об'єкту на підставі Договору генпідряду №112/01 від 12 квітня 2001 року та проектних рішень замовника, що в подальшому спричинило ТОВ "Акме-плюс" значних матеріальних та моральних збитків .

На думку заявника, зазначені обставини є нововиявленими в розумінні ст. 112 ГПК України.

Статтею 112 ГПК України встановлено, що господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами, що мають істотне значення для справи і не могли бути відомі заявникові.

Таким чином, обов'язковою умовою, за наявності якої суд може визнати ту чи іншу обставину, яка була невідома заявнику та суду, ново виявленою, є наявність цієї обставини на час розгляду справи та на момент прийняття рішення у справі.

Встановлено, що обставини, на які посилається заявник, виникли після прийняття рішення у справі.

Відтак, зазначені у заяві ТОВ "Акме-плюс" обставини не можуть вважатися нововиявленими в розумінні ст.112 ГПК України,  а є новими доказами з тих підстав, що обставина, зазначена у заяві як нововиявлена, не існувала на момент вирішення спору по суті та прийняття рішення у справі.

З огляду на викладене, суди підставно відмовили у перегляді рішення за нововиявленими обставинами, оскільки факт наявності таких обставин заявником в розумінні ст. 112 ГПК України доведено не було.

Крім того, зазначена обставина не має істотного впливу на правильність вирішення спору у даній справі.

Відтак, враховуючи викладене, та беручи до уваги те, що суди повно та всебічно дослідили всі обставини справи, дали їм вірну юридичну оцінку та прийняли законні й обґрунтовані рішення, останні скасуванню чи зміні не підлягають.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117 –1119 ГПК України, Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 26 квітня 2007 року - без зміни.

Головуючий                                                                           Т. Козир

Судді                                                                               О. Кот

С. Шевчук