ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.07.07 р.
Справа № 41/189пн

Суддя господарського суду Донецької
області      Гончаров С.А.

при секретарі судового засідання
Говор О.С.

розглянув у відкритому судовому
засіданні господарського суду справу

за позовом: Прокурора м. Макіївки в
інтересах держави в особі Макіївської міської ради, м. Макіївка

до відповідача: Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1, м. Макіївка

про зобов'язання звільнити
самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0012га, розташовану по АДРЕСА_1
демонтувати кіоск, що належить відповідачу, та привести вказану ділянку у
первинний, придатний для використання за цільовим призначенням стан

При участі представників:

від позивача: Чулков Р.П. -
довіреність від 05.06.2007 року

від відповідача: не з'явились

в засіданні брали участь: прокурор
Ткаченко О.Є.

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор м. Макіївки в інтересах
держави в особі Макіївської міської ради, звернувся до господарського суду
Донецької області з позовом до Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 про
зобов'язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0012га,
розташовану по АДРЕСА_1 демонтувати кіоск, що належить відповідачу, та привести
вказану ділянку у первинний, придатний для використання за цільовим
призначенням стан.

В обґрунтування позовних вимог
прокурор посилається на те, що відповідач приступив до використання земельної
ділянки площею 0,0012 га, розташовану по АДРЕСА_1міста для встановлення кіоску
по ремонту взуття до визначення меж цієї ділянкив натурі та без отримання
документа, що свідчить про корстування нею, тобто самовільно, що
підтверджується відповідним актом обстеження. Прокурор стверджує, що
зазначеними діями відповідачем порушено ст.ст. 125, 126 Земельного Кодексу
України.

Прокурором зазначено, що
відповідача за фактом скоєння даного правопорушення було притягнуто до
адміністративної відповідальності, директору підприємства було направлено
припис та претензію з вимогою звільнити самовільно зайняту ділянку та привести
її у стан, придатний для використання за цільовим призначенням, проте,
зазначені вимоги позивача відповідачем у добровільному порядку не виконані.

Позивачем позов прокурора
підтримано.

Відповідач про день та час розгляду
справи був повідомлений належним чином, але відзиву на позовну заяву не подав,
не використав своє право на участь у судовому засіданні, представника в судове
засідання не направив. Відповідно до ст.75 ГПК України справа розглядається за
наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників сторін, суд ВСТАНОВИВ:

Відповідач, Суб'єкт підприємницької
діяльності ОСОБА_1, зареєстрований як суб'єкт підприємницької
діяльності-фізична особа виконавчим комітетом Макіївської міської ради
Донецької області 23.10.1995 року, про що видане відповідне свідоцтво.

Управлінням з контролю за
використанням та охороною земель в Донецькій області 16.11.2006 року проведено
перевірку відповідача з питання дотримання вимог земельного законодавства на
земельній ділянці поАДРЕСА_1, результати якої викладені в акті перевірки від
16.11.2006 року.

Перевіркою встановлено та в акті
перевірки зафіксовано, що на земельній ділянці пл. 0,0012 га поАДРЕСА_1
встановлено металевий кіоск по ремонту взуття. Земельна ділянка на час перевіки
використовується без правовстановлюючих документів, що є порушенням ст.ст. 125,
126 Земельного кодексу України.

Управлінням з контролю за
використанням та охороною земель в Донецькій області видано припис від
17.11.2006 № НОМЕР_1 про усунення виявлених порушень земельного законодавства,
який був вручений відповідачу, що підтверджується відповідною розпискою на
приписі.

25.01.2007 року здійснена повторна
перевірка відповідача, про що складений акт перевірки дотримання вимог
земельного законодавства, та виданий припис від 26.01.2007 року № НОМЕР_2,
відповідно до якого на час перевірки 25.01.2007 року відповідачем не виконано
припис від 17.11.2006 року щодо оформлення правовстановлюючих документів на
земельну ділянку та встановлено, що земельна ділянка використовується в
порушення ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України.

За результатами зазначених
перевірок Управлінням з контролю за використанням та охороною земель в
Донецькій області, складено протоколи про адміністративне правопорушення від
17.11.2006 року № НОМЕР_3 та від 26.01.2007 року № НОМЕР_4.  Згідно зазначених протоколів відповідач надав
пояснення, відповідно до яких зобов'язується оформити документи на земельну
ділянку.

Постановами Макіївського міського
управління земельних ресурсів про накладення адміністративного стягнення від
20.11.2006 року № НОМЕР_5 та від 27.01.2007 року № НОМЕР_6 гр. ОСОБА_1 визнано
винним у скоєнні адміністративного правопорушення та накладено на нього
адміністративні стягнення у вигляді штрафу, відповідно, в розмірах 68 грн. та
51 грн. Постанови були вручені відповідачу, що підтверджується відповідними
розписками на постановах.

На вимогу суду Управлінням з
контролю за використанням та охороною земель в Донецькій області проведено
перевірку з питання дотримання вимог земельного законодавства на земельній
ділянці станом на період розгляду спору. Відповідно до акту перевірки
відповідача від 09.07.2007 року перевіркою встановлено, що на земельній ділянці
пл. 0,0012 га поАДРЕСА_1 встановлено металевий кіоск по ремонту взуття.
Земельна ділянка використовується без правовстановлюючих документів, що є
порушенням ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України.

Основним законом, яким регулюються
земельні відносини, є Конституція України. Крім цього, земельні відносини
регулюються іншими, прийнятими відповідно до Конституції законами і
підзаконними актами, а саме законами України "Про землеустрій",
"Про державний контроль за використанням та охороною земель",
"Про місцеве самоврядування" та іншими законами, також Земельним
кодексом України, прийнятим Верховною Радою України 25.10.2001 року, який набув
чинності з 01.01.2002 року.

Відповідно до частини першої статті
13 Конституції України земля є об'єктом права власності Українського народу,
від імені якого це право здійснюють органи державної влади і органи місцевого
самоврядування в межах, визначених цією Конституцією, іншими законодавчими
актами України.

Cтаттею 2 Земельного Кодексу
України передбачено, що земельні
відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і
розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні
особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Завданням земельного законодавства
є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян,
юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та
охорони земель.

Стаття 12 Земельного кодексу
України встановлює повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі
земельних відносин. Зокрема, до їх повноважень належить: розпорядження землями
територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель
комунальної власності відповідно до цього Кодексу; організація землеустрою;
здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності;
додержання земельного та екологічного законодавства.

Підстави набуття права на землю
передбачені статтею 116 Земельного кодексу України. У цій статті врегульовані
відносини щодо набуття громадянами та юридичними особами права власності та
права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної
власності. Підставою набуття права на землю у таких випадках є рішення органів
виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах установлених цим
Кодексом повноважень.

На підставі рішень сільських,
селищних, міських рад, а в окремих випадках -районних і обласних рад, земельні
ділянки передаються у власність громадян і юридичних осіб із земель комунальної
власності шляхом відведення їх в натурі (на місцевості) та оформлення
відповідних правовстановлюючих документів.

Порядок надання у постійне
користування земельних ділянок встановлений статтею 123 Земельного кодексу
України за проектами відведення цих ділянок. Умови і строки розроблення
проектів визначаються договором після звернення зацікавленої особи з
відповідним клопотанням, до якого додаються документи, що обгрунтовують її
розмір, призначення та місце розташування.

Відповідна рада розглядає
клопотання і дає згоду на розроблення проекту відведення земельної ділянки. Цей
проект погоджується із землекористувачем, органом по земельних ресурсах,
природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органом, органами архітектури і
після одержання висновку державної землевпорядної експертизи, подається до
відповідної ради, яка його розглядає та приймає рішення про надання земельної
ділянки.

Згідно статті 125 Земельного
кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку
виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує
право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його
державної реєстрації. Лише така реєстрація надає документам легітимності.

Приступати до використання
земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання
документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації
забороняється   ( п. 3 ст. 125 Земельного
кодексу України).

Відповідно до ст.126 Земельного
кодексу України право власності на земельну ділянку і право постійного
користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми
державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Право   оренди
землі   оформляється   договором,
який реєструється відповідно до закону.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України   кожна
сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на
підставу своїх вимог та заперечень.

Судом встановлено, що спірна
земельна ділянка використовується відповідачем самовільно, з порушенням
земельного законодавства, про що свідчать акти Управління з контролю за
використанням та охороною земель в Донецькій області від 16.11.2006 року,
25.01.2007 року та від 09.07.2007 року.

Тобто, матеріалами справи
підтверджується самовільне заволодіння відповідачем спірною земельною ділянкою,
що не спирається на закон і відбувається з порушенням визначеного порядку
надання земельних ділянок, що здійснюється без відведення землі в натурі й
одержання документа, що засвідчує право на землю.

Таким чином, відповідачем заходів
щодо усунення порушень земельного законодавства не вжито.

Відповідачем не надано суду
документів, що підтверджують право відповідача на користування земельною
ділянкою площею 0,0012га, розташовану по АДРЕСА_1міста Макіївки, самостійно
земельну ділянку не звільнено.

Згідно статті 212 Земельного
кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню
власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час
незаконного користування ними. Підприємства, установи, організації та
громадяни, винні у самовільному зайнятті земель, зобов'язані самостійно (за
власний рахунок) привести ділянку до
стану, придатного для використання, відновити порушені межові знаки, знести
самовільно зведені будівлі.

Відповідно до ч.3 ст.212 цього
Кодексу повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за
рішенням суду.

Таким  чином, суд вважає позовні вимоги
обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та
керуючись ст. 13 Конституції України, ст.ст. 2, 12, 116, 123, 125, 126, 212
Земельного кодексу України, ст. 16 Закону України „Про оренду землі”, ст.ст. 1,
2, 22, 32, 33, 43, 78, 82-85 Господарського процесуального кодексу України суд,
-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Прокурора м.
Макіївки в інтересах держави в особі Макіївської міської ради до Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1, м. Макіївка про зобов'язання звільнити
самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0012га, розташовану по АДРЕСА_1
демонтувати кіоск, що належить відповідачу, та привести вказану ділянку у
первинний, придатний для використання за цільовим призначенням стан -
задовольнити.

Зобов'язати Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_7)
звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0012га, розташовану по
АДРЕСА_1 демонтувати кіоск та привести ділянку у первинний, придатний для
використання за цільовим призначенням стан.

Стягнути з Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_7)  на користь Державного бюджету України  державне
мито  в  розмірі 85 грн.

Стягнути з Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_7)  на користь Державного бюджету України  (розрахунковий рахунок № 0004 у ГУ
ДКУ у Донецькій області, МФО 834016, отримувач: , державний
бюджет м. Донецьк, Ворошиловський район; призначення платежу: код бюджетної
класифікації 22050000) витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду
справ у судах в розмірі 118 грн.

Суддя