ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

19.07.2007
Справа №2-14/7443-2007

За позовом Відкритого акціонерного товариства «Сімферопольське спеціалізоване автотранспортне підприємство – 1205», м. Сімферополь, вул.. Москальова, 92

До відповідача   Відкритого акціонерного товариства «Крименерго», м. Сімферополь, вул.. Київська,746

Про   визнання неправомірним і відміну акту від 20.04.2007. № 100957, і визнання відсутності у відповідача право вимоги оплати у розмірі 10400,32 грн. недорахованої електроенергії

Суддя Курапова З.І.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача – Поклад Н.М. , копія  дов.  від 01.07.2007.  у справі

Від відповідача – Білогуб Г.Б., копія дов. № 007 від 04.01.2004. у справі

Суть спору: Позивач звернувся до господарського суду з позовом про визнання неправомірним і відміну акту від 20.04.2007. № 100957, і визнання відсутності у відповідача право вимоги оплати у розмірі 10400,32 грн. недорахованої електроенергії  на підставі протоколу № 1273 від 27.04.2007.

Заявою від 19.07.2007. позивач  уточнив позовні вимоги та просити визнати неправомірними дії ВАТ «Крименерго», визнати недійсним рішення комісії  ВАТ «Крименерго» від 27.04.2007. про перерахунок об’єму недорахованої електроенергії в сумі 10400,32 грн., перераховану суму ВАТ «САТП-1205»  на рахунок ВАТ «Крименерго» вважати авансом в рахунок  наступних платежів за спожиту електроенергію.

Позивач свої позовні вимоги пояснює  тим, що  протокол про порушення правил користування електричною енергією від 20.04.2007. складений позивачем неправомірно та нарахування вартості недорахованої електроенергії необґрунтоване, тому що в ніч з 8 на 9 квітня 2007 р.  в механічному цеху позивача був зафіксований факт крадіжки  матеріальних цінностей, при  проникненні в цех були зломані замки та зірвана пломба шафа  обліку електроенергії, про що  позивач повідомив  інспектора енергонагляду по телефону, факт крадіжки електроенергії зі сторони позивача не зафіксований. 07.05.2007. позивач подав заяву в Залізничний РВ  СМУ ГУ МВС України в АР Крим про крадіжку інструменту та зрив пломби обліку електроенергії на лічильнику. Постановою Залізничного РВ СМУ ГУ МВС України в АР Крим від 10.05.2007.  відмовлено в порушенні кримінальної справи у зв’язку з малозначністю злочину.  У заяві  від 19.07.2007. позивач також посилається на те, що в порушення п. 3.16, 3.17 Правил користування електричною енергією ВАТ «Крименерго» належним чином не опломбував усі засоби обліку електроенергії, пломба встановлена лише на шафі обліку, але без складення акту опломбування, тоді як відповідно до п.2.1. Методики обчислення об’єму електричної енергії, вказана методика  застосовується у випадку відсутності пломб електропередавальної організації на засобах обліку електроенергії лише при наявності Акта  опломбування, складеного у порядку, встановленим ППЕЕ.

Відповідач позовні вимоги не визнав за мотивами, що відповідно до Правил користування електричної енергією  та укладеному договору  позивач несе відповідальність  за технічний стан засобів, вимоги позивача не підлягають розгляду у господарському суді, у зв’язку з чим відповідач просить  провадження у справі припинити.

Розглянув матеріали справи, заслухав доводи представників позивача та відповідача, суд -

Встановив :

20.04.2007.  в ході перевірки стану   облікових засобів позивача, ВАТ «Крименерго», діючи в особі своїх представників, встановив порушення позивачем Правил використання електричної енергією, а саме зрив пломби енергонагляду № 93328 зі шафу обліку, споживач своєчасне письмово не повідомив про порушення, про що складений акт № 100957, який позивач у первісних позовних вимогах просить визнати неправомірним  і відмінити його.

27.04.2007. комісія відповідача ухвалила рішення (протокол №1273) про проведення перерахунку об’єму  спожитої позивачем електроенергії та її вартість встановлена у сумі  10400,32 грн., вказане рішення комісії про перерахунок об’єму недорахованої електроенергії в сумі 10400,32 грн. позивач просить  визнати недійсним.

Відповідно до п.3.3. Правил користування електричною енергією, затверджених  Постановою НКРЕ 17.10.2005., зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18.11.2005. за № 133911679 (далі Правила), відповідальність за технічний стан засобів обліку несе та організація, на балансі якої вони перебувають, або організація, яка  здійснює їх експлуатацію на підставі відповідного договору.

Відповідно до п.3.16 Правил пломби електропередавальної організації мають бути встановлені на пристроях, що закривають первинні і вторинні кола живлення засобу  обліку, двері комірок трансформаторів напруги, інших пристроїв, що унеможливлюють доступ до струмоведучих частин схеми обліку.

Відповідно до п.3.17 Правил в акті про пломбування мають бути зазначені місце встановлення кожної пломби, сторона, яка її встановила, сторона, відповідальна за збереження і цілісність розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб на них.

05.07.2005. представником Сімферопольського АТП-1205 були прийняти на відповідальне зберігання пломби електропередавальної організації  № 93328 на шафі  обліку, № 93357 на вхідному рубильнику та дві пломби держстандарту, що підтверджується  наряд – завданням № Г -14189.

Форма акту опломбування  засобів обліку нормативними актами не встановлена, тому  встановлення пломб на підставі наряд – завдання  не суперечить вимогам п.3.17 Правил.

Пломби прийняв на відповідальне зберігання  представник позивача – САТП-1205 Цвигун І.М.

Доводи позивача, що зрив пломби  нібито  відбувся  при  крадіжки матеріальних цінностей   невстановленими особами, про що відповідач був повідомлений по телефону, не можуть бути прийняти до уваги, тому що відповідність за зберігання пломб несе позивач, а у випадку заподіяння йому шкоди сторонніми  особами позивач не залишений права звернутися з позовом до винної особи у встановленому законом порядку.

Відповідно до п.6.41 Правил  у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії або передавальної організації  порушень Правил або умов договору на місце виявлення порушення у присутності представника  споживача оформляється двосторонній акт порушень.

Акт порушень № 100957 від 20.04.2007. складений у відповідності до вимог Правил, підписаний з боку споживача Цвигун І.М. без будь-яких заперечень, тому вимоги позивача у первісних позовних вимогах про відміну акту необґрунтовані.

Відповідно до п.6.40 Правил на підставі акта про порушення ППЕЕ, зазначається об’їм   недорахованої  електроенергії, який  нараховується згідно з Методикою нарахування об’єму електричної енергії, недорахованої внаслідок порушення споживачем ППЕЕ», затвердженої постановою НКРЕ від 05.12.2001. № 1197.

Відповідно до п.2.1. вказаної Методики, вона застосовується у випадку відсутності  пломб електропередавальної організації на засобах обліку електроенергії в місцях, зазначених в акті про опломбування, який підписаний споживачем. Методика не застосовується у випадках своєчасного повідомлення споживачем постачальника  електричної енергії про пошкодження або зрив пломби.

Відповідно до ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Письмового повідомлення ВАТ «Крименерго»  про зрив  пломби позивач не надав, твердження позивача нібито він  повідомив електропередавальну організацію про  зрив пломби по телефону не може бути належним доказом по справі. Крім того, представник позивача при підписанні акту  № 100957 від 20.04.2007. не довів про зрив пломби внаслідок злочину сторонніх осіб і будь-яких поміток про це у акті не зробив.

При таких обставинах, вимоги позивача  про визнання недійсним рішення комісії, зазначеного у  протоколі № 1273 від 27.04.2007., необґрунтовані.

Крім того, суд зазначає наступне:

Відповідно до п.1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Згідно з ч.1 ст.4 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов’язковість яких надана Верховною Радою України.

Як вбачається з матеріалів справи та вказане вищі,  позовні вимоги заявлені про відміну акту № 100957 від 20.04.2007. і  рішення, оформленого протоколом № 1273 від 27.04.2007., яким зафіксовані порушення Правил користування електроенергією у вигляді зриву пломби.

Згідно зі ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 цього  Кодексу передбачені способи захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, ст.  20 Господарського кодексу України держава забезпечує захист прав та законних  інтересів суб’єктів господарювання та споживачів у спосіб та порядок, що визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Права та законні інтереси зазначених суб’єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб’єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб’єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб’єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов’язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій;  застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими  законом.

Таким чином, як випливає із приписів даної правової норми, права і законні інтереси суб’єктів господарювання захищаються, зокрема, шляхом визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб’єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб’єкта господарювання або споживачів. Отже, у даній правовій нормі йдеться мова про акти юридичні, волевиявлення в яких обов’язкові для виконання.

Відповідно до ст. 12 Господарського процесуального кодексу України (у редакції Закону України № 483 від 15.12.2006.), господарським судам підвідомчі: 1)  справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України, міждержавних договорів та угод віднесено до відання інших органів; 2) справи про банкрутство, 3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції; 4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством  та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов’язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Оскаржувані протокол і акт  не є актом ненормативного характеру, оскільки вони не мають обов’язкового характеру, не може рахуватися документом, який безумовно тягне певні  правові наслідки та у змісту ст.12 ГПК України не може бути розглянуто господарським судом. Позивач не позбавлений  можливості захищати свої інтереси у іншому способі, у тому числі у випадку пред’явлення до нього позову  енергопостачальної організації.

Цій же думки підтримується Вищий господарський суд України у Постанові від 25.10.2005. у  справі № 2-64771-2005.

При зазначених обставинах, провадження по справі у частині визнання неправомірними дії ВАТ «Крименерго» по складенню спірних акта та рішення комісії та визнання акту та рішення недійсними   підлягає припиненню на підставі п.1 ст.80 ГПК України.

Що стосується вимог позивача вважати авансом перераховану позивачем суму в рахунок наступних платежів за спожиту електроенергію, то вказані вимоги задоволенню не підлягають, тому що, по-перше, позивачем не зазначена сума, яка перерахована їм по акту порушення Правил.

По-друге, як вказано вищі, ст.16 ЦК України та ст.. 20 ГК України встановлені способи  захисту цивільних  прав та інтересів. Чинним законодавством не передбачений  спосіб захисту цивільних прав як «вважати авансом перераховану суму в рахунок наступних платежів за спожиту електроенергію».

По – треті, позивач не зазначив норму права, на підставі якої він вважає необґрунтованим одержання відповідачем будь-якої суми перерахованих позивачем коштів.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно у себе за рахунок іншій особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов’язана повернути потерпілому це майно. Положення цієї статті застосовується також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов’язанні.

Однією з необхідних умов застосування зобов’язання про повернення безпідставно набутого майна є відсутність правової підстави для  придбання, або придбання за підставою, яка  згодом відпала.

Доказів перерахування будь-якої суми та безпідставність її одержання відповідачем, позивач не довів.

З огляду на викладене, керуючись ст. 49, 80, 82, 84 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШІВ:

1.          У частині вимог вважати авансом перераховану суму в рахунок наступних платежів за спожиту електроенергію відмовити.

2.          В інший частині позову провадження у справі припинити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Курапова З.І.