ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

26.04.07                                                                                           Справа  № 1/1306-10/400

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

Головуючого судді                                     Кравчук Н.М.

суддя                                                             Гнатюк Г.М.

суддя                                                             Мирутенко О.Л.

розглянув апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства „ Укрбудвод”  в особі Львівського спеціалізованого управління „ Бурвод” № 584 № 26/0207 від 26.02.2007 р.

на рішення господарського суду Львівської області від 14.02.2007 р.

у справі № 1/1306-10/400

за  позовною заявою Прокурора Галицького району в інтересах держави в особі

Львівської міської ради , Управління комунального майна

до відповідача відкритого акціонерного товариства „ Укрбудвод”  в особі Львівського спеціалізованого управління „ Бурвод”

про  виселення з приміщення,

з участю представників:

від позивача: Ваверчак Б.П. представник ( довіреність в справі);

від відповідача : Чорній М.В. представник ( довіреність в справі);

від прокуратури : не з`явився;

Права та обов’язки сторін передбачені ст.ст. 22, 28 ГПК України роз’яснено, заяви про відвід суддів не поступали, клопотання про технічну фіксацію судового процесу не надходили.

В С Т А Н О В И В :

рішенням господарського суду Львівської області від 14.02.2007 року у справі № 1/1306-10/400 задоволено позов Прокурора Галицького району в інтересах держави в особі Львівської міської ради , Управління комунального майна до відкритого акціонерного товариства „ Укрбудвод”  в особі Львівського спеціалізованого управління „ Бурвод” про виселення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу та доповнення до неї, в якій скаржник зазначає, що судом грубо порушено норми матеріального права, неповно з’ясовано обставини, що мають значення для справи та висновки, викладені в ньому, не відповідають обставинам справи, просить рішення скасувати повністю та прийняти нове, яким в позові відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує на те, що договірні  відносини продовжувались, оскільки відповідач продовжував вчиняти дії на переукладення договору, які були прийняті позивачем.

Крім того, скаржник, покликаючись ч. 2 ст. 17 Закону України „Про оренду державного та комунального майна", та вказуючи на відсутність заяви Управління комунального майна Львівської міської ради про припинення або зміну умов договору оренди, стверджує, що договір оренди  є продовженим на термін та на умовах визначених в ньому. Свідченням пролонгації договору оренди, на думку скаржника, є також те, що скаржник по даний час користується орендованими приміщеннями, при цьому належним чином сплачуючи орендну плату по виставлених рахунках.

Прокуратура  Галицького району м. Львова відзиву на апеляційну скаргу не подала, явку повноважного представника не забезпечила, хоча належним чином була повідомлена про час та місце судового розгляду, а тому колегія суддів вважає за можливе справу слухати за їх відсутності по наявних матеріалах в порядку ст.75 ГПК України.

Представник Управління комунального майна проти апеляційної скарги заперечив, просив залишити рішення господарського суду Львівської області без змін, а апеляційну скаргу без задоволення з підстав, наведених у відзиві на апеляційну скаргу. Зокрема, зазначив, що у відповідача припинилося право користування спірним нежитловим приміщенням,  в зв'язку із закінченням терміну договору на який його було укладено, оскільки відповідачу-орендарю було надіслано заяву-повідомлення 19.01.2006 р. за №12-151 про припинення терміну дії договору оренди, про що свідчить наявний у матеріалах справи реєстр на поштове відправлення рекомендованих листів з відбитком на ньому календарного штемпеля відділення поштового зв'язку.

Розглянувши матеріали справи, апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, Львівський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що наявні підстави для скасування оскаржуваного рішення,  та, відповідно задоволення апеляційної скарги, виходячи з  наступного

19.10.2001 року між Управлінням комунального майна  та відкритого акціонерного товариства „ Укрбудвод”  в особі Львівського спеціалізованого управління „ Бурвод” було укладено договір оренди нежитлових приміщень № Г-0343 загальною площею 211,8 м. кв., що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Фурманська 9.  По своїй  правовій природі договір містить ознаки договору оренди майна , правовідносини якого регулюються главою 25 ЦК УРСР на момент укладення та главою 58 ЦК України, та по якому сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов відповідно до вимог ст.638 ЦК України.

В пункті 4.1 Договору сторони визначили строк дії договору  до 31.12.2005 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України „Про оренду державного та комунального майна", у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах.

Судом першої інстанції встановлено, що Управлінням комунального майна було надіслано повідомлення 19.01.2006 р. за №12-151  про припинення дії договору оренди, про що свідчить  копія реєстру поштових відправлень від 20.01.2006 р. (а.с.12).

Проте, суд апеляційної інстанції вважає, що наявні в матеріалах справи копії реєстру відправленої кореспонденції та квитанції про відправку, в розумінні ст. 34 ГПК України, не можуть бути належними та допустимими доказами надсилання у встановлені ст. 17 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” строки повідомлення про припинення договору оренди, виходячи з наступного.

Пунктом 85 Правил надання послуг поштового зв’язку, затверджених Постановою № 1155 Кабінету Міністрів України від 17.08.2002 року, у разі одночасного відправляння п’яти і більше внутрішніх реєстрових поштових відправлень відправник складає список (опис) таких за формою, що встановлюється уповноваженим центральним органом виконавчої влади у галузі зв’язку.

Таку форму затверджено наказом Деркомзв’язку від 12.07.2002 року  № 139 „Про затвердження спеціалізованих форм бланків, книг, ярликів, що застосовуються у поштовому зв’язку, та технічних умов щодо їх виготовлення”.

В судовому засіданні Управління комунального майна стверджує, що Повідомлення про припинення договору оренди було надіслано рекомендованим листом, проте  без опису вкладеного.

Зважаючи на зазначене, суд не вважає належним доказом відправлення повідомлення, та що саме було вкладено у рекомендований лист, тому твердження Управління комунального майна та суду першої інстанції про надсилання саме повідомлення про припинення договору не є доведеним.

Окрім цього, як вбачається з матеріалів справи, наявна  копія реєстру поштових відправлень від 19.12.2006 р. (а.с.13), як зазначає позивач,  про повторне направлення повідомлення, хоча зробити висновок, що саме і коли направлялось відпововідачу даними реєстрами не вбачається можливим.

Тому, колегія суддів з врахуванням приписів ст.33 ГПК України, вважає недоведеним факт направлення повідомлення про припинення договірних відносин в порядку передбаченому ч. 2 ст. 17 Закону України „Про оренду державного та комунального майна".

Як вбачається з матеріалів справи,  з грудня 2005 року до березня 2007 року балансоутримувачем відповідача - Відділом житлового господарства Галицької райдержадміністрації продовжувалось виставлятись рахунки на оплату орендної плати, а відповідач  продовжував їх оплачувати. Зазначене свідчить, про те, що відділу житлового господарства Галицької адміністрації не було відомо про припинення спірного договору оренди, хоча згідно договору № Г-0343, саме ним здійснюється передача та повернення орендованого майна та на його розрахунковий рахунок перераховується орендна плата.

Не можна погодитись з твердженням позивача про те, що отримана оплата є платою за  після-договірне користуванням майном, оскільки орендна плата по своїй правовій природі і є платою за користування майном. Будь-яке користування майном після закінчення(припинення) договору оренди є збитками в розумінні ст.22 ЦК України. В той же час, в рахунках виставлених позивачем (балансоутримувачем) підставою оплати є «орендна плата». Львівський апеляційний господарський суд дослідив доручення про оплату орендної плати відповідачем з врахуванням норм ст.38,43,101 ГПК України, та зазначає, що такі факти не досліджував суд першої інстанції при  прийнятті рішення.

Слід також зазначити, що відповідачем направлялись листи  які мали на меті переукласти договір на нових умовах, в свою чергу позивач погодив порядок переукладення ( наказ №46-0 від 07.02.2006 року Управління комунального майна), проте жодних дій в подальшому не вчинив. Колегія суддів приходить висновку, що всі наведені обставини не можуть свідчити про припинення договору № Г-0343 .

Встановлення та з»ясування всіх вищенаведених обставин не було проведено з наданням оцінки поданих доказів в порядку ст.43 ГПК України, що призвело до прийняття неправильного рішення.

У відповідності до положень ст. 764 ЦК України, якщо наймач продовжує користуватись  майном після закінчення строку договору найму (оренди), то, за відсутності заперечень наймодавця, договір вважається продовженим на строк, який був раніше встановлений договором. Аналогічна норма передбачена Законом України «Про оренду державного та комунального майна».

Таким чином, Львівський апеляційний господарський суд вважає, що договір оренди № Г-0343 від 19.01.2001 року є продовжений до 31.12.2009 р., тому відкрите акціонерне товариство „ Укрбудвод”  в особі Львівського спеціалізованого управління „ Бурвод” користується  спірним майном правомірно.

Не можуть бути враховані зауваження позивача про неналежне виконання умов договору відповідачем, оскільки такі факти виходять за межі оцінки доказів, які є належними при  розгляді справи про виселення з приміщення.

За таких обставин,  Управління комунального майна не має правових підстав для виселення з приміщень відповідача на підставі статей 399 ЦК України та ст. 48 Закону України „Про власність”, тому в задоволенні  позовних  вимог слід відмовити, оскільки позивачем не доведено належним чином обґрунтованості та правомірністі своїх вимог.

Керуючись ст. ст.99, 101, 103, 104, 105,  ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.  Апеляційну скаргу задоволити.

2.  Рішення господарську суду Львівської області від 14.02.2007 р. у справі

1/1306-10/400 скасувати повністю.

3.  Прийняти нове рішення. В позові відмовити.

4. Стягнути з Управління комунального майна Львівської міської ради на користь відкритого акціонерного товариства „ Укрбудвод”  в особі Львівського спеціалізованого управління „ Бурвод”, м.Львів  42,50 грн. державного мита за розгляд справи в суді апеляційної інстанції. На виконання постанови місцевому господарському суду видати наказ в порядку ст.116 ГПК України.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена

у касаційному порядку.

6.  Справу передати до місцевого господарського суду Львівської області.

Головуючий суддя                                                            Кравчук Н.М.

суддя                                                                                 Гнатюк Г.М

суддя                                                                                 Мирутенко О.Л.