ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26 липня 2007 р.

№
2-26/14480.1-06

Вищий
господарський суд України у складі колегії
суддів:

Головуючого
суддів:

Кочерової Н.О. Рибака В.В.
Черкащенка М.М.

розглянув  касаційну скаргу

ОСОБА_1

на постанову

від 02.04.2007 Севастопольського
апеляційного господарського суду

у справі

№ 2-26/14480.1-2006
господарського суду Автономної Республіки Крим

за позовом

товариства з обмеженою
відповідальністю “Теркхолдінг”

до
3-тя особа

товариства з обмеженою
відповідальністю “Промхолдінг” ОСОБА_1

про
за зустрічним  позовом

визнання права власності  визнання права власності

за участю
представників сторін:

від позивача
не з'явилися

від відповідача   не з'явилися

від третьої особи ОСОБА_2
дов. від 16.02.2006

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2004 року товариство з
обмеженою відповідальністю “Теркхолдінг” пред'явило в суді позов до товариства
з обмеженою відповідальністю “Промхолдінг” про
визнання права власності на двоповерховий корпус кліматопавільйону на 40
місць, який введений в експлуатацію санаторієм “Райдуга” у 1978р. згідно акту
приймання в експлуатацію від 30.10.1978р. та затвердженого рішенням Ялтинського
міськвиконкому № 511 від 20.12.1978р., розташований за адресою: м. Алупка, вул.
Леніна, 9, а також зобов'язати відповідача повернути по акту приймання-передачі
позивачу спірний корпус.

В подальшому позивач доповнив
позовні вимоги і просив визнати право власності на будинок з приміщеннями
площею 430 кв.м. літера “З”, розташований за адресою: м. Алупка, вул. Леніна,
9, насип бетоновану площею 250 кв.м., обмежену будинком літера “З”, підпорними
стінами №№ 43, 44, 45, 48, сходами 42.

В обґрунтування позовних вимог
зазначало, що спірне майно яке передано у якості установчого внеску  до статутного фонду товариства з обмеженою
відповідальністю “Промхолдінг” підлягає поверненню у зв'язку з тим, що воно
простоює та старіє, що тягне за собою ускладнення в залученні інвестицій.

В травні 2004 року товариство з
обмеженою відповідальністю “Промхолдінг” подало до суду зустрічний позов про
визнання права власності на двоповерховий корпус кліматопавільйону на 40 місць,
двоповерховий будинок з приміщеннями загальною площею 430 кв.м. літера “З”,
розташований за адресою: м. Алупка, вул. Леніна, 9, насип бетоновану площею 250
кв.м., обмежену будинком літера “З”, підпорними стінами №№ 43, 44, 45, 48,
сходами 42.

В обґрунтування зустрічного позов
зазначало, що 04.12.02 шляхом об'єднання майна ТОВ “Теркхолдінг” та АТЗТ
“Пента” створено ТОВ “Промхолдінг” якому за накладними №№ 13-ТХ/1, 14-ТХ/1
від  03.12.02 на загальну суму 6824000
грн. передано спірний будинок за адресою м. Алупка, вул. Леніна, 9 для здійснення
його господарської діяльності. П.3 Установчого договору передбачено, що майно
товариства складають основні фонди і оборотні засоби, а також інші цінності які
належать йому на праві власності, вартість яких відображається у самостійному
балансі товариства. Статтею 12 Закону України “Про господарські товариства”
закріплено, що товариство є власником майна яке передано йому засновниками.

Рішенням господарського суду
Автономної Республіки Крим від 08.06.2004 в первісному позові відмовлено.

Зустрічний позов задоволено.

Визнано право власності на слідуючи
об'єкти: двоповерховий будинок корпусу № 3 (кліматопавільйон); двоповерховий
будинок з приміщеннями площею 430 кв.м. літера “З”; насип бетоновану, яка є
невід'ємною частиною будинку площею 250 кв.м., товщиною 3-6 м, обмежену
будинком З, підпорними стінами №№ 43, 44, 45, 48, сходами № 42, відкосом
насипним, які розташовані за адресою: м. Алупка, вул. Леніна, 9 за товариством
з обмеженою відповідальністю “Промхолдінг”.

Відмовляючи в первісному позові,
господарський суд виходив з його необґрунтованості.

Задовольняючи зустрічний позов і
визнаючи за товариством з обмеженою відповідальністю “Промхолдінг” право
власності на спірний об'єкт нерухомості, господарський суд виходив з того, що
установчі документи ТОВ “Промхолдінг” в установленому законом порядку ніким не
визнані недійсними. ТОВ “Теркхолдінг” зі складу засновників  ТОВ “Промхолдінг” в установленому законом
порядку не виходило. Рішення зборів засновників ТОВ “Промхолдінг” про
повернення майна, внесеного до статутного фонду у якості засновницького внеску
ТОВ “Теркхолдінг” не приймалось.

В липні 2006 року ОСОБА_1
звернулась до касаційної інстанції зі скаргою, посилаючись на те, господарський
суд Автономної республік Крим прийняв рішення яким  порушені права і законні інтереси скаржника.

Постановою Вищого господарського
суду України від 17.08.2006 касаційну
скаргу  фізичної особи ОСОБА_1
задоволено, рішення скасовано, справу направлено на новий розгляд.

Постанова мотивована тим, що судом
першої інстанції не були досліджені питання щодо належного власника майна -ЗАТ
"Фірма "Текстильеластотехніка", яка в подальшому за договором
купівлі-продажу від 16.02.2004, посвідченого приватним нотаріусом Ялтинського
міського нотаріального округу ОСОБА_3 за НОМЕР_1, продало спірне майно фізичній
особі ОСОБА_1.

Ухвалою господарського суду
Автономної Республіки Крим від 13.09.2006 до участі у справі була залучена у
якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору фізична
особа ОСОБА_1.

Ухвалою господарського суду
Автономної Республіки Крим від 10.10.2006 (суддя Проніна О.Л.) на підставі п.1
ст. 80 ГПК України припинено провадження у справі, оскільки відповідно до ст.1
ГПК України сторонами у господарському процесі можуть бути юридичні та фізичні
особи - підприємці, які у встановленому законом порядку набули статусу суб'єкта
господарювання, а залучення до справи громадянки ОСОБА_1 фактично унеможливлює
розгляд справи за нормами Господарського процесуального кодексу України у
порядку господарського судочинства.

Постановою Севастопольського
апеляційного господарського суду від 02.04.2007 (судді: Щепанська О.А.
-головуючий, Плут В.М., Прокопанич Г.К.) ухвалу скасовано.

Скасовуючи ухвалу господарського
суду, апеляційний господарський суд зазначав, що залучення до участі у справі
третьої особи, як фізична особа, не впливає на підвідомчість спору
господарському суду, отже участь у справі ОСОБА_1 ніяк не може вплинути на
неможливість розгляду справи.

В касаційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати постанову апеляційного господарського суду і залишити в силі ухвалу
господарського суду, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Заслухавши пояснення представника
третьої особи, перевіривши повноту встановлених судом обставин справи та їх
юридичну оцінку, Вищий господарський суд України вважає, що касаційна скарга
підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Статтею 21 Господарського
процесуального кодексу України передбачено, що сторонами в судовому процесі
-позивачами і відповідачами можуть бути підприємства та організації, зазначені
у ст. 1 цього Кодексу. Позивачами є підприємства та організації, що подали
позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного
права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є підприємства та
організації, яким пред'явлено позовну вимогу.

Враховуючи останні зміни, внесені
до Господарського процесуального кодексу України згідно з Законом України №
483-V від 15.12.06 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України
щодо визначення підсудності справ з питань приватизації та з корпоративних
спорів" зі змісту ст.ст. 1, 12 ГПК України випливає, що фізична особа як
позивач або відповідач може приймати участь у господарських справах:

що виникли у спорах, пов'язаних із
здійсненням фізичною особою -СПД підприємницької діяльності;

що виникли з корпоративних відносин
у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником,
акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками
(засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із
створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства.

Розглянута справа, не є справою, що
виникла з корпоративних відносин, і не пов'язана із здійсненням фізичною особою
підприємницької діяльності.

Скасовуючи рішення господарського
суду та направляючи справу на новий розгляд, Вищий господарський суд України,
враховуючи  п. 1 ст. 24 Цивільного
процесуального кодексу України, відповідно до якого судам підвідомчі цивільні
справи по спорах, що виникають з цивільних, сімейних, трудових і кооперативних
відносин, якщо хоча однією з сторін є громадянин, зазначив, що якщо
господарським судом буде встановлено, що право фізичної особи ОСОБА_1 порушено,
суду необхідно, враховуючи ст.1 і ст.21 Господарського процесуального кодексу України
вирішити питання щодо підвідомчості даного спору господарському суду.

Суд першої інстанції, враховуючи
вказівки Вищого господарського суду України, прийшов до правильного висновку,
що спір не підлягає вирішенню в господарських судах України і припинив
провадження у справі з посиланням на п.1 ст.80 Господарського процесуального
кодексу України, оскільки даний спір стосується прав фізичної особи власника
майна.

Приймаючи до уваги викладене,
колегія суддів вважає, що постанова прийнята з порушенням норм чинного
законодавства у зв'язку з чим підлягає скасуванню, а ухвала залишенню без
зміни.

Керуючись ст.ст. 1115,
1117, 1119 - 11111, 11113
Господарського процесуального кодексу України,
Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Постанову Севастопольського
апеляційного господарського суду  від
02.04.2007 скасувати, ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим від
10.10.2006 у справі № 2-26/14480.1-2006 залишити без змін.

Головуючий                                                                          Н.Кочерова

Судді:
В.Рибак

М.Черкащенко