ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2007 р.
№ 2/431

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

Л. І.  Рогач – головуючої,
Н.О. Волковицької,
Т. Г. Гоголь

за участю представників:

позивача

позивача
не з’явились (про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином)
Святина В.А., дов. від 16.07.07р. № 7

відповідача

прокурора
Бурлака О.С., дов. від 16.05.07р. № 132

не з’явились (про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином)

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційне подання
Заступника прокурора Дарницького району міста Києва

на постанову
Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.04.2007 року

у справі
№ 2/431 господарського суду Кіровоградської області

за позовом
Прокурора Дарницького району міста Києва в інтересах держави  в особі Міністерства аграрної політики України,
Корпорації "Українська універсальна агропромислова біржа"

до
Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Нива"

про
стягнення 392938,48грн. та зобов'язання виконати певні дії

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Дарницького району міста Києва звернувся до господарського суду з позовом в інтересах держави  в особі Міністерства аграрної політики України, Корпорації "Українська універсальна агропромислова біржа" до Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Нива" про стягнення 392938,48грн. заборгованості за одержану техніку та про зобов'язання передати комбайн, посилаючись на порушення  відповідачем зобов’язань, що виникли на підставі договорів поставки зернозбиральної техніки фірми "Джон Дір", та статті 526, 530, 806 Цивільного кодексу України, статтю 36-1 Закону України "Про прокуратуру".

Корпорація "Українська універсальна агропромислова біржа" та прокуратура просили поновити строки звернення за судовим захистом порушеного права з мотивів вчинення відповідачем дій, що свідчать про визнання боргу та переривають перебіг позовної давності, а також у зв'язку з необхідністю захисту економічних інтересів держави.

Заявами від 20.12.2006р. та від 10.01.07р. прокурор та корпорація "Українська універсальна агропромислова біржа" збільшили позовні вимоги, включивши до них зобов'язання відповідача повернути, крім комбайна, навісне обладнання до нього: жатку зернову, жатку кукурудзяну, приставку для збирання соняшника.

Відповідач заперечив позовні вимоги, вказавши на відсутність підстав для звернення прокурора з даним позовом, та заявив про застосування позовної давності щодо стягнення заборгованості.

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 15.01.2007р. (суддя Деревінська Л.В.) у задоволенні позову відмовлено повністю за статтями 261, 267, 318 Цивільного кодексу України, статтями 71, 80 Цивільного кодексу Української РСР на підставі звернення з позовом за межами встановленої позовної давності та відсутності підстав для поновлення пропущеного строку.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.04.2007р. (судді: Ясир Л.О., –головуючий, Герасименко І.М., Прудніков В.В.)  рішення місцевого господарського суду залишено без змін з огляду на його відповідність обставинам справи та чинному законодавству; доводи апеляційного подання відхилено, як такі, що не спростовують висновків місцевого суду.

Не погоджуючись з судовими рішеннями, заступник прокурора Дарницького району звернувся з до Вищого господарського суду України з касаційним поданням, в якому просить скасувати постанову апеляційної інстанції та рішення господарського суду першої інстанції, прийняти нове рішення про задоволення позову у повному обсязі. Касаційне подання вмотивовано доводами про недодержання вимог щодо повного та всебічного з'ясування обставин справи в частині визначення суми заборгованості за кожним з договорів, неправильне застосування судами норм матеріального права, що визначають порядок перебігу позовної давності, неврахування дій, що свідчать про визнання боргу та переривають перебіг позовної давності.

Також прокуратурою подано доповнення до касаційного подання, в якому зазначено про порушення судами приписів статей 4-2, 22, 43, 84, 105 Господарського процесуального кодексу України, статті 80 Цивільного кодексу України, оскільки суди, в порушення принципів рівності сторін, повного, всебічного та об'єктивного дослідження обставин справи, не розглянули клопотання позивача (прокуратури) про поновлення позовної давності для судового захисту порушеного права, не надали жодної оцінки з приводу поважності причин пропуску нею позовної давності.

Позивач Корпорація "Українська універсальна агропромислова біржа" підтримав доводи касаційного подання; подав клопотання про поновлення позовної давності за позовними вимогами.

Позивач Міністерство аграрної політики України письмового відзиву на касаційне подання не надав; не скористався правом на участь представника в судовому засіданні.

Відповідач відзив на касаційне подання не надав; усно в судовому засіданні відхилив його доводи з мотивів законності судових рішень.

Заслухавши доповідь судді –доповідача, пояснення представників сторін, присутніх у судовому засіданні, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в судових рішеннях, колегія суддів вважає, що касаційне подання підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, предметом спору є належність та ступінь виконання відповідачем його зобов'язань перед Корпорацією "Українська універсальна агропромислова біржа" за договорами № 58 від 28.08.1996р. та 22.04.1997р. про поставку зернозбиральної техніки "Джон Дір" на умовах розстрочки платежу та поставки до державних ресурсів продовольчого зерна в рахунок державного замовлення, як плати за одержану техніку, за ціною 115 доларів США за тону пшениці третього класу.

Місцевим господарським судом встановлено, що дані договори укладені згідно Постанови Кабінету Міністрів України  "Про забезпечення сільського господарства зернозбиральною технікою" № 166 від 07.02.1996р. та затвердженого та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.06.1996р. за № 302/ 1327 "Порядку передачі сільськогосподарським виробникам та іншим суб'єктам господарювання зернозбиральних комбайнів "Джон Дір", проведення розрахунків за отриману ними техніку та поставку до державного резерву сільськогосподарської продукції" (втратив чинність 10.09.1997р. на підставі Наказу Мінсільгосппроду від 22.08.10997р. № 14/185/56), якими визначено Корпорацію "Українська універсальна агропромислова біржа"  державним агентом по поставці зернозбиральних комбайнів, та умови, на яких здійснюється закупівля комбайнів під державні гарантії та їх передача сільськогосподарським виробникам.

Також судом встановлено, що на виконання вказаних договорів відповідач, як правонаступник колективного сільськогосподарського підприємства "Нива", одержав зернозбиральну техніку: відповідно 28.08.1996р. комбайн М-9500 на суму 123548 дол. США, жатку для кукурудзи вартістю 27766 дол. США, всього на суму 151314 дол. США; також 23.04.1997р. відповідач одержав жатку для зернових вартістю 16073 дол. США та приставку для соняшника вартістю 12780 дол. США, запасні частини, що входять у вартість  техніки, всього на суму 28853 дол. США.

Відповідно до умов Порядку передачі сільськогосподарським виробникам та іншим суб'єктам господарювання зернозбиральних комбайнів "Джон Дір", власником техніки після її  передачі є одержувач   цієї техніки.

Договором від 28.08.1996р. передбачено, що відповідач проводить розрахунки з корпорацією за отриману техніку, за обслуговування кредиту шляхом поставки протягом шести років на хлібоприймальне підприємство 1835 тонн продовольчого зерна пшениці ІІІ класу з наведеного у рішенні розрахунку; остаточний термін розрахунків –до 01.10.2001р.

Договором від 22.04.1997р. передбачено, що відповідач проводить розрахунки з бюджетом за  отриману техніку, відшкодування відсотків та всіх витрат по обслуговуванню кредитів шляхом поставки до державних ресурсів у рахунок державного замовлення зерна, а також власними коштами чи коштами від реалізації продовольчого зерна на відповідні рахунки державного бюджету згідно з наведеним у рішенні розрахунком; остаточний термін розрахунків –до 01.10.2001р.

Також судом першої інстанції встановлено, що накладними, довіреностями, актами приймання-передачі сільськогосподарської техніки підтверджено отримання відповідачем комбайнів, жаток та запчастин на загальну суму 239856 дол. США, оплату за які здійснено частково, з огляду на що своєчасно не виконано зобов'язання відповідача на суму, що відповідає 77809,6 дол. США.; перебіг строку для звернення з позовом до суду про стягнення заборгованості розпочався після 01.10.2001р.; перебіг строку для звернення за судовим захистом щодо повернення переданої техніки відповідно до Постанови Кабінету Міністрів від 20.03.1997р. № 234  розпочався після 01.04.2002р.

Встановивши наявність порушеного права, місцевий господарський суд визначив, що, відповідно до пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, статей 261 та 264 Цивільного кодексу України, статей 71 та 80 Цивільного кодексу Української РСР, закінчився передбачений законодавством строк для судового захисту порушеного права, оскільки даний позов подано до суду у листопаді 2006р., а відповідач заявив про застосування позовної давності, та відмовив у задоволенні клопотання позивача-2 (корпорації "Українська аграрна Агропромислова Біржа")  про його поновлення з огляду на відсутність поважних причин пропуску.

Висновки місцевого суду були визнані обґрунтованими та законними апеляційним господарським судом.

Однак судова колегія вважає, що з постанова апеляційної інстанції та рішення місцевого суду не відповідають приписам статей 84 та 105 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до положень вище вказаних статей рішення місцевого та постанова апеляційного суду повинні доводи, за якими суд відхилив клопотання та доводи сторін.

З матеріалів справи вбачається, що, встановивши наявність порушеного права, суд відмовив у його захисті, застосувавши наслідки звернення до суду за межами позовної давності.

Судова колегія погоджується з встановленими судами попередніх інстанцій обставинами справи та з висновками судів про відсутність підстав для застосування приписів статті 264 Цивільного кодексу України про переривання перебігу позовної давності за встановлених обставин.

Водночас, порушене право підлягає захисту, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності.

Позовна заява у даній справі подана Заступником прокурора Дарницького району міста Києва та містить клопотання про поновлення позовної давності з огляду на поважність причин її пропуску.

Однак всупереч положенням Господарського процесуального кодексу України судове рішення у даній справі не містить висновку щодо даного клопотання, його обґрунтованості, поважності причин пропуску  позовної давності особою, що подала позов, що є порушенням принципу рівності учасників судового процесу та істотно впливає на законність прийнятого рішення; при перегляді справи в суді апеляційної інстанції вказане порушення не враховано.

Відповідно до роз’яснень, що викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 р. № 11 “Про судове рішення” зі змінами та доповненнями, рішення є законним  тоді,  коли  суд,  виконавши  всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини,  вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і   правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Оскаржувані судові рішення вказаним вимогам не відповідають з вище зазначених підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 1117  Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі фактичних встановлених обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені      у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Таким чином клопотання позивача про поновлення позовної давності судом касаційної інстанції відхиляється.

З огляду на межі повноважень касаційної інстанції, визначені статтею 1117 Господарського процесуального кодексу України, постанова апеляційної інстанції та рішення господарського суду підлягають скасуванню, а справа -  направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи, господарському суду слід врахувати вищенаведене, та вирішити спір у відповідності до вимог чинного законодавства.

Керуючись статтями 43, 1117, пунктом 3 статті 1119, статтями 11110, 11111, 11112 Господарського  процесуального кодексу України,  Вищий  господарський  суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційне подання Заступника прокурора Дарницького району міста Києва задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.04.2007 року у справі № 2/431 господарського суду Кіровоградської області та рішення господарського суду Кіровоградської області від 15.01.2007р. скасувати.

Справу направити на новий розгляд до господарського суду Кіровоградської області.

Головуючий                                                                                  Л. Рогач

Судді:                                                                                             Н. Волковицька

Т. Гоголь