ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

19.09.07                                                                                           Справа  № 4/812-8/77(4/1635-11/221(4/2789-20/411)

Львівський апеляційний господарський суд,  в складі колегії:

головуючого-судді:                    Бойко С.М.,

суддів:                                          Бонк Т.Б.,

Марко Р.І.,

при секретарі Чаплик І.Д.,

з участю представників:

від скаржника (відповідача) –  не з”явився,

позивача –    з”явився,

розглянув апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фреш», м.Львів

на рішення    господарського суду Львівської області від 19-22.06.2007 року, суддя Гутьєва В.В.,   у справі    № 4/812-8/77(4/1635-11/221 (4/2789-20/411)

за позовом  товариства з обмеженою відповідальністю «Орімі Трейд Лтд», м.Київ

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Фреш», м.Львів

про   стягнення 99600 грн.,

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського  суду Львівської області від 19-22.06.2007 року позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Орімі Трейд Лтд»задоволені в частині стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Фреш»97646,58 грн. заборгованості, що становить вартість поставленого товару згідно накладних та частину 3% річних, нарахованих позивачем на суму простроченої заборгованості.

Рішення суду мотивоване тим, що доказів оплати поставленого товару відповідач суду не надав, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

В частині позовних вимог про стягнення з відповідача 164,42 грн. трьох відсотків річних в позові відмовлено, оскільки позивачем неправомірно нараховано ці відсотки на суму простроченої заборгованості з 17.11.2005 року.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення  суду першої інстанції частково скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити, в зв”язку з неповним з»ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, апелюючи тим, що судом не досліджено та не встановлено  відповідно до вказівок у постановах Вищого господарського суду України по даній справі та згідно вимог ст.530 ЦК України дату, після якої у відповідача виник обов»язок по оплаті поставленого за накладними №5-006620 від 2 серпня 2005 року, №5-007154 від 16 серпня 2005 року, №5-007464 від 25 серпня 2005 року товару. При цьому скаржник зазначає, що судом безпідставно взято до уваги надіслану відповідачу претензію 10.11.2005 р. як вимогу про погашення спірного боргу, оскільки дана претензія стосувалася боргу, який виник за договором купівлі-продажу  №129/р від 17.07.2002 року, а не спірного боргу, який виник за поставлений товар за накладними №5-006620 від 2 серпня 2005 року, №5-007154 від 16 серпня 2005 року, №5-007464 від 25 серпня 2005 року.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить в її задоволенні відмовити, мотивуючи тим, що строк настання терміну оплати встановлено, а розмір боргу підтверджується підписаним між сторонами актом звірки розрахунків.

В судове засідання представник скаржника не з"явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому суд розцінює його неявку як без поважних причин та вважає за можливе  розгляд справи провести без участі представника відповідача за наявних в справі документів про права і обов”язки сторін.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши та оцінивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що позивач поставив відповідачу товар за накладними №5-006620 від 2 серпня 2005 року на суму 85183,52 грн, №5-007154 від 16 серпня 2005 року на суму 35140,14 грн., №5-007464 від 25 серпня 2005 року на суму 45213,44 грн.  та на підставі довіреностей ЯКЖ № 605112 від 2 серпня 2005 року, ЯКЖ № 605126 від 17 серпня 2005 року, ЯКЖ № 120866 від 13 вересня 2005 року, всього на суму 165537,10 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.08.2005 р. відповідачем проведено часткову оплату товару, отриманого за накладною №5-006620 на суму 17000 грн., що підтверджується копією банківської виписки (а.с.32, т.2), а згідно з накладною №5-00295 від 27.09.2005 р.(а.с.22-27, т.2) відповідач повернув позивачу товар на суму  53148,48 грн..

Таким чином, сума основного боргу, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 95388,62 грн., що додатково підтверджується актом звірки між повноважними представниками сторін, підписи яких засвідчені печатками.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов»язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, згідно з якою якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. У разі, якщо строк виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати   такий   обов'язок  у   семиденний   строк   від  дня   пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ч.2 ст.530).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем направлено на адресу відповідача претензію №07-323 від 04.10.2005 року про погашення спірної суми боргу, яка відповідачем отримана 10.11.2005 року (отримав за довіреністю Шелемей), що підтверджується повідомленням про вручення (а.с.98, т.1). Додаткова вимога про оплату спірного боргу направлена відповідачу також і 31.08.2006р., що підтверджується листом Північного вузлу  поштового зв»язку №563 від 27.10.2006 року (а.с.99, т.1).

Відповідач доказів погашення основного боргу не подав, а тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача суми боргу за поставлений товар в розмірі 95388,62 грн..

Покликання скаржника на те, що в претензії №07-323 від 04.10.2005 року позивачем не було поставлено вимогу про погашення спірної суми боргу, а тому і відсутня підстава у відповідача для його сплати згідно ст.530 ЦК України, судом до уваги не приймається, оскільки спростовується змістом вказаної претензії, наявної в матеріалах справи. Претензії іншого змісту від позивача відповідачем не подано.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов”язання, на вимогу кредитора зобов”язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач у змінах та уточненні до позовної заяви подав розрахунок 3 % річних за період з 17.11.2005 р. до 01.09.2006 р. на суму 2422,38 грн. Проте, враховуючи, що прострочення виконання зобов’язання наступило з 18.11.2005 р. місцевим судом підставно стягнуто з відповідача на користь позивача суму 3 % річних за період з 18.11.2005 р. до 01.09.2006 р. (288 днів) в розмірі 2257,96 грн., а в стягненні суми 3 % річних в розмірі 164,42 грн. відмовлено, оскільки позивачем неправомірно нараховано три відсотки річних  за період 17.11.2005 року.

З вищенаведеного доводи скаржника про скасування рішення місцевого суду є безпідставними.

Рішення місцевого суду прийняте у відповідності з вимогами  діючого законодавства, а тому підстав для його скасування апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд,

постановив:

рішення господарського суду Львівської області від 19-22.06.2007 року в справі за номером  4/812-8/77(4/1635-11/221 (4/2789-20/411) залишити без змін, а апеляційну скаргу  товариства з обмеженою відповідальністю «Фреш» –без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи  повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий -суддя:                                   С.М.Бойко

Судді:                                                            Т.Б.Бонк

Р.І.Марко