КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2007                                                                                           № 34/195-31/338

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Моторного О.А.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Федоровська І.О.

від відповідача -Арсланов І.В.

від третьої особи-не з’явився

від прокуратури –Попенко О.С.,

арбітражний керуючий – Кіцул С.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Української аграрної біржі

на рішення Господарського суду м.Києва від 06.10.2006

у справі № 34/195-31/338

за позовом                               Української аграрної біржі

до                                                   Акціонерного товариства "Донателла"

третя особа відповідача           ЗАТ "Машинно-технологічна компанія "Кагарлик"

третя особа позивача

про                                                  стягнення 27646029,07 грн.

за участю          Генеральної прокуратури України

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.10.2006 у позові відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням позивач подав апеляційну скаргу до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення скасувати та прийняти нове рішення яким в позовні вимоги задовольнити. Також позивач в апеляційній скарзі посилається на те, що судом першої інстанції порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення Господарського суду міста Києва від 06.10.2006 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Апеляційна інстанція переглядає справу відповідно до ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд у процесі перегляду справи за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв’язаний з доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, апеляційний господарський суд прийшов до наступного.

25.07.1997 між Українською аграрною біржею як орендодавцем та ЗАТ “МТК “Кагарлик” як орендарем було укладено контракт фінансового лізингу №40, за яким третя особа приймає від позивача у користування сільськогосподарську техніку на умовах, за кількістю та ціною, що визначаються договором.

Вартість контракту становить 5 562 707, 80 доларів США, у тому числі 20 комбайнів вартістю 3 878 187, 80 доларів США та лізингові проценти, але контрактом передбачено, що техніка передається у власність орендаря тільки після сплати всієї обумовленої суми.

Згідно з умовами контракту термін лізингу становить 70 місяців з моменту передачі техніки ЗАТ “МТК “Кагарлик”. Як підтверджується актом прийому-передачі від 07.08.1997 Українською аграрною біржею техніку було передано.

Умовами вищевказаного контракту встановлено, що періодом внесення лізингових платежів є календарний рік, а щорічна лізингова платня складається з фіксованого річного платежу та лізингових відсотків.

10.03.2000 між Українською аграрною біржею, АК “Донателла” та ЗАТ “МТК “Кагарлик” було укладено договір поруки, який передбачає, що відповідач повністю відповідає перед позивачем за виконання третьою особою зобов’язання за контактом лізингу.

23.11.2001 Державним нотаріусом Першої київської нотаріальної контори Барановою Т.І. було вчинено виконавчий напис про повернення об’єкту лізингу Українській аграрній біржі. Відділом державної виконавчої служби Печерського управління юстиції у м. Києві 01.03.2002 було відкрито виконавче провадження №735/7.

ЗАТ “МТК “Кагарлик” постановою арбітражного суду Київської області від 15.03.2000 було визнано банкрутом, а ухвалою від 25.12.2002 затверджено ліквідаційний баланс та ліквідовано.

Згідно ст.. 80 ГПК України суд припиняє провадження у справі, якщо підприємство чи організація які є сторонами ліквідовано. Як вбачається з матеріалів справи, ЗАТ “МТК “Кагарлик” не заявляло самостійних вимог по даному спору і не є стороною по справі.

Між позивачем, відповідачем та третьою особою 10.03.2000 було укладено додаток №3-А до контракту лізингу №40, на виконання умов якого позивач не заперечував проти передачі відповідачеві всіх існуючих на час укладання додатку зобов’язань ЗАТ “МТК “Кагарлик”. Також 10.03.2000 між позивачем, як кредитором, відповідачем, як поручителем, та третьою особою, як боржником було укладено договір поруки, умовами якого визначено та зобов’язано відповідача нести відповідальність перед позивачем за виконання зобов’язань за вищевказаним контрактом лізингу.

Стаття 164 ЦК УРСР встановлює, що виконання зобов’язання, яке виникло з договору, може бути покладене в цілому або в частині на третю особу, якщо це передбачено встановленими правилами.

Апеляційний господарський суд не погоджується з доводами відповідача про те, що вищезазначений додаток №3-А було укладено у формі угоди про перевід боргу. Відповідно ст. 201 ЦК УРСР перевід боргу, оснований на угоді повинен укладатись окремо у простій письмовій формі.

Згідно ст.. 191, 194 ЦК УРСР за договором поруки поручитель зобов’язується перед кредитором іншої особи відповідати за виконання нею свого зобов’язання в повному обсязі або в частині. Порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов’язання, а оскільки сторони не укладали додаткової угоди, то відповідальність поручителя припиняється після закінчення одного року з дня укладення договору поруки.

В даному випадку порука припиняється з моменту винесення нотаріусом виконавчого напису від 23.11.2001 про повернення об’єкту лізингу позивачу, що як правильно зазначає суд першої інстанції являється підтвердженням припинення договору шляхом його розірвання.

Апеляційний господарський суд погоджується з судом першої інстанції, що заявлені в апеляційній скарзі вимоги не є обґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги Української аграрної біржі, а рішення Господарського суду міста Києва від 06.10.2006 у справі № 34/195-31/338 є обґрунтованим і таким, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Керуючись ст. 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Української аграрної біржі залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 06.10.2006 у справі         №34/195-31/338 - без змін.

Матеріали справи № 34/195-31/338 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя

Судді