ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2007                                                                                   Справа № 16/161

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий –суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді –Білецька Л.М., Науменко І.М.,

секретар судового засідання –Прокопець Т.В.,

за участю представників сторін:

від позивача –Тесля А.М., довіреність від 31 січня 2007 року б/н;

від відповідача –Шатунов А.О., довіреність від 26 грудня 2006 року №32/16/101; Чобанюк Т.М., довіреність від 26 грудня 2006 року №32/16/100;

від відділу державної виконавчої служби –Будникова Н.М., довіреність від 10 травня 2007 року б/н;

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми “Мрія”, м.Дніпропетровськ

на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 29 березня 2007 року у справі № 16/161

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми “Мрія”, м.Дніпропетровськ

до Відкритого акціонерного товариства “Південний гірничо-збагачувальний комбінат”, м.Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 2 382 877 грн. 77 коп.

за скаргою Відкритого акціонерного товариства “Південний гірничо-збагачувальний комбінат” на дії відділу Державної виконавчої служби в Інгулецькому районі м.Кривого Рогу, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29 березня 2007 року у справі № 16/161 (суддя Загинайко Т.В.) визнано дії відділу Державної виконавчої служби в Інгулецькому районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області по винесенню постанови від 15 грудня 2006 року серія АА №096515 про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження незаконними. Зобов’язано ДВС в Інгулецькому районі м.Кривого Рогу скасувати постанову від 15 грудня 2006 року серія АА №096515 про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження незаконними. Зобов’язано ДВС в Інгулецькому районі м.Кривого Рогу закінчити виконавче провадження по примусовому виконанню наказу господарського суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2002 року у справі № 16/161.

При прийнятті ухвали господарський суд виходив із незаконності винесення Державною виконавчою службою постанови від 15 грудня 2006 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, оскільки вимоги позивача (стягувача) як конкурсного кредитора, що не подав у встановлений законом строк заяву з грошовими вимогами у справі про банкрутство, погашені, що є підставою для закінчення виконавчого провадження. Також судом вказано про вихід виконавчої служби при винесенні постанови за межі суми стягнення.

Не погодившись з ухвалою суду, позивач –ТОВ ВКФ “Мрія”, звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з’ясування обставин, що мають значення для справи, на невідповідність обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати, у задоволенні скарги ВАТ “Південний гірничо-збагачувальний комбінат”.

В апеляційній скарзі позивач зазначає про закріплену ст.124 Конституції України та ст.115 ГПК України обов’язковість виконання судового рішення. ТОВ ВКФ “Мрія” шляхом подання позову реалізувало своє право на задоволення своїх вимог, які визнані господарським судом шляхом прийняття судового рішення про стягнення заборгованості, про що виданий наказ від 16 жовтня 2002 року №02-5/5-24/24(16/161) та відкрито виконавче провадження, а оскільки рішення до цього часу не виконане підстави для закінчення виконавчого провадження відсутні. Крім того позивач зазначає, що ДВС в Інгулецькому районі м.Кривого Рогу постанова про арешт майна боржника винесена в межах зведеного виконавчого провадження, а не тільки з виконання наказу у справі №16/161. У такому разі не визначення ДВС суми стягнення за виконавчим документом не може бути підставою для скасування постанови ДВС.

Відповідач –ВАТ “Південний гірничо-збагачувальний комбінат”, проти викладених в апеляційній скарзі доводів заперечує, ухвалу господарського суду вважає законною, просить залишити її без змін, а в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Відділ державної виконавчої служби в Інгулецькому районі м.Кривого Рогу апеляційну скаргу підтримав за викладеними в ній доводами.

В порядку ст.77 ГПК України в судовому засіданні оголошувалась перерва з 07 червня 2007 року до 14 червня 2007 року.

Вислухавши пояснення представників сторін та відділу ДВС, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 10 липня 2002 року у справі № 16/161 стягнуто з ВАТ “Південний гірничо-збагачувальний комбінат” на користь ТОВ ВКФ “Мрія” 1 443 430 грн. 65 коп. –боргу з урахування індексу інфляції, 35 373 грн. 79 коп. –збитків, 1 055 грн. 01 коп. – витрат по сплаті держмита та 73 грн. 23 коп. –витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу /а.с.69-70/.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 07 жовтня 2002 року у справі №02-5/5-24/24 (16/161) за апеляційною скаргою ТОВ ВКФ “Мрія” рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10 липня 2002 року змінено, постановлено стягнути з ВАТ “Південний гірничо-збагачувальний комбінат” на користь ТОВ ВКФ “Мрія” 2 289 607,41 грн. боргу з урахуванням інфляції, 55 360,71 грн. –збитків, 1 110 грн. –витрати по сплаті держмита та 85 грн. –витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу /а.с.89-90/.

16 жовтня 2002 року на виконання постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 07 жовтня 2002 року виданий наказ у справі № 02-5/5-24/24(16/161) /а.с.93/, який був прийнятий до виконання Державною виконавчою службою в Інгулецькому районі м.Кривого Рогу в межах зведеного виконавчого провадження.

15 грудня 2006 року державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Інгулецького районного управління юстиції винесено постанову, якою накладено арешт на все майно, що належить ВАТ “Південний гірничо-збагачувальний комбінат” –нерухоме та рухоме майно, у тому числі  автомототранспорт та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить ВАТ “Південний гірничо-збагачувальний комбінат” /а.с.107/.

В січні 2007 року боржник –ВАТ “Південний гірничо-збагачувальний комбінат”, звернувся до господарського суду зі скаргою на дії Державної виконавчої служби  в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, в якій просив визнати дії ДВС незаконними, зобов’язати скасувати арешт, накладений постановою від 15 грудня 2006 року серія АА № 096515 та зобов’язати ДВС закінчити виконавче провадження по примусовому виконанню наказу господарського суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2002 року по справі № 16/161.

З висновком господарського суду про задоволення скарги ВАТ “Південний гірничо-збагачувальний комбінат” погодитись не можна.

Як встановлено ст.124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов’язковими до виконання на всій території України. Згідно ст.115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов’язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України “Про виконавче провадження”.

Постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 07 жовтня 2002 року у справі № 02-5/5-24/24 (16/161) до цього часу не виконана.

Судова колегія вважає невірним посилання господарського суду при задоволенні скарги на положення ст.14 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” та п.8 ч.1 ст.37 Закону України “Про виконавче провадження”.

Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2005 року порушено справу № Б29/21/05 про банкрутство ВАТ “Південний гірничо-збагачувальний комбінат”, ухвалою від 10 серпня 2006 року господарським судом затверджено реєстр вимог кредиторів, до якого ТОВ ВКФ “Мрія” не включено, а також визнано погашеними вимоги кредиторів, що заявлені після спливу 30 денного строку від дня опублікування оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство  боржника,  або не заявлені в загалі /а.с.109-112/.

Оскільки грошові вимоги ТОВ ВКФ “Мрія” до боржника виникли до дня порушення справи № Б29/21/05 про банкрутство ВАТ “Південний гірничо-збагачувальний комбінат”, позивач відносно боржника є конкурсним кредитором, тому, у зв’язку з тим, що стягувачем не були заявлені вимоги у справі про банкрутство, вони є погашеними.

Проте, вказана обставинам не може бути підставою для припинення виконавчого провадження.

Статтею 37 Закону України “Про виконавче провадження” встановлений виключний перелік підстав закінчення виконавчого провадження, але вказана стаття не передбачає закінчення виконавчого провадження у випадку визнання грошових вимог погашеними на підставі ст.14 Закону про банкрутство.

Судова колегія визнає помилковим посилання суду в оскаржуваній ухвалі на п.8 ч.1 ст.37 Закону України “Про виконавче провадження” щодо закінчення виконавчого провадження у зв’язку з фактичним повним виконанням рішення згідно з виконавчим документом, оскільки, як зазначалось вище, наказ господарського суду від 16 жовтня 2002 року у справі № 16/161 фактично не виконаний.

Також, положеннями Закону України “Про виконавче провадження” (ст.ст.34, 40, 40-1) не пов’язується можливість зупинення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з обставинами, передбаченими ст.14 Закону про банкрутство.

Крім цього, судова колегія відхиляє як необґрунтовані посилання боржника в скарзі на дії ДВС на положення ст.598 ЦК України, яка передбачає підстави припинення зобов’язання, а не підстави закінчення чи припинення виконавчого провадження.

Вищевказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові № 06/349 від 31 жовтня 2006 року у справі № 9/464пн.

З урахуванням вищевикладеного, відділом ДВС правомірно проводяться заходи з виконання наказу господарського суду, в тому числі і щодо накладення арешту на майно боржника відповідно до ст.55 Закону України “Про виконавче провадження”.

При цьому судова колегія вважає невірним висновок суду про незаконність постанови ВДВС від 15 грудня 2006 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження з посиланням на порушення вимог закону та вихід за межі суми стягнення.

Відповідно до ч.2 ст.55 Закону України “Про виконавче провадження” державним виконавцем за постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження може бути накладений арешт у межах суми стягнення за виконавчими документами з урахуванням витрат, пов’язаних з проведенням виконавчих дій на виконання на все майно боржника або на окремо визначене майно боржника.

Постанова від 15 грудня 2006 року винесена державним виконавцем на виконання наказу від 16 жовтня 2002 року № 16/161 в межах зведеного виконавчого провадження на суму стягнення понад 50 млн. грн., тому накладення арешту на все майно відповідача не суперечить вищевказаним вимогам закону.

З урахуванням вищезазначеного судова колегія визнає необґрунтованою скаргу ВАТ “Південний гірничо-збагачувальний комбінат” на дії ДВС, ухвала господарського суду про її задоволення, у зв’язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, неправильним застосуванням судом норм матеріального і процесуального права та недоведеністю встановлених судом обставин справи, підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні скарги боржника.

Керуючись ст.ст.103-106 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми “Мрія” задовольнити.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 29 березня 2007 року  у справі № 16/161 скасувати.

В задоволенні скарги Відкритого акціонерного товариства “Південний гірничо-збагачувальний комбінат” на дії органу державної виконавчої служби –відмовити.

Головуючий                                                                                             О.В.Голяшкін

Судді                                                                                                         Л.М.Білецька

І.М.Науменко