КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

06.02.07 р.          № 6/177-38/431

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Моторного О.А.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача:          Глоба В.К.,

від відповідача:          Назаренко Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення

на постанову Господарського суду м.Києва від 14.11.2006

у справі № 6/177-38/431

за позовом           Акціонерного товариства "Онікс"

до           Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення

про          визнання частково недійсним рішення від 19.01.5005 № 46 та зобов"язання внести зміни до ліцензії та виписати рахунок

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про 1) визнання недійсним рішення відповідача № 46 від 19.01.2005 в частині оголошення конкурсного відбору на отримання ліцензій на право користування каналами мовлення в Житомирській області, м. Житомир, частота 101,3 МГц, потужність 1.0 кВт, обсяг мовлення 24 год/добу, та Черкаській області, м. Черкаси, частота 91,0 МГц, потужність 1,0 кВт, обсяг мовлення 24 год/добу; 2) зобов’язання відповідача внести зміни до ліцензії HP № 0855 від 23.04.2003 на право користування каналами мовлення, доповнивши додаток № 3 до ліцензії переліком технічних засобів мовлення в Житомирській області, м. Житомир, частота 101,3 МГц, потужність 1,0 кВт і Черкаській області, м. Черкаси, частота 91,0 МГц, потужність 1,0 кВт, а також додаток № 4 до ліцензії відомостями щодо періодичності, часу та обсягу мовлення в Житомирській області, м. Житомир, частота 101,3 МГц, обсяг мовлення 24 год/добу, і в Черкаській області, м. Черкаси, частота 91.0 МГц обсяг мовлення 24 год/добу; 3) зобов’язання відповідача виписати позивачу рахунок на сплату грошового ліцензійного збору (частота 101,3 МГц у м. Житомир, 91,0 у м. Черкаси), застосувавши при визначенні розміру грошового ліцензійного збору коефіцієнт = 5, та зменшити його на 30 %.

Рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 6/177 від 11.03.2005, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.04.2005, позовні вимоги позивача задоволені частково.

Постановою Вищого господарського суду України від 26.07.2005 вказані судові рішення скасовані, а справу передано на новий розгляд. В якості підстави для скасування вказаних судових актів Вищим господарським судом України зазначено про передчасність висновків місцевого та апеляційного судів, що спірні зміни до ліцензії позивача не є новими каналами мовлення, а являються зміною існуючого каналу мовлення, яким користується позивач, оскільки віднесення спірних відомостей до нового каналу мовлення або зміною переліку технічних засобів являється технічним питанням, яке потребує спеціальних знань, тому судам необхідно було призначити судову експертизу з метою роз’яснення даного питання.

Постановою Господарського суду міста Києва від 14.11.2006 у справі № 6/177-38/431 позов задоволено частково. Визнано частково протиправним та скасовано рішення Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення “Про оголошення конкурсу на мовлення з використанням вільних частот” від 19.01.2005 № 46 в частині оголошення конкурсного відбору на отримання ліцензій на право користування каналами мовлення на частоті 101,3 МГц, потужністю 1,0 кВт, обсяг мовлення 24 години на добу у м. Житомирі Житомирської області, та на частоті 91,0 МГц, потужністю 1,0 кВт, обсяг мовлення 24 години на добу у м. Черкаси, Черкаської області. Зобов’язано відповідача внести зміни до ліцензії HP № 0855 від 23.04.2003 на право користування каналами мовлення, а саме доповнено додаток № 3 до ліцензії наступними відомостями: “Перелік технічних засобів мовлення”: Житомирська область, м. Житомир, частота 101,3 МГц, потужність 1,0 кВт і Черкаська область, м. Черкаси, частота 91,0 МГц, потужність 1,0 кВт. Зобов’язано відповідача внести зміни до ліцензії HP № 0855 від 23.04.2003 на право користування каналами мовлення, а саме доповнено додаток № 4 до ліцензії наступними відомостями: “Періодичність, час та обсяги мовлення”: Житомирська область, м. Житомир, частота 101,3 МГц, обсяг мовлення 24 год/добу і Черкаська область, м. Черкаси, частота 91,0 МГц, обсяг мовлення 24 год/добу. В іншій частині вимог у позові відмовлено. Стягнуто з державного бюджету України на користь позивача витрати у сумі 2,26 грн.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, відповідач звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить постанову Господарського суду міста Києва від 14.11.2006 скасувати та прийняти нову постанову про відмову у позові.

Позивач надав заперечення на апеляційну скаргу, в якому не визнає апеляційні вимоги відповідача, вважає постанову законною та обґрунтованою, у зв’язку з чим просить постанову залишити без змін.

Дослідивши наявні в справі матеріали, розглянувши апеляційну скаргу, заперечення на апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, апеляційний господарський суд встановив наступне:

17.01.2002 відповідачем прийнято рішення № 6 “Про затвердження плану розбудови Мережі “Радіо “Мелодія”, яким затверджено план розбудови мереженого каналу “Радіо “Мелодія” позивача, та вирішено видати позивачу єдину ліцензію на мережу безкоштовно.

23.04.2003 відповідач видав позивачу ліцензію серії HP № 0855 на право створення і розповсюдження інформаційних, пізнавальних, культурологічних, музично-розважальних програм на території та частотах, визначених у додатку № 3 до ліцензії.

У додатку 3 до ліцензії зазначено перелік технічних засобів мовлення в 14 населених пунктах Донецької, Херсонської, Запорізької, Рівненської, Волинської, Тернопільської, Кіровоградської, Чернігівської, Хмельницької, Дніпропетровської областей, та частоти мовлення в цих населених пунктах.

05.11.2002 відповідач звернувся до позивача листом № 1365 з пропозицією надати план розбудови позивачем своєї мережі. В цьому ж листі відповідач вказав, що позивачу у плані необхідно врахувати нові частотні присвоєння, подані раніше, але станом на 01.11.2002 не розраховані та відповідно не внесені до ліцензії позивача.

19.10.2002 позивач направив відповідачу лист № 01/12/19-11 з планом розбудови загальнонаціонального каналу мовлення позивача.

У доданому до листа плані позивач серед інших вказав частотне присвоєння у м. Житомир, Житомирської області, частоти 87,6 - 107,9 МГц, потужність 1,0 кВт, та м. Черкаси, Черкаської області, частоти 87,6 - 107,9 МГц, потужність 1,0 кВт.

11.12.2002 за результатами розгляду отриманих від телерадіоорганізацій, у тому числі і від позивача, звернень стосовно розбудови мереж відповідачем було прийнято рішення № 1105 “Про подання до Держкомзв’язку щодо прорахунку нових каналів та частот”.

У цьому рішенні відповідач вирішив направити подання до Держкомзв’язку щодо визначення можливості та умов використання радіочастот в населених пунктах згідно з додатком.

У додатку до вказаного рішення відповідач вказав перелік населених пунктів, частот та потужностей мережі позивача з 18 пунктів, в тому числі у м. Житомир, Житомирської області, частоти 87,6 - 107,9 МГц, потужність 1,0 кВт, та м. Черкаси, Черкаської області, частоти 87,6 - 107,9 МГц, потужність 1,0 кВт.

13.02.2003 відповідач направив Державному комітету зв’язку та інформатизації України лист № 8/149-2, в якому погодився з укладанням ДЦ “Укрчастотнагляд” та позивачем угоди на першочергове проведення робіт щодо визначення можливостей та умов використання мережі радіочастот діапазону 88-108 МГц, зазначених у поданні відповідача № 9/83 від 31.01.2003.

01.03.2003 між позивачем та Українським державним центром радіочастот і нагляду за зв’язком був укладений договір № Р4961-2003е на виконання робіт з розгляду радіочастотних заявок та експертизи електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів, предметом якого є підбір частот та проведення експертизи електромагнітної сумісності, проведення узгоджень та міжнародної координації частотних присвоєнь для радіоелектронних засобів позивача у населених пунктах, вказаних у додатках до договору.

У додатку № 1 до вказаного договору зазначені переліки населених пунктів для проведення робіт по підбору частот, в тому числі і у м. Житомир та м. Черкаси.

19.11.2003 Український державний центр радіочастот і нагляду за зв’язком направив позивачу лист № 11.3-08/12581, яким на виконання вказаних листів відповідача та зазначеного договору з позивачем надав висновки щодо використання радіочастот.

У доданих висновках вказані радіочастоти у м. Житомир, Житомирської області, частота 101,3 МГц, потужність 1,0 кВт, та м. Черкаси, Черкаської області, частота 91,0 МГц, потужність 1,0 кВт.

07.12.2004 позивач звернувся до відповідача з листом № 281 про внесення змін до ліцензії позивача HP №0855 в перелік технічних засобів мовлення, періодичність, час та обсяги мовлення, у зв’язку з їх доповненням, відповідно до наданого висновку Українського державного центру радіочастот і нагляду за зв’язком.

До вказаного листа позивачем була додана заява про внесення змін та доповнень до ліцензії у зв’язку із доповненням переліку технічних засобів мовлення, періодичності, часу та обсягів мовлення у м. Житомир, Житомирської області, частота 101,3 МГц, обсяг мовлення 24 год/добу і м. Черкаси, Черкаської області, частота 91,0 МГц, обсяг мовлення 24 год/добу.

Вказана заява відповідачем розглянута не була, жодних рішень щодо задоволення або відмови у задоволенні цієї заяви відповідачем прийнято не було, позивача про розгляд даної заяви відповідач не повідомляв.

19.01.2005 відповідачем було прийнято рішення № 46, яким оголошено конкурс на мовлення з використанням вільних каналів та частот згідно з додатком № 1.

Відповідно до вказаного додатку конкурс оголошено на мовлення на радіочастоті 101,3 МГц, потужністю передавача 1,0 кВт у місті Житомирі та радіочастоті 91,0 МГц, потужністю передавача 1,0 кВт у м. Черкаси.

23.11.2004 Київським апеляційним господарським судом прийнята постанова у справі № 6/378 за позовом позивача до відповідача про визнання недійсним рішень відповідача, та зобов’язання відповідача внести зміни до ліцензії. В даній справі судами досліджувались обставини внесення змін до ліцензії на підставі проведеної розбудови мережі та правомірності дій відповідача з проведення конкурсу при вирішенні питання про внесення вказаних змін.

Вказаною постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.11.2004 у справі №6/378 встановлено, що чинне законодавство України визначає обов’язок відповідача проводити конкурсний відбір лише в разі необхідності видачі ліцензії. Позивач має чинну ліцензію на мовлення, якою визначено перелік технічних засобів мовлення з частотними присвоєннями, тобто канал мовлення в розумінні Закону України “Про телебачення і радіомовлення”. З огляду на зазначене позивач має право на звернення до відповідача з відповідною заявою щодо змін до ліцензії на право користування каналами мовлення, порядок внесення яких встановлений розділом 6 Положення про порядок ліцензування телерадіомовлення, затвердженого рішенням Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення від 07.07.2003 № 938.

Відповідно до ст. 1 Закону України “Про телебачення і радіомовлення” загальнонаціональний канал мовлення - канал мовлення, призначений для трансляції телерадіопрограм більш як на половину областей України; канал мовлення - сукупність технічних засобів з частотними присвоєннями, призначених для трансляції теле- та радіопередач на територію, що визначається параметрами технічних засобів мовлення; ліцензія - письмовий дозвіл Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, що дає право на створення і використання каналу мовлення та часу мовлення; мережа мовлення - сукупність визначених ліцензією на мовлення каналів мовлення, телемереж, радіочастот, супутників, які використовуються мовником для розповсюдження теле- чи радіопрограм та передач.

Згідно з ст. 5 Закону України “Про телебачення і радіомовлення” основною функцією Національної ради є видача телерадіоорганізаціям на конкурсній основі ліцензій на право використання каналу мовлення та часу мовлення.

Відповідно до ст.14 Закону України “Про телебачення і радіомовлення” для отримання (продовження) ліцензії на право користування каналами мовлення телерадіоорганізація подає заяву до Національної ради. Заява про видачу (продовження) ліцензії на право користування каналами мовлення телерадіоорганізації розглядається і рішення щодо неї приймається у місячний строк з дня її надходження до Національної ради з обов’язковим повідомленням про це рішення заявника. Ліцензія на право користування каналом мовлення видається (продовжується) не пізніше ніж в десятиденний строк після прийняття рішення Національною радою за умови сплати грошового збору і є єдиною законною підставою на право користування каналом мовлення.

З вищенаведеного вбачається, що при користуванні одним каналом мовлення видається одна ліцензія з зазначенням в ній всіх частотних присвоєнь в різних областях України, що використовуються, а при користуванні телерадіоорганізацією певною кількістю каналів мовлення має видаватись окрема ліцензія на кожний канал.

Відповідно до п.6.2. Положення про порядок ліцензування телерадіомовлення, затвердженого рішенням Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення від 07.07.2003 № 938, у разі зміни відомостей, вказаних у ліцензії, телерадіоорганізація зобов’язана в десятиденний термін направити до Національної ради заяву про внесення до ліцензії відповідних змін і доповнень. До заяви додаються у встановленому порядку завірені копії документів, які підтверджують необхідність внесення змін до ліцензії.

Згідно з п.6.3. вказаного Положення Національна рада відмовляє у внесенні пропонованих змін до ліцензії, якщо вони в частині відомостей про склад засновників суперечать вимогам статей 7 та 13 Закону України “Про телебачення і радіомовлення”. Зміни до ліцензії вносяться після відповідного рішення Національної ради шляхом видачі нового бланка ліцензії. Ліцензія із змінами видається не пізніше ніж у десятиденний термін після прийняття Національною радою рішення про внесення змін до ліцензії та внесення відповідних змін до Державного реєстру телерадіоорганізацій України.

Як зазначалось вище, відповідач рішенням від 17.01.2002 за № 6 “Про затвердження плану розбудови Мережі “Радіо “Мелодія” вирішив видати позивачу єдину ліцензію на мережу, ліцензія серії HP № 0855 від 23.04.2003 видана позивачу на право створення і розповсюдження інформаційних, пізнавальних, культурологічних, музично-розважальних програм на території та частотах мовлення в 14 населених пунктів Донецької, Херсонської, Запорізької, Рівненської, Волинської, Тернопільської, Кіровоградської, Чернігівської, Хмельницької, Дніпропетровської областей.

Таким чином, відповідачем була видана позивачу одна ліцензія на користування каналом мовлення, який включав в себе цілу мережу частотних присвоєнь в 14 населених пунктах України.

Відповідно до висновку судової експертизи № 6640 від 19.09.2006 вказані позивачем у заяві про внесення змін та доповнень до ліцензії частотні присвоєння 101,3 МГц у м, Житомирі та 91,0 МГц у м. Черкаси не є самостійними каналами мовлення, а лише їх складові, або ж складова одного каналу мовлення, в разі розповсюдження одних й тих самих програм на всіх перелічених в додатку 3 до діючої ліцензії частотах. Вказані позивачем у заяві про внесення змін та доповнень до ліцензії частотні присвоєння 101,3 МГц у м. Житомирі та 91,0 МГц у м. Черкаси є доповненням (зміною) до переліку технічних засобів каналу мовлення, який вже використовується позивачем на підставі ліцензії HP №0855, в разі розповсюдження одних й тих самих програм на всіх перелічених в додатку 3 до діючої ліцензії частотах. Вказані позивачем у заяві про внесення змін та доповнень до ліцензії частотні присвоєння 101,3МГц у м. Житомирі та 91,0 МГц у м. Черкаси можуть використовуватись в самостійних каналах мовлення, у випадку визначення всіх складових “каналу мовлення” в діючій ліцензії чи ліцензіях.

Частотні присвоєння, якими позивач просив відповідача доповнити, надану йому, ліцензію на користування каналом мовлення є саме частотним присвоєнням, а не каналом мовлення, що підтверджується висновком судової експертизи № 6640 від 19.09.2006.

Як встановлено вище, заяву позивача про внесення змін до ліцензії шляхом доповнення каналу мовлення, яким позивач користується, частотними присвоєннями у м. Житомирі та м Черкаси, відповідач не розглядав, при цьому оголосив конкурс на мовлення на радіочастотах, вказаних позивачем у заяві про внесення змін до ліцензії, хоча позивач не звертався до відповідача з заявою про видачу ліцензії на користування каналами мовлення на вказаних частотах у м. Житомирі та м. Черкаси.

За вказаних обставин, спірне рішення № 46 від 19.01.2005 про оголошення конкурсу на частотні присвоєння, які не є каналами мовлення, та про надання ліцензій на користування якими позивач з заявою до відповідача не звертався, а також дії відповідача щодо нерозгляду, у встановлені строки, заяви позивача про внесення спірних змін до ліцензії суперечать ст.ст. 1, 5, 14 Закону України “Про телебачення і радіомовлення”, п. 6.2., п.6.3. Положення про порядок ліцензування телерадіомовлення, затвердженого рішенням Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення від 07.07.2003 № 938, у зв’язку з чим суд першої інстанції правомірно задовольнив позовні вимоги в цій частині.

Відповідно до ст. 14, ст. 18 Закону України “Про телебачення і радіомовлення”, для отримання ліцензії на конкретно визначене частотне присвоєння телерадіокомпанія зобов’язана сплатити грошовий ліцензійний збір.

Згідно з ст. 27 Закону України “Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення” такий збір використовується на розвиток вітчизняного телебачення і радіомовлення. Природа сплати такого збору обумовлена отриманням телерадіокомпанією права на використання конкретного частотного присвоєння для розповсюдження конкретної програми (від особливостей якої, в тому числі, й залежить розмір збору). Необхідність сплати такого збору викликана забезпеченням подальшого розвитку радіочастотного ресурсу України.

Судом першої інстанції правомірно відмовлено в задоволенні вимоги позивача про зобов’язання відповідача виписати позивачу рахунок на сплату грошового ліцензійного збору (частота 101,3 МГц у м. Житомирі, 91,0 у м. Черкаси), застосувавши при визначенні розміру грошового ліцензійного збору коефіцієнт=5, та зменшити його на 30%, оскільки у виписці рахунку на сплату грошового ліцензійного збору відповідач позивачу не відмовляв, а тому прав та інтересів позивача цими діями не порушував.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, постанова Господарського суду міста Києва від 14.11.2006 у справі № 6/177-38/431 прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а підстави для її скасування та задоволення апеляційної скарги Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення відсутні.

Відповідно до викладеного, керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного судочинства України, Київський апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення на постанову Господарського суду міста Києва від 14.11.2006 у справі № 6/177-38/431 залишити без задоволення.

Постанову Господарського суду міста Києва від 14.11.2006 у справі № 6/177-38/431 залишити без змін.

Ухвала набуває чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця в порядку ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя

Судді