ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.07 р.                                                                             Справа № 41/158а

м. Донецьк, вул. Артема, 157, к. 223

Суддя господарського суду Донецької області     Гончаров С.А.

при секретарі судового засідання Говор О.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю „БУМСІТІ”, м. Донецьк

до відповідача: Державної податкової інспекції в Будьонівському районі м. Донецька

третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю „Ефект”, м. Донецьк

про           визнання недійсними податкових повідомлень-рішень

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю „БУМСІТІ”, звернувся до суду з позовною заявою до Державної податкової інспекції в Будьонівському районі м. Донецька про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень від 08.02.2007 року № /0/237/23-613/33913348/2092/10 та № /0/236/23-613/33913348/ 2091/10.

Ухвалою від 14.05.2007р. позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі № 41/158а та провадження по справі відбувалось за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Заявою № 339 від 07.06.2007р. позивач змінив позовні вимоги та просить суд:

визнати частково недійсним податкове повідомлення-рішення № /0/ 237/23-613/33913348/2092/10 від 08.02.2007р. про донарахування податку на додану вартість у сумі 44138,00 грн. та застосування фінансових санкцій у сумі 22069,00 грн., скасувавши донарахування податку на додану вартість в сумі 41738,00 грн. та застосування фінансових санкцій у сумі 20869,00 грн.;

визнати частково недійсним податкове повідомлення-рішення № /0/ 236/23-613/33913348/2091/10 від 08.02.2007р. про донарахування податку на прибуток у сумі 80303,00 грн. та застосування фінансових санкцій у сумі 19565,00 грн., скасувавши донарахування податку на прибуток в сумі 75219,67 грн. та застосування фінансових санкцій у сумі 18040,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що:

- безпідставні висновки відповідача про завищення позивачем суми валових витрат за квітень-вересень 2006 року, оскільки це є витратами на послуги з перевезення товарів отриманими від ТОВ “Ефект”, які підтверджені відповідними розрахунковими та платіжними документами;

- відповідачем безпідставно не прийняті до валових витрати витрати по проведенню реклами, оскільки інформація, що розповсюджувалась позивачем за відповідними договорами є рекламою підприємства та/або продукції, що продається з метою прямого або опосередкованого одержання прибутку в результаті розповсюдження такої інформації та яку можна чітко відокремити від іншої інформації;

- позивачем правомірно віднесено до валових витрат витрати на технічне обслуговування надані йому ТОВ “ТЄС-Маркет”, оскільки таке обслуговування є комплексом заходів по контролю та підтриманню працездатності чи справного стану обладнання;

- позивачем правомірно віднесено до валових витрат витрати по операціях перелічених у п.п. 4, 6 п. 3.2.1. акту перевірки, оскільки всі документи, що підтверджують зв’язок витрат з господарською діяльністю надавались в ході перевірки;

Відповідач надав заперечення на адміністративний позов, у яких послався на обґрунтованість висновків акту перевірки про порушення позивачем податкового законодавства та правомірність зроблених на підставі таких висновків обґрунтувань.

Відповідач зазначив, що до перевірки позивачем був наданий договір оренди автотранспорту та акти виконаних робіт послуг оренди підписані сторонами. В подальшому були надані акти виконаних робіт з перевезень, які не мають відношення до операцій оренди автотранспорту. З наданих документів щодо оренди автотранспорту не вбачається зв’язок з господарською діяльністю, оскільки позивач не придбавав та не списував паливно-мастидьні матеріали, не виписував шляхових листів, а тому валові витрати неправомірно завищені на 28667 грн.

Відповідач стверджує, що у наданих до перевірки документах чітко не визначений рекламний продукт, місце розміщення, перелік рекламованих товарів – інформація про сутність придбаного позивачем рекламного продукту, що не дало можливості ідентифікувати інформацію як рекламу. Оскільки, витрати на проведення реклами були віднесені без наявності в рекламі назви підприємства та інформації про продукцію, яку воно реалізує, то таке віднесення є порушенням п. 5.4.4. ст. 5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”.

Відповідач зазначає про порушення позивачем п.п. 5.3.9. ст. 5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” через те, що у наданих до перевірки документах про витрати на послуги ремонту, техобслуговування та інш. Не викладено, які конкретно послуги отримував позивач, в результаті чого не вбачається зв’язок з господарською діяльністю, а тому позивачем безпідставно віднесено до валових витрат 44163 грн.

Відповідач вважає порушеним позивачем п. 5.1. ст. 5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” через те, що віднесені до складу валових витрат послуги з прибирання приміщення після будівництва, пристрою примикань та ремонту парапетів при відсутності будівництва на підприємстві та передбачення договором оренди будівництва будь-яких пристроїв віднесені до складу валових витрат неправомірно.

Відповідач також зазначив, що оскільки з наданих позивачем до перевірки документів не вбачається зв’язок з господарською діяльністю, то це обумовлює порушення п.п. 7.4.1, ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість", внаслідок чого встановлено завищення податкового кредиту з ПДВ в сумі 44138 грн. та донараховано таку ж суму податку.

Ухвалою від 26.07.2007р. до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору з боку позивача було залучено Товариство з обмеженою відповідальністю „Ефект”.

Третьою особою були надані суду пояснення та документи відносно його правовідносин з позивачем щодо перевезень вантажів, а також оренди будівлі гіпермаркету та відносин щодо ремонту та облаштування приміщення орендованої будівлі.

Ухвалою по справі від 07.06.2007р. судом була призначена судово-бухгалтерська експертиза та ухвалою від 07.06.2007р. зупинялось провадження по справі.

По закінченні експертизи та надходження від судового експерта висновку № 10/359 від 2.07.2007р., ухвалою від 05.07.2007р. провадження по справі поновлено.

Позивачем надано суду погодження до висновку, відповідно до якого він вважає висновки експерта з поставлених йому питань обґрунтованими.

Відповідач у судовому засіданні заперечив щодо висновків експерта, які стосуються реклами послуг роздрібної торгівлі. Відповідач вважає висновки експерта в цій частині необґрунтованими, оскільки у висновку експерта не зазначено послуги з роздрібної торгівлі якими товарами рекламувались та не досліджено чи продавались такі товари.

В судовому засіданні судом досліджені документи щодо правового статусу позивача та статусу позивача як платника податків; податкові повідомлення-рішення від 08.02.2007 року № /0/237/23-613/33913348/2092/10 та № /0/236/23-613/33913348/ 2091/10., акт № 82/23-6/33913348 від 26.01.2007р., заявки на перевезення №12/04, №11/04, №10/04, №09/04, №08/04, №07/04, №06/04, №05/04, №04/04, №03/04, №02/04/05, №02/04/04, №02/04/03, №02/04/02, №02/04/01, №01/04/07, №01/04/06, №01/04/05, №01/04/04, №01/04/03, №01/04/02, №01/04/01; податкові накладні №210 від 08.04.2006р., №211 від 08.04.2006р.; акт здачі-приймання виконаних робіт від 30.04.2006р.; товарно-транспортні накладні №ЭФ-290401 від 29.04.2006р., №ЭФ-270401 від 27.04.2006р., №ЭФ-250401 від 25.04.2006р., №ЭФ-220401 від 22.04.2006р., №ЭФ-210401 від 21.04.2006р., №ЭФ-200401 від 20.04.2006р., №ЭФ-190401 від 19.04.2006р., №ЭФ-180401 від 18.04.2006р., №ЭФ-140401 від 14.04.2006р., №ЭФ-120401 від 12.04.2006р., №ЭФ-110405 від 11.04.2006р., №ЭФ-110404 від 11.04.2006р., №ЭФ-110403 від 11.04.2006р., №ЭФ-110402 від 11.04.2006р., №ЭФ-110401 від 11.04.2006р., №ЭФ-100407 від 10.04.2006р., №ЭФ-100406 від 10.04.2006р., №ЭФ-100405 від 10.042006р., №ЭФ-100404 від 10.04.2006р., №ЭФ-100402 від 10.04.2006р., №ЭФ-100401 від 10.04.2006р., №ЭФ-100403 від 10.04.2006р.; заявки на перевезення №10/05/03, №10/05/02, №10/05/01, №09/05, №08/05/03, №08/05/02, №08/05/01, №07/05, №06/05/02, №06/05/01, №05/05/03, №05/05/02, №05/05/01, №04/05/03, №04/05/02, №04/05/01, №03/05/06, №03/05/05, №03/05/04, №03/05/03, №03/05/02, №03/05/01, №02/05/03, №02/05/02, №02/05/01, №01/05/05, №01/05/04, №01/05/03, №01/05/02, №01/05/01; податкові накладні №218 від 31.05.2006р., №219 від 31.05.2006р.; акт здачі-приймання виконаних робіт від 31.05.2006р.; товарно-транспортні накладні №ЭФ-310503 від 31.05.2006р., №ЭФ-310502 від 31.05.2006р., №ЭФ-310501 від 31.05.2006р., №ЭФ-270501 від 27.05.2006р., №ЭФ-240503 від 24.05.2006р., №ЭФ-240502 від 24.05.2006р., №ЭФ-240501 від 24.05.2006р., №ЭФ-230502 від 23.05.2006р., № ЭФ-230501 від 23.05.2006р., №ЭФ-200502 від 20.05.2006р., №ЭФ-200501 від 20.05.2006р., №ЭФ170503 від 17.05.2006р., №ЭФ170502 від 17.05.2006р., №ЭФ170501 від 17.05.2006р., №ЭФ120503 від 12.05.2006р., №ЭФ120502 від 12.05.2006р., №ЭФ120501 від 12.05.2006р., №ЭФ110506 від 11.05.2006р., №ЭФ110505 від 11.05.2006р., №ЭФ110504 від 11.05.2006р., №ЭФ110503 від 11.05.2006р., №ЭФ110502 від 11.05.2006р., №ЭФ110501 від 11.05.2006р., №ЭФ050503 від 05.05.2006р., №ЭФ050502 від 05.05.2006р., №ЭФ050501 від 05.05.2006р., №ЭФ030505 від 03.05.2006р., №ЭФ030504 від 03.05.2006р., №ЭФ030503 від 03.05.2006р., №ЭФ030502 від 03.05.2006р., №ЭФ030501 від 03.05.2006р.; заявки на перевезення №11/06, №10/06/07, №10/06/06, №10/06/05, №10/06/04, №10/06/03, №10/06/02, №10/06/01, №09/06, №08/06, №07/06/07, №07/06/06, №07/06/05, №07/06/04, №07/06/03, №07/06/02, №07/06/01, №06/06, №05/06, №04/06/04, №04/06/03, №04/06/02, №04/06/01, №03/06/04, №03/06/03, №03/06/02, №03/06/01, №02/06/02, №02/06/01, №01/06; акт прийняття-передачі робіт № 228 від 30.06.2006р.; податкова накладна №228 від 30.06.2006р.; акт здачі-приймання виконаних робіт від 30.06.2006р.; товарно-транспортні накладні №ЭФ-300601 від 30.06.2006р., №ЭФ-280607 від 28.06.2006р., №ЭФ-280606 від 28.06.2006р., №ЭФ-280605 від 28.06.2006р., №ЭФ-280604 від 28.06.2006р., №ЭФ-280603 від 28.06.2006р., №ЭФ-280602 від 28.06.2006р., №ЭФ-280601 від 28.06.2006р., №ЭФ-260601 від 26.06.2006р., №ЭФ-230601 від 23.06.2006р., №ЭФ-210607 від 21.06.2006р., №ЭФ-210605 від 21.06.2006р., №ЭФ-210606 від 21.06.2006р., №ЭФ-210603 від 21.06.2006р., №ЭФ-210604 від 21.06.2006р., №ЭФ-210602 від 21.06.2006р., №ЭФ-210601 від 21.06.2006р., №ЭФ-170601 від 17.06.2006р., №ЭФ-160601 від 16.06.2006р., №ЭФ-140604 від 14.06.2006р., №ЭФ-140603 від 14.06.2006р., №ЭФ-140602 від 14.06.2006р., №ЭФ-140601 від 14.06.2006р., №ЭФ-070604 від 07.06.2006р., №ЭФ-070603 від 07.06.2006р., №ЭФ-070602 від 07.06.2006р., №ЭФ-070601 від 07.06.2006р., №ЭФ-060602 від 06.06.2006р., №ЭФ-060601 від 06.06.2006р., №ЭФ-0306 від 03.06.2006р.; заявки на перевезення №13/07, №12/07/02, №12/07/01, №11/07/03, №11/07/02, №11/07/01, №10/07/02, №10/07/01, №09/07/02, №09/07/01, №08/07/05, №08/07/04, №08/07/03, №08/07/02, №08/07/01, №07/07, №06/07, №05/07/02, №05/07/01, №04/07, №03/07/05, №03/07/04, №03/07/03, №03/07/02, №03/07/01, №02/07, №01/07/04, №01/07/03, №01/07/02, №01/07/01; податкові накладні №260 від 31.07.2006р., №261 від 31.07.2006р.; акт здачі-приймання виконаних робіт від 31.07.2006р., товарно-транспортні накладні №ЭФ-020701 від 11.07.2006р., №ЭФ-030701 від 12.07.2006р., №ЭФ-030702 від 12.07.2006р., №ЭФ-030703 від 12.07.2006р., №ЭФ-030704 від 12.07.2006р., №ЭФ-030705 від 12.07.2006р., №ЭФ-040701 від 14.07.2006р., №ЭФ-050701 від 17.07.2006р., №ЭФ-050702 від 17.07.2006р., №ЭФ-060701 від 18.07.2006р., №ЭФ-070701 від 20.07.2006р., №ЭФ-080701 від 21.07.2006р., №ЭФ-080702 від 21.07.2006р., №ЭФ-130701 від 31.07.2006р., №ЭФ-120702 від 29.07.2006р., №ЭФ-120701 від 29.07.2006р., №ЭФ-110703 від 28.07.2006р., №ЭФ-110702 від 28.07.2006р., №ЭФ-110701 від 28.07.2006р., №ЭФ-100702 від 26.07.2006р., №ЭФ-100701 від 26.07.2006р., №ЭФ-090702 від 25.07.2006р., №ЭФ-090701 від 25.07.2006р., №ЭФ-080705 від 21.07.2006р., №ЭФ-080704 від 21.07.2006р., №ЭФ-080703 від 21.07.2006р.; заявки на перевезення №15/08, №14/08, №13/08/02, №13/08/01, №12/08, №11/08, №10/08/03, №10/08/02, №10/08/01, №09/08, №08/08/05, №08/08/04, №08/08/03, №08/08/02, №08/08/01, №07/08, №06/08/02, №06/08/01, №05/08/04, 05/08/03, №05/08/02, №05/08/01, №04/08, №03/08/02, №03/08/01, №02/08, №01/08/04, №01/08/03, №01/08/02, №01/08/01; акт прийняття-передачі робіт №293 від 31.08.2006р.; податкова накладна №293 від 31.08.2006р.; акт здачі-приймання виконаних робіт від 31.08.2006р.; товарно-транспортні накладні №ЭФ-020804 від 02.08.2006р., №ЭФ-020803 від 02.08.2006р., №ЭФ-020802 від 02.08.2006р., №ЭФ-020801 від 02.08.2006р., №ЭФ-050801 від 05.08.2006р., №ЭФ-070801 від 07.08.2006р., №ЭФ-070802 від 07.08.2006р., №ЭФ-080801 від 08.08.2006р., №ЭФ-090804 від 09.08.2006р., №ЭФ-090803 від 09.08.2006р., №ЭФ-090802 від 09.08.2006р., №ЭФ-090801 від 09.08.2006р., №ЭФ-100801 від 10.08.2006р., №ЭФ-100802 від 10.08.2006р., №ЭФ-140801 від 14.08.2006р., №ЭФ-160804 від 16.08.2006р., №ЭФ-160805 від 16.08.2006р., №ЭФ-160802 від 16.08.2206р., №ЭФ-160803 від 16.08.2006р., №ЭФ-160801 від 16.08.2006р., №ЭФ-210801 від 21.08.2006р., №ЭФ-220801 від  22.08.2006р., №ЭФ-220803 від 22.08.2006р., №ЭФ-220802 від 22.08.2006р., №ЭФ-230801 від 23.08.2006р., №ЭФ-280801 від 28.08.2006р., №ЭФ-290801 від 29.08.2006р., №ЭФ-290802 від 29.08.2006р., №ЭФ-300801 від 30.08.2006р., №ЭФ-310801 від 31.08.2006р., №ЭФ-010701 від 05.07.2006р., №ЭФ-010702 від 05.07.2006р., №ЭФ-010703 від 05.07.2006р., №ЭФ-010704 від 05.07.2006р.; заявки на перевезення №19/09, №18/09/02, №18/09/01, №17/09, №16/09, №15/09, 14/09/04, №14/09/03, №14/09/02, №14/09/01, №13/09/03, №13/09/02, №13/09/01, №12/09, №11/09/02, №11/09/01, №10/09/02, №10/09/01, №09/09, №08/09/02, №08/09/01, №07/09, №06/09, №05/09/02, №05/09/01, №04/09, №03/09, №02/09, №01/09/02, №01/09/01; акт прийняття–передачі робіт №308 від 29.09.2006р.; податкова накладна №308 від 29.09.2006р.; акт здачі-приймання виконаних робіт від 30.09.2006р.; товарно-транспортні накладні №ЭФ-300901 від 30.09.2006р., №ЭФ-280902 від 28.09.2006р., №ЭФ-280901 від 28.09.2006р., №ЭФ-260901 від 26.09.2006р., №ЭФ-210901 від 21.09.2006р., №ЭФ-200904 від 20.09.2006р., №ЭФ-200902 від 20.09.2006р., №ЭФ-200903 від 20.09.2006р., №ЭФ-200901 від 20.09.2006р., №ЭФ-190903 від 19.09.2006р., №ЭФ-190902 від 19.09.2006р., №ЭФ-190901 від 19.09.2006р., №ЭФ-180901 від 18.09.2006р., №ЭФ-160902 від 16.09.2006р., №ЭФ-160901 від 16.09.2006р., №ЭФ-130901 від 13.09.2006р., №ЭФ-120901 від 12.09.2006р., №ЭФ-110902 від 11.09.2006р., №ЭФ-110901 від 11.09.2006р., №ЭФ-090901 від 09.09.2006р., №ЭФ-080901 від 08.09.2006р., №ЭФ-060902 від 06.09.2006р., №ЭФ-060901 від 06.09.2006р., №ЭФ-050901 від 05.09.2006р., №ЭФ-040901 від 04.09.2006р., №ЭФ-020901 від 02.09.2006р., №ЭФ-010902 від 01.09.2006р., №ЭФ010901 від 01.09.2006р.; податкова накладна №54 від 26.04.2006р.; акт виконаних робіт від 30.04.2006р.; податкова накладна №55 від 26.04.2006р.; акт виконаних робіт від 30.04.2006р.; податкова накладна №77 від 25.05.2006р.; акт виконаних робіт від 31.05.2006р.; податкова накладна №83 від 06.06.2006р.; акт виконаних робіт від 30.06.2006р.; податкова накладна №117 від 17.07.2006р.; акт виконаних робіт від 31.07.2006р.; податкова накладна №141 від 18.08.2006р.; акти виконаних робіт від 31.08.2006р.; податкова накладна №156 від 11.09.2006р.; акт виконаних робіт від 30.09.2006р.; податкова накладна №133 від 26.04.2006р., акт прийняття-передачі робіт №б/н від 31.05.2006р.; податкова накладна №70 від 30.03.2006р.; акт №ОУ-0000067 здачі-приймання робіт (надання послуг); податкова накладна №62 від 28.04.2006р., акт прийняття-передачі виконаних робіт від 28.04.2006р. по догвору №СП-5/06 від 12.04.2006р.; податкова накладна №99 від 30.06.2006р., акт прийняття-передачі виконаних робіт від 30.06.2006р. по договору №СП-5/06 від 12.04.2006р., податкова накладна №80 від 31.05.2006р., акт прийняття-передачі виконаних робіт від 31.05.2006р. по договору №СП-5/06 від 12.04.2006р.; податкова накладна №326 від 27.04.2006р.; акт №ОУ-402 здачі-приймання робіт (надання послуг); податкова накладна №320 від 25.04.2006р.; акт №ОУ-350 здачі-приймання робіт (надання послуг); оригінал-макет рекламного оголошення; податкова накладна №434 від 26.05.2006р.; акт №ОУ-528 здачі-приймання робіт (надання послуг); податкова накладна №350 від 03.05.2006р.; акт №ОУ-419 здачі-приймання робіт (надання послуг); податкова накладна №349 від 03.05.2006р.; акт №ОУ-408 здачі-приймання робіт (надання послуг); податкова накладна №518 від 21.06.2006р.; акт №ОУ-643 здачі-приймання робіт (надання послуг); податкова накладна №643 від 26.07.2006р.; акт №ОУ-823 здачі-приймання робіт (надання послуг); податкова накладна №129 від 26.04.2006р.; акт виконаних робіт від 30.04.2006р. до договору №194/1 від 27.03.2006р.; податкова накладна №163 від 15.05.2006р.; акт №ОУ-000127 здачі-приймання робіт (надання послуг); податкова накладна №508 від 18.08.2006р.; акт виконаних робіт №376/6 від 22.08.2006р., податкова накладна №250 від 11.09.2006р.; акт виконаних робіт №442/6 від 27.09.2006р., податкова накладна №9 від 05.06.2006р.; акт №Р-00000009 здачі-приймання робіт (надання послуг);  податкова накладна №395 від 19.06.2006р.; акт №395 від 23.06.2006р., податкова накладна №519 від 19.08.2006р.; акт №519 від 30.08.2006р., податкова накладна №114 від 08.06.2006р.; фотографії рекламних оголошень; акт №2905-01 здачі-прийомки виконаних робіт (послуг) складений 08.06.2006р.; податкова накладна №115 від 08.06.2006р.; акт №0606-01 здачі-прийомки виконаних робіт (послуг) складений 30.06.2006р.; акт №0708-01 здачі-прийомки виконаних робіт (послуг) складений 30.09.2006р.; податкова накладна №202 від 11.09.2006р.; акт №0904-01 здачі-прийомки виконаних робіт (послуг) складений 31.10.2006р.; податкова накладна №866 від 19.06.2006р.; акт прийняття-здачі виконаних робіт до рахунку №930/Е від 19.06.2006р.; акт прийняття-передачі робіт №350 від 01.09.2006р.; податкова накладна №562 від 01.09.2006р.; акт прийняття-передачі робіт №351 від 29.09.2006р.; податкова накладна №1153 від 29.09.2006р.; акт прийняття-передачі робіт №259 від 31.05.206р.; податкова накладна №697 від 31.05.2006р.; акт прийняття-передачі робіт №304 від 31.07.2006р.; податкова накладна №899 від 31.07.2006р.; договір оренди обладнання від 12.04.2006р.; податкова накладна №1180 від 06.06.2006р.; акт №ОУ-0001153 здачі-прийняття робіт; податкова накладна №1720 від 26.07.2006р.; акт №ОУ-0001662 здачі-прийняття робіт до Договору №010406/3 від 01.04.2006р.; податкова накладна №2273 від 11.09.2006р.; акт №ОУ-0002179 здачі-прийняття робіт; податкова накладна №1796 від 31.07.2006р.; акт №ОУ-0001733 здачі-прийняття робіт (надання послуг) до Договору №010406/3 від 01.04.2006р.; податкова накладна №117 від 19.08.2006р.; акт здачі-прийняття виконаних робіт за рахунком №108 від 15.08.2006р. складен 31.08.2006р.; податкова накладна №124 від 19.05.2006р.; акт №124 від 31.05.2006р.; податкова накладна №139 від 21.06.2006р.; акт №139 від 11.06.2006р.; податкова накладна №20041 від 20.04.2006р.; акт прийняття-здачі робіт №20041 складений 20.04.2006р.; податкова накладна №152 від 03.08.2006р.; акт №ОУ-0000133 здачі-прийняття робіт (надання послуг) з 12.04.2006р. по 03.08.2006р.; податкова накладна №697 від 31.05.2006р.; акт прийняття-передачі робіт №259 від 31.05.2006р.; податкова накладна №899 від 31.07.2006р.; акт прийняття-передачі робіт №304 від 31.07.2006р.; податкова накладна №1153 від 29.09.2006р.; акт прийняття-передачі робіт №351 від 29.09.2006р.; податкова накладна №562 від 01.09.2006р.; акт прийняття-передачі робіт №350 від 01.09.2006р.; податкова накладна №20 від 25.04.2006р.; акт №1_1 виконаних робіт від 20.05.2006р.; податкова накладна №14 від 25.05.2006р.; акт №2_2 виконаних робіт від 20.06.2006р.; податкова накладна №13 від 21.06.2006р.; акт №2_3 виконаних робіт від 20.07.2006р.; податкова накладна №4 від 17.07.2006р.; акт №2_5 виконаних робіт від 20.09.2006р.; податкова накладна №8 від 20.09.2006р.; договір підряду №38-09-2006/61 від 11.09.2006р.; кошторис на пристрій примикань до Ruf-top і ремонт парапетів; акт виконаних робіт за жовтень 2006р.; податкова накладна №78 від 20.09.2006р.; договір оренди №47/1 від 21.06.2006р.;  додаток №1 до договору оренди від 21.06.2006р. акт приймання-передачі нежитлового приміщення; договір №01/04/06 від 01.04.2006р. про надання послуг; додаткова угода до договору про надання послуг №01/04/06 від 01.04.2006р.; рахунок №95 від 18.05.2006р.; акти виконаних робіт №95 від 18.05.2006р., №92 від 04.05.2006р.; рахунок №92 від 04.05.2006р.; договір № 61/04 від 01.04.2006р.; акт №115 здачі-приймання рекламної продукції від 31.07.2006р.; рахунок-фактура №115 від 13.06.2006р.; акт №110 здачі-приймання рекламної продукції від 30.07.2006р.; акт №87 здачі-приймання рекламної продукції від 30.06.2006р.; рахунок-фактура №87 від 10.05.2006р.; акт №98 здачі-приймання рекламної продукції від 30.06.2006р.; рахунок-фактура №98 від 22.05.2006р.; договір №2906/01 від 29.06.2006р.; додаток №1 до договору №2906/1 від 29.06.2006р.; додаток №2 до договору №2906/1 від 29.06.2006р.; додаток №3 до договору №2906/1 від 29.06.2006р.; додаток №4 до договору №2906/1 від 29.06.2006р.; додаток №5 до договору №2906/1 від 29.06.2006р.; додаток №6 до договору №2906/1 від 29.06.2006р.; рахунок №1707/4 від 17.07.2006р.; акт №2 від 31.07.2006р. прийняття-здачі виконаних робіт за рахунком №1707/4; акт №7 від 29.07.2006р. прийняття-здачі виконаних робіт за рахунком №2906/1; рахунок №2906/1 від 29.06.2006р.; акт №8 від 29.07.2006р. прийняття-здачі виконаних робіт за рахунком №2906/4; рахунок №2906/4 від 29.06.2006р.; акт №2 від 26.09.2006р. прийняття-здачі виконаних робіт за рахунком №0109/4; договір №37/3 від 03.05.2006р. про технічне обслуговування та супроводі обладнання; додаток №1 до договору №37/3 від 03.05.2006р. про технічне обслуговування та супровод обладнання; додаток №2 до договору №37/3 від 03.05.2006р. про технічне обслуговування та супроводі обладнання; акт прийняття-передачі робіт №278 від 30.06.2006р.; податкова накладна №813/1 від 30.06.2006р.; договір №01/04 від 01.04.2006р.; додаткова угода №1 від 01.08.2006р. до договору №01/04 від 01.04.2006р.; додаток №2 до договору №01/04 від 01.04.2006р.; акт №ОУ-768 здачі-приймання робіт (надання послуг); податкова накладна №608 від 17.07.2006р.; акт №ОУ-834 здачі-приймання робіт (надання послуг); податкова накладна №638 від 25.07.2006р.; рахунок №890 від 01.08.2006р.; акт №ОУ-890 здачі-приймання робіт (надання послуг); податкова накладна №778 від 23.08.2006р.; рахунок №920 від 07.08.2006р.; акт №ОУ-920 здачі-приймання робіт (надання послуг); податкова накладна №755 від 18.08.2006р.; висновок №10/239 судово-економічної експертизи; відомість дослідження первинних та звідних бухгалтерських документів ТОВ “Бумситі” на придбання товарів та послуг, які рекламувались в період з 1.04.2006р. по 1.10.2006р.; договір №СП-5/06 від 12.04.2006р. про проведення рекламної компанії  в передачі; акт від 30.06.2006р. прийняття-передачі виконаних робіт по договору №СП-5/06 від 12.04.2006р.; акт від 28.04.2006р. прийняття-передачі виконаних робіт по договору №СП-5/06 від 12.04.2006р.; акт від 31.05.2006р. прийняття-передачі виконаних робіт по договору №СП-5/06 від 12.04.2006р.; договір №07/06 від 16.01.2005р. на розміщення зовнішньої реклами; фотозвіт по розміщенню зовнішньої реклами період: квітень-травень 2006р.; адресна програма №63/06/1; протокол узгодження цін до адресної програми №63/06/1; оригінал-макет рекламного зображення; акт прийняття-передачі №б/н від 31.08.2006р.; акт №ОУ-0000067 здачі-приймання робіт (надання послуг); оригінал-макети рекламних оголошень; договір №19-НР-2006 від 01.08.2006р. на розміщення рекламного матеріалу; додаток №01 від 01.08.2006р. до договору №19-НР-2006 від 01.07.2006р.; додаток №02 від 01.08.2006р. до договору №19-НР-2006 від 01.07.2006р.; фотозвіт  виконаних робіт за договором №19-НР-2006 від 01.08.2006р. період: квітень-вересень 2006р.; акт виконаних робіт від 31.08.2006р.; акт виконаних робіт від 31.07.2006р.; акт виконаних робіт від 31.05.2006р.; акт виконаних робіт від 30.04.2006р.; акт виконаних робіт від 30.04.2006р. по ротації рекламного матеріалу на щиту; акт виконаних робіт від 30.09.2006р.; акт виконаних робіт від 30.06.2006р.; акт виконаних робіт від 30.06.2006р. по ротації рекламного матеріалу на щиту; акт виконаних робіт від 30.06.2006р.; договір №01/04 від 01.04.2006р.; додаткова угода №1 від 01.08.2006р. до договору №01/04 від 01.04.2006р.; додаток №2 до договору №01/04 від 01.04.2006р.; узгодженні оригінал-макети рекламних зображень; акт №ОУ-408 здачі-приймання робіт (надання послуг); акт №ОУ-419 здачі-приймання робіт (надання послуг); акт №ОУ-528 здачі-приймання робіт (надання послуг); акт №ОУ-350 здачі-приймання робіт (надання послуг); акт №ОУ-402 здачі-приймання робіт (надання послуг); договір №194/1 від 27.03.2006р.; додаток №1 до договору №194/1 від 27.03.2006р.; фотозвіт виконаних робіт за договором №194/1 від 27.03.2006р. період квітень 2006р.; акт виконаних робіт від 30.04.2006р. до договору №194/1 від 27.03.2006р.; договір №61/04 від 01.04.2006р.; узгоджені оригінал-макети рекламних зображень; акт №139 здачі-приймання рекламної продукції від 26.07.2006р.; акт №68 здачі-приймання рекламної продукції від 26.04.2006р.; акт №62 здачі-приймання рекламної продукції від 26.04.2006р.; договір №180406 від 18.04.2006р. про надання послуг; додаток №1 від 18.04.2006р. до договору №180406 від 18.04.2006р. про надання послуг; додаток №2 від 27.04.2006р. до договору №180406 від 18.04.2006р. про надання послуг; додаток №3 від 18.08.2006р. до договору №180406 від 18.04.2006р. про надання послуг; додаток №4 від 18.09.2006р. до договору №180406 від 18.04.2006р. про надання послуг; фотозвіт про виконану роботу; акт №2_5 виконаних робіт від 20.09.2006р.; акт №2_3 виконаних робіт від 20.07.2006р.; акт №2_2 виконаних робіт від 20.06.2006р.; акт №1_1 виконаних робіт від 20.05.2006р.; акт №2_1 виконаних робіт від 20.05.2006р.; договір №28/04-66 від 28.04.2006р. (на трансляцію рекламних (інформаційних) матеріалів); акт №ОУ-000127 здачі-приймання робіт (надання послуг); договір №0104/06-НР/02 від 01.04.2006р.; додаток №1 до договору №0104/06-НР/02 від 01.04.2006р.; фотозвіт виконаних робіт за договором №0104/06 від 01.04.2006р. період квітень-вересень 2006р.; акт виконаних робіт №442/6 від 27.09.2006р.; акт виконаних робіт №376/6 від 22.08.2006р.; акт виконаних робіт №259/6 від 31.05.2006р.; договір №03 від 17.05.2006р. на розміщення зовнішньої реклами; додаткова угода від 23.05.2006р. до договору №03 від 17.05.2006р. на розміщення зовнішньої реклами; рахунок-фактура №05/06 від 17.05.2006р.; адресна програма №03-01; протокол узгодження цін до договору №03 і адресної програми №03-01; фотозвіт виконаних робіт за договором №3 від 17.05.2006р. період: червень-вересень 2006р.; акт №Р-00000009 здачі-прийняття робіт (надання послуг); договір № б/н від 15.08.2006р. на рекламні послуги; акт №395 від 23.06.2006р.; акт №519 від 30.08.2006р.; договір №06/09 від 15.05.2006р. про розміщення зовнішньої реклами; додаткова угода №1 до договору №06/09 від 15.05.2006р.; фотозвіт виконаних робіт за договором №06/09 від 15.05.2006р. період: червень-вересень 2006р.; акти здачі-прийомки виконаних робіт (послуг): №0904-01  складений 31.10.2006р., №2905-01 складений 08.06.2006р., №0606-01 складений 30.06.2006р., №1707-01 складений 31.08.2006р.; договір №92 від 19.06.2006р.; акт прийняття-здачі виконаних робіт до рахунку №930/Е від 19.06.2006р., договір №б/н від 01.01.2006р. на виконання робіт та надання послуг; акт прийняття-здачі виконаних робіт від 04.07.2006р., договір № 0104063 від 01.04.2006р. на проведення рекламної(их) компанії(й); фотозвіт виконаних робіт зо договором № 0104063 від 01.04.2006р. період: квітень-вересень 2006р.; акт №ОУ-0001733 здачі-прийняття робіт (надання послуг) до договору №010406/3 від 01.04.2006р.; акти здачі-прийняття робіт до договору: №ОУ-0002179, №ОУ-0001662, №ОУ-0001153; договір №01/08/06 від 01.08.2006р.; додаток №1 від 15.08.2006р; додаток №2 від 18.08.2006р; додаток №3 від 03.10.2006р; додаток №4 від 04.11.2006р; акт здачі-прийняття виконаних робіт по рахунку №108 від 15.08.2006р. складений 31.08.2006р.; договір №2906/01 від 29.06.2006р.; додаток №1 від 29.06.2006р. до договору №2906/1 від 29.06.2006р.; додаток №2 від 29.06.2006р. до договору №2906/1 від 29.06.2006р.; додаток №3 від 29.06.2006р. до договору №2906/1 від 29.06.2006р.; додаток №4 від 29.06.2006р. до договору №2906/1 від 29.06.2006р.; додаток №5 від 28.12.2006р. до договору №2906/1 від 29.06.2006р.; додаток №6 від 28.12.2006р. до договору №2906/1 від 29.06.2006р.; узгодженні оригінал-макети рекламних зображень; акт №1 від 30.08.2006р. прийняття-здачі виконаних робіт по рахунку №1408/1; акт №1 від 06.10.2006р. прийняття-здачі виконаних робіт по рахунку №0109/1; акт №7 від 29.07.2006р. прийняття-здачі виконаних робіт по рахунку №2906/1; податкова накладна №619 від 21.06.2006р.; накладна №619 від 21.06.2006р.; накладна-специфікація №82513 від 14.08.2006р.; податкова накладна №247 від 14.08.2006р.; накладна №б/н від 17.07.2006р.; податкова накладна №б/н від 17.07.2006р.; накладна-рахунок №СЖ-0048499 від 22.05.2006р.; податкова накладна № СЖ-0048499 від 22.05.2006р.; накладна №d/90660 від 04.07.2006р.; податкова накладна №d/90660 від 04.07.2006р.; видаткова накладна №РН-000999 від 01.09.2006р.; податкова накладна №1035 від 01.09.2006р.; накладна №1/59 від 01.09.2006р.; рахунок-фактура №СФ-0001238 від 01.09.2006р.; видаткова накладна №ВБ-18990 від 23.05.2006р.;податкова накладна №18990 від 23.05.2006р.; накладна №6548 від 23.05.2006р.;  рахунок №б/н від 23.05.2006р.; податкова накладна №6548 від 23.05.2006р.; податкова накладна №10442/2СТ від 21.06.2006р.; видаткова накладна №РН-0011009 від 21.06.2006р.; видаткова накладна №695 від 21.06.2006р.; податкова накладна №695 від 21.06.2006р.; видаткова накладна №80014217 від 19.06.2006р.; податкова накладна №14217 від 19.06.2006р.; видаткова накладна №15245/1 від 24.06.2006р.; податкова накладна №15023/1 від 24.06.2006р.; розрахунки планової собівартості виробу (оброблення) по останнім цінам надходження; накладна №48 від 19.06.2006р.; податкова накладна №48 від 19.06.2006р.; розрахунки планової собівартості виробу (оброблення) по останнім цінам надходження; видаткова накладна №72435 від 26.07.2006р.; податкова накладна №ДО-1146/5 від 26.07.2006р.; видаткова накладна №РН-0000089 від 06.04.2006р.; податкова накладна №50 від 06.04.2006р., довідка № 748/23-2-322016013 від 10.04.2007р.;  податкові накладні №309 від 29.09.2006р., №308 від 29.09.2006р., №293 від 31.08.2006р., №292 від 31.08.2006р., №261 від 31.07.2006р., №260 від 31.07.2006р., №228 від 30.06.2006р., №229 від 30.06.2006р., №219 від 31.05.2006р., №218 від 31.05.2006р., №210 від 08.04.2006р., №211 від 08.04.2006р.; акти прийняття-передачі робіт №210 від 08.04.2006р., №211 від 08.04.2006р., №218 від 31.05.2006р., №219 від 31.05.2006р., №228 від 30.06.2006р., №229 від 30.06.2006р., №260 від 31.07.2006р., №261від 31.07.2006р., №292 від 31.08.2006р., №293 від 31.08.2006р., №308 від 29.09.2006р., №309 від 29.09.2006р.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

Позивач є суб’єктом підприємницької діяльності - юридичною особою, зареєстрований 24.11.2005р. за номером 0013969, перебуває на податковому обліку у ДПІ у Будьонівському  районі м. Донецька.

В період з 06.12.2006р. по 20.01.2007р. відповідачем була проведена комплексна документальна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства за період з 24.11.2005р. по 30.09.2006р.

За результатами перевірки відповідачем, зокрема, зроблені висновки про порушення позивачем п.п. 5.1. 5.2.1., 5.3.9. 5.4.4. ст. 5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”, внаслідок чого встановлено заниження податкового зобов’язання з податку на прибуток у загальному розмірі 262330 грн. в т.ч. у 2-му кварталі 2006р. на 104875 грн., у 3-му кварталі 2006р. на 157455 грн.

Також зроблені висновки про порушення позивачем п.п. 7.2.1, п.п. 7.4.1, ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість", а саме заниження податку на додану вартість на загальну суму 189760 грн., у т.ч. у квітні 2006р. - на суму 20978 грн., у травні 2006р. –10441 грн., у червні 2006р. - 46955 грн., у липні 2006р. – 42815 грн., у серпні 2006р. – 22525 грн., у вересні 2006р. – 46046 грн.

Зазначені висновки відображені відповідачем у акті № 82/23-6/33913348 від 26.01.2007р. (надалі – акт перевірки).

На підставі висновків акту перевірки та з урахуванням заперечень до акту перевірки відповідачем були складені та направлені позивачу податкові повідомлення-рішення № /0/236/23-613/33913348/2091/10 від 08.02.2007р. та № /0/237/23613/ 33913348/2092/10 від 08.02.2007р.які оспорюються позивачем в певних частинах.

Стосовно  податкового повідомлення-рішення № /0/236/23-613/33913348/ 2091/10 від 08.02.2007р.

Наведеним податковим повідомленням-рішенням позивачу визначено податкове зобов’язання з податку на прибуток в загальному розмірі 99686,00 грн., в тому числі 80303,00 грн. – сума основного платежу, 19565,00 грн. – штрафні (фінансові) санкції. Підставою його прийняття визначені п.п. 5.1. 5.2.1., 5.3.9. 5.4.4. ст. 5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”, п.п. “б” п. 4.2.2. ст. 4 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, а підставами застосування штрафних (фінансових) санкцій визначений п. 17.1.3. ст. 17 цього ж закону.

З акту перевірки (стор. 14, 15, 19, 21) та наданих відповідачем пояснень щодо донарахування податку на прибуток та застосування штрафних санкцій вбачається, що сума нарахованого податку в розмірі 80303 грн. складається з сум, які нараховані внаслідок висновків акту перевірки про завищення позивачем валових витрат у 2-му - 3-му кварталах 2006р. в сумі 312212 грн. через порушення п. п. 5.1., 5.2.1, 5.3.9. ст. 5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”.

Зокрема, виявлені порушення, на думку відповідача, полягають у:

завищені валових витрат на суму 163005 грн. через віднесення до складу валових витрат витрат у наведеній  сумі щодо реклами;

завищені валових витрат на суму 28667 грн. через віднесення до складу валових витрат витрат у наведеній  сумі, що пов’язані з отриманням від ТОВ “Ефект” послуг з оренди автотранспорту;

завищені валових витрат на суму 44163 грн. через віднесення до складу валових витрат витрат, які не пов’язані з господарською діяльністю;

завищені валових витрат на суму 85377 грн. через віднесення до складу валових витрат витрат, які також не пов’язані з господарською діяльністю.

Стосовно завищення валових витрат на суму 163005 грн.

Як вбачається з акту перевірки (стор.15-19), в ході перевірки відповідачем встановлено завищення валових витрат у 2-му та 3-му кварталах 2006р. на суму 163005 грн. Таке завищення встановлено як віднесення до валових витрат наведених періодів витрат по отриманим рекламним послугам. Актом перевірки (стор.19), визначено, що витрати на проведення реклами можуть бути віднесені до складу валових витрат лише за умови наявності в рекламі назви підприємства та інформації про продукцію, яку воно реалізує. Оскільки до перевірки не були надані первинні документи, які несуть інформацію про сутність придбаного позивачем рекламного продукту, то віднесення до складу валових витрат в розмірі 163005 грн. було визначено як порушення п.п 5.4.4. ст. 5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”.

Такі висновки податкового органу не відповідають вимогам законодавства та спростовуються матеріалами справи з огляду на наступне.

Відповідно до абзацу першого пп. 5.4.4. ст. 5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” до складу валових витрат включаються витрати платника податку на проведення передпродажних та рекламних заходів стосовно товарів (робіт, послуг), що продаються (надаються) такими платниками податку.

Тобто, правомірність включення до складу валових витрат витрат платника податку на проведення передпродажних та рекламних заходів стосовно товарів, що продаються платником податку прямо встановлена законом та обмежень не містить. Відповідно до вимог спеціального законодавства, яким є наведена норма закону щодо оподаткування прибутку, зміст реклами, зокрема наявність назви підприємства, інформації про продукт не є умовою, яка є обов’язковою для віднесення витрат до складу валових витрат відповідного податкового періоду.

Посилання відповідача на положення п. 1 ст. 9 Закону України “Про рекламу”, якими він обґрунтовує те, що витрати позивача не є витратами саме на рекламу суд до уваги не приймає, оскільки, по-перше, поняття реклами не визначено спеціальним законом з питань оподаткування тобто Законом України “Про оподаткування прибутку підприємств”, цей закон не містить посилань на Закон України “Про рекламу”, а самостійно визначає поняття “передпродажні та рекламні заходи”. По-друге, якщо і враховувати положення Закону України “Про рекламу”, то лише визначення терміну “реклама” (з метою коректного розтлумачення терміну “рекламні заходи”), яке міститься у ст. 1 цього закону та визначає, що реклама це інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару.

В ході провадження по справі для роз’яснення питань відносно включення позивачем до складу валових витрат витрат на проведення прередпродажних та рекламних заходів на підставі дослідження первинних документів та облікових регістрів призначалась експертиза.

Висновок судово-економічної експертизи № 10/329 від 02.07.2007р. доданий до матеріалів справи. Дослідження проводилось і висновок складений експертом Дондик Н.Я., який має вищу економічну освіту, кваліфікацію судового експерта за спеціальністю 11.1 “Дослідження документів бухгалтерського, податкового обліку та звітності”, має стаж експертної роботи 9 років. Експерт був попереджений про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 384 КК України. За таких умов, у суду не має підстав для сумнівів в упередженості або недостатній  кваліфікації особи, що дала експертний висновок.

Огляд експертного висновку показує, що в ході дослідження експертом використовувались матеріали справи, первинні бухгалтерські документи та облікові регістри позивача надані експерту на задоволення його клопотань. Висновок складений у відповідності з вимогами Закону України «Про судову експертизу»,  містить опис застосованих методів дослідження, докладний опис проведених досліджень, зроблені в результаті таких досліджень висновки та надано відповідь на поставлене судом питання. За таких умов, висновок експерта прийнято судом в якості належного доказу по справі.

Так, згідно висновку експертизи (том 6 л.с. 6-7) позивачем придбані послуги з реклами в загальному розмірі 164141,07 грн. Предметом реклами були послуги роздрібної торгівлі, які надавались позивачем та товари, які продавались позивачем. Як вбачається з висновку експерта, внаслідок дослідження первинних документів щодо придбання товарів, аудіо- та відеозаписів, макетів рекламних оголошень, облікових регістрів щодо продажу товарів, експертом підтверджена продаж товарів щодо яких проводились передпродажні та рекламні заходи. Також експертом підтверджено проведення позивачем рекламних заходів щодо послуг роздрібної торгівлі, які надавались позивачем.

Заперечення позивача щодо реклами послуг роздрібної торгівлі суд до уваги не приймає з огляду на наведені вище положення пп. 5.4.4. ст. 5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”, відповідно до яких до валових витрат відносяться витрати на рекламні заходи стосовно послуг, що надаються платниками податку. Здійснення позивачем діяльності з роздрібної торгівлі випливає з матеріалів перевірки, підтверджується матеріалами справи та поясненнями сторін.

Таким чином, віднесення позивачем до валових витрат витрат на проведення передпродажних та рекламних заходів проведено у відповідності до вимог закону, та у податкового органу були відсутні підстави вважати завищеними валові витрати позивача у зв’язку з таким віднесенням.

Стосовно завищення валових витрат на суму 28667 грн.

З акту перевірки (стор. 14-15) та наданих відповідачем пояснень випливає, що встановлене порушення полягає у віднесенні до складу валових витрат витрат на оренду автотранспорту у ТОВ “Ефект”.

Зокрема, податковим органом на підставі змісту актів виконаних робіт за 2-й квартал 2006 р. загальною сумою 13667 грн. та за 3-й квартал 2006 р. загальною сумою 15000 грн. зроблені висновки про наявність між позивачем та ТОВ “Ефект” правовідносин оренди. А оскільки було встановлено, що позивач не придбавав та не списував паливно-мастильни матеріали та не виписував шляхових листів щодо орендованого автотранспорту, то відповідачем зроблені висновки про те, що витрати у зазначених сумах не пов’язані з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції та охороною праці.

Наведені висновки податкового органу не відповідають фактичним обставинам та спростовуються матеріалами справи з огляду на наступне.

Позивачем надані суду первинні документи щодо правовідносин з ТОВ “Ефект”, які досліджені в судовому засіданні та копії яких долучені до матеріалів справи. Такими документами є заявки на перевезення вантажів, що надавались позивачем ТОВ “Ефект” протягом 2-го – 3-го кварталів 2006 р. товарно-транспортні накладні на перевезення вантажів за цей же період, акти приймання-передачі виконаних робіт. Із заявок на перевезення вантажів вбачається, що ними між позивачем та ТОВ “Ефект” узгоджене перевезення вантажів відповідним вантажним транспортом (вантажні автомобілі марки ГАЗ), у відповідну дати із визначенням вантажовідправника та вантажоодержувача. Також узгоджена вартість перевезення. З товарно-транспортних накладних вбачається здійснення ТОВ “Ефект”, як перевізником, перевезення вантажу на замовлення позивача, який також виступає вантажоодержувачем. Актами виконаних робіт підтверджується фактичне отримання позивачем послуг з перевезення та узгодження сторонами відповідної вартості здійснених перевезень.

Залучене до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору з боку позивача ТОВ “Ефект” в ході судового розгляду спору підтвердило наявність між ним та позивачем правовідносин з перевезення вантажів, у яких ТОВ “Ефект” виступало перевізником, позивач – замовником. Також третьою особою підтверджено фактичне надання послуг з перевезення вантажів на замовлення позивача в тому числі за 2-й квартал 2006 р. на суму 13667 грн. та за 3-й квартал 2006 р. на суму 15000 грн.

Також, дослідження судом матеріалів невиїзної документальної перевірки ТОВ “Ефект” з питань правових взаємовідносин з ТОВ “БУМСІТІ” за квітень вересень 2006 року, яка була проведена ДПІ у Київському районі м. Донецька та оформлена довідкою № 748/23-2-322016013 від 10.04.2007р. показує, що цією перевіркою також встановлено наявність між позивачем та третьою особою правовідносин з надання та отримання послуг з перевезення вантажів, які документально оформлені відповідними актами (стор. 9 довідки № 748/23-2-322016013 від 10.04.2007р.).

Таким чином, судом в ході провадження по справі встановлено фактична наявність між позивачем та третьою особою правовідносин з перевезення вантажів, що спростовує викладені у акті перевірки висновки відповідача про наявність правовідносин оренди автотранспорту та, як наслідок, будь-які висновки про порушення внаслідок таких правовідносин вимог податкового законодавства. З огляду на приписи п. 5.2.1. ст. 5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” у суду відсутні підстави вважати, що витрати з перевезення позивачем вантажів не стосуються підготовки, організації, веденням виробництва, продажу продукції.

Крім того, суд зауважує про загальну безпідставність та необґрунтованість висновків податкового органу про те, що послуги з оренди автотранспорту не відносяться до валових витрат. Лише та обставина, що при оренді автотранспорту платником податків не здійснювались витрати на придбання паливно-мастильних матеріалів та не складались шляхові листи не може бути підставою для висновків про те, що оренда автотранспорту не пов’язана з господарською діяльністю. Відсутність такого зв’язку повинна бути доведена належними та допустимими доказами.

Діюче законодавство не обмежує в цій частині права платника податків на віднесення до валових витрат витрат з оренди, не ставить у залежність правомірність такого віднесення від наявності витрат на придбання будь-яких матеріалів та складання будь-яких документів, не зобов’язує платника податків яким-небудь чином доводити правомірність своїх дій. Лише припущення фахівців, які проводять перевірку та їх думка не можуть бути підставою для висновків про порушення платником податків законодавства про оподаткування.

Стосовно завищення валових витрат на суму 44163 грн.

Актом перевірки (стор. 21) визначено про порушення позивачем п. 5.1. ст. 5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”, вимог п. 5.2.1. цієї ж статті та невідповідність наданих позивачем до перевірки документів положенням п. 5.3.9. ст. 5 цього ж закону.

Так, у акті перевірки зазначено, що у наданих до перевірки позивачем документах на витрати по послугах ремонту, техобслуговування та інш. не викладено, які конкретно послуги отримав позивач, в результаті чого не вбачається зв’язок з господарською діяльністю.

Такі твердження податкового органу не відповідають вимогам законодавства та спростовуються матеріалами справи з огляду на наступне.

Статтею 5  Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” визначено, що валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності. (п. 5.1. закону)

До складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.8 цієї статті. (п. 5.2.1. закону).

Пунктом 5.11. ст. 5 цього ж закону  визначено, що установлення додаткових обмежень щодо віднесення витрат до складу валових витрат платника податку, крім тих, що зазначені у цьому Законі, не дозволяється.

Єдиною нормою законодавства, яка обумовлює залежність правомірності віднесення до валових витрат будь-яких витрат від наявності підтверджуючих документів є підпункт 5.3.9 ст. 5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”.

Ця норма встановлює обмеження щодо формування валових витрат платника податку та передбачає, що не відносяться до складу  валових витрат будь-яки витрати, які не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язок ведення  та збереження яких  передбачений правилами ведення  податкового обліку.

Наявність розрахункових та платіжних документів, які підтверджують здійснення позивачем витрат на послуги ремонту, техобслуговування і т. ін. випливає з акту перевірки та підтверджена сторонами. Проблемним питанням є зміст цих документів та “неконкретне”, на думку податкового органу, відображення у цих документах змісту операції. При цьому, сам зміст операції присутній, але незрозумілий фахівцям податкового органу

Огляд судом чинного законодавства свідчить про те, що ні Закон України “Про оподаткування прибутку підприємств” ні інші нормативно-правові акти, що регулюють порядок ведення податкового обліку не визначають особливих вимог до відображення у первинних (розрахункових, платіжних, інших) документах змісту операції. Законодавство не зобов’язує платників податків відображати зміст операції яким-небудь особливим чином, не встановлює з цього приводу будь-яких особливих правил або стандартів.

Таким чином, складання первинних документів із викладення змісту операції особливим чином не передбачено законодавством, не є обов’язком платника податків, а тому не є підставою для висновків про неправомірність віднесення платником податків витрат до складу валових витрат.

Відповідно до частини другої ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У судовому засіданні відповідач належними та допустимими доказами не довів відсутність зв’язку з господарською діяльністю витрат позивача на ремонт, техобслуговування та інші витрати. Таке не доводиться ні положеннями акту перевірки, ні будь-якими іншими доказами. “Незрозумілість” для фахівців, що проводили перевірку, змісту господарських операції, який відображений у первинних документах та суб’єктивне їх ставлення про те що “не вбачається зв’язок з господарською діяльністю” не є та не може бути визнано за належний доказ правомірності висновків про порушення позивачем податкового законодавства.

Посилання відповідача на обов’язок позивача доводити наявність такого зв’язку суд до уваги не приймає, оскільки, як зазначено, процесуальний обов’язок доведення спірних обставин Законом покладений на орган владних повноважень.

Враховуючи наведене, у суду відсутні підстави вважати, що зазначені витрати позивача понесені не у зв’язку підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг), не зв’язку у використанням у власній господарській діяльності і що ці витрати якимось чином суперечать вимогам до валових витрат визначених наведеними нормами ст. 5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”.

Стосовно завищення валових витрат на суму 85377 грн.

Як вбачається з акту перевірки (стор. 21-22), в цій частині відповідач зробив висновки про те, що витрати у наведеній сумі віднесені до складу валових витрат 2-го та 3-го кварталів не пов’язані з господарською діяльністю позивача, а тому валові витрати за 9 місяців 2006 року неправомірно завищені.

Відповідач стверджує, що позивач безпідставно відніс до складу валових витрат витрати на післябудівельне прибирання приміщень в сумі 11008 грн, оскільки будівництво не здійснювалось та з тих же підстав витрати на пристрій примикань та ремонт парапетів в сумі 54035 грн. Позивач оспорює лише ці висновки відповідача (у загальній сумі валових витрат в розмірі 65043 грн.), у іншій частині спірн між сторонами відсутній.

У судовому засіданні відповідач пояснив, що витрати в сумі 54035 грн., як вид витрат, можуть відноситись платником податків до складу валових витрат, але у даному випадку договором оренди між позивачем та третьою особою не передбачено усунення будь-яких недоліків будівництва, усунення таких недоліків, якщо вони наявні, повинно відбуватись за рахунок винних осіб, тому віднесення позивачем до складу валових витрат таких витрат безпідставне і є порушенням п. 5.1. ст. 5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”.

З такими твердженнями відповідача погодитися неможна з огляду на наступне.

Між позивачем та третьою особою укладений договір оренди № 47/1 від 21.06.2006р. (далі – договір оренди), предметом якого є тимчасове платне користування будівлею громадсько-торгівельного центру, з метою оптово-роздрібної торгівлі товарами продовольчого та непродовольчого асортименту (п. п. 1.1., 1.6. договору оренди).

Пунктами 5.1.1. та 5.1.2 договору оренди передбачено, що орендар має право безперешкодно використовувати об’єкт оренди за його цільовим призначенням та з цією метою розміщувати та встановлювати на об’єкті оренди необхідне майно, обладнання, відповідним чином оформлювати об’єкт оренди.

Позивачем укладений договір підряду № 38-09-2006/61 від 11.06.2006р., предметом якого є пристосування примикань до Ruf-top та ремонт парапетів. Матеріалами справи (актом виконаних робіт та податковою накладною № 78 від 20.09.2006р.) підтверджується виконання робіт за наведеним договором підряду в сумі 54035 грн.

Позивачем пояснено суду, що наведені роботи стосуються привлаштування орендованого приміщення до цілей роздрібної торгівлі з метою створення сприятливих умов покупцям.

Третьою особою такі пояснення позивача підтверджені та зазначено, що за наслідками виконаних робіт не відбувалась будь-яке поліпшення об’єкта оренди, як основного засобу, не змінювалась балансова вартість об’єкта та відповідної групи основних фондів. Виконані за договором підряду роботи цілком відповідають відповідним положенням договору оренди і стосуються привлаштування об’єкта оренди до діяльності позивача.

Суд зазначає, що до даних правовідносин теж цілком застосовні наведені вище положення частини другої ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України щодо обов'язку доказування правомірності свого рішення.

З огляду на ці приписи процесуального закону, у спірних відносинах, податковий орган повинен довести, що спірні роботи придбавались для використання або були використані позивачем не у власній господарській діяльності і не у зв’язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг). Тобто, податковий орган повинен довести напрямки використання придбаних послуг та відсутність зв’язку таких напрямків із зазначеними у п.п. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" видами діяльності платника податків.

У спірних відносинах таких доказів відповідачем в ході провадження по справі не надано, відповідач посилається лише на сумнівність таких операцій. Проте, такі посилання не узгоджуються з наведеними вимогами процесуального закону, а надані позивачем та третьою особою пояснення обґрунтовують зв’язок проведених робіт з господарською діяльністю позивача.

Щодо витрат на прибирання приміщень, то суд вважає, що будь-які витрати на прибирання приміщень де платником податків провадиться господарська діяльність повинні бути віднесені ним до валових витрат, знов таки на підставі п.п. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", як витрати пов’язані з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці. Діюче законодавство не обмежує платника податків у віднесенні до складу валових витрат витрат на прибирання приміщень, незважаючи на те після чого виникла необхідність у такому прибиранні.

Зважаючи на наведене суд робить висновок про необґрунтованість висновків відповідача про завищення позивачем валових витрат в сумі 65043 грн.

З огляду на викладене, суд вважає необґрунтованими висновки податкового органу про завищення позивачем валових витрат та зроблене у зв’язку з цим нарахування податку в розмірі 75219,67 грн.

Таким чином, безпідставні висновки відповідача про заниження позивачем податкового зобов’язання з податку на прибуток в сумі 75219,67 грн., що обґрунтовує безпідставність застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 18040 грн. на підставі п. 17.1.3. ст. 17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Стосовно  податкового повідомлення-рішення № /0/237/23613/33913348/ 2092/10 від 08.02.2007р.

Наведеним податковим повідомленням-рішенням позивачу визначено податкове зобов’язання з податку на додану вартість в загальному розмірі 66207 грн., в тому числі 44138 грн. – сума основного платежу, 22069 грн. – штрафні (фінансові) санкції. Підставою його прийняття визначені п.п. 7.2.1, п.п. 7.4.1 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість", п.п. “б” п. 4.2.2. ст. 4 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, а підставами застосування штрафних (фінансових) санкцій визначений п. 17.1.3. ст. 17 цього ж закону.

З акту перевірки (стор. 27-32) та наданих відповідачем пояснень щодо донарахування податку на додану вартість вбачається, що сума нарахованого податку в розмірі 44138 грн. складається з сум, які нараховані внаслідок висновків акту перевірки про завищення позивачем податкового кредиту квітня-вересня 2006р. в сумі 44138 грн. через порушення п. п.п. 7.2.1., 7.2.6., 7.4.1 ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість”.

Зокрема, виявлені порушення (в оспореному позивачем розмірі), на думку відповідача, полягають у:

завищені податкового кредиту на суму 28729 грн. через віднесення до складу податкового кредиту сум ПДВ за податковими накладними у яких не відображена суть отриманих послуг, що визначено як порушення в тому числі п.п. 7.2.1., 7.2.6. ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість”;

завищені податкового кредиту на суму 15409 грн. через віднесення до складу податкового кредиту сум ПДВ, сплачених у зв’язку з придбанням послуг, вартість яких не відноситься до складу валових витрат.

Стосовно завищення податкового кредиту на суму 28729 грн.

Актом перевірки (стор. 27-30) визначено як порушення віднесення до складу податкового кредиту квітня-вересня 2006р. сум ПДВ за податковими накладними у яких не відображена суть отриманих послуг.

Наведене порушення визначено як порушення п.п. 7.2.1. ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість” і при цьому, відповідачем пояснено, що зазначене у відповідних податкових накладних (опис яких наведений у таблиці на стор. 27-30 акту перевірки) не докладно відображено, що саме за послуги надавались позивачу, не визначено яким чином це стосується господарської діяльності позивача, а тому податкові накладні не відповідають вимогам наведеної статті закону.

Такі твердження відповідача не ґрунтуються на законі з огляду на наступне.

Згідно із пп. 7.2.1 п. 7.2. ст.. 7 Закону України „Про податок на додану вартість” 7.2.1. платник податку зобов'язаний надати покупцю податкову накладну, що має містити зазначені окремими рядками: а) порядковий номер податкової накладної; б) дату виписування податкової накладної; в) повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); д) місце розташування юридичної особи або місце податкової адреси фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; е) опис (номенклатуру) товарів (робіт, послуг) та їх кількість (обсяг, об'єм); є) повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах отримувача; ж) ціну поставки без врахування податку; з) ставку податку та відповідну суму податку у цифровому значенні; и) загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Дослідження судом акту перевірки щодо змісту спірних податкових накладних та самих спірних податкових накладних свідчить про те, що у податкових накладних належним чином вміщений опис (номенклатура) товарів (робіт, послуг), належним чином заповнені відповідні графи податкових накладних.

Суд зазначає, що закон не містить спеціальних вимог до того, яким чином та у який спосіб платники податків повинні формулювати значення окремих рядків податкової накладної, вимоги закону стосуються лише наявності відповідної інформації, що у даному випадку позивачем дотримано.

Крім того, суд зауважує про загальну безпідставність наведених у акті перевірки висновків податкового органу. Так, за змістом п.п. 7.2.1 п. 7.2. ст.. 7 Закону України „Про податок на додану вартість”  ця правова норма регулює обов’язок продавця товарів, робіт, послуг надати покупцю податкову накладну та обов’язкові  реквізити податкових накладних, які повинен вказати продавець. Позивач у даному випадку виступає як покупець товару, отже він ніяким чином не несе відповідальність за правильність складення будь-яких податкових накладних.

Суд зазначає, що будь-які недоліки у заповненні податкових накладних не роблять податкові накладні заздалегідь недійсними, не свідчать про їх неналежність. Недотримання позивачем порядку, встановленого п. 7.2.6. ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість” не є підставою для висновку про неправомірність віднесення понесених позивачем витрат по сплаті ПДВ до податкового кредиту та не свідчить про обґрунтованість висновків про завищення позивачем сум податкового кредиту, оскільки згідно абз. 2 п.п 7.4.5. ст. 7 цього ж закону підставою для відповідальності платника податків є не підтвердження сум податку, який включено до податкового кредиту на момент перевірки платника податків.

Стосовно завищення податкового кредиту на суму 15409 грн.

Як зазначалось, в ході перевірки відповідачем були зроблені висновки про безпідставне віднесення до складу податкового кредиту сум ПДВ, сплачених у зв’язку з придбанням послуг, вартість яких не відноситься до складу валових витрат.

В цій частині позивач оспорює висновки відповідача про завищення податкового кредиту частково, а саме в сумі 13009 грн.

Правомірність віднесення до складу валових витрат витрат по придбанню товарів (робіт, послуг), ПДВ за операціями з придбання яких віднесено до складу податкового кредиту (витрати на післябудівельне прибирання приміщень та витрати на пристрій примикань та ремонт парапетів) встановлена судом при дослідженні правомірності донарахування податку на прибуток за податковим повідомленням-рішенням № / 0/236/23-613/33913348/2091/10 від 08.02.2007р.

Таким чином, безпідставні посилання відповідача на порушення п. 7.4.1 ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість” внаслідок віднесення до податкового кредиту сум ПДВ, сплачених у зв’язку з придбанням послуг, вартість яких не відноситься до складу валових витрат.

Крім того, суд зауважує про загальну помилковість висновків відповідача про необхідність зменшення сум податкового кредиту позивача через наведені порушення та донарахування податку на додану вартість саме у зв’язку із завищенням податкового кредиту.

Так, згідно до п. 7.4.1. ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість”, податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Тобто, згідно закону, незважаючи на те, чи відносяться до складу валових витрат чи ні відповідні витрати на придбання товарів (робіт, послуг), податок на додану вартість, сплачений у зв’язку з їх придбанням має бути включений платником податків до складу податкового кредиту відповідного періоду.

Наслідки ж невикористання товарів (послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності визначені останнім абзацем наведеного п. 7.4.1., який визначає, що якщо у подальшому такі товари (послуги) починають використовуватися в операціях, які не є об'єктом оподаткування згідно зі статтею 3 цього Закону або звільняються від оподаткування згідно зі статтею 5 цього Закону, чи основні фонди переводяться до складу невиробничих фондів, то з метою оподаткування такі товари (послуги), основні фонди вважаються проданими за їх звичайною ціною у податковому періоді, на який припадає початок такого використання або переведення, але не нижче ціни їх придбання (виготовлення, будівництва, спорудження).

Наведені вимоги закону (продаж товарів (послуг)), тягнуть за собою збільшення податкових зобов’язань відповідного періоду, а тому зменшення податкового кредиту за наслідками перевірки та донарахування податку саме на підставі такого зменшення не ґрунтується на вимогах закону.

Таким чином, висновки відповідача про порушення позивачем вимог закону при формуванні податкового кредиту є необґрунтованими, а тому безпідставним є донарахування податку на додану вартість в сумі 41738,00 грн., що обумовлює безпідставність застосування фінансових санкцій у сумі 20869,00 грн. на підставі п. 17.1.3. ст. 17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Враховуючи викладене, вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись п.п. 5.1, 5.2.1., 5.3.9. 5.4.4 ст. 5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”, ст.ст. 1, 9 Закону України “По бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”, п.п. 7.4.1., 7.2.1., 7.4.5. ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість”, ст.ст. 1, 4, 5, 17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, ст.ст. 2-15, 17-18, 33-35, 45-46, 47-51, 56-59, 69-71, 72, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158, 160, 162, 163, 167, 185-186, 254 пунктами 6,7 розділу 7 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „БУМСІТІ” до Державної податкової інспекції у Будьонівському районі м. Донецька про визнання частково недійсним податкового повідомлення-рішення № /0/237/23-613/33913348/2092/10 від 08.02.2007р. про донарахування податку на додану вартість у сумі 44138,00 грн. та застосування фінансових санкцій у сумі 22069,00 грн., скасувавши донарахування податку на додану вартість в сумі 41738,00 грн. та застосування фінансових санкцій у сумі 20869,00 грн.; визнання частково недійсним податкове повідомлення-рішення № /0/ 236/23-613/33913348/2091/10 від 08.02.2007р. про донарахування податку на прибуток у сумі 80303,00 грн. та застосування фінансових санкцій у сумі 19565,00 грн., скасувавши донарахування податку на прибуток в сумі 75219,67 грн. та застосування фінансових санкцій у сумі 18040,00 грн. – задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Будьонівському районі м. Донецька № /0/237/23-613/33913348/2092/10 від 08.02.2007р. в частині донарахування податку на додану вартість в сумі 41738,00 грн. та застосування фінансових санкцій у сумі 20869,00 грн.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Будьонівському районі м. Донецька № /0/236/23-613/33913348/2091/10 від 08.02.2007р. в частині донарахування податку на прибуток в сумі 75219,67 грн. та застосування фінансових санкцій у сумі 18040,00 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „БУМСІТІ”  витрати по сплаті судового збору в сумі 3,40 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складання постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя

В судовому засіданні оголошено

вступну та резулятивну частину постанови.

Постанову складено в повному обсязі 03.08.2007 року

Надруковано 4 прим.

Позивачу - 1прим.

Відповідачу - 1 прим.

Третій особі - 1 прим.

У справу - 1 прим