ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

16.07.2007
Справа №2-6/8668-2007

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сонячний Берег», м.Сімферополь,

до відповідача Державного підприємства «Лівадія», смт.Лівадія, м.Ялта,

про спонукання до виконання умов договору.

Суддя Шкуро В.М.

представники:

Від позивача – Сергєєнко О.О., представник, дов. від 26.04.2007р.

Від відповідача – Ващишен С.В., представник, дов. від 03.04.2007р.

Суть спору: ТОВ «Сонячний Берег» звернулося у господарський суд АР Крим з позовом до ДП «Лівадія» про спонукання до виконання умов договору дольової участі будівництва багатоквартирного житлового будинку від 04.07.2006р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що не виконує прийняті на себе зобов’язання за договором дольової участі будівництва багатоквартирного житлового будинку в частині узгодження з органом місцевого самоврядування відведення земельної ділянки під забудову із земель, яка знаходяться в постійному користуванні відповідача, звільнення земельної ділянки для проведення будівельних робіт, здійснення оформлення і передачу документації, пов’язаної з відведенням земельної ділянки під забудову.

Відповідач позов не визнав. У відзиві на позовну заяву зазначив, що не невиконання взятих на себе зобов’язань за договором дольової участі будівництва багатоквартирного житлового будинку є наслідком тривалої процедури відведення земельної ділянки. Крім того, договором не передбачені строки виконання зобов’язань.

Розглянувши матеріали справи, заслухав пояснення сторін, суд -

встановив:

04.07.2006р. між ДП «Лівадія» (сторона-1) та ТОВ «Сонячний Берег» (сторона-2)  укладено договір дольової участі будівництва багатоквартирного житлового будинку (а.с.18-22, далі - договір).

Згідно умов договору, сторона-2 за рахунок власник та/або залучених коштів здійснює фінансування предпроектних, проектних робіт, будівництва та введення в експлуатацію приміщень багатоквартирного житлового будинку на земельній ділянці, орієнтовною площею 1,05 га. (яка уточнюється геодезичною та кадастровою зйомкою), що належить стороні 1 на праві постійного користування.

Пунктами 3.1.2 та 3.1.3 договору передбачені наступні обов’язки сторони-1 (відповідача у справі):

-          узгодження з органом місцевого самоуправління відведення земельної ділянки під забудову об’єкту із земель, які знаходяться в постійному користуванні сторони-1;

-          звільнення земельної ділянки для проведення будівельних робіт;

-          здійснення оформлення і передачу стороні-2 документації, пов’язаної з відведенням земельної ділянки під забудову.

Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником  обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від  дня  пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Внаслідок відсутності в умовах договору положення щодо строків виконання зобов’язань, позивач листом вих.№26 від 01.08.2006р. (а.с.27) звернувся до відповідача з вимогою виконати зобов’язання передбачені пунктами 3.1.2 та 3.1.3 договору в строк до 31.12.2006р.

Згідно  частини 1 ст.193 Господарського кодексу України до виконання  господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням  особливостей, передбачених вищезазначеним кодексом.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, звичайно ставляться.

Однак до теперішнього часу, у порушення умов договору, відповідач свої зобов’язання за Договором не виконав.

Стосовно достатнього обсягу повноважень відповідача на розпорядження земельними ділянками переданими йому в постійне користування, суд виходить з наступного.

ДП «Лівадія» є юридичною особою, тобто згідно ст. 80 ЦК України має повний обсяг цивільної правоздатності та дієздатності.

Згідно Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-КМ №002298 від 06.12.1999р., спірна земельна ділянка знаходиться у постійному користуванні радгоспу-заводу «Лівадія», правонаступником якого є Державне підприємство «Лівадія».

Право постійного користування землею передбачає використання земельної ділянки без заздалегідь встановлено строку.

Згідно пункту „в” статті 5 Земельного кодексу України одним з принципів земельного законодавства є принцип невтручання держави в здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 149 Земельного кодексу України встановлено, що вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів. В свою чергу Статут Державного підприємства «Лівадія» не містить обмежень щодо повноважень директора приймати рішення стосовно згоди на вилучення земельних ділянок.

Таким чином, нормами Земельного кодексу України не передбачено обов’язку землекористувача  погоджувати будь-які дії щодо користування земельною ділянкою, яка перебуває в його постійному користуванні з іншими особами, а отже і нема перешкод для виконання відповідачем прийнятих на себе зобов’язань за договором.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а стаття 16 ЦК України передбачає право особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового чи майнового права і інтересу. Частиною 2 цієї статті визначені способи захисту цивільних прав та інтересів, зокрема примусове виконання обов’язку в натурі.

Заперечення відповідача щодо невиконання своїх зобов’язань внаслідок тривалості  процедури відведення земельної ділянки є неспроможнім, оскільки відповідачем не представлено жодних доказів, які підтверджують здійснення будь-яких дій спрямованих на належне виконання своїх зобов’язань.

За таких обставин та з огляду на те, що безпідставне невиконання відповідачем зобов’язань за договором позбавляє позивача можливості виконання дій спрямованих на будівництво багатоквартирного житлового будинку, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Понесені позивачем судові витрати по сплаті держмита у розмірі 85,00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118,00 грн. судом відносяться на відповідача.

Вступна і резолютивна частини рішення оголошені в судовому засіданні 16 липня 2007 року.

Рішення оформлене згідно зі ст.84 ХПК України і підписане 21 липня 2007 року.

На підставі викладено, керуючись ст.49, 82-84, 85, ГПК України, суд –

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Зобов’язати Державне підприємство «Лівадія» (адреса: АР Крим, м.Ялта, смт.Лівадія, вул.Виноградна, 2; банківські реквізити: п/рахунок №3760 в АКБ УСБ м.Ялта, МФО 324270, ідентифікаційний код в ) виконати зобов’язання за договором дольової участі будівництва багатоквартирного житлового будинку від 04.07.2006р., а саме:

-          узгодити з органом місцевого самоуправління відведення земельної ділянки під будівництво приміщень багатоквартирного житлового будинку із земель, які знаходяться в постійному користуванні ДП «Лівадія»;

-          звільнити земельну ділянку для проведення будівельних робіт;

-          здійснити оформлення і передачу ТОВ «Сонячний Берег» документації, пов’язаної з відведенням земельної ділянки під забудову.

Стягнути з Державного підприємства «Лівадія» (адреса: АР Крим, м.Ялта, смт.Лівадія, вул.Виноградна, 2; банківські реквізити: п/рахунок №3760 в АКБ УСБ м.Ялта, МФО 324270, ідентифікаційний код в ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сонячний Берег» (адреса: 95022, АР Крим, м.Сімферополь, вул.Глинки, 63; ідентифікаційний код в ) судові витрати по сплаті 85,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Шкуро В.М.