ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

"17" серпня 2007 р.                                                                   Справа № А8/180-07

За позовом Яготинської районної ради, м. Яготин

до відповідача Виконкому Яготинської міської ради, м. Яготин

про скасування рішення №517 від 19.12.2006р.

Суддя                    Чорна Л.В.

Представники:

від позивача: Кістенюк Т.К. –доруч. №7 від 01.01.2007р. - представник;

від відповідача: Грибков М.Є. –довір. №02-28/24 від 14.06.2007р. –представник;

Крисько Л.В. –довір. №02-28/25 від 19.06.2007р. –спец. 1-ої категорії з юр. питань;

від третьої особи: Грибков М.Є. –довір. б/н від 01.07.2007р. - представник.

Суть спору:

Позивача просить суд визнати незаконним рішення відповідача №517 від 19.12.2006р. „Про розгляд подання Яготинської районної ради від 17.11.2006р. №403” та зобов‘язати відповідача прийняти рішення „Про видачу свідоцтва на право власності Яготинській районній раді на нерухоме майно, розташоване за адресою Незалежності, 110”.

Відповідач позов не визнає, посилаючись на відсутність у позивача правовстановлювальних документів на нерухоме майно –акт про право власності на землю або рішення про відведення земельної ділянки для цієї мети, акт комісії про прийняття об‘єкта в експлуатацію.

Ухвалою суду від 19 червня 2007р., за клопотанням відповідача, до участі у справі залучено третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача –Яготинську районну державну адміністрацію.

Третя особа позов не визнає, посилаючись на недотриманням позивачем п. п. 1.5, 2.1., 6.1 „Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно”, затвердженого в Міністерстві юстиції України від 07.02.2002р. №7/5, також третя особа в своїх запереченнях посилається на ст.ст. 1, 6, 16, 17, 26, 43, 60 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”, №280/97-ВР від 21.05.1997р.

Позов задоволенню не підлягає.

судом встановлено:

17 листопада 2006р. Яготинська районна рада (позивач) звернулась до Яготинської міської ради (відповідач) з листом №403 „Про невідкладний розгляд документів на право власності на будинок районної ради” про видачу свідоцтва на право власності на адмінбудинок по вул. Незалежності, 110 на підставі наступних документів: рішення Яготинського райвиконкому від 30.06.1984р. №19681 „Про введення в експлуатацію будинку райвиконкому в м. Яготині”; акт державної приймальної комісії про прийнятті в експлуатацію „Реконструкції приміщення Райвиконкому в м. Яготині №68/83 від 28.03.1984р.”; перелік об‘єктів комунальної власності Яготинського району; рішення районної ради №58-03-V.

19 грудня 2006р. рішенням виконавчого комітету Яготинської міської ради (відповідач) №517 „Про розгляд подання Яготинської районної ради №17.11.2006р. №403” відмовлено Яготинській районній раді в оформлені та видачі свідоцтва про право власності на адмінбудинок по вул. Незалежності, 110 в м. Яготині, в зв‘язку з відсутністю правовстановлювальних документів на нерухоме майно.

Відповідно до 6.1. „Тимчасове положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно” №7/5 від 07.02.2002р., оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності:

а) місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування:

- фізичним особам та юридичним особам на новозбудовані, перебудовані або реконструйовані об'єкти нерухомого майна за наявності акта про право власності на землю або рішення про відведення земельної ділянки для цієї мети та за наявності акта комісії про прийняття об'єкта і введення його в експлуатацію;

- фізичним та юридичним особам на підставі документів, установлених законодавством, які підтверджують їх право власності на об'єкти нерухомого майна, крім правовстановлювальних документів, передбачених у додатку 1 до пункту 2.1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно.

Тобто позивач зобов‘язаний був подати акт про право власності на землю або рішення про відведення земельної ділянки для цієї мети; акт комісії про прийняття об‘єкта в експлуатацію.

Позивач обґрунтовуючи позовні вимоги посилається на наявність у нього правовстановлюючих документів. а саме: акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію (реєстраційний номер 69/83 від 28.03.1984р.) на земельній ділянці, відведеній згідно рішення виконкому Яготинської районної ради народних депутатів №367 від 12.10.1982р.; акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництва об‘єкту, який затверджений рішенням виконкому Яготинської районної ради народних депутатів №196 §1 від 30.06.1984р. „Про введення в експлуатацію 4-х поверхового будинку райвиконкому загальною площею 2135,4м2 в м. Яготині”; рішення виконавчого комітету Яготинської районної ради №196 §1 від 30.06.1984р. „Про введення в експлуатацію 4-х поверхового будинку райвиконкому загальною площею 2135,4м2 в м. Яготині”; рішення дванадцятої сесії двадцять першого скликання Яготинської районної ради „Про розмежування майна комунальної власності району” від 11.06.1992р., в якому чітко було сказано, що до власності районної ради народних депутатів переходить майно виконкому районної ради народних депутатів та його відділів; рішення сесії Яготинської ради №58-03-V від 28.07.2006р. „Про поновлення на балансі ради приміщень”, яким на балансі районної ради чотирьохповерховий адмінбудинок райвиконкому по вул. Незалежності, 110.

Згідно рішення виконавчого комітету Яготинської районної ради народних депутатів №196 §1 від 30.06.1984р. „Про введення в експлуатацію 4-х поверхового будинку райвиконкому загальною площею 2135,4м2 в м. Яготині” акт поданий державною приймальною комісією, про ведення в експлуатацію 4-х поверхового будинку райвиконкому загальною площею 2135,4м2 в м. Яготині, збудованого ПМК-15 тресту „Бориспільбуд” на замовлення УКБ” Київського облвиконкому кошторисною вартістю 332,52 т.крб. затверджено. Таким чином вищевказані документи вказують на те, що власником 4-х поверхового адмінбудинку був райвиконком, на даний час райвиконкоми ліквідовано.

Надані позивачем довідки не являються правовстановлювальними документами на нерухоме майно в силу „Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно” №7/5 від 07.02.2002р.

Відповідно до ст. 4 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” від 01.07. 2004 року № 1952-IV, обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а саме право власності на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 19 зазначеного Закону, підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, є: державний акт про право власності на земельну ділянку;

нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу, довічного утримання, дарування, міни земельної ділянки або іншого нерухомого майна; договір про приватизацію майна державних підприємств; договір купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрований на біржі в установленому порядку; нотаріально посвідчений договір про поділ, перерозподіл, об'єднання нерухомого майна; свідоцтво про право на спадщину; свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя; свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів; свідоцтво про право власності на будівлю (частину будівлі), споруду; рішення суду про право власності на об'єкт незавершеного будівництва; акти прийому нерухомого майна до експлуатації; договори про іпотеку, оренду строком більше одного року, інші визначені законом документи щодо речових прав на нерухоме майно; рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, що набрали законної сили; інші акти органів державної влади або органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, прийнятих у межах повноважень, визначених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 зазначеного Закону, документи, що встановлюють виникнення, припинення, перехід прав на нерухоме майно і подаються для державної реєстрації прав на нерухоме майно, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом, Цивільним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно ст. 29 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”, до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад відноситься, зокрема, управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад; підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо порядку та умов відчуження комунального майна, проектів місцевих програм приватизації та переліку об'єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; організація виконання цих програм; підготовки і внесення на розгляд ради пропозицій щодо визначення сфер господарської діяльності та переліку об'єктів, які можуть надаватися у концесію;  подання раді письмових звітів про хід та результати відчуження комунального майна.

Щодо рішення №58-03-V від 28.07.2006р. „Про поновлення на балансі ради приміщень”, то суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до п. 7 роз’яснення Вищого арбітражного суду України „Про деякі питання практики вирішення спорів, пов’язаних з судовим захистом права державної власності” №02-5/225 від 02.04.1994року, вирішуючи спори пов’язані з визнанням права власності, слід виходити з того, що знаходження майна на балансі підприємства (організації) ще не є підставою його права власності. Що ж до права державної власності, то незалежно від того, на балансі якого державного підприємства знаходиться майно, воно не втрачає статусу державної власності. Баланс підприємства (організації) є формою бухгалтерського обліку, визначення складу і вартості майна та обсягу фінансових зобов’язань на конкретну дату. Баланс не визначає підстав знаходження майна у власності (володінні) підприємства.

Крім того, позивачем не подано доказів в порядку п. 12 Перехідних положень до Земельного кодексу України.

За таких обставин вимоги не обґрунтовані, не доведені, задоволенню не підлягають.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст. 158, 161, 162, 163, 167 та п. 6 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

В позові відмовити.

Дана постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Дана постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку: заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України –з дня складення в повному обсязі, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження (ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суддя