ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

04 вересня 2007 р.                                                                            Справа  № 17/177

Господарський суд Закарпатської області у складі головуючого судді  Ушак І.Г. у відкритому судовому засіданні за участю представників:

позивача –Мар’ян І.І., начальник відділення, Нитка М.І., представник за довіреністю;

відповідача –Дев”ян В.О., керівник, Свалявчук І.Д., представник за довіреністю

розглянув справу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Свалявському районі, м. Свалява до товариства з обмеженою відповідальністю, с. Голубине Свалявського району про стягнення заборгованості на суму 5813,33 грн., в т.ч. недоїмки –на суму 5516,33 грн. та пені –на суму 297,00 грн.

Позивач звернувся із вказаними вимогами, оскільки відповідачем не сплачено страхові внески, передбачені Законом України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” за період з 1.01.2006р. по 31.03.07р. за страховим тарифом 2, 4, що відповідає 52 класу професійного ризику фактичного виробництва відповідача у зазначений період, в результаті чого виникла заборгованість, що становить суму позовних вимог в частині недоїмки та нарахована пеня. Представники позивача в ході судового розгляду наполягають на задоволенні заявлених вимог, посилаючись на долучені до матеріалів справи документи.

Відповідач письмовим відзивом та його представники у ході судового розгляду проти позову заперечують, посилаючись на безпідставність дій позивача у ході перевірки 14 -15.05.07 та за її наслідками щодо зміни класу професійного ризику виробництва відповідача з  6-го на 52-ий та застосування страхового тарифу 2,42 до підприємства відповідача за період, що передував перевірці з 1.01.2006р. по 31.03.07р., внаслідок чого нарахована сума недоїмки та пені, що становлять предмет позову.

Вивчивши матеріали справи,  заслухавши пояснення представників сторін,

суд встановив:

Спірні відносини у даній справі виникли з правовідносин відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Свалявському районі, як страховика (далі - відділення) та товариства з обмеженою відповідальністю „Свалява-Міськбуд”, як роботодавця та страхувальника (далі - товариство) з питань загальнообов’язкового державного соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання.

Наведені правовідносини регулюються Законами України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” (далі –Закон № 1105), „Про страхові тарифи на загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” (далі –Закон № 2272), згідно яких:

- роботодавець як страхувальник зобов’язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати та сплачувати страхові внески у відсотках до сум фактичних витрат на оплату праці найманих працівників за встановленими страховими тарифами до Фонду соціального страхування від нещасних випадків; інформувати  робочий орган Фонду, яким є позивач у справі, про зміну технології робіт або виду діяльності підприємства для переведення його до відповідного класу професійного ризику та  подавати робочому органу Фонду відомості про чисельність працівників, суму заробітної плати, річний фактичний обсяг реалізованої продукції (робіт, послуг), кількість нещасних випадків професійних захворювань за минулий календарний рік;

- Фонд як страховик та його робочі органи (далі - Фонд) зобов’язані, зокрема, здійснювати облік та вести реєстр платників страхових внесків; письмово повідомляти страхувальнику умовний клас професійного ризику його підприємства –групу галузей (підгалузей) економіки або видів діяльності, що мають визначений для цієї групи рівень виробничого травматизму та професійної захворюваності.

Питання порядку взяття на облік та набуття роботодавцями статусу страхувальників, обчислення і сплати страхових внесків до Фонду підприємствами незалежно від форми власності і господарювання, виду діяльності, галузевої належності; обліку та витрачання страхових коштів, здійснення платежів, ведення бухгалтерського обліку і звітності; здійснення контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою перерахування та надходження страхових внесків врегульовані чинною станом на час виникнення спірних відносин Інструкцією про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (затверджена постановою правління Фонду від 20.04.01 № 12, втратила чинність на підставі постанови Фонду від 12.07.07 № 36 –після порушення провадження в даній справі) (далі - Інструкція ).

Питання порядку визначення страхових тарифів для підприємств, установ та організацій на загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання врегульовано та затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 13.09.2000р. № 1423 (із наст. змінами) (далі –Порядок визначення тарифів).

Питання порядку повідомлення страхувальників про розміри страхових внесків відповідно до Закону України „Про внесення змін до Закону України „Про страхові тарифи на загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності ”визначено відповідним наказом виконавчої дирекції Фонду від 3.07.03 № 185 (далі –Порядок повідомлення).

Матеріалами справи, зокрема, заявою відповідача від 11.11.2004р. про реєстрацію платником страхових внесків до Фонду, повідомленням позивача № 282 без дати, розрахунковими відомостями про нарахування і перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонд за період з ІУ кварталу 2004р. по 1 квартал 2007р. включно, встановлено, що відповідач з листопада 2004р. зареєстрований платником страхових внесків, віднесеним у встановленому порядку за видом економічної діяльності КВЕД 74.20.1 до 6-го класу професійного ризику виробництва, якому відповідає страховий тариф 0,92, а згодом - 0,72, тобто є страхувальником за змістом Закону № 1105.

Відділенням на виконання своїх функціональних обов’язків у період 14-15.05.07р проведено перевірку правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати страхових внесків до Фонду та їх витрачання відповідачем за період з 11.04.2004р. по 31.03.2007р. У ході перевірки встановлено, що товариством на протязі 2006р. здійснювалася економічна діяльність за КВЕДом 45.21.1, якому відповідає 52 клас ризику та відповідно страховий тариф 2,42, а страхові внески сплачувалися за страховим тарифом 0,72. За результатами перевірки у зв’язку з наведеними обставинами позивачем складено акт від 15.05.07, згідно якого донараховано відповідачеві страхових внесків на суму 5516,33 грн., нараховано пеню на суму 297,00 грн. та запропоновано сплатити наведені суми на рахунок відділення в строк до 25.05.07. Повідомлення датоване 2 квітня 2007р. про віднесення відповідача до 52 класу професійного ризику виробництва відділенням вручено товариству після проведення перевірки - 18.05.07 - що з’ясовано у ході судового розгляду та не заперечується  сторонами. Донараховані суми є предметом даного спору, оскільки не сплачені відповідачем у запропонованому порядку.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши всі обставини справи та проаналізувавши чинне законодавство, що регулює спірні відносини, дійшов до висновку про  відмову у задоволенні позовних вимог.

При цьому, суд виходив з наступного.

За змістом приписів вищенаведених Закону № 1105, Інструкції, Порядку визначення тарифів, Порядку повідомлення до повноважень Фонду віднесено визначення класу професійного ризику виробництва підприємств, установ та організацій та визначення відповідного страхового тарифу відповідно до галузі економіки та видів робіт на підставі відомостей з реєстраційної картки наданих державним реєстратором відповідно до Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців”. Робочий орган Фонду після виконання процедури віднесення страхувальника до певного класу професійного ризику видає та/або надсилає останньому повідомлення  про віднесення його до класу професійного ризику виробництва, якому відповідає його основна діяльність, та страховий тариф.

У випадку зміни виду економічної діяльності підприємства робочий орган Фонду на підставі заяви страхувальника та після проведення перевірки фінансово-господарської діяльності страхувальника щодо нарахування, своєчасності і повноти сплати та цільового використання коштів на страхування від нещасного випадку змінює належність цього підприємства до класу професійного ризику виробництва. Зміна класу професійного ризику здійснюється Фондом один раз на рік за результатами роботи страхувальника за минулий календарний рік. Законом № 1105 та Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлена відповідальність посадових осіб роботодавця-страхувальника за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності до Фонду щодо страхових внесків, несвоєчасне інформування про зміну технології робіт або виду діяльності підприємства для переведення його до відповідного класу професійного ризику.

Матеріалами справи встановлено, що до посадових осіб відповідача були застосовані заходи адміністративної відповідальності за неподання даних про зміну виду діяльності підприємства для переведення його до відповідного вищого класу професійного ризику. Разом з тим, з огляду на наведені приписи чинного законодавства позивач не наділений повноваженнями щодо віднесення відповідача до вищого класу професійного ризику за минулі періоди та нарахування у зв’язку з цим сум страхових внесків за новими тарифами за попередній час, тому у стягненні нарахованих таким чином сум, що є предметом даного позову, належить відмовити.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись Законами України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”, „Про страхові тарифи на загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”, ст.ст. 11, 70, 71, 86, 94, 128, 158-163, п.6 розділу УІІ Кодексу адміністративного судочинства України,

суд постановив:

1. У позові відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку і строки передбачені ст. 186 цього ж кодексу; у судовому засіданні 04.09.07 проголошено вступну та резолютивну частину постанови, текст постанови у повному обсязі виготовлено 10.09.07.

Суддя                                                                                                 Ушак І.Г.