ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2007 р.
№ 15/319-06-8755

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Остапенка М.І. (головуючий),

Харченка В.М.,
Борденюк Є.М.

розглянувши  у відкритому
за участю представника позивача:

касаційну скаргу
судовому засіданні у м. Києві
Прокопишиної Є.В. та представника відповідача –Павленка М.В.
Фірми "Одеса-Бласко" Малого приватного підприємства

на постанову
від 13.02.2007

Одеського апеляційного
господарського суду

у справі
№ 15/319-06-8755

господарського суду
Одеської області

за позовом
Фірми "Одеса-Бласко" Малого приватного підприємства

до
Акціонерного комерційного банку "Інвестбанк"

про
визнання договорів недійсними

та за зустрічним позовом
Акціонерного комерційного банку "Інвестбанк"

до
Фірми "Одеса-Бласко" Малого приватного підприємства

про
стягнення 63618,84 грн.

В судовому засіданні 05.07.2007 оголошувалась перерва до 12.07.2007.

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2006 року фірма "Одеса-Бласко" малого приватного підприємства звернулася з позовом до акціонерного комерційного банку "Інвестбанк", згідно якого, уточнивши в ході розгляду справи свої вимоги, просила визнати недійсними договір іпотеки від 20.09.2005 та договір застави від 16.09.2005. АКБ "Інвестбанк" подав зустрічний позов, в якому просив стягнути з фірми "Одеса-Бласко" МПП 12932,72 грн. пені по кредиту, 686,09 грн. пені по комісійній винагороді та 50000,00 грн. штрафу за невиконання умов договору кредиту № 70-05 від 15.09.2005.

Рішенням господарського суду Одеської області від 30.10.2006 у справі № 15/319-06-8755 первісний позов задоволено. Визнано недійсними договір іпотеки від 20.09.2005 та договір застави від 16.09.2005, укладені між фірмою "Одеса-Бласко" МПП та АКБ "Інвестбанк". У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 13.02.2007, за тією ж справою, вищезазначене судове рішення скасовано. В задоволенні первісного позову відмовлено. Зустрічні позовні вимоги задоволено. Стягнено з Фірми "Одеса-Бласко" МПП на користь АКБ "Інвестбанк" 12932,72 грн. пені по кредиту, 686,09 грн. пені по комісійній винагороді та 50000,00 грн. штрафу.

У касаційній скарзі фірма "Одеса-Бласко" МПП просить скасувати постанову апеляційного суду від 13.02.2007, а рішення суду першої інстанції від 30.10.2006 залишити без змін. Скарга мотивована тим, що постанова апеляційного суду прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, зокрема, ст.ст. 33, 101, 104 ГПК України, ст.ст. 16, 549, 584, 1054 ЦК України, ст.ст. 178, 232 ГК України, ст. 18 Закону України "Про іпотеку", ст. 12 Закону України "Про заставу".

У відзиві на касаційну скаргу відповідач просить постанову апеляційної інстанції залишити без змін, а касаційну скаргу позивача –без задоволення.

Заслухавши доповідача, вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування Одеським апеляційним господарським судом норм процесуального та матеріального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

До такого висновку суд дійшов на підставі наступного.

Як встановлено апеляційним судом, 15.09.2005 між сторонами у справі був укладений кредитний договір № 70-05 про надання позичальнику кредиту у вигляді  поновлювальної кредитної лінії з щоденним лімітом кредитування та граничним розміром заборгованості  в сумі  900000,00 грн. для придбання винограду з метою подальшої переробки шляхом сплати пред’явлених до кредитного рахунку документів зі строком погашення кредиту в межах кредитної лінії та з щомісячною оплатою 20% річних.

З метою забезпечення своєчасного виконання зобов’язань позичальника по зазначеному кредитному договору між АКБ "Інвестбанк" та фірмою "Одеса-Бласко" був укладений договір застави від 16.09.2005 про надання позивачем в заставу  належного йому на праві власності майна, яке розташоване за адресою: Одеська область, смт. Іванівка, вул. Леніна, 94, заставною вартістю 1674982,66 грн.

Крім того, 20.09.2005 між цими ж сторонами був укладений договір іпотеки в забезпечення вимоги банку по кредитному договору № 70-05 від 15.09.2005 про надання іпотекодавцем в іпотеку  належного йому на праві власності майна, а саме: цілісного майнового комплексу "Іванівський вино-консервний завод".

Вищенаведеним обставинам, які повністю відповідають наявним матеріалам справи, апеляційний суд дав належну оцінку і дійшов до правильного висновку про безпідставність заявленого первісного позову, оскільки оспорювані договори відповідають нормам чинного законодавства, у зв’язку з чим, відсутні підстави для визнання їх недійсними.

У цьому ж зв’язку, апеляційним судом правомірно не було взято до уваги посилання позивача щодо недійсності договорів на те, що 24.12.2002 діяв договір застави, предметом якого являється цілісний майновий комплекс "Іванівський державний вино-консервний завод",  згідно з умовами якого наступна застава заставленого за цим договором майна не допускається, оскільки ця обставина спростовується викладенням сторонами в договорі від 20.09.2005 до договору застави від 24.12.2002 умови, згідно якої повторна застава вказаного майна допускається за згодою заставодержателя, а також наявними матеріалами справи, згідно яких надане заставодавцем у заставу банку по договору застави від 24.12.2002 устаткування не входить до  цілісного майнового комплексу "Іванівський вино-консервний завод" та станом на 16.09.2005 не являлось предметом застави по іншим договорам застави. Крім того, посилання позивача на недійсність договору іпотеки від 20.09.2005 у зв’язку із відсутністю в ньому істотних умов, також були предметом судового дослідження і обґрунтовано не прийняті до уваги, оскільки вони спростовуються змістом самого договору.

При цьому апеляційний суд правильно прийняв до відома, що умовами укладених між сторонами договорів підтверджуються вимоги зустрічного позову і обґрунтовано стягнув з фірми "Одеса-Бласко" МПП на користь АКБ "Інвестбанк" 12932,72 грн. пені по кредиту у зв’язку з порушенням позивачем поетапного погашення кредиту, передбаченого п. 8.8 договору кредиту, 686,09 грн. пені по комісійній винагороді. У цьому ж зв’язку, суд дійшов до вірного висновку про те, що за неналежне виконання позичальником умов договору, банк нараховує йому штраф.

В той же час, відповідно до вимог ст. 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов’язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов’язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. При цьому, якщо порушення зобов’язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

З огляду на вищезазначені вимоги ст. 233 ГК України, та враховуючи відсутність в матеріалах справи даних про те, що невиконання позивачем умов договору в частині, що стосується забезпечення щомісячних надходжень коштів від поточної діяльності на свій гривневий поточний рахунок в банківській установі в розмірі 50% від суми наданого кредиту, здійснило вплив на невиконання ним основного зобов’язання за цим же договором, Вищий господарський суд вважає можливим змінити постанову апеляційного суду зменшивши розмір штрафу що підлягає стягненню з позивача з 50000,00 грн. до 5000,00 грн.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст.  1115, 1117, 1119-11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Фірми "Одеса-Бласко" Малого приватного підприємства залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 13.02.2007 у справі № 15/319-06-8755 змінити, зменшивши грошову суму штрафу, який стягується з Фірми "Одеса-Бласко" МПП, з 50000,00 грн. до 5000,00 грн.

В іншій частині постанову Одеського апеляційного господарського суду від 13.02.2007 залишити без змін.

Головуючий                                                                             Остапенко М.І.

Суддя                                                                                         Харченко В.М.

Суддя                                                                                         Борденюк Є.М.