КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2007                                                                                           № 2/230

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Рєпіної  Л.О.

суддів:                                          Зеленіна  В.О.

Синиці  О.Ф.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -

від відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Святослав"

на рішення Господарського суду м.Києва від 10.05.2007

у справі № 2/230 (Домнічева І.О.)

за позовом                               Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Святошинського району м.Києва

до                                                   Товариство з обмеженою відповідальністю "Святослав"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  виселення

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 10.05.2007 року (підписано 16.05.2007р.) по  справі №2/230   за  позовом  Комунального підприємства по утриманню   житлового   господарства  Святошинського району м. Києва (позивач або КПУЖГ)  до Товариства  з обмеженою відповідальністю «Святослав» (відповідач) про  виселення позов  задоволено повністю. Відповідача виселено з нежитлових  приміщень  першого  поверху,  належних  Комунальному підприємству  по  утриманню житлового  господарства  Святошинського району м. Києва, площею 465,9 кв. м, розташованих у м. Києві на бульварі Ромена Роллана 7, зобов'язано передати нежитлові приміщення площею 465,9 кв. м на першому поверсі будівлі по бульвару Ромена Роллана, 7 за  актом  прийому-передачі позивачеві і стягнуто на користь останнього 85 грн. держмита та  118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погодившись із зазначеним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення скасувати і направити справу на новий розгляд або прийняти нове рішення, яким  відмовити позивачу у задоволенні позову повністю. Посилається на те, що рішення прийняте з суттєвими порушеннями норм процесуального та матеріального права (справу розглянуто у відсутність його представника без належного повідомлення про день і час розгляду справи), не відповідає фактичним обставинам справи і ґрунтується на неповне з’ясованих обставинах справи.

В додатковому обґрунтуванні до апеляційної скарги відповідач і його представник в поясненнях в судовому засіданні під час розгляду апеляційної скарги уточнив вимоги апеляційної скарги. Просить рішення суду скасувати і прийняте нове рішення з огляду на неповноту дослідження судом першої інстанції обставин справи, невідповідність рішення дійсним обставинам і положенням матеріального права, порушення судом норм процесуального права.

У відзиві на позов і поясненнях представника позивача у судовому засіданні позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення від 10.05.2007 без змін.

Дослідивши  доводи  апеляційної  скарги,  перевіривши  матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та проаналізувавши правильність застосування судом першої Інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Нежитлове приміщення загальною площею 465,9 кв. м, розташоване у м. Києві на бульварі Ромена Роллана 7 (далі приміщення), належить до комунальної власності територіальної громади Святошинського району м.Києва і закріплене за позивачем на праві повного господарського відання та оперативного управління згідно розпорядження  Святошинської районної в м.  Києві  державної  адміністрації  №1754 від 30.09.2003р.

04.08.2004  Святошинська  районна   у місті  Києві  держадміністрація видала розпорядження №1337, яким, як  уповноважений власником комунального майна району виконавчий орган, доручила позивачу укласти з відповідачем договір оренди приміщення.

19.08.2004 на підставі зазначеного розпорядження  та на підставі ордеру №224 від 13.08.2004 року сторони уклали договір  № 154 оренди приміщення, загальною площею 441,9 кв.м., на строк з 19.08.2004 по 15.03.2006 за орендну плату для використання його відповідачем під розміщення магазину продовольчих товарів, реалізацію алкогольних напоїв.

12.11.2004 позивач  звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом про розірвання договору  оренди № 154  від  19.08.2004 та виселення відповідача з підстав нецільового використання орендованого приміщення (господарська справа №30/345). Рішенням Господарського суду м.Києва від 23.12.2004 в позові відмовлено повністю.  Постановою Київського господарського апеляційного суду від 12.04.2005 року рішення Господарського суду м. Києва по даній справі залишено без змін, в задоволенні  апеляції відмовлено.  Постановою Вищого господарського суду України від 07 липня 2005 року касаційна скарга позивача  була залишена без задоволення,  рішення Господарського суду від 23.12.2004 року та Постанова Київського апеляційного господарського суду від 12.04.2005 року без змін.

11.10.2005 Святошинська районна у м. Києві рада ІУ скликання на дев’ятнадцятій сесії, керуючись Законами України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)», «Про державну програму приватизації на 2000-2002 роки», прийняла рішення №361 про право відповідача на приватизацію приміщення шляхом викупу.

21.12.2005 на підставі  розпорядження  Святошинської районної  у  м.  Києві державної адміністрації № 2141 від 21.12.2005 сторони уклали угоду № 1 про внесення змін і доповнень до договору – розмір орендованого приміщення визначили площею 465,9 кв.м.

29.12.2005 Святошинська районна у м.Києві рада ІУ скликання прийняла рішення № 385 про внесення змін до рішення 19 сесії Святошинської районної у М.Києві ради № 361 від 11.10.2005, яким виключила приміщення зі списку тих, що підлягають приватизації.

У січні 2006 відповідач звернувся до господарського суду м. Києва з позовом про визнання недійсним рішення № 385 Святошинської районної у м. Києві ради та залишення в силі рішення № 361 від 11.10.05 року, а також з вимогою зобов’язати Представництво   Фонду  приватизації   державного  майна  України  у  Святошинському районі міста Києва укласти з товариством договір купівлі-продажу шляхом викупу приміщення (адміністративна справа №19/6-А). Постановою суду від 10.02.2006 позов задоволено повністю: визнано нечинним та скасовано рішення Святошинської  районної у  місті Києві ради IV скликання в частині виключення пункту 13  з додатку №1 до рішення 19 сесії Святошинської районної у місті  Києві ради IV скликання №361 від 11.10.2005, зобов’язано  Представництво   Фонду  приватизації   державного  майна  України  у  Святошинському районі міста Києва укласти з ТОВ «Святослав»  договір купівлі-продажу шляхом викупу приміщення загальною  площею 465,9 кв.м., розташованого за адресою: м. Київ, вул. Р. Роллана, 7. Апеляційні скарги Святошинської районної у місті Києві ради на постанову Господарського суду міста Києва у справі № 19/6-А від 10.02.2006 та ухвалу від 17.03.2006, якою була виправлена описка в частині назви Представництва Фонду приватизації на вірну Фонд приватизації комунального майна Святошинського  району міста Києва, задоволені Київським апеляційним господарським судом 27.04.2006. Постанова від 10.02.2006 і ухвала від 17.03.2006 скасовані і прийнято нову постанову про відмову в задоволенні позову та виправленні описки. За касаційною скаргою ТОВ «Святослав» на постанову Київського апеляційного господарського суду 27.04.2006 Вищим адміністративним судом України 01.06.2006 відкрите провадження, проте на час розгляду даної справи рішення не прийнято.

13.02.2006 позивач надіслав відповідачу лист № 103 з пропозицією вирішити з райдержадміністрацією питання продовження договору оренди або звільнення орендованого приміщення по вул. Р. Ролана, 7.

02.03.2006 Відповідач звернувся до власника приміщення – голови Святошинської у місті Києві райдержадміністрації (копію листа направив також позивачу) з листом і пакетом необхідних документів для переукладення договору на один рік, відповіді на який не отримав.

Позивач після закінчення строку дії договору звернувся до відповідача з вимогою звільнити приміщення через закінчення строку його дії.

У відповідь відповідач звернувся до господарського суду з позовом до позивача в даній справі про зобов’язання укласти договір оренди приміщення  (справа №43/235). 26.04.2006 позов  було задоволено повністю. За апеляційною скаргою позивача в даній справі це рішення скасоване Київським апеляційним господарським судом 26.09.2006 і постановлене нове - про відмову в задоволенні позову. Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд відзначив, що ТОВ «Святослав» не врахував, що КПУЖГ не є належним відповідачем у справі і, до того ж, повідомив позивача про небажання продовжувати орендні відносини. Постановою Вищого господарського суду України від 13.02.2007 постанова Київського апеляційного господарського суду від 26.09.2006 залишена без змін.

Як на час розгляду справи, так і на час розгляду апеляційної скарги відповідач продовжує використовувати приміщення, проводить у ньому ремонтні роботи з метою приведення у стан, придатний для цільового використання, і сплачує за нього орендну плату, яку позивач приймає як належне і не повертає, що підтверджується наданими відповідачем доказами, а також визнав в судовому засіданні в апеляційному суді представник позивача.

Задовольняючи позовні вимоги КПУЖГ, суд першої інстанції виходив з того, що позивач після закінчення строку дії договору оренди висловив небажання продовжувати строк його дії, і на обґрунтування свого висновку послався на пункт 9.6. договору, згідно якого орендар повинен після закінчення терміну дії договору передати орендодавцю орендовані приміщення за актом  прийому-передачі.

Однак такий висновок суду зроблений без врахування фактичних обставин справи, відповідно до яких, як відзначено вище, в господарській справі 30/345 позивачу було відмовлено в задоволенні позовних вимог про дострокове розірвання договору оренди та виселення з приміщення, власник приміщення Святошинська районна у місті Києві державна адміністрація після закінчення 15.03.206 строку дії договору не повідомила відповідача про небажання переукладати договір оренди на один рік, не заборонила приймати від відповідача орендну плату за оренду приміщення, дозволяє відповідачу проводити в приміщенні ремонтні роботи з метою його підготовки для використання під розміщення магазину, реалізації алкогольних напоїв, власне позивач фактично дотримується такої ж позиції.

Суб’єкти  господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання здійснюють свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства (ч.3 ст.5 ГК України).

Згідно ч.6 ст.283 ГК України до відносин  оренди  застосовуються  відповідні  положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦК України, ч.1 ст.174 Господарського кодексу України виникнення господарських зобов’язань можливе також внаслідок  подій,  з  якими  закон пов’язує настання правових наслідків у сфері господарювання.

Згідно ч.6 ст.11 ЦК України у випадках,  встановлених актами цивільного  законодавства або  договором, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або ненастання певної події.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» державну  політику  у  сфері  оренди  здійснюють зокрема органи місцевого самоврядування  щодо майна, яке перебуває в комунальній власності. Частиною 2 статті 17 цього Закону визначено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Таким чином, суд першої інстанції не враховано положення закону, яким регулюються спірні відносини між сторонами та не прийнято до уваги, що договір оренди приміщення між сторонами №154 від 19.08.2004 відповідно до ч.2 ст.17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» вважається продовженим на той же строк (1 рік 6 місяців 26 днів), тобто до 11 жовтня 2007 року.

Крім того, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» після закінчення терміну договору орендар, який належним чином виконував свої обов’язки, має переважне право, за інших рівних умов, на продовження договору оренди на  новий термін. Дані приписи містяться у ст. 285 ГК України та ст.777 ЦК України.Позивачем безпідставно було відмовлено відповідачу у продовженні дії договору оренди, так як з матеріалів вбачається, що фактично  спірна орендована площа передана в оренду іншому підприємству ПП „ВКФ „Дівос”  для здійснення такій саме діяльності ( а.с.90), тоді як жодних пропозицій з боку позивача для змін умов договору ( вартості оренди, тощо) з відповідачем не розглядалося. Даній лист спростовує  доводи позивача викладені у довідки ЖЕО № 805 ( а.с. 40) що приміщення відповідачем не звільнено. Також, не має жодного доказу того, що відповідач неналежно виконував обов’язки по укладеному договору.

Посилання представника позивача у відзиві на апеляційну скаргу та в судовому засіданні в апеляційному суді на постанови Київського апеляційного господарського суду від 26.09.2006 та Вищого господарського суду України від 13.02.2007 у справі № 43/235 як підставу задоволення позову, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки, предметом розгляду цієї справи була інша, ніж в даній справі вимога (про зобов’язання укласти договір оренди) і позивачем в ній до КПУЖГ виступав ТОВ «Святослав». При цьому, як відзначено в наведених постановах, КПУЖГ не є належним відповідачем у вимогах про зобов’язання укласти договір оренди приміщення, бо власником його є Святошинська у місті Києві державна адміністрація.

Враховуючи викладене, Київський апеляційний господарський суд приходить  до висновку,  що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з відмовою в позові та залишенням приміщення в орендному користуванні відповідача до 11 жовтня 2007 року.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Святослав» на Рішення Господарського суду м.Києва  від 10.05.2007  р. у справі № 2/230 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду м.Києва від 10.05.2007 р. у  справі № 2/230 скасувати. В позові відмовити. Залишити нежитлові  приміщення площею 465,9 кв. м, розташовані у м. Києві на бульварі Ромена Ролана, 7, в орендному користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю  «Святослав» до 11 жовтня 2007 року.

3. Стягнути з  Комунального  підприємства  по  утриманню житлового  господарства  Святошинської  районної  у  м.Києві  державної адміністрації (03134, м. Київ,  вул.  Симиренка,  17 р/р  0497 в Святошинському від. Ощадбанку № 8069, МФО 320218, код 03366552) на користь  Товариства з обмеженою відповідальністю  «Святослав» (04210, м. Київ, вул. Героїв Сталінграду,  39 В, р/р 338 в  ЗАТ «ПрокредитБанк»  у м.  Києві,  МФО 320984) 42 грн.  50 коп. витрат по сплаті державного мита за подання апеляційної скарги.

4. Матеріали справи повернути до Господарського суду м.Києва.

Головуючий суддя                                                                      Рєпіна  Л.О.

Судді                                                                                          Зеленін  В.О.

Синиця  О.Ф.

12.07.07 (відправлено)