ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2007 р.
№ 2-15/13993-2006

Вищий господарський суд  України у складі колегії суддів :

головуючий суддя
Муравйов О.В.

судді
Полянський А.Г.

Коробенко Г.П.

розглянувши

касаційну скаргу
ДП "Кримавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"

на
постанову від 20.03.2007 р. Севастопольського апеляційного господарського суду

у справі
№ 2-15/13993-2006 господарського суду Автономної Республіки Крим

за позовом
ТОВ "Кримтеплоелектроцентраль"

до
ДП "Кримавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" в особі філії "Сімферопольська дорожня експлуатаційна дільниця" дочірнього підприємства "Кримавтодор"

про
стягнення 42 524,05 грн.

За участю представників сторін:

позивач –Криличенко М.Н. дов. від 04.01.2007 р. № 5-2007,

відповідач –не з’явились

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Автономної Республіки Крим від 20.11.2006 р. (суддя  - Іщенко І.А.) позов задоволено. Стягнуто з ДП "Кримавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" в особі філії "Сімферопольська дорожня експлуатаційна дільниця" дочірнього підприємства "Кримавтодор" на користь ТОВ "Кримтеплоелектроцентраль" 36 660,38 грн. заборгованості, 4 212,88 грн. індексу інфляції, 1 650,79 грн. 3 % річних, 425,24 грн. державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою від 20.03.2007 р. Севастопольського апеляційного господарського суду (судді –Грошко Н.П., Гонтарь В.І., Плут В.М.) рішення Господарського суду Автономної Республіки Крим від 20.11.2006 р. залишено без змін.

Не погоджуючись з рішенням та постановою, ДП "Кримавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх частково скасувати та прийняти нове рішення яким стягнути з ДП "Кримавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на користь ТОВ "Кримтеплоелектроцентраль" 2 517,07 грн., мотивуючи скаргу порушенням і неправильним застосуванням господарськими судами норм матеріального та процесуального права.

Розпорядженням Заступника Голови Вищого господарського суду України від 23.07.2007 р. у зв’язку з відпусткою судді Фролової Г.М. для перегляду в касаційному порядку справи № 2-15/13993-2006, призначеної до розгляду на 24.07.2007 р. утворено колегію суддів в наступному складі: головуючий –Муравйов О.В., судді – Полянський А.Г., Коробенко Г.П.

Відповідач надав суду клопотання про розгляд справи без його участі.

У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "Кримтеплоелектроцентраль" просить залишити без змін рішення та постанову господарських судів.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України прийшла до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити постанову суду без змін, а скаргу без задоволення.

Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що постанова апеляційного господарського суду прийнята з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.10.2004 р. сторонами було укладено договір № 46-2-16/01 про надання послуг на постачання теплової енергії у вигляді гарячої води.

Згідно п. 1 вказаного договору ТОВ "Кримтеплоелектроцентраль" зобов'язалось надати ДП "Кримавтодор" ВАТ  "Державна  акціонерна  компанія  "Автомобільні  дороги  України" в особі філії  "Сімферопольська дорожня експлуатаційна дільниця" дочірнього підприємства "Кримавтодор"  послуги на постачання теплової енергії у вигляді гарячої води, а ДП "Кримавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" в особі філії "Сімферопольська дорожня експлуатаційна дільниця" дочірнього підприємства "Кримавтодор" в свою чергу зобов'язалось оплатити представлені послуги.

Пунктом 7 сторони передбачили, що позивач до 10 числа місяця наступного за розрахунковим зобов'язується оплатити різницю між нарахованою фактично відпущеною кількістю тепла відповідачу - філії  "Сімферопольська дорожня експлуатаційна дільниця" ДП "Кримавтодор" та нарахованої за теплову енергію філією  "Сімферопольська дорожня експлуатаційна дільниця" ДП "Кримавтодор" позивачу, переданих на прямі рахунки Енергопостачальної організації.

Судами було встановлено, що зобов'язання в частині відшкодування різниці відповідно пункту 7.1 договору надання послуг на постачання теплової енергії у вигляді гарячої води № 46-2-16/01 від 15.10.2004 р. відповідач за період з листопада 2004 року по серпень 2006 року виконав неналежним чином, в зв'язку з чим заборгованість відповідача склала 36 660,38 грн. станом на 01.08.2006 р.

В касаційній скарзі скаржник посилається на те, що в березні, квітні 2005 р. за межами території виробничої бази філії "Сімферопольська дорожня експлуатаційна дільниця" працівниками дорожньої організації був знайдений витік води, про що на думку відповідача свідчить також істотна різниця у виставлених йому рахунках на суму 2 1906 грн. та 12 236 грн.

Разом з цим, відповідно до ст. ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В порушення вказаних вимог, відповідачем не було доведено тих обставин на які він посилався в касаційній, а також і апеляційній скарзі.

Слід зазначити, що в додатку № 2 до договору № 46-2-16/01 від 15.10.2004 р.  сторонами була узгодження та затверджена схема теплотраси, що знаходиться на балансі дочірнього підприємства "Кримавтодор". Облік споживання теплової енергії проводиться за свідченнями приладу обліку виконавця –ДП "Кримавтодор", який знаходиться в зоні балансової приналежності дочірньому підприємству "Кримавтодор" та є власністю дочірнього підприємства "Кримавтодор" та обслуговується дочірнім підприємством "Кримавтодор".

Прилад  обліку фіксує свідчення отриманої теплової енергії тільки в тому випадку, коли теплоносій подавався та був пропущений через прилад обліку.

Як вбачається з матеріалів справи, всі показання, які були зняті з приладу обліку дочірнього підприємства "Кримавтодор" відповідачем оскаржені не були.

За таких обставин, згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.           Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що матеріалами справи та належними доказами була доведена заборгованість відповідача, попередні судові інстанції правомірно задовольнили позов з урахуванням індексу інфляції за період з 11.12.2004 р. по 31.07.2006 р. у розмірі 4 212,88 грн. та  3 % річних у розмірі 1 650,79 грн.

Перевіривши у відповідності до ч. 2 ст. 1115 ГПК України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду та постанові апеляційного господарського суду, колегія суддів дійшла висновків про те, що суди в порядку ст. ст. 43, 47, 43, 99, 101 ГПК України всебічно, повно і об’єктивно розглянули в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності; дослідили подані сторонами в обґрунтування своїх вимог і заперечень докази; належним  чином  проаналізували відносини сторін.

На підставі встановлених фактичних обставин, місцевим господарським судом з'ясовано дійсні права і обов'язки сторін, правильно застосовано матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини та прийнято обґрунтоване та законне рішення.

В свою чергу, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України, повторно розглядаючи справу, повно з’ясував обставини, які мали значення для правильного розгляду поданої апеляційної скарги. Висновки апеляційного суду ґрунтуються на доказах, наведених в постанові суду, та відповідають положенням чинного законодавства. Як наслідок, прийнята апеляційним господарським судом постанова відповідає положенням ст. 105 ГПК України та вимогам, що викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 р. № 11 “Про судове рішення” зі змінами та доповненнями.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1115 ГПК України та частин 1, 2 статті 1117 ГПК України, касаційна інстанція на підставі вже встановлених фактичних обставин справи перевіряє судові рішення виключно на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові господарських судів. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Доводи касаційної скарги щодо порушення та неправильного застосування судами норм матеріального та процесуального права є  безпідставними, оскільки  вони зводяться до переоцінки встановлених судами обставин справи.

Тому, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що оскільки встановлення фактичних обставин справи не входить до компетенції суду касаційної інстанції, доводи заявника касаційної скарги щодо переоцінки наявних у справі доказів, колегією суддів Вищого господарського суду України відхиляються.

Відповідно до ст.ст.85, 111-5 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні за згодою представника позивача оголошена вступна та резолютивна частини постанови.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, п. 1 ст. 1119, 11111 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Дочірнього підприємства "Кримавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" залишити  без задоволення.

Рішення від 20.11.2006 року Господарського суду Автономної Республіки Крим та постанову від 20.03.2007 року Севастопольського апеляційного господарського суду у справі № 2-15/13993-2006 залишити без змін.

Головуючий    суддя                                                                    Муравйов О.В.

Судді                                                                                             Полянський А.Г.

Коробенко Г.П.