ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
24.05.07                                                                                           Справа  № 5/3357-28/389А
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого судді                              Юрченка Я.О.

суддів                                                  Процик Т.С.

Галушко Н.А.

розглянув апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства „Нафтопереробний комплекс „Галичина”, м.Дрогобич

на постанову Господарського суду Львівської області від 22.02.2007р.

у справі № 5/3357-28/389А

за позовом Відкритого акціонерного товариства „Нафтопереробний комплекс „Галичина”, м.Дрогобич

до Державної податкової інспекції у Дрогобицькому районі Львівської області, м.Дрогобич

про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення від 15.11.2006р. № 000332/3

За участю представників сторін:

від позивача: Рогак В.А. –представник..

від відповідача: Середяк Я.Б. - головний державний податковий ревізор-інспектор; Пастернак У.І. - головний державний податковий інспектор.

Особам, які беруть участь у справі, права та обов’язки, передбачені ст.ст. 49,51 Кодексу адміністративного судочинства, роз’яснено. Заява про відвід суддів не поступало.

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду Львівської області від 22.02.2007р. у справі № 5/3357-28/389А відмовлено в позові Відкритого акціонерного товариства „Нафтопереробний комплекс „Галичина”, м.Дрогобич до Державної податкової інспекції у Дрогобицькому районі Львівської області, м.Дрогобич про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення від 15.11.2006р. № 000332/3.

Постанова місцевого господарського суду мотивована тим, що позивачем безпідставно включено до складу податкового кредиту в лютому 2006р. податок на додану вартість в сумі 1513254 грн. на майно, на яке був відсутнім факт придбання по податкових накладних, виписаних ДТКП "Євронафта-Д".

Скаржник, позивач у справі, з постановою місцевого господарського суду не погоджується, подав апеляційну скаргу, просить постанову суду скасувати, позов задоволити, з підстав, наведених в апеляційній скарзі. Зокрема позивач стверджує, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного судового рішення допущено порушення норм матеріального права, неповно з”ясовано обставини справи.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги та доводи апеляційної скарги підтримав.

Представники відповідача в судовому засіданні проти вимог та доводів апеляційної скарги заперечили, просили постанову місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

Розглянувши доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши наявні матеріали справи, апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами першої і апеляційної інстанцій, підставою прийняття ДПІ у Дрогобицькому районі Львівської області, відповідачем у справі, спірного податкового повідомлення-рішення, яким ВАТ "НПК-Галичина", позивачу у справі, визначено суму податкового зобов'язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 346458 грн., в т.ч. 266506 грн. основного платежу та 79952 грн. штрафних санкцій, став Акт № 95/23-1/00152388 від 17.05.2006р., складений за наслідками проведення відповідачем позапланової виїзної документальної перевірки ВАТ "НПК-Галичина" з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за лютий 2006р.

Як видно Акту, перевіркою не підтверджено заявлену ВАТ "НПК-Галичина" суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість за лютий 2006р. в сумі 1427248 грн. та встановлено, що в порушення пункту 4.1 статті 4, підпункту 6.1.1 пункту 6.1 статті 6 та підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість” ВАТ „НПК –Галичина” завищено суму бюджетного відшкодування за лютий 2006р. на суму 1427248 грн. та занижено податок на додану вартість на суму 266 506 грн. (розділ 4 Акту).

Перевіркою також встановлено заниження податкових зобов'язань по ПДВ в січні 2006р. на суму 180500 грн. (по операції з продажу платини, пункти 3.1.1 та 3.1.3 Акту) та завищення податкового кредиту по ПДВ в лютому 2006р. на суму 1513254 грн. (по операціях з придбання АЗС, пункти 3.2.2, 3.2.3 Акту). Разом сума заниження ПДВ за період січень-лютий 2006р. складає 1693754 грн.(180500 грн. + 1513254 грн.), в результаті цього заявлене позивачем бюджетне відшкодування за лютий 2006р. в сумі 1427248 грн. не підтверджується та донараховуються податкові зобов'язання по ПДВ в сумі 266506 грн. (1693754 грн. -1427248 грн.).

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з поданою до податкового органу податковою декларацією з ПДВ за лютий 2006р. та розрахунком суми бюджетного відшкодування, ВАТ „НПК-Галичина” заявила до бюджетного відшкодування на рахунок платника податку 1427248 грн.

У відповідності до пп.7.7.1 п.7.7 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість” сума податку, що підлягає сплаті до бюджету або бюджетному відшкодуванню визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту такого податкового періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пп.7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду. При від"ємному значенні суми, розрахованої згідно з пп.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди ( у тому числі розстроченого та відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Підпунктом 7.7.2 п.7.3 ст.7 даного Закону передбачено, що якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 7.7.1 цього пункту має від'ємне значення, то:

а)          бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг);

б)          залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Виходячи із вищенаведеного, апеляційний господарський суд погоджується та вважає правомірним твердження суду першої інстанції та відповідача про те, об'єктом перевірки при визначенні суми податку, яка підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України на розрахунковий рахунок, є період, у якому заявлено платником податку таке бюджетне відшкодування на розрахунковий рахунок (в даному випадку лютий 2006р.) та попередній період (в даному випадку січень 2006р.), в якому фактично сплачено даний податок отримувачем товарів (позивачем) постачальникам таких товарів (послуг). Наведеним спростовується твердження позивача про те, що предметом перевірки та аналізу виступав лише лютий 2006р.

В уточнюючому розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв"язку з виправленням самостійно виявлених помилок до декларації за січень 2006р., поданому до податкового органу 23.02.2006р., від"ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 21 Декларації з ПДВ за січень 2006р.) становить 18510028 грн. Дана сума підлягала зарахуванню до складу податкового кредиту лютого 2006р. (рядок 23 Декларації по ПДВ за лютий 2006р.).

У рядку 18.1 та рядку 20 декларації з ПДВ за лютий 2006р., поданої до податкового органу, відображено позитивне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту в розмірі 17082780 грн. Даний податок платником податку у бюджет не сплачений, а зарахований в рахунок зменшення від"ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту, перенесеного із січня 2006р.

Залишок від"ємного значення попереднього податкового періоду за вирахуванням суми податку, яка підлягала сплаті до бюджету у лютому 2006р., становить 1427248 грн. (рядок 24 декларації по ПДВ за лютий 2006р.). Дана сума у відповідності до розрахунку суми бюджетного відшкодування до декларації за лютий 2006р. заявлена до бюджетного відшкодування.

Пунктом 4.1 ст.4 Закону України "Про податок на додану вартість" встановлено, що база оподаткування операцій з поставки товарів (послуг) визначається виходячи і їх договірної вартості, визначеної за вільними цінами, але не нижче за звичайні ціни, з урахуванням акцизного збору, ввізного мита, інших загальнодержавних податків та зборів (обов'язкових платежів), за винятком податку на додану вартість, що включається до ціни товарів (послуг), згідно із законами України з питань оподаткування. До складу договірної вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податку безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу, у зв'язку з компенсацією вартості товарів (послуг).

Як свідчать обставини справи, до операцій, що не є об'єктом оподаткування згідно з пп.3.2.4 п.3.2 ст.3 Закону України „Про податок на додану вартість” віднесено операцію з реалізації банківського металу - передачі позивачем до Державної скарбниці України платини у злитках та порошку вартістю 10082517 грн., отриманих від переробки відпрацьованого каталізатора серії КР. Договір на переробку відпрацьованого каталізатора на давальницьких умовах укладено 12.11.2002р. з ВАТ "Квазар". Згідно з п.6 Договору загальна вартість договору на момент укладення складає 1083000 грн., в т.ч. ПДВ 180500 грн. Згідно з аналізами, проведеними Державною скарбницею України на час передачі каталізатора в переробку, він містив розрахунково платини 62057,43 г, ренію 62354,69 г (п.2.1 Договору). Відповідно до п.5 Договору від 26.05.2003р., сторонами підписано акт остаточного приймання-передачі ВАТ "НПК-Галичина" від ВАТ "Квазар" банківського металу - платини у зливках та порошку в кількості 61,4413 кг , отриманої від переробки відпрацьованого каталізатора на давальницьких умовах.

Відповідно до пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.6.1 ст.6 та ст.8 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Якщо у подальшому такі товари (послуги) починають використовуватися в операціях, які не є об'єктом оподаткування згідно зі ст.3 цього Закону або звільняються від оподаткування згідно зі ст.5 цього Закону , чи основні фонди переводяться до складу невиробничих фондів, то з метою оподаткування такі товари (послуги), основні фонди вважаються проданими за їх звичайною ціною у податковому періоді, на який припадає початок такого використання або переведення, але не нижче ціни їх придбання (виготовлення, будівництва, спорудження).

Як свідчать обставини справи, в порушення зазначеного ВАТ „НПК-Галичина” при продажі в січні 2006р. платини у зливках, як банківського металу, тобто використання її в операціях, які не є об'єктом оподаткування згідно зі ст.3 Закону України „Про податок на додану вартість”, не включило у вартість продажу (рядок 1 Декларації з податку на додану вартість за січень 2006р.) вартість послуг по переробці відпрацьованого каталізатора у платину у зливках та порошку у сумі 1083000 грн., в т.ч. ПДВ - 180500грн і відповідно занизило податкові зобов'язання з ПДВ на суму 180500грн.

Щодо завищення позивачем податкового кредиту з ПДВ в лютому 2006р. в сумі 1513254 грн., слід зазначити наступне.

ДТКП „Євронафта-Д” виписало для ВАТ „НПК-Галичина” податкові накладні: № 002080 від 23.02.2006р. на суму 951128,74 грн., в т.ч. ПДВ 158521,48 грн.; № 002081 від 23.02.2006р. на суму 2526519,60 грн., в т.ч. ПДВ 421086,60 грн.; № 002082 від 23.02.2006р. на суму 2020848,58 грн., в т.ч. ПДВ 336808,10 грн.; № 002083 від 23.02.2006р. на суму 1564942,56 грн., в т.ч. ПДВ 260823,76 грн.; № 002084 від 23.02.2006р. на суму 1755419,95 грн., в т.ч. ПДВ 292569,99 грн.; № 002085 від 23.02.2006р. на суму 624556,91 грн., в т.ч. ПДВ 104092,82 грн., які включені ВАТ „НПК-Галичина" до реєстру отриманих податкових накладних за лютий 2006р. та відповідно до податкового кредиту (рядок 17) податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2006р.

Вказане в податкових накладних майно було оприбутковане позивачем та у лютому 2006р. продане позивачем як цілісні майнові комплекси Товариству з обмеженою відповідальністю „Нафтова компанія „Галичина-Інвест”, м.Луцьк, відповідно до договорів купівлі-продажу нерухомого майна, які нотаріально посвідчені приватним нотаріусом Ващук В.Ф.

Підпункт 1.1 пункту 1 даних договорів свідчить, що дане майно є автозаправними станціями.

Так у відповідності до підпункту 1.1 пункту 1:

- договору купівлі-продажу нерухомого майна, нотаріально завіреного 24.02.2006р. за № 1487 - продано автозаправну станцію, яка знаходиться в с.Болехівці, Дрогобицького району та належить продавцю (ВАТ «НПК-Галичина») на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Дрогобицькою райдержадміністрацією 31.08.1998р. на підставі розпорядження від 28.08.1998р. № 304, зареєстрованого Дрогобицьким МБТІ 31.08.1998р. за № 17;

- договору купівлі-продажу нерухомого майна, нотаріально завіреного 24.02.2006р. за № 1451 - продано нежитлові будівлі та споруди АЗС, яка знаходиться в с.Добряни Стрийського району та належить продавцю (ВАТ "НПК-Галичина") на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Добрянською сільською Радою 23.02.2006р. на підставі рішення виконкому за № 13 від 07.02.2006р., зареєстрованого Стрийським МБТІ 23.02.2006р. за № 13902643;

- договору купівлі-продажу нерухомого майна, нотаріально завіреного 24.02.2006р. за № 1449 - продано нежитлові будівлі та споруди АЗС , яка знаходиться в с.Дубина Сколівського району та належить продавцю (ВАТ "НПК-Галичина") на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Верхнєсиньовидненською селищною радою 16.02.2006р. на підставі рішення виконкому за № 12 від 27.01.2006р., зареєстрованого Стрийським МБТІ 20.02.2006р. за № 13880796;

- договору купівлі-продажу нерухомого майна, нотаріально завіреного 24.02.2006р. за № 1455 - продано АЗС № 6, яка знаходиться на території Жирівської сільської ради Пустомитівського району (колишня адреса с.Солонка Пустомитівського району) та належить продавцю (ВАТ "НПК-Галичина") на підставі розпорядження Голови Львівської обласної держадміністрації за № 412 від 22.04.1996р. та Акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію АЗС від 03.12.1996р., зареєстрованих Львівським обласним ДКБТІ та ЕО 31.08.1998р. за № 1176;

- договору купівлі-продажу нерухомого майна, нотаріально завіреного 24.02.2006р. за № 1453 продано АЗС № 7, яка знаходиться на території сільської ради Рясне-Руська Яворівського району та належить продавцю (ВАТ "НПК-Галичина") на підставі рішення Рясне-Руської сільської ради № 168 від 19.06.1997р. та Акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію зареєстрованих Львівським обласним ДК БТІ та ЕО 31.08.1998р. за № 1775.

Отже, нежитлові будівлі та споруди автозаправних станцій, включених в номенклатуру поставки товарів у вищенаведених податкових накладних, виписаних ДТКП "Євронафта-Д" (продавець) для ВАТ „НПК-Галичина” (покупець), належать ВАТ „НПК-Галичина” на правах власності на нерухоме майно, що 24.02.2006р. перевірено та посвідчено Ващук В.Ф., приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області при укладанні ВАТ «НПК-Галичина»договорів купівлі-продажу автозаправних станцій з ТзОВ "Нафтова компанія "Галичина-Інвест", м.Луцьк.

Позивач зазначає, що податкові накладні від 23.02.2006р. були виписані йому ДКТП «Євронафта-Д»згідно з укладеними договорами з ДКТП «Євронафта-Д»від 25.12.2003р. № 32/03-84/01, № 32/03-84/02, № 32/03-84/03, № 32/03-84/04, № 32/03-84/05, на умовах яких продавець (ДКТП «Євронафта-Д») зобов'язувався передати у власність покупця (ВАТ «НПК-Галичина») автозаправні станції. З цього приводу слід звернути увагу на наступне.

Відповідно до ст.55 Закону України «Про нотаріат»угоди про відчуження та заставу майна, що підлягає реєстрації, посвідчуються за умови подання документів, що підтверджують право власності на майно, що відчужується або заставляється.

Відповідно до ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Відповідно до п.38 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004р. № 20/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 03.03.2004р. за № 283/8882, договори про відчуження та заставу (іпотеку) майна, що підлягає реєстрації, посвідчуються за умови подання документів, які підтверджують право власності на майно, що відчужується або заставляється, та в передбачених законодавством випадках державну реєстрацію прав на це майно. Такі документи нотаріус приймає лише за наявності відмітки (штампу) про реєстрацію відповідних прав та витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно, що є невід'ємною частиною правовстановлювального документу. Відповідно до п.61 вищезазначеної Інструкції, при нотаріальному посвідченні договорів про відчуження житлового будинку, а також іншого нерухомого майна, що підлягає реєстрації, нотаріус вимагає подання документів, які підтверджують право власності (довірчої власності) на вказане майно та, у передбачених законодавством випадках, документи, що підтверджують державну реєстрацію прав на це майно в осіб, які його відчужують.

Відповідно до п.1.3 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002р. № 7/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.02.2002р. за № 157/6445, державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно здійснюють підприємства бюро технічної інвентаризації (далі - БТІ) у межах визначених адміністративно-територіальних одиниць на підставі відповідних рішень виконавчих органів місцевого самоврядування. Відповідно до п.1.4 Тимчасового положення державна реєстрація прав власності на нерухоме майно (далі - реєстрація прав) - це внесення запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно у зв'язку з виникненням, існуванням або припиненням права власності на нерухоме майно, що здійснюється БТІ за місцезнаходженням об'єктів нерухомого майна на підставі правовстановлювальних документів коштом особи, що звернулася до БТІ. Відповідно до п.1.5 Тимчасового положення обов'язковій реєстрації прав підлягає право власності на нерухоме майно фізичних та юридичних осіб.

Таким чином, при відчуженні (продажі) ВАТ «НПК-Галичина»автозаправних станцій 24.02.2006р. на користь ТзОВ "Нафтова компанія "Галичина-Інвест" нотаріусом було встановлено правовстановлюючі документи в підтвердження права власності продавця (ВАТ «НПК-Галичина») на відчужуване майно. Серед даних правовстановлюючих документів (які зафіксовані в підпункті 1.1 пункту 1 нотаріально посвідчених договорів від 24.02.2006р.) відсутні договори з ДКТП «Євронафта-Д»від 25.12.2003р. № 32/03-84/01, № 32/03-84/02, № 32/03-84/03, № 32/03-84/04, № 32/03-84/05 (які повинні були-б бути там зазначені, якщо приймати до уваги твердження позивача про виникнення у нього права власності на АЗС згідно з цими договорами від 25.12.2003р.). В посвідчувальних написах нотаріуса на договорах від 24.02.2006р. зазначено, що нотаріусом перевірено належність відчужуваного майна продавцю (тобто ВАТ «НПК-Галичина»). Якби право власності на АЗС виникло у ВАТ «НПК-Галичина»на підставі договорів від 25.12.2003р. № 32/03-84/01, № 32/03-84/02, № 32/03-84/03, № 32/03-84/04, № 32/03-84/05 з ДКТП «Євронафта-Д», то: по-перше, ці договори підлягали б подальшій реєстрації в органах БТІ як правовстановлюючі документи на майно (з проставленням на них відмітки (штампу) про реєстрацію); по-друге, при відчуженні майна 24.02.2006р. саме ці договори повинні були-б бути зазначені в договорах купівлі-продажу від 24.02.2006р. як правовстановлюючі документи в підтвердження права власності продавця (ВАТ «НПК-Галичина») на відчужуване майно; по-третє, витяг з Реєстру прав власності на нерухоме майно(який обов'язково вимагається нотаріусом при посвідченні договору) повинен був би містити посилання на договори від 25.12.2003р. № 32/03-84/01, № 32/03-84/02, № 32/03- 84/03, № 32/03-84/04, № 32/03-84/05 з ДКТП «Євронафта-Д»- однак цього не було, тому що в цьому випадку нотаріус зазначив-би саме ці договори від 25.12.2003р. як правовстановлюючі документи.

Додатково слід також зазначити, що в договорах від 25.12.2003р. № 32/03-84/01, № 32/03-84/02, № 32/03-84/03, № 32/03-84/04, № 32/03-84/05 відсутнє будь-яке посилання на те, чим же власне підтверджується право власності ДКТП «Євронафта-Д»на майно, яке воно начебто продало ВАТ «НПК -Галичина». Не представлено жодних доказів в підтвердження факту наявності права власності ДКТП «Євронафта-Д»на АЗС. Слід відзначити, що у відповідності до п.6.1 вищезазначеного Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, юридичним особам у разі внесення до статутного фонду об'єктів нерухомого майна їх засновниками оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування.

Згідно з п.1.4 ст.1 Закону України "Про податок на додану вартість" поставка товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатної поставки товарів (результатів робіт) та операції з передачі майна орендодавцем (лізингодавцем) на баланс орендаря (лізингоотримувача) згідно з договорами фінансової оренди (лізингу) або поставки майна згідно з будь-якими іншими договорами, умови яких передбачають відстрочення оплати та передачу права власності на таке майно не пізніше дати останнього платежу. Не належать до поставки операції з передачі товарів в межах договорів схову (відповідального зберігання), довірчого управління, оперативної оренди."

Відповідно до пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

З огляду на вищенаведене, апеляційний господарський суд погдужєтсья з висновком суду першої інстанції про те, що матеріалами справи не підтверджується факт поставки товарів для ВАТ "НПК-Галичина" з боку ДТКП "Євронафта-Д", на які останнім видано податкові накладні.

Таким чином, апеляційний господарський суд вважає правомірним висновок суду першої інстанції та відповідача про безпідставність включення позивачем до складу податкового кредиту в Декларації по ПДВ за лютий 2006р. податку на додану вартість в сумі 1513254 грн. на майно, на яке був відсутнім факт придбання по податкових накладних ДТКП "Євронафта-Д" № 002080 від 23.02.2006р. на суму 951128,74 грн., в т.ч. ПДВ 158521,48 грн.; № 002081 від 23.02.2006р. на суму 2526519,60 грн., в т.ч. ПДВ 421086,60 грн.; № 002082 від 23.02.2006р. на суму 2020848,58 грн., в т.ч. ПДВ 336808,10 грн.; № 002083 від 23.02.2006р. на суму 1564942,56 грн., в т.ч. ПДВ 260823,76 грн.; № 002084 від 23.02.2006р. на суму 1755419,95 грн., в т.ч. ПДВ 292569,99 грн.; № 002085 від 23.02.2006р. на суму 624556,91 грн., в т.ч. ПДВ 104092,82 грн. А тому вважає правомірним висновок відповідача про заниження позивачем податкових зобов'язань по ПДВ в січні 2006 року на суму 180500 грн. та завищення податкового кредиту по ПДВ в лютому 2006р. на суму 1513254 грн. (разом заниження суми ПДВ за період січень-лютий 2006р. 1693754 грн.).

За таких обставин, апеляційний господарський суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що спірне податкове повідомлення-рішення ДПІ у Дрогобицькому районі Львівської області № 000332/3 від 15.11.2006р., яким ВАТ "НПК-Галичина" визначено суму податкового зобов'язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 346458 грн., в т.ч. 266506 грн. основного платежу та 79952 грн. штрафних санкцій, є законним та правомірним, а, отже, в задоволенні позову слід відмовити.

Виходячи з наведеного в сукупності та в силу того, що доводами апеляційної скарги правомірності висновків суду першої інстанції не спростовано, підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови місцевого господарського суду –відсутні.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, -

Львівський апеляційний господарський суд УХВАЛИВ:

Постанову Господарського суду Львівської області від 22.02.2007р. у справі № 5/3357-28/389А залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

Ухвала апеляційного господарського суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.212 КАС України.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий суддя                                                                                Юрченко Я.О.

Суддя                                                                                                    Процик Т.С.

Суддя                                                                                                    Галушко Н.А.