ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

17.07.2007
Справа №2-26/7784-2007А

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Суддя господарського суду АР Крим Проніна О. Л. розглянувши матеріали адміністративної справи 17.07.2007р. у судовому засіданні, що почалося о 15:30 за участю секретаря судового засідання  Комєдєва В.В.,

За участю представників:

Позивача –  не з'явився

Відповідача –   не з'явився

ухвалив постанову по справі №2-26/7784-2007А о 15:50

За позовом ТОВ «Санаторій Утьос» (м. Ялта, вул.. Гоголя, 4, кв. 40)

До відповідача  Управління головного архітектора Виконавчого комітету Ялтинської міської ради Інспекція державного архітектурно – будівельного контролю м. Ялта (м. Ялта, вул.. Свердлова, 21)

Про визнання незаконними дій

Сутність адміністративної  справи:

Позивач – ТОВ «Санаторій Утьос» звернувся до Господарського суду АР Крим з адміністративним позовом до відповідача - Управління головного архітектора Виконавчого комітету Ялтинської міської ради Інспекція державного архітектурно – будівельного контролю м. Ялта та просить суд  визнати незаконними дії Управління головного архітектора Виконавчого комітету Ялтинської міської ради Інспекція державного  архітектурно – будівельного контролю м. Ялта щодо зупинення дозволу ДАБК № 42-г/08-06 від 11.08.2006р., направленням листа № 336 від 04.04.2007р. та припису від 09.04.2007р.

Вимоги адміністративного позову мотивовані тим, що чинним законодавством не передбачені повноваження ДАБК щодо зупинення дії раніш виданих у встановленому порядку дозволів на виконання будівельних робіт та, як вказує позивач, дії відповідача є втручанням державного органу у господарську діяльність позивача та порушує його права щодо зайняття господарською діяльністю з будівництва елінг – центру з рятувальною станцією та пляжними спорудами у смт Гурзуф.

Позивач в судове засідання не з'явився, явку своїх представників в судове засідання не забезпечив, про причини відсутності повідомлений належним чином.

Відповідач в судове засідання не з'явився, явку своїх представників в судове засідання не забезпечив, під час розгляду справи відзиву на адміністративний позов із документальним обґрунтуванням своїх заперечень, у разі їх наявності суду   не надав. Про дату слухання справи повідомлений належним чином.

Розгляд справи відкладався в порядку ст.. 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

11.08.2006р. Інспекцією державного архітектурно – будівельного контролю ТОВ «Санаторій Утьос» виданий дозвіл на виконання будівельних робіт за № 42-г/08-06 на здійснення будівельних робіт з будівництва елінг – центру з рятувальною станцією та пляжними спорудами в  смт Гурзуф.

Листом вих.. № 366 від 04.04.2007р. відповідач повідомив позивача про те, що у  зв’язку з протестом прокурора м. Ялта № 2723 вих. від 03.04.2007р., інспекція ДАБК м. Ялта зупиняє дію дозволу інспекцію ДАБК № 42-г/08-06 від 11.08.2006р. на виконання ТОВ «Санаторій Утьос» будівельних робіт з будівництва елінг – центру, рятувальної станції та пляжних споруд в смт Гурзуф, до завершення судового розгляду позовів Фонду майна в АР Крим та розгляду Виконавчим комітетом Гурзуфської селищної ради протесту прокурора м. Ялта.

09.04.2007р. Інспекцією державного архітектурно – будівельного контролю Управління головного архітектора Ялтинської міської ради винесений припис у відношенні ТОВ «Санаторій Утьос», яким запропоновано зупинити всі види будівельних робіт на об’єкті до завершення судового розгляду позовів Фонду майна АР Крим та розгляду Виконавчим комітетом Гурзуфської селищної ради протесту прокурора м. Ялта.

Вищевказане мотивне тим, що на дозвіл  ДАБК № 42-г/08-06 від 11.08.2006р. прокурором м. Ялта винесений протест № 2723 вих. Від 03.04.2007р.

У подальшому, рішенням  Гурзуфською селищною радою від 27.04.2007р. за № 19 протест прокурора м. Ялта № 2723 від 03.04.2007р. «Про скасування рішення Виконавчого комітету Гурзуфської селищної ради № 236 від 07.07.2006р. «Про дозвіл ТОВ «Лагуна», ТОВ «Санаторій Утьос» будівництва елінг – центру з рятувальною станцією та пляжними спорудами» відхилено у зв’язку з тим, що у Господарському суді АР Крим розглядається спір про наявність об’єктів ВПВКГ ПБК на ділянці, переданій у оренду забудовникам під будівництво елінг – центру.

Однак, вказане рішення не може бути прийняте до уваги, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 70 п. 1  Кодексу адміністративного судочинства України належними  є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Суд не бере до розгляду докази,  які  не  стосуються предмету доказування.

Але, предметом спору по дійсній справі є визнання незаконними дії Управління головного архітектора Виконавчого комітету Ялтинської міської ради Інспекція державного  архітектурно – будівельного контролю м. Ялта з зупинення дозволу ДАБК № 42-г/08-06 від 11.08.2006р., направленням листа № 336 від 04.04.2007р. та припису від 09.04.2007р.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про основи містобудування» державне  регулювання  у  сфері  містобудування  здійснюється Верховною  Радою  України,  Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою  та  Радою  Міністрів  Автономної Республіки Крим, місцевими державними  адміністраціями,  органами місцевого самоврядування, а також  спеціально  уповноваженими органами з питань містобудування та   архітектури,   іншими   органами   в  порядку,  встановленому законодавством.

Згідно до ст. 13 Закону України «Про архітектурну діяльність» до спеціально   уповноважених   органів   містобудування   та архітектури належать: центральний  орган  виконавчої  влади  з  питань будівництва, містобудування та архітектури;     уповноважений орган  містобудування   та   архітектури   Ради міністрів Автономної Республіки Крим;  управління містобудування та архітектури обласних,  Київської та   Севастопольської   міських,   відділи   районних    державних адміністрацій;      виконавчі органи сільських, селищних, міських рад.

Статтею 31 Закону України «Про планування та забудову територій» встановлено, що державний контроль  за  плануванням,   забудовою   та   іншим використанням   територій  здійснюється  спеціально  уповноваженим центральним органом виконавчої влади з  питань  містобудування  та архітектури  і  відповідними  спеціально уповноваженими органами з питань містобудування та архітектури,  їх  інспекціями  державного архітектурно-будівельного  контролю,  а  також  іншими  спеціально уповноваженими на це органами виконавчої влади.

Порядок здійснення  державного   контролю   за   плануванням, забудовою    та   іншим   використанням   територій   визначається законодавством.

Відповідно до п. 4 ст. 15 Закону України «Про основи містобудування»   Компетенція спеціально уповноважених  органів  містобудування та  архітектури  виконавчих  органів  міських  рад  міст обласного значення визначається відповідними виконавчими органами рад.

Окремі функції органів з питань містобудування та архітектури визначаються законодавством.

Так, згідно до абз. 6 п. 4 Положення про державний архітектурно-будівельний контроль, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.1993  № 225, Інспекціям  державного архітектурно-будівельного контролю надається право, зокрема:      зупиняти будівельні роботи, які не відповідають вимогам законодавства, державних стандартів, норм і правил, архітектурним вимогам, технічним умовам, затвердженим проектним рішенням, місцевим правилам забудови населених пунктів або здійснюються без дозволу на їх виконання, а також виробництво і застосування в будівництві будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, виготовлених з порушенням державних стандартів.

Крім того, слід звернути увагу на наступне.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про прокуратуру»  вимоги прокурора, які відповідають  чинному  законодавству, є обов'язковими для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових  осіб  та  громадян  і  виконуються  невідкладно  або  у передбачені законом чи визначені прокурором строки.

Невиконання без  поважних  причин  законних  вимог  прокурора тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Згідно до ст. 21 Закону України «Про прокуратуру» Протест на акт, що суперечить закону, приноситься прокурором, його заступником до органу, який його видав, або  до  вищестоящого органу.

У  такому  ж  порядку  приноситься  протест  на  незаконні рішення чи дії посадової особи.

Протест прокурора зупиняє дію опротестованого акта і підлягає обов'язковому розгляду відповідним органом або посадовою особою  у десятиденний строк після його надходження.

Відповідно до ст.. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням  адміністративного  судочинства  є  захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб,  прав  та  інтересів  юридичних осіб  у  сфері  публічно-правових  відносин  від  порушень  з боку органів державної влади,  органів місцевого самоврядування,  їхніх посадових  і  службових осіб,  інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій  на  основі  законодавства,  в  тому числі на виконання делегованих повноважень.

До  адміністративних  судів можуть бути оскаржені будь-які рішення,  дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків,   коли   щодо   таких   рішень,   дій  чи  бездіяльності Конституцією  чи законами України встановлено  інший порядок судового провадження.

Відповідно ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України  за справами з  оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративний суд має перевіряти, чи прийняті  вони на   підставі,   у  межах  повноважень  та  у  спосіб,  що передбачені Конституцією та законами України,  з  використанням  повноваження  з   метою,   з   якою   це повноваження надано та  обґрунтовано,  тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення  та з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації .

Одним з принципів  адміністративного, судочинства, передбачених  ст.. 7 Кодексу адміністративного судочинства України є принцип законності, який відповідно до ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові та службові особи зобов’язані  діяти дише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приймаючі до уваги вищенаведені принципи, встановлені кодексом адміністративного судочинства України, суд вважає позовні необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Також, слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи місцевого самоврядування, посадові  особи органів місцевого самоврядування зобов’язані діяти тільки на підставі та в межах компетенції.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах  повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов’язковими до виконання на відповідній території.

За такими обставинами, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Приймаючі до уваги викладене, керуючись п. 4 ст. 157, ст. ст. 158, 159, 160, 161- 163, п. 4 ст. 167  Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні вимог адміністративного позову відмовити у повному обсязі.

Судом роз’яснено сторонам положення ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України,  відповідно якої Постанова суду, яка набрала законної сили, є обов’язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення.

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, Постанова вступає в закону силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дійсну Постанову направити на адресу сторін рекомендованою кореспонденцією.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Проніна О.Л.