ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

28.09.07                                                                                           Справа№ 12/258А

Суддя  господарського суду Львівської області  Запотічняк О.Д.    при  секретарі    Джус  Р.В.  розглянула    матеріали справи

За позовом: Дочірнього підприємства „Львівагропродукт” ТОВ „Миг”, м. Львів

До Відповідача: Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова, м. Львів

Про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень від 20.08.2007р. № 18838/10/23-2 та   № 18839/10/23-2

за   участю представників сторін:

Позивача: Шимчишин І.С.  –представник по дорученню

Відповідача: Сивак В.М. –представник по дорученню

Представникам роз’яснено їх права та обов’язки, передбачені ст. 27, 49, 51 КАС України, в тому числі право на заявлення відводу. За клопотанням сторін технічна фіксація судового процесу не здійснюється.

Суть спору:

До  господарського   суду  звернулось  Дочірнє підприємство „Львівагропродукт” ТОВ „Миг”,   про   визнання нечинними податкових повідомлень-рішень державної  податкової   інспекції  у Франківському   районі   м.Львова   від 20.08.2007р. № 18838/10/23-2   та    № 18839/10/23-2.

Обставини справи:

Ухвалою від  31.08.2007р. Господарський суд Львівської області прийняв позовну заяву до розгляду, судом відкрито провадження в адміністративній справі, призначивши підготовче засідання на  20.09.2007 р.

В підготовче  судове засідання  сторони    з”явились,подали  всі  документи,  тому  суд  призначив   судове  засідання    на  28.09.2007  року.

В судовому засіданні представник Позивача позов підтримав, просив задовольнити з підстав, наведених в позовній заяві. Позивач посилається на те, що 07.01.2005 року між ним та ДП „Галпродторг” укладено договір № 07/01/05.01, згідно якого Виконавець надає Замовнику посередницькі послуги по розміщенню на ліцензованих каналах мовлення реклами. Сума договору складає 10000000,00 грн. По результатах виконання умов договору, сторонами підписано акти приймання –передачі виконаних робіт всього на суму 761380,00 грн.

Посилаючись на норми  п. 5.1 ст.5 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств”, витрати по договору від 07.01.2005 року № 07/01/05.01 Позивачем віднесено до складу валових витрат виробництва.

В частині   позовних   вимог   про  визначення   зобов”язань   по  податку на додану вартість, Позивач посилається на те, що Відповідачем не взято до уваги,  норми пп.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість”.

В даному випадку, Позивач посилається на те, що всі суми податку на додану вартість, які включені до податкового кредиту підтверджуються податковими накладними, які оформлені належним чином та не мають недоліків.

В судовому засіданні представник Позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити, оскаржувані податкові повідомлення-рішення визнати нечинними.

Відповідач проти позовних вимог заперечував, просив суд в задоволенні позову відмовити з підстав наведених у поданих запереченнях від 20.09.2007р. Зокрема, Відповідач посилається на те, що перевіркою встановлено порушення вимог пп. 5.3.9 Закону України ”Про оподаткування прибутку підприємств”, оскільки підприємством віднесено до складу валових витрат витрати без належних підтверджуючих документів. Відповідач вважає, що представлені акти приймання-передачі наданих послуг за договором № 07/01/05.01 від 07.01.2005р. оформлені неналежним чином та не відповідають вимогам п.2.4 „Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку”, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88.

В частині  визначення   зобов”язань   по  податку на додану вартість, Відповідач посилається на те, що перевіркою встановлено порушення вимог пп. 7.4.4 п.7.4 ст.7 Закону  України „Про податок на додану вартість”, оскільки якщо платник податку придбаває матеріальні та нематеріальні активи (послуги), які не призначаються для їх використання в господарській діяльності такого платника, то сума податку, сплаченого у зв’язку з таким придбанням, не включається до складу податкового кредиту.

Представник Відповідача в судовому засіданні заперечення підтримав, просив в задоволені позову відмовити.

Повний  текст  постанови  виготовлено, підписано  та  оголошено  28.09.2007  року.

Розглянувши та оцінивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

Державною  податковою  інспекцією  у Франківському районі м. Львова було проведено перевірку ДП „Львівагропродукт” ТОВ „Миг” за результатами    якої складено акт від 09.08.2007р. № 2802/23-2/30338070. На підставі даного акта перевірки, ДПІ у Франківському районі м. Львова прийнято оскаржувані податкові повідомлення –рішення від 20.08.2007р. № 18838/10/23-2     та    № 18839/10/23-2.

При проведені перевірки  встановлено завищення валових витрат на суму 634483,33 грн. Зокрема, перевіряючими стверджується що Позивачем, в порушення  вимог пп. 5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств”, зайво віднесено до складу валових витрат витрати за період з 01.07.2005р. по 31.03.2007р. на загальну суму 634483,33 грн., що не підтверджуються відповідними документами. Оскільки підприємством представлено до перевірки акти виконаних робіт на загальну суму 761380,00 грн. в т.ч. ПДВ 126896,67 грн., в яких вказано лише що претензій до Виконавця по наданих послугах немає. Тобто, акти оформлені з порушенням встановленого порядку, не мають юридичної сили та доказовості, а саме, в актах не відображена  вартість одиниці наданих послуг, що встановлено п.2.4 „Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку”, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88. До перевірки не представлено документів, які підтверджують факт виконання даних послуг, а саме документів в яких було б вказано електронну адресу в мережі Інтернет, де розміщена дана реклама.

Зафіксовано    також  перевіркою  порушення вимог пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість”,а  саме ,що   підприємством занижено податок на додану вартість на суму 126896,67 грн. В   акті  перевірки , Відповідач посилається на норми пп. 7.4.1, пп.7.4.4 п.7.4 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість”, оскільки податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті  6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв’язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

07 січня 2005 року між Позивачем (Замовник по договору) та ДП „Галпродторг” (Виконавець по договору) укладено договір № 07/01/05.01, згідно якого Виконавець надає Замовнику посередницькі послуги по розміщенню на ліцензованих каналах мовлення реклами, виготовлення рекламних матеріалів, реклама в мережі Інтернет, виготовлення, заміна та доповнення ВЕБ –матеріалів та інше. Сума договору складає 10000000,00 грн.

По результатах виконання взятих на себе зобов’язань по даному договору, сторонами підписано акти приймання –передачі виконаних робіт від 07.07.2005р., від 11.07.2005р., від 15.07.2005р., від 21.07.2005р., від 15.08.2005р., від 19.08.2005р., від 22.08.2005р., від 02.09.2005р., від 13.09.2005р., від 21.09.2005р., від 07.11.2005р., від 11.11.2005р., від 19.11.2005р., від 30.11.2005р., від 15.12.2005р., від 19.12.2005р., від 27.12.2005р. всього на суму 761380,00 грн.

Відповідно до п. 5.1 ст.5 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств”, - валові витрати виробництва та обігу - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Згідно з  п. п.5.2.1   п.5.2 ст.5 цього ж Закону, до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв’язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених  пунктами 5.3-5.7 цієї статті.

Відповідно до пп. 5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств”, - не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов’язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Пунктом  2.4 „Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку”, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, - первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов’язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Відповідно до п. 3.1 ст.3 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” –об’єктом оподаткування є прибуток, який визначається шляхом зменшення суми скоригованого валового доходу звітного періоду, визначеного згідно з пунктом 4.3 цього Закону на суму валових  витрат платника податку, визначених статтею 5 цього Закону; суму амортизаційних відрахувань, нарахованих згідно із статтями 8 і 9 цього Закону.

З огляду на  вищенаведені норми, суд погоджується з думкою Позивача про те, що Відповідач безпідставно стверджує , що вищезгадані акти не мають юридичної сили та доказовості. Адже дані акти містять всі необхідні реквізити, зокрема в них зазначено назва підприємства, назва документа, дата і місце складання, зміст операції, посади, прізвища і підписи посадових осіб.

Крім цього, Позивачем долучено до матеріалів справи витяги з реклами, яка розміщена в мережі Інтернет, та рекламує діяльність Позивача.

Суд також прийшов  до  висновку про те, що при проведенні перевірки Відповідачем безпідставно знято з валових витрат, витрати які підтверджуються не лише вищезгаданими актами приймання-передачі. При цьому Відповідачем не заперечується той факт, що отримані послуги використовуються Позивачем в його господарській діяльності, за отримані послуги проведена оплата, по таких операціях, , отримано податкові накладні.     Позивач  також   отримав послуги, обумовлені договором від  07.01.2005р. № 07/01/05.01, як результат було розміщено на ліцензованих каналах мовлення рекламу, виготовлено рекламні матеріали, розміщена реклама в мережі Інтернет, виготовлено ВЕБ –матеріали та інше.

Враховуючи  викладене  суд, прийшов  до  висновку, що   позовні  вимоги  про  визнання   нечинним   податкового повідомлення  - рішення   від   20.08.2007 року     №  18838/ 10/23-2   про   визначення   позивачу   податку   на  прибуток     в сумі  237930,45 грн.   із  яких  основний   платіж   158620,83  грн.   та   штрафні  (фінансові )  санкції 79310,42   грн.

Відповідно до п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість” - податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих  (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1  статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв’язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пп. 7.4.5 п.7.4 ст.7 цього ж Закону України, - не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв’язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом  7.2.6 цього пункту).

Підпункт 7.7.1 п.7.7 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість”, визначає, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов’язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду

По результатах виконання сторонами договору від 07.01.2005р. № 07/01/05.01, Позивачем включено до складу податкового кредиту по ПДВ суми згідно наступних податкових накладних - від 07.07.2005р. № ГПТ- 09212, від 11.07.2005р. № ГПТ –09224, від 15.07.2005р. № ГПТ –09233, від 21.07.2005р. № ГПТ –09245, від 15.08.2005р. № ГПТ-09253, від 19.08.2005р. № ГПТ-09252, від 22.08.2005р. № ГПТ-09254, від 02.09.2005р. № ГПТ-09351, від 13.09.2005р. № ГПТ-09334, від 21.09.2005р. № ГПТ-09325, від 11.11.2005р. № 11/11-01, від 19.12.2005р. № 19/12-01, від 07.11.2005р. № 07/11-03, від 30.11.2005р. № 30/11-02, від 19.11.2005р. № 19/11-02, від 15.12.2005р. № 15/12-01, від 27.12.2005р. № 27/12-01. Зазначені   податкові   накладні   містять   усі   реквізити   передбачені    п.п. 7.2.1  п.7.2   ст. 7  Закону    України  „Про   податок   на  додану   вартість”.

Виходячи з аналізу вищезгаданих норм ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість”, беручи до уваги, що в даному випадку, всі суми податку на додану вартість, які включені до податкового кредиту підтверджуються податковими накладними, які оформлені належним чином та не мають недоліків, що не заперечується відповідачем, суд вважає, що  позивачем, обґрунтовано включено такі суми до складу податкового кредиту по податку на додану вартість.

Враховуючи  викладене  суд, прийшов  до  висновку, що   позовні  вимоги  про  визнання   нечинним   податкового повідомлення  - рішення   від   20.08.2007 року     №  18839/ 10/23-2   про   визначення   позивачу   податку   на додану   вартість      в сумі  190345,01 грн.   із  яких  основний   платіж   126896,67  грн.   та   штрафні  (фінансові )  санкції    63448,34   грн.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. 7 Закону  України   „Про  податок  на  додану  вартість”, ст.3 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” ст. ст. 7, 17, 23, 69-71, 104, 110, 111, 158, 159, 161, 163 КАС України,  суд ,

П о с т  а  н  о  в  и  в :

Позовні вимоги задоволити повністю.

Визнати нечинними податкові повідомлення-рішення ДПІ у Франківському районі м. Львова      від   20.08.2007р.      №  18838/ 10/23-2   про   визначення   позивачу   податку   на  прибуток     в сумі  237930,45 грн.   із  яких  основний   платіж   158620,83  грн.   та   штрафні  (фінансові )  санкції 79310,42   грн.     та  податкове повідомлення  - рішення   від   20.08.2007 року     №  18839/ 10/23-2   про   визначення   позивачу   податку   на додану   вартість      в сумі  190345,01 грн.   із  яких  основний   платіж   126896,67  грн.   та   штрафні  (фінансові )  санкції    63448,34   грн.

Сторони мають право оскаржити в  апеляційному  порядку  постанову суду  в порядку та строки визначені ст. 186 КАС України.

Суддя                                                                                                       Запотічняк О.Д.