ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" липня 2007 р.                                                            Справа № 49/282-07

вх. № 7854/3-49

Суддя господарського суду Кононова О.В.

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - Токаренко Я.С., дов. № 07/85 від 12.06.2007 року  відповідача - Кануннікова Т.М., дов. № 462 від 26.06.2007 року розглянувши справу за позовом ДП "Газ-тепло" НАК "Нафтогаз України", м. Київ

до  Нововодолазького підприємства теплових мереж, смт. Нова Водолага

про стягнення 14073,13 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суд з позовною заявою, в який прохає суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість згідно договору комісії № 12/06-454 від 01.10.2005 року у розмірі 14073 грн. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що відповідач не сплачує заборгованість у добровільному порядку.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та прохав суд їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні надав відзив на позовну заяву, в якому визнав заборгованість в повному обсязі та прохав суду розстрочити виконання рішення на 12 місяців.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, встановив наступне.

01 жовтня 2005 року між Дочірнім підприємством "Газ-тепло" (Комітент) та Нововодолазьким підприємством теплових мереж (Комісіонер) був укладений договір комісії № 12/06-454. Відповідно до умов договору позивач (Комітент) доручив, а відповідач (Комісіонер) прийняв на себе зобов'язання укласти від свого імені правочини з реалізації теплової енергії, відповідно до умов договору.

У відповідності до пп. 4.1. - 4.3 договору позивач мав передати за актами приймання – передачі, засвідчені копії яких залучені до матеріалів справи, відповідний обсяг теплової енергії, а відповідач повинен був цей обсяг теплової енергії прийняти та від свого імені укласти Правочини із споживачами теплової енергії. На підставі п. 4.5 договору в Правочинах, укладених Комісіонером із Споживачами, мав передбачатись порядок розрахунків Споживачів за спожиту Теплову енергію виключно шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Комітента. У відповідності до пп. 4.8., 4.9. договору, відповідач повинен був забезпечити своєчасну оплату за спожиту теплову енергію за Правочинами, укладеними на виконання цього договору.

Як свідчать матеріали справи, позивач виконав свої позовні вимоги в повному обсязі, в період з жовтня 2005 року по травень 2006 року передав відповідачу теплову енергію на загальну суму 2723152,47 грн., що підтверджується актами, копії яких додані до матеріалів справи. Відповідач прийняв обумовлену в договорі теплову енергію та реалізував її кінцевим споживачам.

Відповідно п. 4.9. договору, відповідач приймає на себе поруку (делькере) перед комітентом за виконання споживачами зобов'язань по Угодах. Згідно звіту комісіонера за листопад 2006 року заборгованість споживачів за отриману теплову енергію перед відповідачем становить 14073,13 грн. Відповідно п. 4.9. договору заборгованість відповідача перед позивачем з урахуванням проплат, здійснених відповідачем за договором № 12/06-454 становить 14073,13 грн.

Згідно п. 3 ст. 1016 ЦК України, комісіонер не відповідає перед комітентом за невиконання третьою  особою  договору, укладеного з нею за рахунок комітента, крім випадків, коли комісіонер був необачним при виборі цієї особи або поручився за виконання договору (делькредере).

Відповідно ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь - який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Позивачем 14.05.2007 року за № 54/11-881-1925 було направлено вимогу про погашення заборгованості у розмірі 14073,13 грн., але відповідач заборгованість, зазначену в вимозі не сплатив.

Враховуючи, що сума боргу відповідачем не спростована, відповідач не надав суду доказів її погашення, а також враховуючи, що відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином та відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, позовні вимоги в сумі 14073,13 грн. обгрунтовані, підтверджені наданими доказами та підлягають задоволенню.

Суд, дослідивши матеріали справи та надене відповідачем клопотання про розстрочку виконання рішення суду на 12 місяців, вважає його необгрунтованим, не підтвердженим належними доказами та таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 44 та статті 49 Господарського процесуального кодексу України, у разі задоволення позову, витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам. Таким чином суд вважає необхідним витрати по сплаті державного мита у сумі 140,73 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. покласти на відповідача, оскільки з його вини спір було доведено до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 1,4, 12, 22, 33-34, 38, 43, 47-49, 82-85, Господарського процесуального кодексу України; -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Нововодолазького підприємства теплових мереж (адреса: 63200, Харківська область, смт. Нова Водолага, вул. Гагаріна, 7а, , поточний рахунок 260094850 в ВАТ "Мегабанк", МФО 351629) на користь Дочірнього підприємства "Газ - тепло" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (адреса: 03065, м. Київ, вул. І. Лепсе, 16, п/р 3980 в банку "Фінанси та Кредит", МФО 300131, ) - 14073,13 грн. заборгованості, 140,73 грн. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної чинності.

Повний текст рішення підписаний 30.07.2007 року.

Суддя                                                                                            Кононова О.В.