ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" серпня 2007 р.
Справа № 3/43-38.

за позовом відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” в особі Центру телекомунікаційних послуг Волинської філії ВАТ „Укртелеком”, м. Луцьк

до відповідача: Луцького слідчого ізолятора №2, м. Луцьк

про стягнення 3559 грн. 97 коп. заборгованості, суми інфляційних та процентів річних

Голова господарського суду Волинської області

Кравчук В.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Олейнікова Л.Є. –провідний юрисконсульт групи правового забезпечення Центру телекомунікаційних послуг Волинської філії ВАТ „Укртелеком” (дов. №54 від 01.11.2006р.)

від відповідача: Бігун Н.В. –начальник фінансової частини Луцького СІЗО –арештного дому

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України представникам сторін було роз’яснено право відводу судді. Відводу судді заявлено не було. В судовому засіданні на підставі                          ст. 22 ГПК України учасникам судового процесу було роз’яснено їх права та обов’язки. Заяв                            та клопотань на розгляд господарського суду не поступило.

Суть спору: Позивач –відкрите акціонерне товариство “Укртелеком” в особі Центру телекомунікаційних послуг Волинської філії ВАТ „Укртелеком”, м. Луцьк звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача –Луцького слідчого ізолятора №2, м. Луцьк 3559,97 грн.,                                 в тому числі 3477,82 грн. заборгованості по оплаті наданих у відповідності до укладеного між сторонами договору №989 від 14.10.2002р. послуг електрозв’язку (у період з грудня 2006 року по червень 2007 року), 41,06 грн. суми інфляційних (за період з 01.01.2007р. по 31.05.2007р.) та 41,09 грн. процентів річних                    за період прострочки платежів з 01.01.2007р. по 10.07.2007р., нарахованих у відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України.

В судовому засіданні представник позивача пред’явлені до відповідача позовні вимоги зменшив (клопотання від 29.08.2007р.), у зв’язку з повним погашенням Луцьким слідчим ізолятором №2 суми існуючої заборгованості 3477,82 грн.  просить суд в цій частині позовних вимог провадження у справі припинити, у зв’язку із сплатою суми боргу відмовляється від стягнення суми інфляційних та процентів річних, нарахованих у період грудня місяця 2006 року та просить суд стягнути з відповідача зменшені суми інфляційних нарахувань –33,45 грн. (за період з 01.02.2007р. по 31.05.2007р.) та процентів річних –              37,21 грн. (за період з 01.02.2007р. по 10.07.2007р.)

Відповідач у поясненнях №№2177, 2178 від 28.08.2007р. на позовну заяву засвідчив факт проведення Луцьким слідчим ізолятором №2 повних розрахунків по оплаті наданих позивачем у період з грудня 2006 року по червень 2007 року послуг електрозв’язку. Представник відповідача в судовому засіданні                              з уточненими позивачем вимогами погодився, з приводу задоволення останніх не заперечив.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

14 жовтня 2002 року між центром обслуговування споживачів та продажу послуг (на даний час центр телекомунікаційних послуг) Волинської філії ВАТ „Укртелеком”, м. Луцьк та Луцьким слідчим ізолятором №2, м. Луцьк було укладено договір про надання послуг електрозв’язку за №989.

У відповідності до умов зазначеної угоди позивачем було взято на себе зобов’язання щодо забезпечення якісного та безперебійного надання відповідачу послуг телефонного зв’язку.

На виконання умов зазначеного договору центром телекомунікаційних послуг Волинської філії            ВАТ „Укртелеком” впродовж періоду з грудня 2006 року по червень місяць 2007 року надавались Луцькому слідчому ізолятору №2 послуги електричного зв’язку.

У відповідності до представлених господарському суду документів відповідачу у визначений період було надано, а останнім отримано та використано послуг електрозв’язку на суму 6188,63 грн. Визначена вартість наданих позивачем послуг включає в себе абонентську плату за користування відповідачем телефонним номером, вартість здійснених останнім у звітний період міжміських переговорів та вартість наданих інших послуг.

Викладене підтверджується долученими позивачем до матеріалів справи рахунками за послуги електрозв’язку №№15 за період грудня 2006 року –червня 2007 року, оборотною відомістю по особовому рахунку №15 та іншими документами –а.с. 12-18.

Проте, відповідач взяті на себе згідно угоди від 14.10.2002р. №989 зобов’язання, зокрема, в частині проведення з позивачем повних розрахунків по оплаті наданих останнім послуг електрозв’язку (у строки, порядку та розмірах, визначених угодою) не виконав, вартість наданих послуг не оплатив. Відповідачем                 в рахунок оплати використаних послуг зв’язку було перераховано позивачу лише 2710,81 грн. (докази оплати –реєстр та банківські витяги з платіжних документів долучено до матеріалів справи –а.с. 19-26).

У зв’язку з викладеним у Луцького слідчого ізолятора №2 виникла заборгованість котра  на момент подання позовної заяви до суду склала 3477,82 грн.

Відповідно до ст. 144 Господарського кодексу України, майнові права та майнові обов’язки суб’єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом,                   але таких, що йому не суперечать.

В даному випадку, відносини між сторонами носять договірний характер, укладений між останніми договір про надання послуг електрозв’язку предметом судового розгляду не виступав, недійсним судом               не визнавався, сторонами розірваний не був.

Згідно із ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

В силу ст. 193 Господарського кодексу України та ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок,                         а кредитор –прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобов’язання. Якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

З огляду на викладене, враховуючи укладення між сторонами договору, надання позивачем відповідачу послуг електрозв’язку, отримання останніх Луцьким слідчим ізолятором №2 та не проведення при цьому всіх належних розрахунків і платежів, господарський суд прийшов до висновку про підставність (на момент звернення до господарського суду з позовною заявою) пред’явленого позивачем до відповідача позову, зокрема, в частині стягнення заборгованості періоду з грудня 2006 року по червень місяць                   2007 року в сумі 3477,82 грн.

Однак, враховуючи те, що на момент розгляду справи господарським судом відповідачем було повністю погашено існуючу заборгованість перед позивачем (клопотання представника Центру телекомунікаційних послуг Волинської філії ВАТ „Укртелеком” від 29.08.2007р.), суд вважає за необхідне провадження у справі в частині стягнення 3477,82 грн. боргу припинити на підставі п. 11 ст. 80 ГПК України у зв’язку з відсутністю предмету спору.

Разом з цим, у відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється                              від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з представленими господарському суду розрахунками, відповідачу відповідно                                   до ст. 625 Цивільного кодексу України було нараховано 41,06 грн. суми інфляційних за період                              з 01.01.2007р. по 31.05.2007р. та 41,09 грн. процентів річних за період прострочки платежів з 01.01.2007р. по 10.07.2007р.

Згідно з клопотанням позивача від 29.08.2007р. останній просить суд стягнути з відповідача уточнені суми інфляційних нарахувань –33,45 грн. (за період з 01.02.2007р. по 31.05.2007р.) та процентів річних –              37,21 грн. (за період з 01.02.2007р. по 10.07.2007р.)

Розглянувши уточнені позовні вимоги щодо стягнення суми втрат, пов’язаних з інфляцією,                         та процентів річних суд вважає, що останні підставні, нараховані у відповідності до положень чинного законодавства та підлягають до повного задоволення, а в частині вимог від котрих позивач відмовився, суд вважає, що відповідну відмову сторони від позову слід прийняти та припинити провадження у справі на підставі п. 4 ст. 80 ГПК України.

Враховуючи, що спір до суду було доведено з вини відповідача, а суму основної заборгованості було сплачено останнім лише після звернення позивача до суду з відповідним позовом, витрати, пов’язані                    з поданням позовної заяви до суду та розглядом справи в суді (сплата державного мита та оплата інформаційно-технічного забезпечення судового процесу), що поніс позивач, слід відшкодувати останньому у відповідності до ст. 49 ГПК України за рахунок Луцького слідчого ізолятора №2.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 144, 173, 193 Господарського кодексу України,               ст.ст. 509, 526, 527, 530, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 44, 49, п.п. 11, 4 ст. 80, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Луцького слідчого ізолятора №2 (м. Луцьк, вул. Некрасова, 3, р/р 0468                   в УДК у Волинській області, МФО 803014, код 08562683) на користь відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” в особі Центру телекомунікаційних послуг Волинської філії ВАТ „Укртелеком” (м. Луцьк, пр. Перемоги, 2, р/р 260011969 у ВАТ „Райффайзен Банк Аваль” м. Луцьк, МФО 303569, ) 33,45 грн. суми інфляційних та 37,21 грн. процентів річних, а всього 70,66 грн., 102 грн.                       в повернення витрат по сплаті державного мита та 118 грн. в повернення витрат по оплаті інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

3. В частині стягнення 3477,82 грн. заборгованості, 7,61 грн. суми інфляційних та 3,88 грн. процентів річних провадження у справі припинити.

Голова господарського суду

Волинської області                                                                                 В.О. Кравчук