ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
=======================================================================
УХВАЛА

18.06.07

м. Миколаїв

Суддя господарського суду
Миколаївської області Гриньова Т.В.,

розглянувши матеріали

за позовом суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1,

АДРЕСА_1,

до суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_2,

АДРЕСА_2,

про розірвання договорів та
стягнення коштів у сумі 8994 грн. 69 коп., -

Встановив:

Позовна заява від 08.06.2007р. не
відповідає вимогам п. 2, п. 5 ч. 2 ст. 54, п. 2, п. 3, п. 3-1 ч. 1 ст. 57 ГПК
України, а саме:

-          не містить ідентифікаційних кодів
сторін;

-          не містить викладу обставин, на яких
ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов;  посилань на законодавство, на підставі якого
подається позов (позовна заява містить лише посилання на ряд статей Цивільного
кодексу України, при цьому нормами матеріального права позовні вимоги не обґрунтовані);

-          до позовної заяви не додано доказів
сплати державного мита у встановленому порядку та розмірі. Додані до позовної
заяви платіжні доручення № НОМЕР_1 від 16.06.2006р. та № НОМЕР_2 не є такими
доказами, оскільки у відповідності з п.14 Інструкції про порядок обчислення та
справляння держмита від 22.04.93р. до позовної заяви додається оригінал або
останній примірник платіжного доручення, який повинен містити напис (помітку)
кредитної установи такого змісту: “Зараховано до держбюджету ___грн. (дата)”.
Цей напис скріплюється першим і другим підписами посадових осіб і відбитком
печатки кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного доручення.
Платіжні доручення № НОМЕР_1 від 16.06.2006р. та № НОМЕР_2 такого напису не
містять.

Також, відповідно до п. 36
Інструкції про порядок обчислення та справляння держмита від 22.04.93р. позовні
заяви, що носять одночасно майновий і немайновий характер оплачуються державним
митом як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за
ставками, встановленими для розгляду позовних заяв по спорах, що виникають при
укладенні, зміні або розірванні господарських договорів. Позовна заява
одночасно містить як вимоги майнового характеру -про стягнення 8994 грн. 69,
так і немайнового характеру -про розірвання договорів. Державним митом оплачена
тільки вимога майнового характеру. Доказів сплати державного мита за вимоги
немайнового характеру (про розірвання
договорів) позивачем не надано;

-          не подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів;

-          не подано доказів сплати витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Крім того, об'єднання вимог про
стягнення 8994 грн. 69 коп. грн. та про розірвання трьох різних за своєю
правовою природою договорів, суперечить правилам статті 58 ГПК України і тягне
за собою застосування п. 5 ст. 63 згаданого Кодексу.

До того ж всі додані до позовної
заяви копії документів, не відповідають вимогам ч. ІІ ст. 36 ГПК України - не
засвідчені належним чином, отже, доказами бути не можуть.

Недодержання позивачем вимог ст.
ст. 54, 57 ГПК України є підставою для повернення позовної заяви без розгляду.

Повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного порушення.

З огляду на вищенаведене, керуючись
пунктами 3, 4, 5, 6, 10 статті 63 Господарського процесуального кодексу
України, суддя -

УХВАЛИВ:

1.
Повернути заяву і додані до неї документи без розгляду.

2.          У відповідності з п. 2 ст. 8 Декрету
КМУ “Про державне мито” від 21.01.1993р. № 7-93 державне мито в сумі 102 грн.
перераховане за платіжним дорученням № НОМЕР_1 від 16.05.2007р. та в сумі 30
грн. перераховане за платіжним дорученням № НОМЕР_2 від 16.05.2007р. підлягає
поверненню.

Суддя

Т.В.Гриньова