ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"06" серпня 2007 р.
Справа № 5/61-10А.

за позовом Ковельської районної санітарно-епідеміологічної станції

до Державної інспекції з контролю за цінами у Волинській області

про визнання нечинним рішення про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін №23-К від 05.12.2006р.

Суддя  Слупко В.Л.

За участю представників сторін:

від позивача: Волчук Ю.М. (дов. від 12.07.2007р.)

від відповідача: Романюк Т.В. –гол.спеціаліст (дов.№01-12/558 від 02.07.2007р.)

Суть спору: Ковельська районна санітарно-епідеміологічна станція (далі –Ковельська РСЕС) просить скасувати рішення №23-К від 05.12.2006р., яким Державна інспекція з контролю за цінами у Волинській області (далі –Інспекція) безпідставно постановила вилучити у Ковельської РСЕС в дохід державного бюджету 35017грн.37коп. одержаної виручки за надані платні послуги та застосувала штраф в сумі 70034грн.74коп., мотивуючи наступним:

Ковельська РСЕС в період 01.11.2005р. по 30.05.2006р. не застосовувала вільних цін у період дії регульованих, оскільки 20%, які нараховувались на діючий тариф є податком на додану вартість, а не «націнкою», як стверджує Інспекція. ПДВ на тариф нараховувалось на підставі роз’яснення ДПА України №8101/5/15-2416 від 15.09.2003р., наданого Міністерству охорони здоров’я України. Оскільки Ковельська РСЕС була зареєстрована платником ПДВ, то нарахування такого податку відповідає вимогам Закону України «Про податок на додану вартість», так як в тарифи, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27.08.2003р. №1351 «Про затвердження тарифів (прейскурантів) на роботи та послуги, що виконуються та надаються за плату установами і закладами державної санітарно-епідеміологічної служби»ПДВ не було включено. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що економічні санкції оспорюваним рішенням застосовані правомірно, так як під час проведення перевірки було встановлено, що позивач в період з 01.11.2005р. по 30.05.2006р. необґрунтовано застосовував вільні ціни у період дії регульованих, в зв’язку з чим ним незаконно одержана виручка в сумі 35017грн.37коп., яка відповідно до ст.14 Закону України «Про ціни і ціноутворення»підлягає вилученню в бюджет із застосуванням штрафу в двократному розмірі. При цьому відповідач посилається на те, що ПДВ було включено в діючий на той час тариф, а тому у позивача не було правових підстав нараховувати ще 20% на суму тарифу.

Заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Висновок суду ґрунтується на наступному:

Постановою Кабінету Міністрів України від 15.10.2002р. №1544 затверджений перелік робіт і послуг у сфері забезпечення санітарного і епідеміологічного благополуччя населення, які виконуються і надаються за плату.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.08.2003р. №1351 було затверджено тарифи (прейскуранти) на роботи і послуги, що виконуються за плату установами та закладами державної санітарно-епідеміологічної служби.

Як вбачається із затверджених тарифів податок на додану вартість окремим рядком не виділено, при цьому не зазначено, що вартість тарифу –без ПДВ.

Питання щодо нарахування ПДВ на встановлені постановою КМУ від 27.08.2003р. тарифи розглядалося в 2004 році на рівні Кабінету Міністрів України, Міністерства охорони здоров’я України, Міністерства економіки та Державної інспекції з контролю за цінами. При цьому було встановлено, що з матеріалів, які надавались Міністерством охорони здоров’я України для Мінекономіки для погодження постанови КМУ від 27.08.2003р. №1351, а також Пояснювальної записки МОЗ України до проекту постанови КМУ «Про затвердження тарифів (прейскурантів) на роботи і послуги, що виконуються і надаються за плату установами та закладами державної санітарно-епідеміологічної служби»при визначенні тарифів враховані витрати на розвиток закладів та органів санітарно-епідеміологічної служби в розмірі 10 відсотків та податок на додану вартість –20 відсотків згідно чинного законодавства, що підтверджується листом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 17.12.2004р. №32/6-6/5549-10.

Міністерство охорони здоров’я України 18.03.2005р. листом №05-20/306 на виконання доручення Кабінету Міністрів України від 20.01.2005р. №48198/8/1-04 та на звернення Державної інспекції з контролю за цінами від 11.02.2005р. №32/6-10/190 направило на адресу останньої всі матеріали згідно яких визначилася, а в послідуючому була затверджена вартість тарифів.

Із наданих матеріалів, зокрема калькуляції на роботи і послуги, що виконуються і надаються за плату установами та закладами державної санітарно-епідеміологічної служби, вбачається, що у їх вартість включено ПДВ.

Згідно акта перевірки від 06.11.2006р. перевіркою було охоплено період з 01.01.2005р. по 24.10.2006р. (по день початку перевірки), тобто перевірявся період коли на рівні Міністерств та Кабінету Міністрів України вже було чітко з’ясовано, що у вартість тарифів включено ПДВ. Перевіркою встановлено, що в період з 01.11.2005р. по 10.05.2006р. при нарахуванні плати за надані платні послуги до фіксованих розмірів тарифів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.08.2003р. №1351 нараховувались не передбачені законодавством націнки в розмірі 20%. За період з 01.11.2005р. по 10.05.2006р. зі споживачів понад встановлені тарифи безпідставно отримано 26948грн.84коп. З 31.05.2006 року (наказ №56 від 31.05.2006р.) оплата за роботи і послуги, що виконуються і надаються Ковельською РСЕС проводяться по тарифах відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.05.2006р. №662 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 15 жовтня 2002р. №1544 і від 27 серпня 2003р. №1351». Тарифи, затверджені постановою КМУ від 27.08.2003р. №1351 в редакції постанови КМУ від 11.05.2006р. №662, застосовувались Ковельською РСЕС з 31.05.2006р., а не з 11.05.2006р., тобто не з моменту прийняття вказаної постанови від 11.05.2006р. №662 і таким чином, за період з 11.05.2006р. по 30.05.2006р. позивачем безпідставно отримано виручку в сумі 8068грн.53коп.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про ціни і ціноутворення»№507 від 03.12.1990р. державне регулювання цін та тарифів здійснюється шляхом встановлення державних фіксованих цін (тарифів) та граничних рівнів цін (тарифів) або граничних відхилень від державних фіксованих цін і тарифів.

Статтею 14 Закону України «Про ціни і ціноутворення»передбачено, що вся необґрунтовано одержана підприємством, організацією сума виручки в результаті порушення державної дисципліни цін підлягає вилученню в доход відповідного бюджету та стягується штраф у двократному розмірі необґрунтовано одержаної суми виручки. Вказані суми списуються з рахунків підприємств і організацій в банківських установах за рішенням суду.

З огляду на вищевикладене Інспекція правомірно за результатами перевірки оспорюваним рішенням застосувала до позивача економічні санкції в сумі 105052грн.11коп

Керуючись Законом України «Про ціни і ціноутворення», Указом Президента України «Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правових актів та набрання ними чинності», Постановами Кабінету Міністрів України «Про затвердження тарифів на роботи та послуги, що виконуються та надаються за плату установами і закладами державної санітарно-епідеміологічної служби»від 27.08.2003р. №1351, «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 15 жовтня 2002р. №1544 і від 27 серпня 2003р. №1351»від 11.05.2006р. №662, ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд, -

постановив :

В позові відмовити.

Постанову може бути оскаржено у строк і порядку, передбачені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                                                        В.Л.Слупко

Дата виготовлення

повного тексту постанови

13.08.2007р.