ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2007 р.
Справа № 9/50-758

14:30 год.

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської області

у складі   судді Кропивної Л.В.

при секретарі судового засідання  Кулагіній Т. В.

Розглянувши справу

за адміністративним позовом  Державної  інспекції з контролю за цінами в Тернопільській області, вул. Грушевського, 8, м. Тернопіль,46000

до відповідача  Тернопільської міської санітарно - епідеміологічної станції, вул. Кн. Острозького, 21а, м. Тернопіль,46003

За участю представників сторін:

позивача:    Онуфрієнко Т. М.,  довіреність   № 184  від 08.02.07 р. ,

відповідача Книш В.О., довір.,  Гайда О.Я.,  головний бухгалтер,  Козуб І,В.,   заступник головного  лікаря,

роз’яснивши учасникам судового процесу їх процесуальні права та обов’язки згідно ст.ст. 49, 51, 130 Кодексу  адміністративного судочинства України,

встановив:

У березні 2005 р.  Позивач –Державна інспекція з контролю за цінами в Тернопільській області -  звернувся з позовом  до Відповідача –Тернопільської    санітарно-епідеміологічної станції  ,  у  якому ,  спираючись на  прийняте  ним 29.12.2004 р.    рішення № 151    про застосування  132 933  грн.  економічних санкцій за порушення державної дисципліни  цін ,  із змінами  від  11 березня 2004 р.,    стверджував , що  у ході проведення   перевірки  дотримання державної  дисципліни  цін у Тернопільській  міськсанепідстанції   при     встановленні  та формуванні тарифів за послуги  санітарно-епідеміологічного характеру ,  виявив   нарахування  Відповідачем непередбачених    законодавством  надбавок до  тарифів,  що регулюються .  Зазначивши про це  в акті   перевірки  від 25.10.2004 р.,   Позивач прийняв рішення ,яким   зобов’язав  сплатити   до державного бюджету на вказані  у  рішенні № 151 від  29.12.2004 р.  рахунки необґрунтовано   одержану  Відповідачем   в період з 01.01.2004 р. по  01.10.2004 р.   виручку   .

У зв’язку із зміною рахунків    Позивач  11.03. 2004 р. прийняв  рішення, яким   вніс  зміни   в частині  номерів рахунків  державного  бюджету до  резолютивної частини  рішення № 151  від 29.12.2004 р..

Підставою позову  Позивач  зазначив ту обставину,  що у добровільному порядку  Відповідач    економічні санкції  у розмірі  132 933 грн.  до державного бюджету  добровільно  не  сплатив, чим  не виконав  рішення.   Претензію,  направлену  йому   Позивачем,    не визнав, тому, просить  стягнути  санкції  до державного  бюджету   у судовому порядку.

За  обґрунтованим клопотанням    Відповідача про зупинення  провадження у справі  до розгляду  пов’язаної  із нею справи ,  у зв’язку із  поданням   позову до господарського суду   про  визнання  недійсним  рішення Державної  інспекції з контролю за цінами № 151   від 29.12.2004 р.  , провадження у справі  було зупинено  судом до  розгляду  справи № 9/72-1011,  про що свідчить ухвала  суду від 11.04.2005 р.

У зв’язку   із закінченням  провадження  по справі  № 9/72-1011, набранням   законної сили  судовим рішення,   завершенням касаційного   по ній провадження,     суд поновив провадження у справі № 9/50-758..

Разом з тим,    з  1  вересня  2005  року набрав чинності  Кодекс Адміністративного  судочинства   України , пунктом  7 Розділу VII ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ  якого  встановлено ,  що   після  набрання  чинності  цим  Кодексом заяви і скарги у справах, що виникають з адміністративно-правових відносин, заяви у справах щодо відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести виправлення в актовий запис цивільного стану (глави 29-32 і 36 Цивільного процесуального кодексу України 1963 року ( 1502-06 ), позовні заяви у господарських справах, що віднесені цим Кодексом до адміністративної юрисдикції, а також апеляційні, касаційні скарги (подання), заяви (подання) про перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими та винятковими обставинами у таких справах, подані і не розглянуті до набрання чинності Кодексом адміністративного судочинства України, розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом.

Тому,  відновивши провадження у справі  за позовом     Державної інспекції з контролю за цінами  в Тернопільській області,  м. Тернопіль, про стягнення  з Відповідача  1321933 грн.  економних санкцій  до державного  бюджету  ,   суд   у відповідності  до п. 7 Розділу VII КАС України,   продовжив розгляд  справи  в порядку, встановленому    цим Кодексом.

Під час судового  розгляду Позивач  настоював на задоволенні позову  . Відповідач , натомість,   просив у позові  відмовити,  мотивуючи  це тим, що   господарськими судами першої та другої інстанції , а також Вищим адміністративним   судом  як судом   касаційної інстанції  визнано  недійсним    рішення  Позивача   № 151   від 29.12.2004 р.  у редакції від 11.03.2004 р.   , невиконання  якого  є  підставою  позову.

Дослідивши  письмові докази,  заслухавши  доводи та пояснення сторін, суд дійшов  до висновку, що для   задоволення позову   підстави відсутні,  виходячи з такого.

Як зазначено  у статі 69 КАС України , доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Актом  державного  органу   є  юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямовані на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Таким чином, прийняте  Позивачем   29.12.2004 р.    рішення № 151    про застосування  132 933  грн.   економічних санкцій за порушення державної дисципліни  цін ,  із змінами  від  11 березня 2004 р.,    є   одним із доказів,  на підставі  якого  суд    має    встановити  наявність обставин, що обґрунтовують вимоги Позову , а саме: чи  цей акт  є  підставою  для    виникнення  у Відповідача    обов’язку   його  виконання  , а у Позивача  -  права вимагати його  виконання  .

Утім,   господарським судом  Тернопільської області   23 .05.2005 р. визнано недійсним з моменту прийняття  рішення     Державної інспекції з контролю за цінами в Тернопільській області № 151 про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін Державної інспекції з контролю за цінами в Тернопільській області № 151 від 29.12.2004 р.

13.07.2005 р.  Постановою Львівського апеляційного  господарського     суду     рішення господарського  суду   від 23.05.2005 р.   залишено  без змін.

Колегія  суддів Вищого  адміністративного   суду  України   не знайшла підстав   для скасування  постановлених господарськими судами  першої та  апеляційної інстанції   рішень ( ухвала    від  26.04.2006 р.)

Таким чином,   судові  інстанції  визнали  незаконність    акту   державного   органу -  Державної   інспекції з контролю за цінами в Тернопільській області - з моменту його  прийняття і у такий спосіб   позбавили  його   якостей   обов’язковості  для суб'єктів публічних  відносин, а отже    можливості бути  юридичним фактом.

Відповідно до  ч. 1 ст. 72 КАС України  обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

При таких обставинах   та матеріалах  справи  ,   суд   не  знаходить підстав для  задоволення позову та стягнення з Відповідача в дохід державного бюджету   132 933  грн.   економічних санкцій   за порушення  державної  дисципліни цін.

У судовому засіданні  19.02.2007 р.  за згодою представників сторін  оголошено вступну та резолютивну частини  постанови з повідомлення про виготовлення  повного тексту   постанови о   10-00 год.  23.02.3007 р.

Враховуючи викладене,  керуючись ст. 22 Закону України „Про судоустрій України”,  ст. 4, 6, 7, 18,  71, ст. 94, 162, 163 та п.6 розділу УП Прикінцеві та перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

1.Відмовити   у задоволенні позову   Державної інспекції з контролю за цінами  в Тернопільській області,  м. Тернопіль, до  відповідача  Тернопільської міської  санітарно-епідеміологічної станції ,м. Тернопіль ,  про стягнення   до державного бюджету  132 933  грн.   економічних санкцій   за порушення  державної  дисципліни цін.

На постанову суду сторони мають право подати заяву про апеляційне її оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі до адміністративного суду апеляційної інстанції, а протягом 20 днів після подання заяви подати апеляційну скаргу.

Суддя                                                            Л.В. Кропивна