ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

12.06.2007
Справа №2-15/5759-2007

За позовом Державного підприємства „Кримські генеруючи системи” (95493, АР Крим, м. Сімферополь, вул.. Монтажна, 1, ) в особі Структурного підрозділу ДП „Кримські генеруючи системи” – „Сакські теплові мережі” (96500, АР Крим, м. Саки, Євпаторійське шосе)

До відповідача Сакського міськрайонного відділення Головного управління МВС України в АР Крим (96500, АР Крим, м. Саки, вул.. Леніна, 27, )

Про стягнення 10536,43 грн.

Суддя ГС АР Крим І.А. Іщенко

представники:

Від позивача –  Ворошило М.С., довіреність  № 41 від 01.11.2006 р., у справі, Івахно Ю.В., довіреність № 3 від 03.01.2007 р., у справі

Від відповідача – Дюкова Н.В., довіреність № 7337 від 11.06.2007 р., у справі

Обставини справи: Державне підприємство „Кримські генеруючи системи” звернулось до Господарського суду АР Крим в особі Структурного підрозділу ДП „Кримські генеруючи системи” – „Сакські теплові мережі” із позовом до Сакського міськрайонного відділення Головного управління МВС України в АР Крим про стягнення 10536,43 грн. заборгованості

Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем своїх зобов’язань за договором про забезпечення тепловою енергією у вигляді гарячої води № 51 від 01.11.2006 р. та договором про забезпечення тепловою енергією у вигляді гарячої води № 71 від 01.11.2006 р. щодо оплати за надані послуги,  в результаті чого за відповідачем склалася заборгованість у розмірі 10536,43 грн., що і стало приводом для звернення Державного підприємства „Кримські генеруючи системи” в особі Структурного підрозділу ДП „Кримські генеруючи системи” – „Сакські теплові мережі” з позовом до суду про стягнення вказаної суми заборгованості в примусовому порядку.

Представник відповідача у судовому засіданні та у відзиві на позов проти позовних вимог не заперечує, вказану суму визнає, надав пояснення, що причиною утворення заборгованості було недостатнє фінансування на послуги з теплозабезпечення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази,  заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ :

01.11.2006 р. між Сакськими тепловими мережами ДП „Сакські генеруючи системи” (Енергопостачальна організація) (позивач) та Сакським міськрайонним відділенням Головного управління МВС України в АР Крим (Споживач) (відповідач) був укладений договір про забезпечення тепловою енергією у вигляді гарячої води № 51. (а.с. 8-10).

01.11.2006 р. між Сакськими тепловими мережами ДП „Сакські генеруючи системи” (Енергопостачальна організація) (позивач) та Сакським міськрайонним відділенням Головного управління МВС України в АР Крим (Споживач) (відповідач) був укладений договір про забезпечення тепловою енергією у вигляді гарячої води № 71. (а.с. 11-13).

Згідно з пунктом 1.1 вказаних Договорів Енергопостачальна організація бере на себе зобов’язання забезпечувати Споживача тепловою енергією у вигляді гарячої води в необхідних йому  обсягах, а Споживач зобов’язаний сплачувати отриману теплову енергію відповідно встановлених тарифів (цін) та в терміни, передбачені дійсним договором.

Пунктами 6.3 Договорів встановлено, що Споживач за 3 дні до початку розрахункового періоду сплачує Енергопостачальній організації вартість вказаної у договорі кількості теплової енергії, передбаченої на розрахунковий період, з урахуванням остаточної суми (сальдо) розрахунків на початок місяця.

Строк повної оплати за відпущену теплову енергію та гарячу воду встановлений до 15-го числа місяця, наступного за розрахунковим.

Відповідно до пункту 10.1 Договорів останній укладений на строк до 01.10.2007 р., набирає чинності з дня його підписання та вважається продовженим на наступний рік, якщо до 1.09 року, в якому договір діє,  не поступило заяви від однієї зі сторін про припинення або зміну договору.

Сторони не представили суду доказів припинення дії вказаних договорів або зміни їх умов, у той час як відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, суд приходить до висновку, що на момент розгляду спору договори продовжують діяти.

На виконання вимог Договору № 51 від 01.11.2006 р. позивачем були надані послуги з теплозабезпечення, що підтверджується наступними документами:

Актом про надання послуг від 30.11.2006 р. та рахунком № 30/11 від 30.11.2006 р.

Актом про надання послуг від 26.12.2006 р. та рахунком № 30/12 від 26.12.2006 р.

На виконання вимог Договору № 71 від 01.11.2006 р. позивачем були надані послуги з теплозабезпечення, що підтверджується наступними документами:

Актом про надання послуг від 30.11.2006 р. та рахунком № 159/11 від 30.11.2006 р.

Актом про надання послуг від 26.12.2006 р. та рахунком № 159/12 від 26.12.2006 р. (а.с. 14-17)

Як вбачається з матеріалів справи, вказані акти про надання послуг підписані обома сторонами.

Однак, в порушення умов Договорів відповідачем не була сплачена вартість наданих послуг, чим самим порушені зобов’язання за договорами, в результаті чого за ним склалася заборгованість у розмірі 6627,72 грн. за Договором № 51, та у розмірі 3908,71 грн. за Договором № 71, всього за обома договорами 10536,43 грн., що і стало приводом для звернення Державного підприємства „Кримські генеруючи системи” в особі Структурного підрозділу ДП „Кримські генеруючи системи” – „Сакські теплові мережі” з позовом до суду про стягнення заборгованості в примусовому порядку.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться. Аналогічне положення міститься в частині 1 статті 193 Господарського кодексу України, якою визначено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання — відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті  530 Цивільного кодексу України якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння  відмова  від  зобов'язання  або одностороння зміна  його  умов  не допускається,  якщо  інше  не   встановлено договором або законом.

Відповідач  відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України не представив доказів оплати за надані йому послуги згідно виставлених рахунків.  При таких обставинах  матеріалами справи підтверджується факт невиконання відповідачем зобов'язань по оплаті наданих йому послуг за договорами № 51, № 71 від 01.11.2006 р. станом на 26.03.2007 р., через що  вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 10536,43 грн. станом на 26.03.2007 р. підлягають задоволенню.

Державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з відповідача відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні, що відбулося 12.06.2007 р. були оголошені вступна та резолютивна частини рішення згідно статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складений та підписаний у відповідності до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України 15.06.2007 р.

З урахуванням викладеного, керуючись статями 33, 34, 49, 75, 82-85  Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Сакського міськрайонного відділення Головного управління МВС України в АР Крим (96500, АР Крим, м. Саки, вул.. Леніна, 27, , р/р 0509 в УГК в АРК, м. Сімферополь, МФО 824026) на користь Державного підприємства „Кримські генеруючи системи” (95493, АР Крим, м. Сімферополь, вул.. Монтажна, 1, , р/р 945 у Філії ВАТ „Державний експортно-імпортний банк України”, м. Ялта, МФО 324786) в особі Структурного підрозділу ДП „Кримські генеруючи системи” – „Сакські теплові мережі” (96500, АР Крим, м. Саки, Євпаторійське шосе)  10536,43 грн. заборгованості, 105,36 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Видати наказ після набуття судовим рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Іщенко І.А.