ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

28 серпня 2007 р.

№ 2-5/327-2006А

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

Муравйова О.В. -головуючого
Полянського А.Г. Фролової Г.М.

за участю представників:

позивача

не з'явились (про час та місце
судового засідання повідомлені належним чином)

відповідача

не з'явились (про час та місце
судового засідання повідомлені належним чином)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу

Державної податкової інспекції у місті
Сімферополі

на постанову

Севастопольського апеляційного
господарського суду від 30.03.2006 року

у справі

№ 2-5/327-2006А господарського
суду Автономної Республіки Крим

за позовом

Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1

до

Державної податкової інспекції у
місті Сімферополі

про

визнання недійсним податкового
повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2005 року Суб'єкт
підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_1звернувся до господарського
суду Автономної Республіки Крим з позовом до Державної податкової інспекції у
місті Сімферополі про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення  № НОМЕР_1року, яким позивачу  було визначено податкове зобов'язання по
сплаті збору на розвиток пасажирського електротранспорту в Автономній
Республіці Крим  у розмірі 7440,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані,
зокрема, тим, що відповідачем при винесенні спірного податкового
повідомлення-рішення, порушенні норми податкового законодавства, а саме:
визначення податкового зобов'язання за сплату збору, який не передбачений
законодавством як загальнообов'язковий податок або збір.

Постановою господарського суду
Автономної Республіки Крим від 26.01.2006 року (суддя: Гаврилюк М.П.) позов
задоволено. Визнано нечинним податкове повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у місті Сімферополі № НОМЕР_1року.

Постанова вмотивована тим, що
органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України; виключно законами України
встановлюються система
оподаткування,  податки  і
збори; зокрема, статтями 15 Закону України "Про систему
оподаткування" та 1 Декрету Кабінету Міністрів України  "Про місцеві податки і збори"
визначено вичерпний перелік податків і зборів, в яких відсутній збір на
розвиток пасажирського електротранспорту в Автономній Республіці Крим.

Постановою Севастопольського
апеляційного господарського суду від 30.03.2006 року (судді: Голик В.С.
-головуючий, Волков К.В., Дугаренко О.В. ) у справі № 2-5/327-2006А
господарського суду Автономної Республіки Крим
постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 26.01.2006
року № 2-5/327-2006А залишено без змін, а апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у місті Сімферополі в Автономній Республіці Крим -без
задоволення.

Суд апеляційної інстанції розглянув
спір, керуючись нормами Господарського процесуального кодексу України.

Постанова вмотивована тим, що
Автономна  Республіка  Крим
здійснює  нормативне регулювання з
питань, до яких не віднесено питання встановлення податків і зборів. Зокрема,
апеляційним судом зазначено, що принципи побудови системи оподаткування  в Україні, податки і збори (обов'язкові
платежі) до бюджетів та до державних
цільових фондів визначено Законом України "Про систему
оподаткування", статтею 1, якого передбачено, що встановлення і  скасування
податків  і  зборів (обов'язкових платежів) до бюджетів та
до державних цільових фондів, а також пільг їх платникам здійснюються Верховною
Радою України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим і сільськими,
селищними, міськими радами відповідно до цього Закону, інших законів України
про оподаткування.

Ставки,  механізм
справляння податків і зборів (обов'язкових платежів), за винятком
особливих видів мита та збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на
електричну та теплову енергію, збору у вигляді цільової надбавки до
затвердженого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності, і
пільги щодо оподаткування не можуть встановлюватися або змінюватися іншими
законами України, крім законів про оподаткування.

Види податків і зборів
(обов'язкових платежів), що справляються на території України, встановлено
статтю 14 (загальнодержавні податки і збори) та статтею 15 Закону України
"Про систему оподаткування" (місцеві податки і збори (обов'язкові
платежі)).

Податки і збори (обов'язкові
платежі), справляння яких не передбачено цим Законом, сплаті не підлягають
(частина 6 статті 1 Закону України "Про систему оподаткування").

Не погоджуючись з постановою суду,
Державна податкова інспекція у м. Сімферополі звернулася до Вищого адміністративного
суду України з касаційною скаргою на постанову Севастопольського апеляційного
господарського суду від 30.03.2006 року у справі № 2-5/327-2006А господарського
суду Автономної Республіки Крим, в якій просить постанову та рішення у справі
скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити,
мотивуючи касаційну скаргу доводами про порушення судами норм матеріального
права, зокрема, Закону України "Про систему оподаткування", Закону
України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами" та Конституції Автономної
Республіки Крим. Зокрема, заявник зазначає про те, що судова колегія
апеляційної інстанції дала оцінку правомірності ухвалення збору на розвиток
пасажирського електротранспорту в Автономій Республіці Крим.

Ухвалою Вищого адміністративного
суду України від 12.02.2007 року відкрито касаційне провадження.

10.04.2007 року Вищий
адміністративний суд України виніс ухвалу, якою закрив  касаційне провадження у справі № 2-5/327-2006А
за позовом Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 до
Державної податкової інспекції у м. Сімферополі про визнання недійсним
податкового повідомлення-рішення.

Ухвала мотивована відсутністю у
Вищого адміністративного суду України повноважень з перегляду судових рішень,
постановлених не за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Державна податкова інспекція у м.
Сімферополі звернулася до Вищого господарського суду України з касаційною
скаргою на постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від
30.03.2006 року у справі № 2-5/327-2006А господарського суду Автономної
Республіки Крим, в якій просить постанову та рішення у справі скасувати та
прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити, мотивуючи
касаційну скаргу доводами про порушення судами норм матеріального права,
зокрема, Закону України "Про систему оподаткування", Закону України
"Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами" та Конституції Автономної Республіки Крим.
Зокрема, заявник зазначає про те, що судова колегія апеляційної інстанції дала
оцінку правомірності ухвалення збору на розвиток пасажирського
електротранспорту в Автономій Республіці Крим.

Відзив на касаційну скаргу не надано.

Заслухавши доповідь судді -
доповідача, перевіривши наявні матеріали справи та доводи, викладені у
касаційній скарзі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга  підлягає задоволенню частково  з таких підстав.

Згідно статті 108 Господарського
процесуального кодексу України Вищий
господарський  суд  України
переглядає  за  касаційною
скаргою (поданням) рішення місцевого господарського суду та постанови
апеляційного господарського суду.

Відповідно до вимог статті 1117
Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному
порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції
норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанції 29.10.2004 року Державною податковою інспекцією у м.
Сімферополі проведено перевірку дотримання вимог податкового та валютного
законодавства ОСОБА_1за період з ІНФОРМАЦІЯ_1року, про що складено акт № НОМЕР_2.

На підставі даного акта
відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1року, яким
позивачу визначено податкове зобов'язання по сплаті збору на розвиток
пасажирського електротранспорту в Автономній Республіці Крим у розмірі 7440,00
грн.

Постановою господарського суду
Автономної Республіки Крим від 26.01.2006 року (суддя: Гаврилюк М.П.) позов
задоволено. Визнано нечинним податкове повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у місті Сімферополі № НОМЕР_1року.

Постановою Севастопольського
апеляційного господарського суду від 30.03.2006 року (судді: Голик В.С.
-головуючий, Волков К.В., Дугаренко О.В. ) у справі № 2-5/327-2006А
господарського суду Автономної Республіки Крим
постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 26.01.2006
року № 2-5/327-2006А залишено без змін, а апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у місті Сімферополі в Автономній Республіці Крим -без
задоволення.

Суд апеляційної інстанції розглянув
спір, керуючись нормами Господарського процесуального кодексу України.

Приймаючи постанову апеляційний
господарський суд не врахував наступне.

В липні 2005 року прийнято Кодекс
адміністративного судочинства України, який набрав чинності з 1 вересня 2005
року.

Відповідно до статті 9 Закону
України "Про державну податкову службу в Україні", державні податкові
адміністрації в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та
Севастополі, державні податкові інспекції в містах з районним поділом (крім
міст Києва та Севастополя) виконують функції, передбачені статтею 8 цього
Закону, крім функцій, зазначених у пунктах 2, 3, 8, 11, 12, 13, 16, а також
пункті 15 цієї статті у частині забезпечення виготовлення марок акцизного
збору. У разі коли зазначені в частині першій цієї статті органи державної
податкової служби безпосередньо здійснюють контроль за платниками податків,
інших платежів, вони виконують щодо цих платників ті ж функції, що й державні
податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах,
міжрайонні та об'єднані державні податкові інспекції.

Згідно пункту 1 статті 3 Кодексу
адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції -це
переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому
хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який
здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Аналіз суб'єктного складу та
характеру правовідносин свідчить, що дана справа є справою адміністративної
юрисдикції, а в розумінні пункту 7 статті 3 Кодексу адміністративного
судочинства України Державна податкова інспекція у місті Сімферополі в
Автономній Республіці Крим є суб'єктом владних повноважень.

Кодекс адміністративного
судочинства України набрав чинності з 01 вересня 2005 року. У відповідності з
абзацом першим та другим пункту 6
розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" цього кодексу
до початку діяльності окружного адміністративного суду адміністративні справи,
підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального
кодексу України 1991 року, вирішуються відповідним господарським судом за
правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Проте, даний спір судом апеляційної
інстанції, у порушення вимог статей 1, 12 Господарського процесуального кодексу
України після набрання чинності Кодексом адміністративного судочинства України
розглянуто в порядку господарського судочинства.

Водночас Вищий господарський суд
України не має повноважень з касаційного перегляду публічно-правових спорів по
суті.

10.04.2007 року Вищий
адміністративний суд України виніс ухвалу, якою закрив  касаційне провадження у справі №
2-5/327-2006А за позовом Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи
ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м. Сімферополі про визнання
недійсним податкового повідомлення-рішення.

Ухвала мотивована відсутністю у
Вищого адміністративного суду України повноважень з перегляду судових рішень,
постановлених не за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, розгляд судом
апеляційної інстанції публічно-правового спору в порядку господарського
судочинства унеможливив здійснення касаційної перевірки прийнятого  ним судового рішення зі справи в порядку
адміністративного судочинства, внаслідок чого постанова Севастопольського
апеляційного господарського суду від 30.03.2006 року у справі №
2-5/327-2006А  господарського суду
Автономної Республіки Крим  підлягає
скасуванню згідно з статтею 11110 Господарського процесуального
кодексу України.

У свою чергу, абзацом першим пункту
6 розділу VІІ “Прикінцеві та перехідні положення” (в редакції Закону України
від 06.10.2005 № 2953-IV) Кодексу адміністративного судочинства України
встановлено, що до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних
судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до
Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та
апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за
правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

За таких обставин, постанова
Севастопольського апеляційного господарського суду від 30.03.2006 року у справі
№ 2-5/327-2006А  господарського суду
Автономної Республіки Крим  підлягає
скасуванню, а справа -передачі до Севастопольського апеляційного господарського
суду на новий розгляд за правилами Кодексу адміністративного судочинства
України.

Керуючись статтями 1115,
1117, пунктом 3 статті 1119, статтями 11110,
11111, 11112 Господарського процесуального кодексу
України, розділом VII «Прикінцеві та перехідні положення»Кодексу
адміністративного судочинства України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О
В И В:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим  задовольнити частково.

Постанову Севастопольського
апеляційного господарського суду від 30.03.2006 року у справі №
2-5/327-2006А  господарського суду
Автономної Республіки Крим  скасувати.

Справу передати на новий розгляд до
Севастопольського апеляційного господарського суду.

Головуючий
О.Муравйов

Судді
А. Полянський

Г.Фролова