КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2007                                                                                           № 22/12

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Отрюха  Б.В.

суддів:

За участю представників:

від позивача - Зінкевич О.С. – юрист,

від відповідача – представник не з’явися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ДП "Український державний науково-технічний центр антикризових технологій в промисловості"

на рішення Господарського суду м.Києва від 19.02.2007

у справі № 22/12

за позовом                               ДП "Український державний науково-технічний центр антикризових технологій в промисловості"

до                                                   ДП "Завод Генератор"

про                                                  стягнення 65093,29 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва у справі №22/12 від 19.12.2007р. відмовлено в позові Державному підприємству „Український державний науково-технічний центр антикризових технологій в промисловості”, позивачу у справі, до Державного підприємства „Завод Генератор”, відповідача у справі, про стягнення 54419,04 грн. основного боргу з урахуванням інфляції, 10140, грн.. штрафних санкцій та 34.25грн. суми трьох процентів річних, а загалом 65093,29грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням позивач оскаржує його в апеляційному порядку з мотивів невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи та порушенням норм матеріального і процесуального права. Він вважає, що настав термін виконання зобов’язання відповідачем по сплаті за виконані роботи і тому суд безпідставно відмовив йому в позові. Просить рішення місцевого суду скасувати та постановити нове рішення яким позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився з невідомих причин хоча про дату та місце проведення був належним чином повідомлений (поштові повідомлення про вручення поштового відправлення у справі). Не з’являвся він також при розгляді позовної заяви в місцевому суді.

Враховуючи, що в справі достатньо матеріалів, колегія прийшла до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги без участі представників відповідача.

Розглянувши апеляційну скаргу, матеріали справи та заслухавши представника позивача, суд встановив наступне:

15 жовтня 2005 року між позивачем і відповідачем був укладений договір про  створення (передачу) науково-технічної продукції № 07/05 (надалі - договір), відповідно до якого позивач зобов’язується виконати та передати відповідачу, а відповідач зобов’язується прийняти та оплатити на умовах цього договору роботу на тему: «Комплексне обстеження основних фондів Замовника, розробка рекомендацій щодо формування цілісного майнового комплексу та надання юридичних послуг».

Відповідно до пункту 2.1. договору за виконану роботу за цим договором відповідач перераховує позивачу згідно з протоколом погодження договірної ціни (Додаток № 1) 70 000,00 грн.

Пунктом 2.2. договору встановлено, що розрахунок провадиться в 2 етапи:

2.2.1  попередню оплату (аванс) в обсязі 18 000,00 грн. від ціни договору відповідач повинен перерахувати позивачу до початку виконання робіт, що і було зроблено і не заперечується самим позивачем.

2.2.2 решту від ціни договору відповідач повинен перерахувати позивачу після розробки документації.

14 березня 2006 року сторони уклали додаткову угоду про зміни та доповнення до договору, якою погодили викласти пункт 2.2.2. договору в наступній редакції: решту від ціни договору відповідач зобов’язаний перерахувати позивачу після розробки документації та підписання Акту здачі-приймання робіт на території позивача.

Згідно із пунктом 3.2. договору по завершенню робіт позивач пред’являє відповідачу акт здачі-приймання науково-технічної продукції з додатком до нього комплекту наукової, технічної та іншої документації, передбаченої технічним завданням та умовами договору, на площах позивача.

Сторони 31 липня 2006 року сторони склали акт № 325 здавання-прийняття роботи за договором про те, що позивач виконав і здав, а відповідач прийняв таку роботу: «Комплексне обстеження основних фондів Замовника, розробка рекомендацій щодо формування цілісного майнового комплексу та надання юридичних послуг».

Пунктом 3.3. договору визначено, що відповідач протягом 3-х днів від дня отримання акту здачі-приймання зобов’язаний повернути позивачу підписаний акт здачі-приймання або мотивовану відмову від прийняття робіт. У разі відсутності мотивованої відмови протягом 3-х днів, відповідач зобов’язаний оплатити виконані роботи у повному обсязі.

Отже, як зазначив місцевий суд в своєму рішенні, пунктом 3.3. договору встановлений саме строк повернення підписаного акту здачі-приймання або мотивованої відмови від прийняття робіт. Цим же пунктом встановлюються наслідки відсутності мотивованої відмови протягом 3-х днів у вигляді зобов’язання оплатити виконані роботи у повному обсязі.

Проте, колегія апеляційного суду не може погодитись з висновком суду першої інстанції про те, що „у сукупності ані пунктом 3.3. договору, ані пунктом 2.2.2. договору, в редакції додаткової угоди, не встановлено строк оплати решти від ціни договору”.

Навпаки, в п.2 додаткової угоди до договору, укладеній 14.03.2006р., вказано „п.2.2.2 Договору викласти у такій редакції „Решту від ціни Договору Замовник зобов’язаний перерахувати Виконавцю після розробки документації та підписання Ії Сторонами, а також складання та підписання Акту здачі-приймання робіт на території Виконавця”.

Аналізуючи цей пункт додаткової угоди, колегія приходить до висновку, що в даному випадку угода, у відповідності до ст.   ЦК України, укладена під умовою. Такою умовою є розробка документації та підписання Акту прийому-передачі. Ця умова наступила і відповідно у відповідача з дати підписання Акту прийому-передачі настав термін виконання зобов’язання в частині сплати за виконані роботи”. Факт наявності самого боргу відповідачем не заперечувався при розгляді справи в першій інстанції. Не надійшли такі заперечення і при розгляді апеляційної скарги.

В рішенні місцевого суду вказано, що Позивач не надав доказів пред’явлення ним відповідачу вимоги про оплату робіт, виконаних за договором, і на підтвердження прийняття яких 31 липня 2006 року сторонами складений акт № 325 здавання-прийняття.

Але, як зазначив, представник позивача  при розгляді апеляційної скарги, такі докази не витребувались судом першої інстанції.

При розгляді апеляційної скарги були подані оригінали претензій до відповідача з вимогою сплатити суму боргу, а копія однієї з них від 22.09.2006р. долучена до матеріалів справи.

За таких обставин, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню в повному обсязі. Рішення місцевого суду скасовується. Постановляється нове рішення, яким позов задовольняється, як в частині основного боргу 52000грн., так і пені в сумі 3640грн, нарахованій у відповідності з вимогами ст. 231 Господарського кодексу України, збитків від інфляції в сумі 2419,04грн. та 3% річних в сумі 534,25грн.

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Державного підприємства "Український державний науково-технічний центр антикризових технологій в промисловості" задовольнити.

2.          Рішення Господарського суду м. Києва у справі №22/12 від 19.12.2007р. скасувати.

3.          Постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

4.          Стягнути з Державного підприємства "Завод Генератор" (04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 18, р/р в ВАТ АБ «Укргазпромбанк» м. Київ, МФО 320843, ) на користь Державного підприємства "Український державний науково-технічний центр антикризових технологій в промисловості" (07300, Київська область, м. Вишгород, вул. Межигірського Спаса, 6, р/р 001, в Акціонерному банку «Київська Русь» м. Київ, МФО 319092, ) 52 000грн. – основного боргу, 3 640грн. – пені, 2419,04грн. – збитків від інфляції, 534,25грн. – 3% річних, 650,93 грн. – держмита за подання позовної заяви, 118грн. – витрат на інформаційно-технічне забезпечення,  325, 47 грн. – держмита –а подання апеляційної скарги.   Видати наказ.

5.          Видачу наказу доручити Господарському суду м. Києва.

Матеріали справи № 22/12 повернути Господарському суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді

18.06.07 (відправлено)