ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

15.03.07                                                                                       Справа №26/13/06

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

при секретарі: Акімова Т.М.

за участю представників:

позивача: Карчевський С.О., довіреність № 52/06  від 02.10.2006 р.

відповідача:   Розум Е.В. ,  довіреність № 2000 від 21.12.2006 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства “Сабіла” м. Запоріжжя

на рішення господарського суду Запорізької області від 20.12.2006 року

у справі  № 26/13/06

за позовом Закритого акціонерного товариства “Сабіла” м. Запоріжжя

69037, м. Запоріжжя, вул 40 років Радянської України, 45-б

до відповідача  Відкрите акціонерне товариство “Запорізький завод металевих  конструкцій” м. Запоріжжя

69008, м. Запоріжжя

про стягнення 23.147,00 грн. збитків

встановив:

30.11.2005р. Закрите акціонерне товариство  “Сабіла” м. Запоріжжя  (далі –ЗАТ “Сабіла”) звернулося в господарський суд Запорізької області з позовною заявою до Відкритого акціонерного товариства “Запорізький завод металевих  конструкцій” м. Запоріжжя  (далі – ВАТ “ЗЗМК”) про стягнення з останнього 23.147,00 грн. збитків.

Позовні вимоги обґрунтував ст.ст. 525, 610-611, 613, 615, 689 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України).

30.11.2005р. господарським судом Запорізької області порушено провадження по справі №26/13/06.

Рішенням від 20.12.2006р. у справі №26/13/06 (суддя Зубкова Т.П.) у задоволенні позову  відмовлено, оскільки суд в діях відповідача не знайшов ознак складу цивільного правопорушення.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 20.12.2006р. у справі №26/13/06 повністю та прийняти нове рішення, яким позов ЗАТ “Сабіла” про стягнення 23.147,00 грн. збитків задовольнити в повному обсязі.

Вважає  оскаржуване рішення незаконним з наступних підстав.

Господарський суд, посилаючись на ст. 153 ЦК УРСР (1963р.) дійшов висновку, що суттєвими умовами договору №12/07 від 12.07.2002р. є строк поставки, який було узгоджено сторонами в специфікації до договору - протягом 15 календарних днів з моменту отримання передплати. При прийнятті рішення судом не прийнято до уваги в якості доказів листи ЗАТ “Сабіла”, якими останнє повідомляло ВАТ “ЗЗМК” про здійснення поставки товару 31.03.2004р. Не згодний з висновком господарського суду стосовно того, що ВАТ “ЗЗМК”, отримавши листи ЗАТ “Сабіла” про поставку товару 31.03.2004р., не надало згоди на виконання поставки саме у цей день, у зв’язку з чим неотримання ВАТ “ЗЗМК” товару не є порушенням зобов’язань поставки за договором. У зв’язку з цим вважає, що судом неповно з’ясовані обставини справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Зазначає, що з вимогою про постачання товару та про повідомлення місця та часу відгрузки продукції за договором № 12/07 від 12.07.2002р.до відповідача звернулось саме ВАТ “ЗЗМК” листами № ЮР/1318 від 19.11.2003р. та № ЮР/1345 від 26.11.2003р. Додатково ЗАТ “Сабіла” листом від 14.01.2004р. повідомило ВАТ “ЗЗМК” про відвантаження металопродукції 31.03.2004р.

Оскільки, ВАТ “ЗЗМК” не виконало зобов’язання по отриманню металопрокату 31.03.2004р. з вини відповідача ЗАТ “Сабіла” понесло збитки по сплаті ТОВ “Ліга – Ленд” штрафу та відшкодуванню транспортних витрат у сумі 23147грн.

За вказаних обставин позивач просить скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 20.12.2006р. по справі №26/13/06 та прийняти нове, яким позовні вимоги ЗАТ “Сабіла” задовольнити у повному обсязі.

Відповідач проти доводів апеляційної скарги заперечує. У відзиві вказує на те, що апеляційна скарга позивача є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Запорізької області від 20.12.2006р. у справі №26/13/06 є законним та обґрунтованим. Зазначає, що судом вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, повно з'ясовано та за наявними у справі доказами доведено обставини, які мають значення для справи; висновки, викладені у рішенні відповідають цим обставинам.

Вказує, що листи позивача, якими він повідомляв відповідача про те, що здійснить поставку товару 31.03.2004р. не доводять, що між сторонами була досягнута домовленість щодо цієї конкретної дати поставки.

На його думку не була узгоджена сторонами і ціна, оскільки  за повідомленням позивача вона залежала від відпускної ціни виробника. В залежності від зміни ціни підлягала зміні кількість товару, що також не було погоджено сторонами.

Щодо причин виникнення збитків зазначає таке: Позивач виключно зі своєї ініціативи та на власний ризик уклав договір з ТОВ “Ліга – Ленд”, не досягши будь-яких домовленостей щодо зміни терміну поставки та вартості продукції за договором від 12.07.2002р. №12/07. Крім того, позивач добровільно сплатив штраф ТОВ “Ліга – Ленд”, можливості для примусового стягнення якого, в зв’язку з пропуском строку позовної давності, на його думку  були відсутні. Стосовно збитків з відшкодування транспортних витрат зазначає, що вони не підтверджені документально.

За таких обставин просить залишити рішення господарського суду Запорізької області від 20.12.2006р. у справі №26/13/06 без змін, а апеляційну скаргу Закрите акціонерне товариство  “Сабіла”, м. Запоріжжя  без задоволення.

Апеляційна скарга прийнята до провадження, її розгляд призначений на 15.03.2007р.

Розпорядженням голови Запорізького апеляційного господарського суду № 763  від 15.03.2007р. справу призначено до розгляду у складі колегії – головуючого судді Коробка Н.Д. (доповідач), суддів Радченко О.П., Шевченко Т.М.

У судовому засіданні сторони підтримали свої доводи і заперечення. За клопотанням представників сторін, судовий процес вівся без застосування засобів технічного забезпечення та за їх згодою у засіданні суду були оголошені вступна та резолютивна частини постанови.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду, вивчивши матеріали справи і апеляційної скарги, колегія суддів встановила:

Між сторонами за даною справою 12.07.2002 року укладено Договір купівлі-продажу №12/07 (далі по тексту – Договір, а.с.9) за умовами якого Продавець (ЗАТ “Сабіла”, позивач у справі)) зобов’язався продати, а Покупець (ВАТ “ЗЗМК”, відповідач у справі) купити товар, асортимент, найменування, кількість і ціна якого зазначені у Специфікації (Додаток №1 до договору, а.с. 10).

Орієнтовна сума Договору (п.2.1) – 140.000,00 грн. в т.ч. 20% ПДВ.

Сторони домовилися, що товар поставляється на умовах, вказаних в Специфікації (п.3.1), а саме: Покупець зобов’язаний на протязі 3 банківських днів з моменту підписання сторонами Специфікації до договору, здійснити попередню оплату в розмірі 80%, на підставі рахунку Продавця в строки, зазначені в Специфікації (п.5.1). Остаточний розрахунок Покупець здійснює на протязі  10 банківських днів після отримання товару (п.5.2). Специфікацією також встановлено, що якщо Покупцем не будуть додержані строки здійснення передплати, Продавець не гарантує ціну і строки поставки.

Строк дії договору, згідно з п.7.4 – з моменту підписання і до повного виконання своїх зобов’язань.

Відповідно до п. 4.1 Договору – термін поставки обладнання – 4 неділі з дня отримання оплати. Обладнання відвантажується за рахунок Замовника (п.4.2).  При порушенні термінів оплати або виконання замовлення, винна сторона  виплачує іншій стороні пеню у розмірі подвійної ставки НБУ, що діє на день оплати, за кожен день прострочки (п.7.2).

Як встановлено рішенням господарського суду Запорізької області від 28.11.2003р. у справі №12/456, яке набрало чинності (а.с.11-12), ВАТ “ЗЗМК” (Покупець за договором) порушив умови договору щодо проведення передплати, перерахувавши 16.07.2002р. - 27.315,00 грн., 22.07.2002р. - 109.265,40 грн. і 12.09.2002р. - 2.800,08 грн., тобто загальна сума перерахувань склала 139.380,48 грн. ЗАТ “Сабіла” фактично поставлено товару на суму 103.437,11 грн. Предметом спору по справі №12/456 були вимоги ВАТ “ЗЗМК” до ЗАТ “Сабіла” про спонукання здійснити поставку недопоставленого товару за договором купівлі-продажу №12/07 від 12.07.2002р. на суму 35.943,37 грн. На підставі того, що ВАТ “ЗЗМК” порушив строки проведення попередньої оплати, а ЗАТ “Сабіла” не є виробником товару, господарський суд зазначив, що ЗАТ “Сабіла” не мав можливості виконати договірні зобов’язання належним чином, а тому відмовив ВАТ “ЗЗМК” в задоволенні вимоги про спонукання ЗАТ “Сабіла” здійснити поставку спеціального гнутого профілю  в кількості 20 тон по ціні не більш як по 1.800,00 грн. за тону.

В процесі розгляду цієї справи, ВАТ “ЗЗМК” звернулося до ЗАТ “Сабіла” з листом №Юр/1318 від 19.11.2003р. (а.с.14) в якому зазначило, що наполягає на поставці недопоставленої продукції, згідно Специфікації  (Додаток №1 до договору №12/07), а саме: спеціального гнутого профілю  в кількості 20 тон по ціні не більш як по 1.800,00 грн. за тону.

Матеріали справи свідчать, що ЗАТ “Сабіла” 24.11.2003р. уклала з ТОВ “Ліга-Ленд” договір купівлі-продажу №27 (а.с.7) на здійснення поставки 20 тон спеціального гнутого профілю ЗПС2 (ЗКП2) ТУ 14-2-1055-92 (розмір 90х30х25х3, довжина 6 метрів) за ціною 1.815,00 грн. за тону (в т.ч. ПДВ) на загальну суму 36.300,00 грн. Строк доставки товару – 30.03.2004р.

Після укладання договору, ЗАТ “Сабіла” направило ВАТ “ЗЗМК” відповідь на його лист (№184 від 27.11.2003р., а.с.16) в якому зазначило, що відвантаження спеціального гнутого профілю згідно позиції №4 Специфікації буде здійснено 31.03.2004р. за відпускною ціною виробника на умовах франко-склад Продавця (ЗАТ “Сабіла”) – м. Запоріжжя, Павло-Кічкас, Промвузол ТОВ “Запоріжметалоптторг”.

14.01.2004р. ЗАТ “Сабіла” направило на адресу ВАТ “ЗЗМК” ще один лист (№28/04, а.с.75-76), яким повідомило, що відвантаження товару буде здійснено 31.03.2004р.

ЗАТ “Сабіла” листом №43 від 31.03.2004р. (а.с.18), направленого на адресу ТОВ “Ліга-Ленд”, відмовилося від прийняття доставленого товару, посилаючись на те, що ВАТ “ЗЗМК” не прибуло для його отримання за зазначеною адресою (м. Запоріжжя, Павло-Кічкас, Промвузол ТОВ “Запоріжметалоптторг”), та на те, що товар є специфічним.

Умовами договору купівлі-продажу №27 від 24.11.2003р., укладеного між ЗАТ “Сабіла” і ТОВ “Ліга-Ленд” передбачено, що за відмову від прийняття товару, покупець сплачує продавцю штраф у розмірі 50% від загальної вартості товару за договором (п.4.3). На цій підставі, ТОВ “Ліга-Ленд” пред’явило ЗАТ “Сабіла” претензію (№18/04 від 05.04.2004р.) про сплату 18.150,00 грн. штрафу та 1.500,00 грн. транспортних витрат (а.с. 19), а  всього на суму 19.650,00 грн. Зазначену претензію ЗАТ “Сабіла” залишила без задоволення і відповіді.  07.11.2005р. ТОВ “Ліга-Ленд” надіслало ЗАТ “Сабіла” додаткову претензію (а.с.20) в якій вимагало заявлену у первісній претензії суму (19.650,00 грн.) сплатити з урахуванням індексу інфляції за період з травня 2004р. по жовтень 2005р., що складає загальну суму 23.147,70 грн.

Платіжним дорученням №314231 від 11.11.2005р. (а.с.21) ЗАТ “Сабіла” перерахувало ТОВ “Ліга-Ленд” суму 23.147,70 грн., зазначивши в графі “Призначення платежу”: Сплата штрафу та відшкодування транспортних витрат за договором купівлі-продажу №27 від 24.11.2003р., в т.ч. ПДВ 3.857,83 грн.

Вважаючи, що Відповідач (ВАТ “ЗЗМК”) не виконав зобов’язання з отримання металопрокату 31.03.2004р., у зв’язку з чим Позивач (ЗАТ “Сабіла”) понесло збитки, Позивач звернувся з позовною заявою в господарський суд Запорізької області.

Стягнення з ВАТ “ЗЗМК” (Відповідача) на користь ЗАТ “Сабіла” (Позивача)  23.147,00 грн. збитків стало предметом розгляду у суді першої інстанції

Відповідно до ст.99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно зі ст.101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у повному обсязі.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при прийняті оскаржуваного рішення, знаходить апеляційну скаргу ЗАТ  “Сабіла” м. Запоріжжя такою, що не підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Запорізької області не підлягає скасуванню, з наступних підстав.

Позивач наполягає на тому, що в порядку обміну листами сторони по справі узгодили всі істотні умови, в тому числі і строк поставки металопрокату-31.03.2004р.

Колегія суддів апеляційної інстанції з такою позицією заявника апеляційної скарги не погоджується, виходячи з такого:

П.7.2 договору № 12/07 від 12.07.2002р. сторони узгодили, що всі доповнення , зміни по даному договору дійсні тільки при письмовому оформленні та підтверджені обох сторін. Матеріалами справи не підтверджена згода відповідача щодо строку поставки металопрокату саме 31.03.2004р.

В порушення вимог ст.33 Господарського процесуального кодексу України , що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень позивач не надав суду  письмово оформлених доказів узгодження відповідачем дати поставки товару 31.03.2004р.

За таких обставин відповідач не брав на себе зобов’язань отримувати товар 31.03.2004р.

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов’язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати цим збитки суб’єкту , права або законні інтереси якого порушено. Під збитками ч.2 ст.224 ГК України розуміє витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов’язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ч.1 ст.218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Тобто, притягнення до господарсько – правової відповідальності можливе лише при наявності передбачених законом умов. Їх сукупність утворює склад господарського правопорушення, який є підставою господарсько - правової відповідальності. Склад господарського правопорушення, визначений законом для настання відповідальності у формі відшкодування збитків, утворюють наступні елементи: суб’єкт, об’єкт, об’єктивна та суб’єктивна сторона. Суб’єктом є боржник , а об’єктом - правовідношення по зобов’язанням, а суб’єктивну сторону господарського правопорушення складає вина.

Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад господарського правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання взятих на себе зобов’язань, оскільки, в даному випадку його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Отже, враховуючи відсутність зобов’язальних відносин по отриманню товару 31.03.2004р. господарський суд дійшов вірного висновку про відмову в позові щодо стягнення збитків.

За таких обставин та у зв’язку з наведеним, колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду Запорізької області від 20.12.2006р у справі №26/13/06 слід залишити без  змін, а апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства “Сабіла” м. Запоріжжя    - без задоволення.

Судові витрати, згідно зі ст. 49 ГПК України, слід віднести на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст.101-105 Господарського процесуального кодексу України, Запорізький апеляційний господарський суд, -

Постановив:

Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства  “Сабіла” м. Запоріжжя  залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 20.12.2006р. у справі №26/13/06  – залишити без змін.

Постанова оформлена відповідно до ст. 84 ГПК України 20.03.2007р.