СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.07                                                                                 Справа № 11/505пд.

Господарський суд Луганської області у складі судді Москаленко М.О., при секретарі Мелеховій О.С., розглянувши матеріали справи за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Привольнянське», м. Лисичанськ Луганської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю  фірми «Агата», м. Лисичанськ

про визнання договору недійсним

в присутності представників сторін:

від позивача – Пчелінцев В.В., паспорт ЕК 08287, вид. Лисичанським МВ УМВС України в Луганській області 09.04.1996

від відповідача –Хвостов В.Г. –директор, Бабуркіна І.В., до. № 32 від 20.08.2007

в с т а н о в и в:

Суть спору:  позивачем  заявлено вимогу про визнання недійсним договору від 14.07.2005 № 14/07 як такого, що укладений під впливом обману.

В обґрунтування вимог позовної заяви позивач у справі зазначив, що сторонами у справі був укладений договір № 05-06-14 від 14.07.2005 на  суму 350000 грн. 00 коп. Предметом договору № 05-06-14 від 14.07.2005 був також конвеєр СП –202 у кількості 1 шт.

В подальшому 14.07.2005 позивачем помилково був підписаний договір № 14/07 від 14.07.2005 на суму 350000 грн. 00 коп., предметом якого був конвеєр СП –202 у кількості 1 шт.

Помилковість підписання договору № 14/07 позивач обґрунтував невигідними для підприємства позивача умовами оплати обладнання, що мало бути поставлене відповідачем, а саме у договорі № 14/07 у пункті 2.2 та 2.3 сторони встановили, що Продавець (відповідач) здійснює поставку товару після попередньої оплати Покупцем (позивачем) повної вартості обладнання у 10-денний строк, Покупець здійснює передплату вартості обладнання у місячний строк з дня підписання договору.

За доводами позивача вказані умови оплати є для нього невигідними, а тому більш прийнятними для підприємства  є умови договору № 05-06-14 від 14.07.2007, у відповідності з пунктами 2.2 та 2.3 якого Продавець здійснює поставку товару у місячний строк після підписання договору, Покупець здійснює оплату вартості обладнання у строк до 01.01.2006.

Посилаючись на те, що під час підписання платіжного доручення №1 від 26.09.2005 на суму 200000 грн. 00 коп. заступник директора позивача               Пчелінцев В.В. не був повідомлений про факт укладення договору №  14/07, позивач стверджує, що  помилявся щодо умов оспореного договору, а тому  вказаний договір є недійсним.

Крім того, за доводами позивача особа, що підписала договір № 14/07, не мала на це відповідних повноважень у відповідності з посадовими обов»язками.

Письмовим відзивом на позовну заяву та додатковими письмовими поясненнями до нього відповідач проти позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що оспорений позивачем договір з боку позивача був підписаний його директором Сиомик В.В., що діяв на підставі Статуту підприємства та мав на це відповідні повноваження.

За твердженням відповідача примірник договору  № 05-06-14 від 14.07.2005 на підприємстві відповідача відсутній, договірні відносини у сторін склалися саме за договором № 14/07 від  14.07.2005. Крім того, оспорений договір був позивачем частково виконаний шляхом здійснення попередньої оплати за товар у розмірі          200000 грн. 00 коп., тому є дійсним.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, вислухавши представників сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають, з таких підстав.

14.07.2005 сторонами у справі був укладений договір № 14/07 (далі за текстом –договір), у відповідності з умовами пункту 1.1 якого  Продавець  (відповідач у справі) був зобов»язаний продати, а Покупець (позивач у справі) –прийняти та оплатити товар – конвеєр СП-202 у кількості 1 шт. за ціною 291666 грн. 67 коп. та ПДВ у сумі 58333 грн. 33 коп., усього на суму 350000 грн. 00 коп.

Пунктом 1.2 договору сторони встановили, що сума договору складає            350000 грн. 00 коп.

У відповідності з умовами пункту 2.2 договору Продавець здійснює поставку товару після попередньої оплати Покупцем повної вартості обладнання у 10-денний термін. Згідно з пунктом 2.3 договору покупець здійснює передплату вартості обладнання у місячний термін з дня підписання договору.

Договір з боку Покупця був підписаний директором позивача у  справі  Сиомиком В.В.

26.09.2005 позивачем на розрахунковий рахунок відповідача було перераховано 200000 грн. 00 коп.  У рядку «призначення платежу» вказаного платіжного доручення вказано «часткова оплата конвеєра СП –202зг-но договору  від 14/07/05, в т.р. ПДВ 33333, 33 грн.». За твердженнями позивача вказане платіжне доручення було підписане та допущене до виконання заступником директора позивача              Пчелінцевим В.В. у відповідності  з повноваженнями, наданими останньому  Протоколом зборів №11 учасників ТОВ «Шахтоуправління «Провильнянське»від 28.11.2003. У відповідності з  рішенням вказаних зборів заступнику директора Печелінцеву В.В. були надані повноваження щодо підписання усіх фінансових документів підприємства.

30.08.2005 сторонами у даній справі було укладено додаткову угоду до оспореного договору № 14/07, у відповідності з якою сторони змінили умови оплати товару за договором. У відповідності  з умовами додаткової угоди розрахунки між сторонами угоди проводилися  у такому порядку: оплату 30% вартості товару Покупець повинен був здійснити шляхом поставки вугілля марки «Г», 70% вартості товару –грошовими коштами. Продавець повинен був здійснити поставку товару після попередньої оплати Покупцем 30% вартості товару у 10-денний строк. Покупець повинен був здійснити передплату товару у місячний термін з дня підписання договору.

Таким чином, у відповідності з умовами додаткової угоди договір, що оспорюється позивачем, почав містити альтернативні умови оплати товару.

Додаткову угоду, як і договір № 14/07,  було підписано директором підприємства Сиомик В.В.

Згідно з Протоколом № 16 зборів засновників ТОВ «Шахтоуправління «Привольнянське»від 16.05.2005  директору товариства Сиомик В.В. були надані повноваження щодо підписання договорів купівлі –продажу на суму не більше 50% статутного фонду підприємства (7000 грн. 00 коп.). Вказаним протоколом було затверджено посадову інструкцію директора позивача, у відповідності з  якою директору позивача було надане право підпису договорів на суму не вище 50% статутного фонду товариства (не більше 7000 грн. 00 коп.).

Таким чином, суд доходить висновку, що договір № 14/07 директором позивача було підписано з перевищенням повноважень, наданих йому відповідною посадовою інструкцією.

В обгрунтування позовних вимог позивач у даній справі посилається на приписи ст. 230 Цивільного кодексу України, у відповідності з якими якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (помилка щодо природи правочину, прав та обов»язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість в використання за цільовим призначенням), такий правочин визнається судом недійсним.

За доводами позивача у справі відповідач  під час підписання оспореної угоди шляхом обману за відсутності заступника директора позивача Пчелінцева В.В.  умовив підписати договір № 14/07. Причиною підписання договору № 14/07 за наявності аналогічного договору № 05-06-14, як зазначає позивач, були доводи відповідача стосовно необхідності переоформлення  договору на вимогу  установи банку.

Вказані доводи, а саме те, що договір № 14/07 від 14.07.2005 позивачем був підписаний внаслідок обману з боку відповідача,  позивачем документально не підтверджені. Суд також враховує той факт, що  30.08.2005 сторонами у справі було укладено додаткову угоду №1 до спірного договору, яка стосувалася саме умов оплати товару, що мав поставити відповідач. Таким чином, сторонами узгоджувалися саме умови оплати товару за оспореним договором та сторони вдруге дійшли згоди  щодо цих умов. Платіжним дорученням № 1 від 26.09.2005 на виконання умов додаткової угоди позивачем відповідачу було перераховано                 200000 грн. 00 коп.

Крім того, з письмових пояснень директора підприємства позивача Сиомик В.В. (а.с. 34) вбачається, що договір  № 05-06-14 від 14.07.2005 був підписаний заступником директора Пчелінцевим В.В., в той час як  на примірнику вказаного договору № 05-06-14 (а.с. 11) містяться  прізвище та ініціали Сиомик В.В.

У відповідності з приписами ч.1 ст. 229 Цивільного кодексу України помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності з пунктом 9.2  Роз»яснення Президії Вищого господарського суду України  від 12.03.1999 № 02-5/111  наступне схвалення юридичною особою угоди, укладеної від її імені представником, який не мав належних повноважень, робить її дійсною з моменту укладення. Доказами такого схвалення може бути, зокрема, вчинення дій, які свідчать про схвалення угоди (прийняття її виконання, здійснення платежу іншій стороні і т. ін.). У такому випадку вимога про  визнання угоди недійсною з мотивів відсутності належних повноважень представника на укладення угоди задоволенню не підлягає.

Обставини справи, її матеріали свідчать про  подальше схвалення юридичною особою позивача угоди, укладеної та підписаної від імені позивача його директором Сиомик В.В. (підписання платіжного доручення та відповідно надання дозволу на оплату товару за оспореним договором у сумі 200000 грн. 00 коп.).

За таких обставин позивачем у справі не доведено, що ос порену угоду ним укладено під впливом обману,  також матеріалами справи спростовуються доводи  позивача щодо  відсутності факту схвалення угоди юридичною особою, від імені якої було укладено дану угоду.

З урахуванням викладеного позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Судові витрати у відповідності з приписами ст.  49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 202 –204,  229 - 230  Цивільного кодексу України,  ст.ст. 22, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і  ш и в :

1.У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання рішення –08.10.2007.

Суддя                                                                                           М.О. Москаленко