ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

"10" серпня 2007 р.                                        Справа № 3/272« 10 »    серпня  2007 року                                                                   справа № 3/272

11 год. 30 хв.

За позовом     Державного підприємства „171 Чернігівський ремонтний завод” м.Чернігів, вул.Кошового, 1

до  Деснянського відділу Державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції м.Чернігів, вул.Шевченка, 118

про  визнання неправомірними дій

Суддя               В. М. Репех

За участю секретаря судового засідання  Карнабеда Т. О.

Представники сторін :

від позивача:  Хіловський Д. Г. –юрист підприємства, довіреність № 179 від 17.05.2007р.

від відповідача:  Ребенок І. М. –головний державний виконавець Деснянського відділу Державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції, довіреність № б/н від 30.07.2007р.

СУТЬ СПОРУ:

Постанова прийнята після перерви оголошеної в засіданні згідно статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач заявив позов про визнання неправомірними дій Деснянського відділу Державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції щодо опису й арешту основних засобів державного підприємства з метою їх подальшої реалізації згідно Акту опису й арешту майна серії АА № 210626 з додатком серії АА № 063369 від 12.07.2007р.; про визнання нечинним Акту опису й арешту майна серії АА № 210626 з додатком серії АА № 063369 від 12.07.2007р. та виключити з його зазначене майно; зобов”язати відповідача утриматись від реалізації основних засобів Державного підприємства „171 Чернігівський ремонтний завод”  до зняття мораторію встановленого законодавством.

Відповідач позовних вимог не визнає, посилаючись на безпідставність вимог позивача. Обґрунтовуючи свої заперечення відповідач вказує на те, що  у зв”язку з недостатністю коштів на рахунках боржника для погашення заборгованості, державним виконавцем описано майно боржника, яке не забезпечує ведення виробничої діяльності підприємства.

Суд,  вислухавши пояснення представників сторін, з’ясувавши обставини та докази по справі, встановив наступне:

Згідно наказу Міністерства оборони України від 09.09.2006р. № 525 Державне підприємство Міністерства оборони України „171 військовий завод” перейменовано у Державне підприємство „171 Чернігівський ремонтний завод”.

На виконанні в Деснянському відділі ДВС Чернігівського МУЮ знаходиться наказ господарського суду Чернігівської області № 3/181 від 26.07.2007р. про стягнення з ДП „171 Чернігівський ремонтний завод” податкового боргу по податку на додану вартість.

Частиною 2 ст.50 Закону України „Про виконавче провадження” передбачено, що стягнення за   виконавчими   документами   в   першу    чергу звертається на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті,  інші цінності,  в тому числі кошти на рахунках та  вкладах  боржника  в установах  банків  та  інших кредитних організаціях,  на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів.

Під час примусового виконання наказу № 3/181 державним виконавцем були винесені постанови про арешт коштів боржника.

Частиною 5 ст.50 Закону України „ Про виконавче провадження”  встановлено, що у разі відсутності у боржника коштів та цінностей,  достатніх для  задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржникові інше майно, за винятком майна, на яке згідно з законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на грошові кошти боржника. Боржник має право вказати ті види майна чи предмети, на які  необхідно звернути стягнення в першу чергу. Остаточно черговість стягнення на кошти та інше майно боржника визначається державним  виконавцем.

У зв”язку з недостатністю коштів на рахунках боржника для погашення заборгованості та невиконанням рішення суду у справі № 3/181, 12.07.2007р.  державним виконавцем Деснянського відділу Державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції, було складено акт  опису й арешту майна серії  АА № 210626.

Згідно  вказаного акту  було описано і  арештовано  майно боржника.

Описане та арештоване майно  було передано на  відповідальне зберігання в.о. директора ДП „171 Чернігівський ремонтний завод”.

Також в акті  опису і арешту вказано, що описане майно буде передане для реалізації.

Статтею 1 Закону  України „Про введення мораторію на примусову реалізацію майна”  встановлено мораторій  на  застосування  примусової реалізації майна державних підприємств та господарських товариств, у  статутних фондах яких частка держави становить не менше 25 відсотків (далі - підприємства), до вдосконалення визначеного законами України механізму примусової реалізації майна.

В силу ст.2  зазначеного Закону , для цілей цього Закону під примусовою реалізацією майна підприємств розуміється відчуження об'єктів нерухомого майна та інших основних засобів виробництва, що забезпечують ведення виробничої діяльності цими підприємствами, а також акцій (часток, паїв), що належать державі в майні інших господарських товариств і передані до статутних фондів цих підприємств, якщо таке відчуження здійснюється шляхом: звернення  стягнення  на  майно  боржника  за  рішеннями,  що підлягають виконанню Державною  виконавчою  службою,  крім  рішень щодо  виплати  заробітної  плати  та  інших  виплат,  що  належать працівнику  у  зв'язку  із  трудовими  відносинами;      продажу майна  в  процесі провадження справи про банкрутство, визначеного статтями 22,  23, 24, 25, 26, 30, частиною одинадцятою статті 42,  абзацом другим частини шостої статті 43 Закону України "Про відновлення  платоспроможності  боржника  або  визнання  його банкрутом" щодо визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і продажу майна підприємства.

Як вбачається із матеріалів справи , державним виконавцем було описано та арештовано  майно з метою  подальшої реалізації для виконання рішення суду.

Згідно з приписом частини 1 статті  181  Цивільного кодексу України   до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Режим нерухомої речі може бути поширений законом на повітряні та морські судна, судна внутрішнього плавання, космічні об'єкти, а також інші речі, права на які підлягають державній реєстрації.

До інших основних засобів виробництва, що забезпечують ведення виробничої діяльності підприємства, слід відносити лише ті майнові активи, які обліковуються як необоротні згідно з положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 2 "Баланс" ( z0396-99 ), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від  31.03.1999 N 87 ( z0391-99 ) (з подальшими змінами і доповненнями). Дія мораторію не поширюється на ту частину майнових активів підприємства, що обліковуються як оборотні активи, а саме грошові кошти та їх еквіваленти, що не обмежені у використанні, а також інші активи, призначені для реалізації чи споживання протягом операційного циклу або протягом дванадцяти місяців з дати складання балансу.

Відповідно до Статуту Державного підприємства „171 Чернігівський ремонтний завод”, затвердженого  наказом Міністерства оборони України від 09.09.2006р. № 525, Державне підприємство „171 Чернігівський ремонтний завод” засноване на державній власності, у статутному фонді якого частка держави складає 100 %. Органом управління підприємства є Міністерство оброни України.  Майно підприємства  є державною власністю  і закріплюється  за ним  на праві  повного господарського  відання.

З урахуванням вищезазначеного, господарський суд доходить висновку, що згідно акту  опису та  арешту  серії АА № 210626 від 12.07.2007р. та додатку до акту опису й арешту майна серії АА № 063369 від 12.07.2007р. державним виконавцем було описано  та арештовано майно, яке забезпечує виробничу діяльність  боржника, і обліковується на балансі  боржника як основні засоби виробництва, а не оборотні активи,  які призначені для реалізації чи споживання протягом операційного циклу або протягом дванадцяти місяців з дати складання балансу та на  які не поширюється дія мораторію.

Приймаючи до уваги, що Законом  України „ Про введення мораторію на примусову реалізацію майна”  встановлено мораторій  на  застосування  примусової реалізації майна державних підприємств, а не заборона на його  арешт, який в свою чергу  стимулює боржника щодо виконання  рішення суду , суд доходить висновку, що позов підприємства є обґрунтованим і підлягає задоволенню в частині визнання неправомірних дій держаної виконавчої служби щодо передачі майна на реалізацію.

При таких обставинах, враховуючи вищезазначене, позов підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст.69, 70, 71, 72, 86, 158, 160-163, 167, 181, 186, 254, 255, пунктом 6 розділу VII  Кодексу адміністративного судочинства України суд, –

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Деснянського відділу Державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції щодо передачі на реалізацію  описаного та арештованого майна згідно Акту опису і арешту серії АА № 210626 від 12.07.2007р. та додатку до акту опису й арешту майна серії АА № 063369 від 12.07.2007р.

В решті позову відмовити.

Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України  заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Згідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано  заяву  про  апеляційне  оскарження,  але апеляційна  скарга  не  була  подана  у  строк,  встановлений  цим Кодексом,  постанова  суду  першої  інстанції  набирає законної сили після закінчення цього строку.

У  разі  подання  апеляційної скарги судове рішення,  якщо його  не  скасовано,  набирає  законної  сили   після   закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова суду,  яка набрала законної сили,  є обов'язковою для осіб,  які беруть  участь  у  справі,  для  їхніх правонаступників,  а також для всіх органів,  підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Обставини,  які  були  встановлені постановою,  що набрала законної  сили,  в  одній  адміністративній   справі   не   можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Суддя                                                                                                В. М. Репех

Повний текст постанови підписаний