ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29.08.07 р.                                                                               Справа № 24/161

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Н.В.Ломовцевої

При секретарі Бєліковій Н.А.

за участю:

Представників сторін:

від позивача     Шульга І.П. – директор.

від відповідача    Сергієнко Н.І. – довір.

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

За позовом   Приватне підприємство „Выбор” м. Маріуполь

До відповідача   Закрите акціонерне товариство „Стальком” м. Маріуполь

про стягнення 226039 грн. 81 коп.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне підприємство „Выбор” м. Маріуполь звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Закритого акціонерного товариства „Стальком” м.Маріуполь про стягнення 226039 грн. 81 коп., в тому числі 148484,40 грн. боргу, 24491,70 грн. пені, 40981,55 грн. індексу інфляції, 12082,16 грн. 3% річних.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір підряду № 58 від 14.07.2004р., додаткову угоду від 21.09.2004р. до договору, договірну ціну, локальні кошториси, акти прийому виконаних підрядних робіт № 1 за серпень 2004р., № 1 за жовтень 2004р., № 2 за жовтень 2004р., рахунки на оплату № 12 від 22.07.2004р., № 28 від 31.08.2004р., № 44 від 15.11.2004р., № 45 від 15.11.2004р., акт звірки, розрахунок суми боргу, індексу інфляції, 3% річних, пені.

В ході розгляду справи позивач надав клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошві кошти відповідача, а у випадку їх відсутності – на його рахунки. Також позивач надав заяву від 29.08.2007р., якою просить відновити пропущений строк позовної давності для стягнення пені.

Відповідач надав відзив на позов від 28.08.2007р., позовні вимоги щодо стягнення боргу в сумі 148484,40 грн. визнав, проти нарахування штрафних санкцій заперечує.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін суд ВСТАНОВИВ:

Між ПП „Выбор” м. Маріуполь (Підрядник) та ЗАТ „Стальком” м. Маріуполь (Замовник) укладено договір підряду № 58 від 14.07.2004р. Договір укладено без протоколу розбіжностей, з додатковою угодою від 21.09.2004р., підписаною обома сторонами.

Відповідно п. 1.1 Договору Підрядник зобов’язується за свій ризик виконати ремонтні роботи (ремонт м’якої покрівлі виробничої будівлі, згідно дефектної відомості, кошторису та календарному плану, які додаються до договору, а Замовник  зобов’язується прийняти та оплатити виконані роботи.

Згідно п. 2.1 ціна договору складає 50000 грн., в тому числі ПДВ.

У Додатковій угоді від 21.09.2004р. сторони дійшли згоди, що у зв’язку зі збільшенням об’ємів роботи (подорожчанням матеріалів), сума договірної ціни складає 148484 грн., в тому числі ПДВ, плюс 50000 грн., а разом по договору – 198484 грн.

Відповідно до п. 2.2 договору оплата за даним договором здійснюється безрахунковим платежем, шляхом перерахування 100% вартості договору протягом 5 банківських днів з моменту підписання договору. Кінцевий розрахунок за договором здійснюється Замовником не пізніше 10 банківських днів після повного закінчення робіт, включаючи усунення виявлених в процесі прийомки недоліків.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що Підрядник виконує роботи в строки, встановлені календарним планом робіт, але у будь-якому випадку не пізніше 15 серпня 2004р.

У ст. 837 Цивільного кодексу України закріплено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов’язується на свій і ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов’язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 526, 527 Цивільного кодексу України боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок та зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Позивач свої зобов’язання за договором виконав належним чином на суму 148484,40 грн. та виставив рахунки на оплату № 44 від 15.11.2004р., № 45 від 15.11.2004р., що підтверджується матеріалами справи, зокрема, актами прийому виконаних підрядних робіт № 1 за жовтень 2004р., № 2 за жовтень 2004р., підписаними обома сторонами без зауважень та відповідачем у судовому засіданні.

Відповідач виконані позивачем роботи за жовтні 2004р. не оплатив, у зв’язку з чим у нього перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 148484,40 грн. грн., яка підтверджена матеріалами справи, актом звірки від 27.08.2007р., підписаним обома сторонами, визнано відповідачем і підлягає стягненню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний уплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача 40981 грн. 55 коп. індексу інфляції за період 01.11.2004р. – травень 2007р. та 12082 грн. 16 коп. 3% річних за період 01.11.2004р. – 18.07.2007р.

Вказані суми нараховані відповідно до діючого законодавства і підлягають стягненню.

Згідно зі ст. 1 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” від 22.11.1996р. № 543-96-ВР, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ст.ст. 216 – 218 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Пунктом 5.2 договору сторонами передбачено, що у разі несвоєчасної оплати відповідач сплачує на користь позивача, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

Згідно зі ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано, а відповідно до ст. 258 Цивільного кодексу України позовну давність до вимог про стягнення пені встановлено в 1 рік.

Позивачем нарахована пеня за несвоєчасну оплату в сумі 24491,70 грн. за період з 04.08.2006р. по 04.08.2007р.

Виходячи з умов п. 2.2  спірного договору стосовно порядку оплати виконаних робіт, суд дійшов висновку, що нарахування позивачем пені саме за період з 04.08.2006р. по 04.08.2007р. суперечить приписам ст. 232 Господарського кодексу України та ст. 258 Цивільного кодексу України. Таким чином вимоги щодо стягнення 24491,70 грн. пені задоволенню не підлягають у зв’язку з необґрунтованістю.

Враховуючи той факт, що вимоги щодо стягнення пені задоволенню не підлягають, клопотання позивача щодо відновлення пропущеного строку позовної давності для стягнення пені судом також не задоволено у зв’язку з безпідставністю і тим самим суд не застосовував позовну давність при розгляді вимоги щодо стягнення штрафної санкції.

В судовому засіданні оговорено клопотання позивача щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошві кошти відповідача, а у випадку їх відсутності – на його рахунки.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред’явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Такого обґрунтування позивачем суду не надано.

Крім того, у позовному провадженні при накладанні арешту на грошові суми відповідача слід обмежувати піддані арешту кошти розміром суми позову та можливих судових витрат, тоді як позивач клопоче накласти арешт на всі грошові кошти відповідача.

При таких обставинах вимога щодо забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене позов підлягає задоволенню частково.

Судові витрати покладаються на сторони відповідно до ст. 49 Господарського процесуального Кодексу України.

В судовому засіданні за згодою сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст. 85 Господарського процесуального Кодексу України.

На підставі ст.ст. 258, 526, 527, 625, 837 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 216 – 218, 232 Господарського кодексу України, Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” від 22.11.1996р. № 543-96-ВР, керуючись ст.ст. 4-2, 4-3, 33, 34, 38, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України,  господарський суд

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги Приватного підприємства „Выбор” м. Маріуполь до Закритого акціонерного товариства „Стальком” м. Маріуполь про стягнення 226039 грн. 81 коп. задовольнити частково.

Стягнути з Закритого акціонерного товариства „Стальком” (87502, м.Маріуполь, Донецька область, вул. Станіславського, 5, , ІНН 644, р/р 77269 в філії ПУМБ м. Маріуполя) на користь Приватного підприємства „Выбор” (87543, м. Маріуполь, Донецька область, вул. Ландшафтная, 14/43, , ІНН 34, р/р 0622 в Орджонікідзевському відділенні ПІБ м.Маріуполя) 148484 грн. 40 коп. - боргу,  40981 грн. 55 коп. - індексу інфляції, 12082 грн. 16 коп. - 3% річних, 2015 грн. 48 коп. - державного мита, 105 грн. 21 коп. - плати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

У задоволені вимог в залишковій частині відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписаний 29.08.2007р.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду протягом 10 днів з моменту його підписання.

Суддя