СУД міста КИЄВА
м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б     тел.
У Х В А Л А

справа №  12/616

08.08.07

За скаргою          Державного підприємства «Агентство з
реструктуризації заборгованості

підприємств
агропромислового комплексу»

До                   Державної виконавчої служби
Печерського РУЮ м. Києва

Стягувач       Державна акціонерна компанія «Хліб
України»

про                скарга на дії державного
виконавця, зобов'язання винести постанову про

закінчення виконавчого
провадження

Суддя Палій В.В.

Секретар Молочна Н.С.

Представники сторін:

Від скаржника
Коваль В.Б.- предст. (дов. від 14.02.2007р.)

Від ДВС Печерського РУЮ м Києва  не з'явився

Від стягувача     Мартиненко О.О.- предст. (дов. від
26.01.2007р.)

Обставини справи :

Позовні вимоги заявлені про  стягнення з ДАК «Хліб України»заборгованості
у сумі 10 744,96грн. основного боргу, переданого за розподільчим балансом від
31.07.2003р.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 08.11.2006р. №12/616 позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з
відповідача на корить позивача 10 744,00грн. заборгованості, 107,45грн.
державного мита, 118,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 17.01.2007р. №12/616 апеляційну скаргу ДАК «Хліб
України»задоволено, рішення Господарського суду міста Києва від 08.11.2006р. у
справі №12/616 скасовано, у задоволенні позову відмовлено повністю, стягнуто з
позивача на користь відповідача 53,73грн. витрат по сплаті державного мита за
подання апеляційної скарги.

27.02.2007р. на виконання постанови
видано наказ.

05.06.2007р. до Господарського суду
м. Києва звернулось Державне підприємство «Агентство з реструктуризації
заборгованості підприємств агропромислового комплексу»(боржник у справі) зі
скаргою (вих. №605 від 04.06.2007р.) на дії державного виконавця ДВС
Печерського РУЮ м. Києва. Скарга обґрунтована тим, що державний виконавець ДВС
Печерського РУЮ м. Києва відмовляє у складенні акту про повне добровільне
виконання наказу Господарського суду міста Києва від 27.02.2007р. та винесенні
постанови про закінчення виконавчого провадження,  оскільки боржником складено заяву від
16.03.2007р. про залік зустрічних вимог.

Враховуючи зазначене, скарга ДП  «Агентство з реструктуризації заборгованості
підприємств агропромислового комплексу»відповідно до вимог ст. 121-2 ГПК
України призначена до розгляду в судовому засіданні 08.08.2007р. за участю
стягувача, боржника та представника органу виконавчої служби.

02.08.2007р. судом одержано письмові
заперечення стягувача на скаргу Державного підприємства «Агентство з
реструктуризації заборгованості підприємств агропромислового комплексу», у якій
стягувач просить суд відмовити у задоволенні скарги, з підстав, зазначених у
сказі.

У судовому засіданні 08.08.2007р.
представник скаржника підтримав доводи, викладені у скарзі.

Розглянувши подану скаргу на дії
державного виконавця Державної виконавчої служби Печерського районного
управління юстиції в м. Києві та заслухавши пояснення представників сторін, суд
приходить до висновку про необґрунтованість скарги та відхиляє її, з огляду на
наступне.

Відповідно до ст.1212
Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність
органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом
десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним
особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

13.04.07р. Державною виконавчою
службою у Печерському районі міста Києва була прийнята постанова про відкриття
виконавчого провадження щодо стягнення з Позивача на користь Відповідача боргу
в сумі 53,73грн. Вказана постанова була отримана Позивачем 25.04.07р.,
про що свідчить печатка Позивача.

11.05.07р. Позивачем була подана
Державній виконавчій службі у Печерському районі міста Києва заява про
закінчення виконавчого провадження №549 від 10.05.2007р. з доданням
протоколу-заяви №11 про залік зустрічних вимог.

Згідно з ст.30 Закону України “Про
виконавче провадження” у разі повного добровільного виконання рішення боржником
у встановлений для добровільного виконання строк державний виконавець складає
про це акт, який є підставою для закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ст.37 Закону України
“Про виконавче провадження” виконавче провадження підлягає закінченню у випадку
фактичного повного виконання рішення згідно з виконавчим документом. Про
закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову, яка
затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби,
якому він безпосередньо підпорядкований.

Отже, отримавши від Позивача
11.05.07р. вказану заяву про добровільне виконання рішення суду державний
виконавець Державної виконавчої служби у Печерському районі міста Києва за
наявності факту фактичного повного виконання рішення суду мав 11.05.07р.
скласти акт та винести постанову про закінчення виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи
та підтверджується печаткою Господарського суду міста Києва, Позивач звернувся
до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця відділу Державної
виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві щодо не
складання акту та не закінчення виконавчого провадження лише 05.06.07р.

З огляду на вказане вище
вбачається, що Позивачем при зверненні до суду з вказаною скаргою був
пропущений десятиденний строк, передбачений ст.1212 Господарського
процесуального кодексу України, що є підставою для відмови Позивачу у задоволенні
скарги.

Відповідно до ст.601 Цивільного
кодексу України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних
вимог, строк виконання яких настав. Зарахування зустрічних вимог може
здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Згідно з ст.602 Цивільного кодексу
України не допускається зарахування зустрічних вимог у випадках, встановлених
договором або законом.

Відповідно до ст.115 Господарського
процесуального кодексу України рішення, постанови господарського суду, що
набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються
у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно з ст.37 Закону України “Про
виконавче провадження” виконавче провадження підлягає закінченню у випадку
фактичного повного виконання рішення згідно з виконавчим документом.

Враховуючи наведене, зарахування
зустрічних вимог не допускається у випадках, встановлених законом. Законом
встановлено, що рішення, постанови господарських судів, що набрали законної
сили є обов'язковими для виконання.

Як вбачається з матеріалів справи
постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.01.2007р. у
справі №12/616 з Позивача на користь Відповідача були стягнуті кошти в сумі
53,73 грн. Позивач був зобов'язаний виконати вказану постанову та сплатити
Відповідачу кошти в сумі 53,73 грн.

Виконання Позивачем вказаного
зобов'язання шляхом зарахування зустрічних вимог не є виконанням постанови
Київського апеляційного господарського суду від 17.01.2007р. у справі №12/616,
оскільки вказаною постановою Позивача було зобов'язано сплатити Відповідачу
кошти. Таке зарахування зустрічних вимог суперечить ст.115 Господарського
процесуального кодексу України, а тому не допускається згідно з ст.602
Цивільного кодексу України.

Отже, державним виконавцем
Державної виконавчої служби у Печерському районі міста Києва правомірно не було
закінчено виконавче провадження на підставі ст.37 Закону України “Про виконавче
провадження”, оскільки Позивач не здійснив фактичного повного виконання
вказаної постанови згідно з виконавчим документом.

Враховуючи викладене та керуючись
ст. ст. 86,121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відхилити скаргу (вих. №605 від
04.06.2007р.) Державного підприємства “Агентство з реструктуризації
заборгованості підприємств агропромислового комплексу” на дії державного
виконавця Відділу Державної виконавчої служби Печерського районного управління
юстиції у м. Києві.

Ухвала може бути оскаржена у
встановленому законом порядку.

Суддя                                                                                                        В.В.
Палій