СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"10" серпня 2007 р.

Справа  № 15/172-07-4139А

11 год. 41 хв.
м. Одеса

Господарський
суд Одеської області у складі:

головуючого
судді -                Петрова В.С.

при
секретарі
Стойковій М.Д.

За
участю представників:

від позивача -                      ОСОБА_2;

від
відповідачів:

1)
ДПА в Одеській області -Артошин О.С.;

2)
Державного казначейства України -Корецька А.А.;

3)
ГУДКУ в Одеській області -Корецька А.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи
ОСОБА_1до Державної податкової адміністрації в Одеській області, Державного
казначейства України та Головного управління державного казначейства України в
Одеській області про визнання дій протиправними, зобов'язання виконати певні
дії та стягнення вартості вилученого товару, -

ВСТАНОВИВ:

Суб'єкт підприємницької
діяльності-фізична особа ОСОБА_1звернувся до Приморського районного суду м.
Одеси з адміністративним позовом до Державної податкової адміністрації в
Одеській області про визнання дій протиправними та зобов'язання виконати певні
дії.

Ухвалою Приморського районного суду
м. Одеси від 11.12.2006 р. адміністративну справу № 2а-375/06 за позовом
Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1до Державної
податкової адміністрації в Одеській області про визнання дій протиправними та
зобов'язання виконати певні дії з врахуванням предметної адміністративної
підсудності передано на розгляд господарського суду Одеської області.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської
області від 04.04.2007 р. апеляційну скаргу ОСОБА_1залишено без задоволення, а
ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 11.12.2006 р. без змін.

Ухвалою господарського суду
Одеської області від 17.05.2007 р. відкрито провадження  в адміністративній справі № 15/172-07-4139А
та призначено справу до судового розгляду в засіданні суду.

Під час розгляду справи позивач
уточнив позовні вимоги та просив суд визнати дії ДПА в Одеській області неправомірними,
стягнути за рахунок державного бюджету України вартість вилученого ДПА в
Одеській області товару: печінку яловичу в кількості 19 991 кг та печінку
індички в кількості 10 000 кг в сумі 258 427,84 грн. та зобов'язати ГУДКУ в
Одеській області видати позивачу зазначену суму відшкодування.

Ухвалою господарського суду
Одеської області від 04.07.2007 р. залучено до участі у справі №
15/172-07-4139А в якості відповідачів Державне казначейство України та Головне
управління Державного казначейства України в Одеській області.

Відповідач -Державна податкова
адміністрація в Одеській області проти позову заперечує з підстав, викладених у
письмових запереченнях на позовну заяву (а.с. 56-58 т. 2), при цьому
посилаючись на необґрунтованість та незаконність вимог, та просить суд
відмовити у задоволенні позову.

Відповідач -Головне управління
Державного казначейства України в Одеській області проти позову заперечує з
підстав, викладених у письмових запереченнях на позовну заяву (а.с. 49-50 т.
2), посилаючись на відсутність підстав для відшкодування шкоди, яка начебто
була завдана неправомірними діями державних органів.

Відповідач -Державне казначейство
України проти позову заперечує та просить суд відмовити у задоволенні позову,
але письмові заперечення проти позову не надало.

У зв'язку з набранням 01 вересня
2005 р. чинності Кодексом адміністративного судочинства України господарський
суд Одеської області зазначає, що згідно п. 6 розділу VII Прикінцевих положень
Кодексу адміністративного судочинства України до початку діяльності окружного
адміністративного суду адміністративні справи, підвідомчі господарським судам
відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року,
вирішуються відповідним господарським судом за правилами Кодексу
адміністративного судочинства України.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши всі письмові докази, які містяться в матеріалах справи,
господарський суд встановив наступне.

Працівниками управління податкової
міліції Державної податкової адміністрації в Одеській області ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 при відпрацюванні отриманої оперативної інформації в рамках проведення
операції „Контрабанді стоп”, впровадженої розпорядженням Державної податкової
адміністрації України „Щодо проведення операції „Контрабанді стоп” від 14.02.2005
р. № 2740/7/26-3217, на виконання розпорядження Державної податкової
адміністрації в Одеській області „Щодо організації роботи мобільних груп по
огляду та переогляду товарів на автошляхах Одеської області” від 15.02.2005 р.
№ 33-р, наказу Державної податкової адміністрації в Одеській області „Про
затвердження порядку взаємодії між підрозділами державної податкової служби
України під час роботи з безхазяйним майном” від 28.09.2005 р. № 417 29.09.2005
р. у м. Одесі по вул. Заболотного, 38а було здійснено огляд припаркованого
автомобіля марки „Мерседес” державний реєстраційний номер НОМЕР_1, водієм якого
виявився громадянин ОСОБА_3

За результатами вищезазначеного
огляду працівниками ДПА в Одеській області був складений протокол огляду від
29.09.2005 р., відповідно до якого в ході огляду встановлено, що в термобудці
даного автомобіля знаходиться м'ясна продукція (печінка яловича у кількості
199991 кг та індичина в кількості 10 000 кг), документи на яку у водія ОСОБА_3
були відсутні, та, як з'ясовано судом, відповідно до ст. 10 Закону України „Про
державну податкову службу в Україні" від 04.12.1990р. №509-ХІІ, „Порядку
обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у
власність держави, і розпорядження ним”, затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 25 серпня 1998 р. № 1340, вказане майно було передане на
відповідальне зберігання ТОВ „Алгенда”.

Так, позивач зазначає, що вказані
дії ДПА в Одеській області щодо вилучення зазначеного вище товару є
протиправними.

Частиною  3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства
України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті
(вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та й спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою
це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для
прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це
рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Частиною 2 ст. 71
Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в
адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 Кодексу
адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві
є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює  наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші
обставини,  що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень
сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків, письмових  і речових
доказів,  висновків експертів.

Згідно ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства України суд оцінює  докази,
які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому,  всебічному, повному та
об'єктивному дослідженні.

Між тим, оцінюючи надані сторонами
докази, на думку суду, дії працівників ДПА в Одеській області є протиправними,
виходячи з наступного.

Як встановлено судом, вилучений ДПА
в Одеській області товар, а саме: печінка яловича у кількості 199991 кг та
печінка індички в кількості 10 000 кг на загальну суму 258427,84 грн. було
придбано позивачем у фізичної особи -підприємця ОСОБА_4згідно закупівельного
акту НОМЕР_2 Також, як вбачається з акту перевірки фізичної особи -підприємця
ОСОБА_4ДПІ у Київському районі м. Одеси НОМЕР_3, печінка яловичини у кількості
19 9991,20 кг та печінка індичини у кількості 10 000 кг була придбана ФОП
ОСОБА_4 згідно закупівельного акту від 27.09.2005 р. у ф.о. ОСОБА_5без
утримання податку з доходів фізичних осіб, у зв'язку з чим ОСОБА_4 було
донараховано податок з доходів фізичних осіб
в сумі 33 400,99 грн. Так, виходячи з викладеного, позивач придбав
вищезазначену м'ясну продукцію у правомірного володільця, а відтак позивачем
було набуто право власності на придбану м'ясну продукцію.

Посилання відповідача -ДПА в
Одеській області на те, що позивач не є власником зазначеної продукції, є
необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до ст. 328 Цивільного
кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені
законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно,
якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Відповідно до ст. 334 Цивільного
кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту
передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна
вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв'язку тощо
для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов'язання
доставки. До передання майна прирівнюється вручення коносамента або іншого
товарно-розпорядчого документа на майно.

У даному випадку закупівельний акт
і є таким товарно-розпорядчим документом, за яким  позивачем було отримано м'ясну продукцію.

Відповідно до ст. 335 Цивільного
кодексу України безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий.
Безхазяйні рухомі речі можуть набуватися у власність за набувальною давністю
крім випадків, встановлених ст.ст. 336, 338, 341, 343 цього Кодексу.

Статтею 336 Цивільного кодексу
України передбачено, що особа, яка заволоділа рухомою річчю, від якої власник
відмовився (ст. 347 цього кодексу), набуває права власності на цю річ з моменту
заволодіння нею.

Відповідно до ст. 347 Цивільного
кодексу України, особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши
про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.

За таких обставин, вилучений
відповідачем -ДПА в Одеській області не містить ознак безхазяйного майна, а
тому не підлягав вилученню відповідно до Наказу ДПА України від 28.09.2005 р. №
417 „Про затвердження порядку взаємодії між підрозділами державної податкової
служби України в ході роботи з безхазяйним майном”.

Відповідно до ст. 319 Цивільного
кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Держава не втручається у здійснення власником права власності.

Згідно до ст. 41 Конституції
України, ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним.
Нікого не може бути протиправно позбавлено цього права або обмежено в його
здійсненні.

Аналогічні положення закріплені в
ст. 48 Закону України „Про власність” від 07.02.1991 р.

Також стаття 19 Конституції України
встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо вимог позивача про стягнення з
державного бюджету вартості вилученого товару, що складає 258 427,84 грн. суд
зазначає наступне.

Як з'ясовано судом, вилучений
неправомірно відповідачем -ДПА в Одеській області належний позивачу товар
реалізований та в натурі відсутній, у зв'язку з цим позивачу як власнику майна
нанесені збитки, які складають вартість вилученого товару в розмірі  258 427,84 грн. Посилання відповідача -ДПА в
Одеській області у своїх запереченнях на позов на те, що вартість вилученого
товару складає 57 224 грн. відповідно до акту опису і попередньої оцінки майна,
прийнятого на облік відповідно до рішення про визнання майна безхазяйним, суд
вважає необґрунтованими, оскільки позивач придбав вказаний товар саме по ціні
258 427,84 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 386
Цивільного кодексу України власник, права якого порушені, має право на
відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно ст. 22 Цивільного кодексу
України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права,
має право на їх відшкодування. Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у
зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б
реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена
вигода).

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Закону
України „Про державну податкову службу в Україні” збитки, завдані неправомірними
діями посадових осіб органів державної податкової служби, підлягають
відшкодуванню за рахунок коштів державного бюджету.

Частиною  2 ст. 21 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної
протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень
або іншим порушенням прав, свобод, та інтересів суб'єктів публічно-правових
відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір.

Враховуючи вищевикладене, суд
вважає вимоги позивача про стягнення з державного бюджету вартості вилученого
товару в розмірі 258 427,84 грн. цілком обґрунтованими.

Крім того, приймаючи до уваги те,
що здійснення будь-яких операцій з коштами держбюджету покладено на державне
казначейство України та повернення перерахованих до державного бюджету коштів
повинно здійснюватись органами державного казначейства, суд вважає цілком
обґрунтованим вимоги позивача щодо зобов'язання ГУДКУ в Одеській області видати
позивачу суму в розмірі 258 427,84 грн., що складає вартість вилученого
товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних
осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб,
інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, а згідно ст. 105 КАС України позивач має право вимагати
скасування або визнання нечинним рішення відповідача -суб'єкта владних
повноважень повністю чи окремих його положень, а також заявляти інші вимоги на
захист прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин.

Відповідно до ст. 162 Кодексу
адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення
суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і
про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про
поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу
його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання
відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача
коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності
об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7)
примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8)
визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних
повноважень; суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і
захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері
публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних
повноважень.

Враховуючи усе вищезазначене,
господарський суд Одеської області вважає, що позовні вимоги Суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1обґрунтовані та відповідають
вимогам чинного законодавства, у зв'язку з чим підлягають  задоволенню.

Керуючись ст. ст. 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов Суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_1до Державної податкової адміністрації в
Одеській області, Державного казначейства України та Головного управління
державного казначейства України в Одеській області про визнання дій
протиправними, зобов'язання виконати певні дії та стягнення вартості вилученого
товару задовольнити.

2.          Визнати дії ДПА в Одеській області
щодо вилучення у Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи
ОСОБА_1належного йому на праві власності товару: печінки яловичої у кількості
19 991 кг та печінки індички у кількості 10 000 кг на загальну суму 258 427,84
грн. протиправними.

3.          Стягнути за рахунок Державного
бюджету України на користь Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи
ОСОБА_1(АДРЕСА_1) вартість вилученого товару у розмірі 258427/двісті п'ятдесят
вісім тисяч чотириста двадцять сім/грн. 84 коп.

4.          Зобов'язати Головне управління державного
казначейства України в Одеській області видати Суб'єкту підприємницької
діяльності-фізичній особі ОСОБА_1258427/двісті п'ятдесят вісім тисяч чотириста
двадцять сім/грн. 84 коп. -вартість вилученого товару.

Постанову
суду може бути оскаржено в порядку ст. 186 КАС України.

Постанова
набирає законної сили в порядку ст.254 КАС України.

Повний текст постанови складено
31.08.2007 р.

Суддя