ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.07.07 р.                                                                               Справа № 43/174

Господарський суд Донецької області у складі судді І.В. ЗубченкоПри секретарі судового засідання Максимовій В.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Меотіда Плюс” м. Донецьк

до відповідача:  Державного відкритого акціонерного товариства „Трест Красноармійськшахтобуд” Державної холдингової компанії „Донбасшахтобуд” м. Красноармійськ

про стягнення заборгованості та штрафних санкцій в сумі 54900,14 грн.

В судовому засіданні брали участь:

Представники сторін:

Від позивача: Дилдін А.М. (прот. № 1 від 25.03.2004р.), Соловйов В.Б. за дов. № 26/06 від 26.06.2007р.

Від відповідача: представник не з’явився

СУТЬ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Меотіда Плюс” м. Донецьк, позивач, звернувся до господарського суду з позовом до відповідача, Державного відкритого акціонерного товариства „Трест Красноармійськшахтобуд” Державної холдингової компанії „Донбасшахтобуд” м. Красноармійськ, про стягнення боргу в сумі 49909,20 грн. та штрафних санкцій у розмірі 4990,94 грн. за виконані підрядні роботи.

Уточненнями та доповненнями № 4/07 від 04.07.2007р. позивач змінив підстави позову та просить: визнати факт внесення змін в контракт субпідряду від 26.09.2003р. на виконання будівельно-монтажних робіт по оздобленню фасаду адміністративної будівлі ЗАТ „Донецьксталь” по вул. Челюскінців та додаткової угоди до нього від 09.06.2004р. у вигляді доповнення предмету контракту виконанням будівельно-монтажних робіт будівлі Храму Святителя Ігнатія Маріупольського та території ВАТ „Донецький металургійний завод”, а також стягнути суму боргу за виконані роботи згідно контракту від 26.09.2003р. в розмірі 49909,20 грн. та штрафні  санкції в розмірі 4990,94 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на Контракт субпідряду від 26.09.2003р., додаткову угоду № 3 від 09.06.2004р., акт виконаних робіт № 12 за вересень-жовтень 2004р., протокол № 1 від 22.07.2004р. наради ВАТ „ДМЗ”, протокол уточнення обставин на місці від 26.06.2007р., трудову книжку Вострецова М.О.

Відповідач у відзиві на позовну заяву № 01/102-ю від 14.06.2007р. позов не визнав по викладеним у відзиві доводам.

Перед початком розгляду справи по суті представників позивача, відповідача було ознайомлено з правами та обов’язками у відповідності із ст.22 ГПК України.

Судом, відповідно до вимог ст.81-1 ГПК України складено протокол, який  долучено до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення позивача, відповідача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

26.09.2003р. між позивачем та приватним підприємством фірма Меотіда”, правонаступником якого є відповідач у справі, укладено контракт субпідряду.

За умовами вказаного договору позивач узяв на себе зобов’язання виконати власними силами будівельно-монтажні роботи по оздобленню фасаду адміністративної будівлі ЗАТ „Донецьксталь” по вул. Челюскінців, а відповідач – забезпечити безперервне та своєчасне фінансування будівництва за контрактом.

Додатковою угодою № 2 від 09.06.2004р. сторони продовжили строк дії контракту субпідряду від 26.09.2004р. по оздобленню фасаду будівлі ЗАТ „Донецьксталь”.

Згідно з протоколом № 1 від 22.07.2004р. Відкритого акціонерного товариства „Донецький металургійний завод”  відповідачеві доручено закінчити зовнішні ремонтні роботи по Храму Святителя Ігнатія Маріупольського у строк до 18.08.2004р.

За доводами позивача, згідно з протоколом уточнення обставин на місці від 26.06.2007р., керуючим тресту Красноармійськшахтобуд” Вострецовим М.О., який працював на підприємстві в період з 1997 по 2006 рік, на виконання вищевказаного протоколу наради № 1 дана усна вказівка директору ТОВ „Меотіда Плюс” виконати будівельно-монтажні роботи по оздобленню фасаду Храму з гарантією оплати. По завершенню робіт підписаний акт № 12 про виконання робіт у жовтні 2004 року.

Вартість робіт за актом приймання виконаних підрядних робіт дорівнює 49909,20 грн.

Перекидання будівельників з одного  об’єкту на інший позивач вважає звичайним в будівельній практиці, а підписання відповідачем акту № 12 – свідченням про існування між сторонами домовленості про виробництво будівельно-монтажних робіт будівлі Храму та наданням домовленості письмової форми.

Тому позивач просить суд визнати факт відповідного внесення змін в контракт субпідряду та стягнути з відповідача борг за контрактом в сумі 49909,20 грн. та штрафні санкції в сумі 4990,94 грн.

Надавши належну правову оцінку наданим сторонами доказам у справі,  доводам позивача та відповідача, суд вважає позов таким, що задоволенню не підлягає з наступних підстав:

За приписом ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України зобов’язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк.

Згідно з приписом ст. 509 Цивільного кодексу зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Підставами виникнення  цивільних прав та обов’язками відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України є зокрема договори та інші правочини.

Як встановлено судом, контрактом субпідряду від 26.09.2003р., а також додатковою угодою до нього № 2 від 09.06.2004р. чітко передбачений предмет контракту – виконання будівельно-монтажних робіт по оздобленню фасаду будівлі ЗАТ „Донецьксталь”.

За приписом ст. 654 Цивільного кодексу України зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й цей договір, якщо інше не встановлено законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Як встановлено вище, договір (контракт субпідряду) вчинено в письмовій формі, в такій саме формі зміни до договору не вчинялися.

Перекидання підрядника з одного об’єкту на інший суд не вважає звичаєм ділового обороту за наступних підстав:

Звичаєм за приписом ст. 7 Цивільного кодексу України є правило поведінки, яке не встановлене актами цивільного законодавства, але є усталеним у певній сфері цивільних відносин.

Але цивільні відносини з підряду чітко регулюються приписами глави 61 Цивільного кодексу України, перекидання ж робітників підрядника з об’єкту на об’єкт без відповідного письмового оформлення цією главою не передбачені.

За приписом ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво — це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб’єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Отже до початку виконання робіт на об’єкті, який не обумовлений умовами договору, позивач міг наполягати на укладенні з відповідачем договору, додаткової угоди до контракту від 26.09.2003р., чим він не скористався, що є його правом та ризиком.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що вказані роботи по оздобленню фасаду Храму, виконані поза контракту субпідряду від 26.09.2003р.

Крім того, акт № 12 приймання виконаних робіт за жовтень містить посилання на контракт (договір) б/н від 09.06.2004р., якого до справи не надано взагалі, адже предметом спору є контракт від 26.09.2003р. з додатковою угодою № 2 від 09.06.2004р.

Згідно із ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

За приписом ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Позивач не довів того, що виконані ним роботи за актом приймання виконаних підрядних робіт № 12 за жовтень 2004р. на суму 49909, 20 грн. здійснені згідно з контрактом субпідряду від 26.09.2003р. Також позивач не скористався своїм правом згідно зі ст. 22 ГПК України щодо зміни підстав або предмету позову. Внаслідок чого стягнення цієї суми в якості боргу за контрактом є безпідставним. Нарахування штрафних санкцій як додаткових вимог на суму боргу є також безпідставним та недоведеним.

Слід зазначити також те, що „визнання факту”, на чому наполягає позивач в позовній заяві з уточненнями та доповненнями, не є способом захисту цивільних прав та інтересів в розумінні ст. 16 Цивільного кодексу України.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи недоведеність позову позивачем, позов Товариства з обмеженою відповідальністю „Меотіда Плюс” м. Донецьк до Державного відкритого акціонерного товариства „Трест Красноармійськшахтобуд” Державної холдингової компанії „Донбасшахтобуд” м. Красноармійськ, про визнання факту внесення змін в контракт субпідряду від 26.09.2003р. на виконання будівельно-монтажних робіт по оздобленню фасаду адміністративної будівлі ЗАТ „Донецьксталь” по вул. Челюскінців та додаткової угоди до нього від 09.06.2004р. у вигляді доповнення предмету контракту виконанням будівельно-монтажних робіт будівлі Храму Святителя Ігнатія Маріупольського та території ВАТ „Донецький металургійний завод”, стягнення суми боргу за виконані роботи згідно контракту від 26.09.2003р. в розмірі 49909,20 грн., штрафних  санкцій в розмірі 4990,94 грн., слід залишити без задоволення за недоведеністю.

Судові витрати підлягають віднесенню на позивача.

Беручи до уваги вищевикладене, керуючись ст..ст. 4, 33, 34, 49, 82-85 ГПК  України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю „Меотіда Плюс” м. Донецьк до Державного відкритого акціонерного товариства „Трест Красноармійськшахтобуд” Державної холдингової компанії „Донбасшахтобуд” м. Красноармійськ, про визнання факту внесення змін в контракт субпідряду від 26.09.2003р. на виконання будівельно-монтажних робіт по оздобленню фасаду адміністративної будівлі ЗАТ „Донецьксталь” по вул. Челюскінців та додаткової угоди до нього від 09.06.2004р. у вигляді доповнення предмету контракту виконанням будівельно-монтажних робіт будівлі Храму Святителя Ігнатія Маріупольського та території ВАТ „Донецький металургійний завод”, стягнення суми боргу за виконані роботи згідно контракту від 26.09.2003р. в розмірі 49909,20 грн., штрафних  санкцій в розмірі 4990,94 грн. відмовити за недоведеністю.

У судовому засіданні 19.07.2007р. оголошено повний текст рішення.

Суддя

3 прим.