СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18.05.07                                                                                 Справа № 8/235ад.

Суддя   господарського суду Луганської області Середа А.П.,  розглянувши матеріали справи за позовом

Антрацитівської об’єднаної державної податкової інспекції, місто Антрацит   Луганської області,

до Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора №4 УЖКГ», місто Антрацит Луганської області, -

про звернення стягнення на активи на суму 4696 грн. 02 коп., -

при секретарі судових засідань Качановській О.А.,

в присутності представників сторін:

від позивача –Черевко Н.О. –головний державний податковий інспектор, - довіреність №2 від 09.01.07 року;

від відповідача –не прибув, -

встановив:

суть спору: позивачем заявлено вимогу про звернення стягнення  на активи відповідача на суму 4696,02 грн. у зв’язку з наявністю у нього несплаченого комунального податку у сумі 4316,86 грн. (основний платіж) та пені у сумі 379,16 грн.

Відповідно до ст. 111 Кодексу адміністративного судочинства України (далі –КАСУ) попереднє судове засідання було призначене та фактично відбулося 18.05.07 року.

Відповідач до цього засідання не прибув, але спрямував на адресу суду відзив на позов (вих. №49 від 11.05.07 року), в якому ставить суд до відома про повне визнання позову та просить  розглянути спір по суті за його відсутності.

Враховуючи те, що це клопотання відповідає вимогам частини 3 ст. 122 КАСУ, суд його задовольнив у повному обсязі.

Представник позивача позов підтримав у повному обсязі та звернувся до суду з наступними клопотаннями:

про відмову від здійснення фіксації судового процесу технічними засобами;

про розгляд справи по суті у цьому ж судовому засіданні.

Розглянувши обидва клопотання, суд вважає, що вони підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки:

перше клопотання не суперечить вимогам ст.41 та пункту 2-1 розділу УІІ «Прикінцеві та перехідні положення»КАСУ;

друге клопотання відповідає вимогам частини 3 ст. 122 КАСУ.

Заслухавши представника позивача, дослідивши обставини справи та додатково надані  матеріали,  суд  дійшов  наступного.

І.1.  23.05.1996 року виконавчим комітетом Антрацитівської міської ради Луганської області Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна контора №4 УЖКГ» (далі –КП «ЖЕК №4 УЖКГ», - відповідач), ідентифікаційний код 24184648, зареєстроване в якості суб’єкта підприємницької діяльності –юридичної особи, у зв’язку з чим до ЄДР внесено реєстраційний запис №2000306.

Антрацитівською об’єднаною державною податковою інспекцією (далі –ОДПІ, - позивач) 24.05.96 року підприємство взято на облік в якості платника податків (довідка №295 від 01.1106 року).

2. КП «ЖЕК №4 УЖКГ»на виконання вимог п. 5.1 ст. 5 Закону України від 21.12.2000 року №2181-ІІІ «Про порядок погашення зобов»язань платниками податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»(далі –ЗУ №2181-ІІІ) надало до Краснодонської об’єднаної державної податкової інспекції Луганської області (далі –ОДПІ, - позивач) податковий розрахунок комунального податку за період з І кварталу 2004 року по ІУ квартал 2006 року, - згідно яким самостійно узгодило свої податкові зобов’язання з названого податку.

3. Факт наявності у відповідача за станом на 05.04.07 року самостійно узгодженого, але не сплаченого податкового боргу та вжиття ОДПІ заходів, спрямованих на його погашення боржником,  підтверджується наступними доказами:

актом звірки податкового боргу  станом на  15.05.07 року, підписаним обома сторонами по цьому спору;

податковими розрахунками комунального податку з І кварталу  2004 року по ІV квартал 2006 року включно на суму 4316,86 грн.;

довідками позивача про розрахунок суми податкового боргу та пені;

першою (№1/61 від 05.10.2001року на суму 698,00 грн.) та другою (№2/237 від 19.11.2001 року на суму 3572,58 грн.)  податковими вимогами, кожну з яких отримали уповноважені посадові особи платника податку;

витягом з Державного реєстру застав рухомого майна №9433976 від 06.10.06 року, виданим Інформаційним центром МЮ України у м. Луганську, згідно якому датою виникнення податкової застави є 06.10.06 року, термін її дії –до 06.10.2011 року;

обліковими картками платника податків.

Як вбачається з наявних у справі доказів, платником податку до цього часу не вжито заходів до погашення податкового боргу у вигляді самостійно узгодженого податкового зобов’язання з комунального податку та пені за його несвоєчасну сплату до бюджету.

ІІ.Заслухавши  представника позивача,  дослідивши та оцінивши матеріали справи та додатково надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі  з таких підстав.

1.Кожен зобов’язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом (частина 1 ст. 67 Конституції України).

2.Згідно статті 4 Закону України  від 25.06.1991 року №1251-ХІІ „Про систему оподаткування” (далі –ЗУ №1251-ХІІ) платниками податків і зборів (обов’язкових платежів) є юридичні та фізичні особи, на яких згідно з законами України покладено обов’язок сплачувати податки і збори (обов’язкові платежі).

Згідно п. 2 частини 1 ст. 15 цього Закону комунальний податок віднесено до місцевих податків.

2.Пунктом 2 частини 1 ст. 9 названого Закону до числа обов’язків платників податків належить подання до державних податкових органів… відповідно до законів декларацій, бухгалтерської звітності та інших документів і відомостей, пов’язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов’язкових платежів), а пунктом 3 тієї ж частини  ст. 9 на них покладено обов’язок по сплаті належних сум податків і зборів (обов’язкових платежів) у встановлені законом терміни.

3.Право вживати заходів до примусового стягнення податкового боргу органам державної податкової служби України надано п. 11 ст. 10 Закону України від 04.12.1990 року №509-ХІІ «Про державну податкову службу в Україні».

Звідси є очевидною правомірність звернення ОДПІ до суду з позовом, який є предметом розгляду по цій справі.

4.Як сказано у п. 1.3 ст.1 ЗУ №2181-ІІІ, - податковий борг (недоїмка) –це податкове зобов’язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов’язання.

Матеріалами справи належним чином доведено, що спірні податкові зобов’язання платник податку узгодив самостійно, тобто у порядку, передбаченому пунктом 5.1 ст. 5 ЗУ №2181-ІІІ.

4.1.Згідно підпункту 5.3.1 п. 5.3 ст. 5  цього Закону, платник податків, який самостійно узгодив свої податкові зобов’язання, повинен сплатити їх до бюджету протягом 10-ти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 цього Закону для подання податкової декларації.

5.Підпунктом 3.1.1 п. 3.1 ст. 3 цього Закону передбачено, що активи платника  податків можуть бути  примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу  виключно за рішенням суду.

Активами платника податків за змістом п.1.7 статті 1 ЗУ №2181-ІІІ є кошти, матеріальні та нематеріальні цінності, що належать юридичній або фізичній особі на праві власності або повного господарського відання.

6.Відповідач позовні вимоги не спростував.

Приймаючи до уваги те, що матеріалами справи підтверджено наявність у відповідача податкового боргу з комунального податку, а також факт його ухилення від його сплати до бюджету, - позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до повного задоволення.

Керуючись частиною 4 ст. 94 КАСУ суд не стягує з відповідача судові витрати.

Судом прийнято до уваги те, що позивач згідно ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.93 року №7/93 “Про державне мито”  при зверненні до суду з позовом звільнений від сплати державного мита.

На підставі викладеного, частини 1 ст. 67 Конституції України; ст.9,14 та  Закону України від 25.06.1991 №1251-ХІІ „Про систему оподаткування”; п.1.3 та 1.7 ст.1; п.п. 3.1.1. п. 3.1 ст. 3, пункту 5.1 та підпункту 5.3.1 п. 5.3  ст.5  Закону України  від 20.12.2000 року №2181-ІІІ “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, керуючись ст.ст.40, 49, 51, ч. 6 ст. 71, ст.ст. 86, 158-163 та 167 КАС України,  суд

п о с т а н о в и в :

1.Позов задовольнити у повному обсязі.

2.Стягнути з Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора №4 УЖКГ», ідентифікаційний код 24184648, яке знаходиться за адресою: місто Антрацит, вул. Петровського, 17  Луганської області, - на користь місцевого бюджету міста Антрацита Луганської області на р/р 0010, банк: ГУ ДКУ у Луганській області, МФО 804013, отримувач –ВДК у місті Антрацит ГУ ДКУ у Луганській області, код платежу –16010200, код отримувача –25992095,  - податковий борг з комунального податку у  сумі 4696 (чотири тисячі шістсот дев’яносто шість) грн. 02 коп., у тому числі: основний платіж у сумі 4316 грн. 86 коп. та пеня у сумі 379 грн. 16 коп., - звернувши стягнення на активи боржника.

Відповідно до частини 4 ст. 167 КАС України  за згодою представника позивача у судовому засіданні 18.05.2007 року оголошено тільки вступну та резолютивну частини постанови.

Постанова набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо такої заяви не буде подано.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення  постанови у повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу - з  дня  складення  в  повному обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанову у повному обсязі складено та підписано 23.05.2007 року.

Суддя                                                                                                А.П.Середа