ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

"09" жовтня 2007 р.09 год. 15 хв., м. Чернігів                    Справа № 6/241

Господарський суд Чернігівської області у складі:

судді                                   Блохіної Ж.В.

при секретарі                          Кузьміні М.М.,

за участю представників

позивача:                                Ющенко Т. О., довіреність № 148/07 від 09.01.07р.,

відповідача:                            не з’явився,

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

позов                                      Управління Пенсійного фонду України в Менському районі,

вул. Жовтнева, 5, м. Мена

до                                             державного підприємства Менської виправної колонії

№91, пров. Леніна, 5, смт. Макошино, Менський район

про                                           стягнення 19492,77 грн.

ВСТАНОВИВ:

Подано позов про стягнення з державного підприємства Менської виправної колонії №91 19492,77 грн. боргу, в тому числі 6798,99 грн. недоїмка по страхових внесках, 6542,34 грн. штрафні санкції та 6151,44 грн. пені. Заборгованість існує станом на 20.06.2007 року.

Представник відповідача позовні вимоги не визнає.

Відповідач вдруге був належним чином повідомлений про час і місце судових засідань, про що свідчать розписка та повідомлення про вручення поштового відправлення №637217, але в судові засідання не з”явився, клопотання про відкладення розгляду справи не надіслав.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, просить їх задовольнити, посилаючись на те, що борг виник згідно поданих відповідачем розрахунків суми страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті за січень-грудень 2005 року,  січень –грудень 2006 року та січень –травень 2007 року, згідно звіту за 6 місяців 2007 року та особових рахунків відповідача, рішень про застосування фінансових санкцій та нарахування пені, що не суперечать чинному законодавству і відповідають дійсності. Просить суд врахувати висновки перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за період з 01.01.2004р. по 01.04.2007р., що зазначено в акті № 22 від 25.04.2007р., який був підписаний головним бухгалтером підприємства Філоненко Т.М. та керівником Плевою М.М.

У судових засіданнях представник відповідача позовні вимоги не визнавав, посилаючись на те, що згідно чинного законодавства державне підприємство Менської виправної колонії №91 подає до Пенсійного фонду звіти, відповідно до яких платіжними документами щомісячно проводить сплату  внесків до Пенсійного фонду. Також представник відповідача зазначив, що на  заборгованість в сумі 16901,55 грн. за період з 01.08.2002р. по 01.02.2005р. є рішення господарського суду Чернігівської області по справі № 11/62 від 17.03.2005р., яким з державного підприємства Менської виправної колонії №91 стягнуто вищезазначену суму на користь Управління Пенсійного фонду України в Менському районі і дане рішення частково виконане. Також відповідач зазначив, що рішення Пенсійного фонду  про застосування фінансових санкцій та нарахування пені, а також вимоги про сплату боргу були адресовані іншій самостійній юридичній особі - Менській виправній колонії №91, яка фінансується з державного бюджету і не має заборгованості перед Пенсійним фондом. Тому представник відповідача визнає суму боргу в розмірі 4018,36 грн., яка виникла за період з 01.01.2005р. по 01.05.2007р., в іншій частині позову просить відмовити.

Вислухавши представників сторін,  дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд  встановив наступне.

Державне підприємство Менської виправної колонії №91 зареєстровано Менською районною державною адміністрацією Чернігівської області 06.06.2000р., ідентифікаційний код юридичної особи 08681100, а також зареєстроване в Управлінні Пенсійного фонду України в Менському районі як платник страхових внесків на обов’язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до поданих відповідачем до Управління ПФУ згідно п.4 ч.2 ст.17 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” № 1058 (Далі - Закон № 1058) розрахунків суми страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті, за січень - грудень 2005 року, за січень –грудень 2006 року, за січень –травень 2007 року, загальна  сума нарахованих страхових внесків  становить 18471,62 грн.

Позивачем також прийняті рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків стосовно Менської виправної колонії №91: № 18 від 17.05.2005р., яким  застосовані штрафні санкції в розмірі 743,85 грн. та нарахована пеня в розмірі 391,07 грн.; № 100 від 13.02.2006р., яким застосовані штрафні санкції в розмірі 33,57 грн. та нарахована пеня в розмірі 7,14 грн.; № 101 від 13.02.2006р., яким  застосовані штрафні санкції в розмірі 578,77 грн. та нарахована пеня в розмірі 391,32 грн.; № 330 від 17.10.2006р., яким  застосовані штрафні санкції в розмірі 44,78 грн. та нарахована пеня в розмірі 30,01 грн.; № 329 від 17.10.2006р., яким застосовані штрафні санкції в розмірі 2550,23 грн. та нарахована пеня в розмірі 1944,54 грн.; № 220 від 25.11.2005р., яким  застосовані штрафні санкції в розмірі 4363,48 грн. та нарахована пеня в розмірі 4490,08 грн.; № 221 від 25.11.2005р., яким застосовані штрафні санкції в розмірі 59,11 грн. та нарахована пеня в розмірі 23,31 грн.; № 222 від 25.11.2005р., яким застосовані штрафні санкції в розмірі 150,42 грн. та нарахована пеня в розмірі 131,28 грн.

Отже всього згідно вищевказаних  рішень до Менської виправної колонії №91 застосовано штрафні санкції в розмірі 8524,21 грн. та нарахована пеня в сумі 7408,75 грн.

Згідно рішення господарського суду Чернігівської області від 17.03.2005р. по справі № 11/62 з Державного підприємства Менської виправної колонії №91 стягнуто на користь Управління Пенсійного фонду України в Менському район 16901,55 грн. боргу, в тому числі 15076,53 грн. недоїмки, 1622,93 грн. штрафних санкцій та 202,09 грн. пені, що становить заборгованість по страховим внескам на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за період з 01.08.2002р. по 01.01.2005р. Згідно наказу господарського суду Чернігівської області № 11/62 від 29.03.2005р. Державна виконавча служба Менського району винесла постанову про відкриття виконавчого провадження від 28.04.2005р. Рішення на даний час частково виконано в сумі 9488,76 грн., сума, що підлягає сплаті становить 7412,79 грн.

Згідно банківських виписок по платежах, виписок по сплаті внесків із особових рахунків боржника, платіжних документів всього сплачено та зараховано внесків за період починаючи з лютого 2005 року по грудень 2005 року, з січня 2006 року по грудень 2006 року, з січня 2007 року по 20.06.2007р. включно на суму 24129,18 грн.

Таким чином заборгованість відповідача становить: за рішенням суду 16901,55 грн. + недоїмка 18471,62 грн. –сплата 24129,18 грн. –залишок за рішенням суду 7412,79 грн. = 3831,20 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, в рішеннях Пенсійного фонду про застосування фінансових санкцій та нарахування пені зазначено юридичну особу: Менська виправна колонія № 91, адреса смт. Макошино, вул. Леніна, 5.; код 08681100, тобто рішення прийняті стосовно Менської виправної колонії №91.

Як вбачається із пояснень позивача, у своїх рішеннях про застосування фінансових санкцій та нарахування пені управління керувалось записами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців і зазначало ідентифікаційний код боржника. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців: в розділі „Повне найменування юридичної особи та скорочене у разі його наявності” зазначено слідуюче: Менської виправної колонії № 91 управління державного департаменту України з питань виконання покарань в Чернігівській області, підприємство Менської виправної колонії № 91 в Чернігівській області; в розділі „Ідентифікаційний код юридичної особи” –08681100. Всі рішення УПФУ в Менському районі боржник отримував і на протязі 10 робочих днів, як це зазначено в самих рішеннях, не оскаржував. Вимога від 05.06.2007р. № Ю-08 на суму 26205,23 грн. була отримана відповідачем 07.06.2007р. і також не була ним оскаржена.

Згідно наданих відповідачем документів, а саме свідоцтва про державну реєстрацію, Менська виправна колонія №91 управління держдепартаменту України з питань виконання покарань зареєстрована Менською районною державною адміністрацією Чернігівської області 29.11.1999р.; ідентифікаційний код юридичної особи 08731849; місцезнаходження юридичної особи: смт. Макошино, пров. Леніна, 5. Згідно довідки з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України Менська виправна колонія №91 - державна організація (установа, заклад).

Тобто управлінням Пенсійного фонду України в Менському районі рішення прийняті до іншої юридичної особи, а тому зазначені в рішеннях штрафні санкції та пеня стягненню з Державного підприємства Менської виправної колонії №91 не підлягають.

Порядок стягнення заборгованості за страховими внесками визначається виключно Законом № 1058 і поширюється на суми боргу по страхових внесках, який виник як до, так і після 1 січня 2004 р.

Згідно зі ст.1 Закону № 1058 страхові внески –це кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із  законодавством,  що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне  страхування  відповідно  до цього Закону.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 15 Закону № 1058 платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в ст. 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в ч.1 ст. 12 цього Закону. Страхувальники набувають статусу платників страхових внесків із дня їх реєстрації у територіальному органі Пенсійного фонду, а особи, визначені ч. 1 ст.12 цього Закону, - з дня набрання чинності договором про їх добровільну участь.

Ст. 14 Закону № 1058 визначено коло страхувальників, зокрема якими, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 14 цього Закону є роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання.

Згідно ст. 17 Закону № 1058 страхувальник зобов'язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Відповідач вказаний обов’язок належним чином не виконує.

Згідно п. 2 ст. 106 Закону № 1058 суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені ст. 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених ч.3 ст. 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (недоїмкою) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Згідно ч. 1-3 п. 3 ст. 106 Закону № 1058 територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату, яка є виконавчим документом. Протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій.

Відповідно до абз. 8 ч. 3 ст. ст. 106 Закону № 1058 у разі, якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом  десяти  робочих  днів  після  її  отримання  не  сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією, включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу,  але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках орган Пенсійного фонду  також  має  право  звернутися  до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки. У разі звернення органу Пенсійного фонду з позовом про стягнення недоїмки до господарського суду передбачені законодавством заходи досудового врегулювання спорів не застосовуються.

На день прийняття рішення борг в сумі  3831,20 грн. відповідачем не сплачений.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку позов задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 94, 158, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1.   Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Підприємства Менської виправної колонії №91 (пров. Леніна, 5, смт. Макошино, Менський район, код 08681100, р/р 0054 в Менському відділенні РУ Приватбанку, МФО 353586) на користь Управління Пенсійного фонду України в Менському районі (вул. Жовтнева, 5, м. Мена, р/р 293 в ВАТ „Державний ощадний банк України-3061”, МФО 343110, код 14247951) 3831,20 грн. заборгованості.

3. В решті позову відмовити.

4. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

5. Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд  першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя                                                                                       Ж.В. Блохіна