ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2007 р.
№ 2-26/8700.1-2006 (2-8/6234-2005)

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Божок В.С. –головуючого,

Костенко Т.Ф.,
Коробенко Г.П.

розглянувши матеріали
касаційної скарги
Управління економіки Євпаторійської міської Ради

на постанову
Севастопольського апеляційного господарського суду від 05.10.2006р.

у справі
господарського суду Автономної Республіки Крим

за позовом
Управління економіки Євпаторійської міської Ради

до
1)          Військової частини А-2506
2)          Військової частини А-1727
3)          Євпаторійської квартирно-експлуатаційної частини району

за участю третіх осіб
1)          Євпаторійське міжміське бюро реєстрації та технічної інвентаризації
2)          Виконавчий комітет Євпаторійської міської ради
3)          Міністерство оборони України

та за участю
Військової прокуратури Євпаторійського гарнізону Військово-морських сил України

про
витребування майна з чужого незаконного володіння

за участю представників сторін:

позивача: не з’явився

відповідача-1: не з’явився

відповідача-2: не з’явився

відповідача-3: не з’явився

третьої особи-1: не з’явився

третьої особи-2: не з’явився

третьої особи-3: не з’явився

прокурора ГПУ: Спорий І.Г. –посв. від 09.01.02р. №4

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 21.06.2006р. у справі № 2-26/8700.1-2006 позовні вимоги Управління економіки Євпаторійської міської ради задоволені.

Рішення мотивовано доведеністю наявності у позивача права власності  на спірне майно та права витребування майна з чужого незаконного  володіння згідно ст. 387 ЦК України і ст. 50 Закону України “Про  власність”.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду  від 05.10.2006р. з даної справи рішення Автономної Республіки Крим від 21.06.2006р. скасовано, в позові Управління економіки Євпаторійської міської ради відмовлено.

Постанова мотивована недоведеністю позивачем вимог щодо  наявності у останнього права вимоги витребування майна з чужого  незаконного володіння та порушенням норм процесуального права, а саме   не вирішенням спору у відношенні Євпаторійської квартирно-експлуатаційної частини району.

Не погоджуючись з постановою Севастопольського апеляційного господарського суду у даній справі управління економіки Євпаторійської міської ради звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить її скасувати, а рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 21.06.2006р. залишити в силі,  мотивуючи скаргу невідповідністю висновків апеляційного господарського  суду обставинам справи.

У запереченні на касаційну скаргу військовий прокурор  Євпаторійського гарнізону просить залишити її без задоволення, а  постанову  апеляційного господарського суду з даної справи без змін.

Позивач, відповідач -1, -2, -3, третя особа -1, -2, -3 не реалізували своє процесуальне право на участь у судовому засіданні суду касаційної інстанції.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оспорюваного судового акту, знаходить необхідним касаційну скаргу задовольнити частково враховуючи наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом, на виконання рішення виконавчого комітету Євпаторійської міської ради від 29.03.1985р. №145/1 “Про прийняття відомчого житлового фонду”, міським житловим управлінням Євпаторійської міської ради було прийнято за актом прийому-передачі від 11.03.1985р., а 1992 Відділенням інженерної морської служби передано відомчий житловий фонд МО СРСР по вул. Перекопська у м. Євпаторія (інв. №21/1) до фонду місцевої Ради, в тому числі приміщення площею 652,1 кв.м., 57,2 кв.м. та 11,9 кв.м. відповідно на першому, другому та третьому поверхах, нежитловою площею 336,3 кв.м., 29,2 кв.м. та 19,8 кв.м. відповідно на першому, другому та третьому поверхах, площею коридорів та передніх 311,0 кв.м., 25,9 кв.м., 11,5 кв.м. відповідно на першому, другому та третьому поверхах. Крім того, були передані сараї та підсобні приміщення (Літера Б,6,В,Г,Г-1ДК), земельна ділянка площею 3627 кв.м., тощо.

У подальшому у зв’язку з проведеною інвентаризацією, була уточнена площа переданих приміщень та 25.10.1991р. виконавчим комітетом Євпаторійської міської ради було прийнято рішення №497/2 “Про прийняття на баланс будинку №15 по вул. Перекопська”, зі змісту якого вбачається, що у 1985р. Відділення морської інженерної служби передало домоволодіння по вул. Перекопська на баланс житлово-експлуатаційної контори №4, згідно якого виконавчий комітет Євпаторійської міської ради прийняв рішення зобов’язати управління житлово-комунального господарства прийняти на баланс 38 квартирний будинок по вул. Перекопська у м. Євпаторія житловою площею 701,8 кв.м. корисною площею 1836,8 кв.м. за балансовою вартістю 85 тис. рублів.

У зв’язку з ліквідацією Управління житлово-комунального господарства міської ради, виконавчим комітетом Євпаторійської міської ради 28.05.2004р. було прийнято рішення за № 272, яким вирішено Управлінню економіки міської ради прийняти на облік домоволодіння № 15 по вул. Перекопській в цілому.

На підставі рішення виконавчого комітету Євпаторійської міської ради № 497/2 від 25.10.1991р. “Про прийняття на баланс будинку №15 по вул. Перекопська”, об’єкт у літері “А”, загальною площею 391,1 кв.м. (частка 18/100), був зареєстрований на праві комунальної власності за територіальною громадою м. Євпаторії, про що видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії САА № 575297.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо  інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно п. 1,2 ст. 59 Закону України “Про місцеве самоврядування” ради в межах своїх повноважень приймають нормативні та інші акти у формі рішень.

На момент розгляду справи в суді зазначені правовстановлюючі  документи, як то рішення органу місцевого самоврядування та свідоцтво про  право власності на нерухоме майно, є дійсними, ніким не оспорені та не  скасовані.

Відповідно до ч.1 ст. 50 Закону України “Про власність” власник має право вимагати повернення свого майна з чужого незаконного володіння.

Відповідно ст. 387 ЦК України власник має право витребувати майно від особи, яка незаконно заволоділа таким майном.

Відповідно до п.2.4 ст.2 Положення про управління економіки міської ради, затвердженого рішенням Євпаторійської міської ради № 24-17/10 від 30.12.2003р., управління в межах визначених радою, здійснює управління майном, яке знаходиться в комунальній власності.

З огляду на  зазначене та враховуючи відсутність доказів виконання п. 2 рішення виконавчого комітету Євпаторійської міської ради від 25.10.1991р. №497/2 щодо укладення Управлінням житлово-комунального господарства із відповідною КЕЧ Євпаторійського гарнізону та Відділенням морської інженерної служби договору оренди займаного ними приміщення, місцевий  господарський суд дійшов вірного висновку щодо наявності правових підстав  для задоволення позову.

З цих же підстав висновки апеляційного господарського суду про недоведеність позивачем вимог щодо наявності у нього права вимоги витребування майна з чужого незаконного володіння наслідком чого стала   відмова в позові, колегія визнає помилковими, однак погоджується із  висновками суду 2-ї інстанції щодо скасування рішення місцевого  господарського суду в зв’язку з порушенням останнім норм процесуального права, а саме не вирішенням спору у відношенні Євпаторійської квартирно-експлуатаційної частини району, що є самостійною підставою для  скасування судового рішення.

Крім цього колегія звертає увагу на дії суду 1-ї інстанції щодо  застосування положення п.2 ст. 83 ГПК України про необхідність виходу за межі позовних вимог та зобов’язання військової частини А-2506 і військової частини А-1727 усунути перешкоди у користуванні спірним майном шляхом їх виселення та заборони користуватися спірним майном з передачею його позивачу за актом прийому-передачі, та вважає їх такими, що здійсненні з порушенням зазначеної норми процесуального права, яка  передбачає наявність клопотання про це зацікавленої особи, яке в матеріалах  справи відсутнє.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційним  господарським судом при вирішенні даного спору були неправильно застосовані норми матеріального права, що є підставою для скасування  оскаржуваної постанови в частині відмови в позові. В решті оскаржувана  постанова має бути залишена без змін, а справа підлягає направленню до  місцевого господарського суду на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 –11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу задовольнити частково.

Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 05.10.2006р. у справі № 2-26/8700.1-2006 в частині відмови в позові скасувати.

В решті постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 05.10.2006р. у справі № 2-26/8700.1-2006 залишити без змін.

Справу направити до господарського суду Автономної Республіки Крим на новий розгляд.

Головуючий суддя                                                                      В.С. Божок

Судді:                                                                                         Т.Ф. Костенко

Г.П. Коробенко