ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"05" вересня 2007 р.

Справа  № 34/251-07-5227А

05.09.2007р. о 12год.30хв.
господарський суд Одеської області

у складі судді Фаєр Ю.Г.

при секретарі судового засідання
Кулаковській С.А.,

за участю представників від
позивача: Гайдайчука В.В. - старшого державного податкового інспектора
юридичного відділу Білгород-Дністровської ОДПІ, діючого на підставі довіреності
від 08.02.06р. №1252/10; від відповідача: ОСОБА_2, діючої на підставі
довіреності від 19.07.07р.;

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань господарського суду Одеської області №6
адміністративну справу №34/251-07-5227А

за позовом
Білгород-Дністровської об'єднаної державної податкової інспекції

до відповідача
Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи

ОСОБА_1

про
стягнення на суму 3350грн.

СУТЬ СПОРУ: Білгород-Дністровська
об'єднана державна податкова інспекція звернулася до суду з адміністративними
позовом, в якому просить стягнути з суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 заборгованість по штрафним (фінансовим)
санкціям на загальну суму 650грн., застосованим на підставі п.1 ст.17, ст.22
Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995р.  (зі змінами та доп.) та фінансовим санкціям
на суму 2700грн., застосованим на підставі ст.17 Закону України "Про
державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і
плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами" від 19.12.1995р.(із
змінами та доп.).

Ухвалою суду від 18.06.2007р.
відкрито провадження у справі №34/251-07-5227А.

Відповідач проти позову заперечує з
підстав, викладених у заперечені на позовну заяву.

Враховуючи клопотання позивача від
03.08.07р. (вх. НОМЕР_1) про зупинення провадження у справі у зв'язку з
необхідністю підготовки витребуваних судом документів, ухвалою суду від
03.08.07р. провадження у справі №34/251-07-5227 було зупинено до 05.09.2007р.

Згідно абз.1 п.6 розділу VII
Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства
України до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів
адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до
Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та
апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за
правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Адміністративні справи, провадження
в яких було відкрито місцевими та апеляційними господарськими судами до початку
діяльності відповідного адміністративного суду, розглядаються і вирішуються
цими судами відповідно до абзацу першого цього пункту (абз.5).

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення та заперечення представників сторін, суд встановив:

19.07.2006р. о 18год.05хв. працівниками
Білгород-Дністровської об'єднаної державної податкової інспекції була здійснена
перевірка бару, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та належить
суб'єкту підприємницької діяльності-фізичній особі ОСОБА_1, за результатами
якої складено акт перевірки НОМЕР_2.

Під час перевірки встановлено
порушення відповідачем вимог п.1 ст.3 Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, суспільного харчування та
послуг»від 06.07.1995р. (із змінами та доп.) внаслідок здійснення розрахункової
операції на місці проведення розрахунків без застосування РРО, розрахункових
квитанцій, що зумовило застосування до відповідача фінансових санкцій у
розмірі 200грн. (у п'ятикратному розмірі вартості проданих товарів у сумі
40грн.) на підставі п.1 ст.17 названого Закону; п.13 ст.3 вказаного Закону,
внаслідок невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення
розрахунків, загальній сумі, вказаній в готівковому звіті по рк 90грн., що
зумовило застосування до відповідача фінансових санкцій у розмірі
450грн. (у п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність) на
підставі ст.22 названого Закону; ст.15 Закону України “Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв
та тютюнових виробів” від 19.12.1995р. (із змінами та доп.), внаслідок
реалізації алкогольних напоїв та тютюнових виробів без наявності ліцензії на
право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, що
зумовило застосування до відповідача фінансових санкцій у розмірі
1700грн. та 1000грн. відповідно на підставі ст.17 названого закону.

На підставі зазначеного акту
перевірки, позивач прийняв рішення про застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 21.07.06р. НОМЕР_3 на підставі п.1 ст.17, ст.22 Закону України «Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, суспільного
харчування та послуг»від 06.07.1995р. (із змінами та доп.) на суму 650грн., та
рішення про застосування фінансових санкцій від 21.07.2006р. НОМЕР_4 на
підставі абз.5 ч.2 ст.17 Закону України "Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995р. (із змінами та доп.) на суму
2700грн.

Згідно ст.15 Закону України “Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг” від 06.07.95р. (із змінами та доп.) контроль за
додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення
розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють
органи державної податкової служби України шляхом проведення планових
або позапланових перевірок згідно із законодавством України.

Відповідно до абз.4 ст.16 цього
закону планові або позапланові перевірки осіб, що використовують реєстратори
розрахункових операцій, розрахункові книжки або книги обліку розрахункових
операцій, здійснюються у порядку, передбаченому законодавством України.

Так, статтею 11-1 Закону України
„Про державну податкову службу в Україні” від 04.12.1990р. (із змінами та доп.)
встановлено, що плановою виїзною перевіркою вважається перевірка платника
податків щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати ним
податків та зборів (обов'язкових платежів), яка передбачена у плані роботи
органу державної податкової служби і проводиться за місцезнаходженням такого
платника податків чи за місцем розташування об'єкта права власності, стосовно
якого проводиться така планова виїзна перевірка.

Позаплановою виїзною перевіркою
вважається перевірка, яка не передбачена в планах роботи органу державної
податкової служби і проводиться за наявності певних обставин.

Відповідно до ст.11-2 названого
Закону, посадові особи органу державної податкової служби вправі приступити до
проведення планової або позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для
їх проведення, визначених цим та іншими законами України, та за умови надання
платнику податків під розписку:

1) направлення на перевірку, в
якому зазначаються дата його видачі, назва органу державної податкової служби,
мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та дата закінчення
перевірки, посади, звання та прізвища посадових осіб органу державної
податкової служби, які проводитимуть перевірку.

2) копії наказу керівника
податкового органу про проведення позапланової виїзної перевірки, в якому
зазначаються підстави проведення позапланової виїзної перевірки, дата її
початку та дата закінчення.

В порушення наведених вимог
законодавства позивач зазначених документів під розписку відповідачу не надав,
відповідного наказу не видав, зокрема, всупереч ч.2 ст.71 КАС України орган
владних повноважень доказів, які спростовували такі доводи позивача, не надав.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Отже, позивач не вправі був
приступати до перевірки відповідача щодо контролю за здійсненням розрахункових
операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єктами підприємницької
діяльності, складати за її наслідками акт перевірки, та не вправі був
застосовувати до позивача штрафні (фінансові) санкції та відповідно приймати
рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 21.07.06р. НОМЕР_3
на підставі п.1 ст.17, ст.22 Закону України «Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, суспільного харчування та послуг» від
06.07.1995р. (із змінами та доп.) на суму 650грн., та рішення про застосування
фінансових санкцій від 21.07.2006р. НОМЕР_4 на підставі абз.5 ч.2 ст.17 Закону
України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від
19.12.1995р. (із змінами та доп.) на суму 2700грн., що свідчить про
неправомірність дій перевіряючих позивача.

Як встановлено ч.3 ст.70 КАС
України, докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не
беруться до уваги.

З цих підстав судом не приймаються
до уваги докази, отримані позивачем під час незаконної перевірки та надані до
суду на підтвердження обґрунтованості заявлених позовних вимог.

В порушення приписів п.2 Порядку
оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та
позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого
законодавства, затвердженого Наказом ДПА України від 10.08.2005р. №327,
зареєстрованим в Мінюсті України 25.08.2005р. за №925/11205, в акті перевірки,
складеному працівниками позивача, не зазначені: підстави для проведення
перевірки відповідно до Закону України "Про державну податкову службу в
Україні" та інших законодавчих актів; дата та номер наказу керівника
органу державної податкової служби на проведення позапланової перевірки; посади,
назва структурного підрозділу, звання осіб, що проводять перевірку; тип
перевірки (невиїзна документальна, виїзна планова чи позапланова перевірка);
період, за який проводиться перевірка діяльності суб'єкта господарювання.

Крім того, в адміністративному
позові позивача необґрунтовано зазначено про проведення позивачем перевірки
фінансово-господарської діяльності відповідача, тоді як з назви акту перевірки
вбачається проведення перевірки щодо контролю за здійсненням розрахункових
операцій у сфері готівкового та безготівково обігу суб'єктами підприємницької
діяльності з виявленням порушень норм Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг" від 06.07.1995р. (із змінами та доп.), Закону України "Про
державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів" від 19.12.1995р. (із
змінами та доп.).

Здійснене позивачем застосування до
відповідача фінансових санкцій на підставі рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій від 21.07.2006р. НОМЕР_3 на загальну суму 650грн. за
порушення п.1, п.13 ст.3 Закону України „Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та
послуг" є неправомірним з наступних підстав.

Згідно п.1 ст.3 Закону України „Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" суб'єкти підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі
(із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування
та, послуг зобов'язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки
(надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та
переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання
розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із
застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.
Доказів здійснення відповідачем або його поважним працівником працівникам
податкового органу 19.07.2007р. продажу товарів на суму 40грн. відповідач суду
не надав, натомість наявна в матеріалах даної справи пояснювальна записка на
ім'я начальника позивача від бармена бара ОСОБА_3 в якості доказу продажу
товару судом не приймається до уваги, оскільки з цього паперу не вбачається
можливим встановити наявність трудових відносин між цією особою та
відповідачем, здійснення продажу саме в барі відповідача.

Згідно ст.17 названого Закону за
порушення вимог цього Закону до суб'єктів підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням
відповідних органів державної податкової служби України застосовуються
фінансові санкції у таких розмірах: у п'ятикратному розмірі вартості проданих
товарів (наданих послуг), на які виявлено невідповідність, - у разі проведення
розрахункових операцій на неповну суму вартості проданих товарів (наданих -
послуг), у разі непроведення розрахункових операцій через реєстратори
розрахункових операцій, у разі нероздрукування відповідного розрахункового
документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її
без використання розрахункової книжки.

Згідно ст.2 названого закону розрахункова
операція -це приймання від покупця готівкових коштів, платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг),
видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у
разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного
розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги)
банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення
розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця. Доказів
отримання відповідачем від працівників Білгород-Дністровської ОДПІ грошових
коштів за продаж товару, зазначеного в акті перевірки від 19.07.2006р. НОМЕР_2,
позивач суду не надав.

Докази здійснення контрольної та
оперативної закупівлі під час перевірки у встановленому порядку позивачем також
не надано суду.

Крім того, неправомірним є й
застосування позивачем до відповідача фінансових санкцій на підставі ст.22
Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг", згідно якої у разі
невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів,
яка зазначена в денному звіті, а у випадку використання розрахункової книжки
-загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку
робочого дня, до суб'єктів підприємницької діяльності застосовується фінансова
санкція у п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність, оскільки
позивачем не наведено документальних обґрунтувань здійснення інвентаризації
грошових коштів перевіряємого бару відповідача в його присутності або
присутності його повноважної матеріально-відповідальної особи за наявністю
трудових відносин з ними, а підписання ОСОБА_3 опису наявних готівкових коштів
із зазначенням в акті перевірки його посади адміністратора судом не приймається
як доказ проведення інвентаризації грошових коштів на місці проведення розрахунків
в барі відповідача, тобто позивачем не доведено наявність невідповідності суми
готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в
денному звіті.

З пояснень представника відповідача
вбачається, що під час перевірки будь-який опис наявних готівкових коштів не
складався та не надавався відповідачу разом з актом перевірки від 19.07.2006р.
НОМЕР_2, однак позивачем ці твердження не спростовані та пояснення з цього
приводу позивачем суду не надано.

Викладене свідчить про неправомірне
застосування позивачем до відповідача на підставі п.1 ст.17, ст.22 Закону
України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг" фінансових санкцій на суму 650грн.

Відповідно до ст.1 Закону України
"Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного
і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів"  ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ
державного зразка, який засвідчує право суб'єкта підприємницької діяльності на провадження
одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного
строку.

Згідно ст.15 названого закону
роздрібна торгівля алкогольними напоями або тютюновими виробами може
здійснюватися суб'єктами підприємницької
діяльності всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за
наявності у них ліцензій.

Ліцензії на право роздрібної
торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються
уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах,
районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб'єкта
підприємницької діяльності терміном на один рік і підлягають обов'язковій
реєстрації в органі державної податкової служби, а у сільській місцевості -
і в органах місцевого самоврядування  за
місцем торгівлі суб'єкта підприємницької діяльності.

Згідно наданих відповідачем
ліцензій НОМЕР_5 ДПА України РУ ДААК в Одеській області на право здійснення
роздрібної торгівлі тютюновими виробами та НОМЕР_6 ДПА України РУ ДААК в
Одеській області на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними виробами
вони були зареєстровані в органі державної податкової служби 19.07.2006р.,
тобто в день проведення позивачем перевірки.

Відповідно до ч.4 ст.17 названого
закону рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті,
приймаються органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі
спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим
виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем
виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими
виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної
законами України.

З врахуванням зазначених приписів
норм названого закону позивач прийняв рішення про застосування фінансових
санкцій від 21.07.2006р. НОМЕР_4 на підставі абз.5 ч.2 ст.17 Закону України
"Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного
і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995р. (із
змінами та доп.) на суму 2700грн. без наведення розрахунку цього нарахування із
зазначенням про порушення відповідачем ст.6 Декрету Кабінету Міністрів від
26.12.1992р. №18-92 „Про акцизний збір” (із змінами та доп.) внаслідок
проведення у барі роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від
максимальних роздрібних цін, встановлених виробником, ненаведених в акті
перевірки від 19.07.2006р. НОМЕР_2, та порушення відповідачем Закону України
від 19.12.1995р. "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового алкогольних напоїв та тютюнових виробів” (із змінами та
доп.) внаслідок за реалізації алкогольних напоїв без наявності ліцензії, однак
позивач не врахував тієї обставини, що на час перевірки о 18год.05хв.
19.07.2006р. в податковому органі були зареєстровані ліцензії на право
роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами, за відсутність
яких позивачем застосовані спірні фінансові санкцій у вигляді штрафу сумі
2700грн.

Враховуючи вищезазначене, слід
відмовити Білгород-Дністровській об'єднаній державній податковій інспекції у
задоволенні позовних вимог повністю.

При вирішенні питання розподілу
судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.4 ст.94 Кодексу
адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються. Покладення на
відповідача держмита у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень,
даною статтею взагалі не передбачено. На підставі викладеного, суд не знаходить
підстав для покладення на відповідача обов'язку сплачувати держмито за розгляд
даної справи.

Керуючись ст.ст. 71, 72, 94,
158-163, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Відмовити Білгород-Дністровській
об'єднаній державній податковій інспекції у задоволенні позовних вимог
повністю.

Постанова господарського суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, встановленого КАС України, якщо таку заяву не було подано; якщо
було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк, встановлений КАС України, постанова суду набирає законної сили
після закінчення цього строку.

Про апеляційне оскарження рішення
суду (постанови) першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування
мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в
апеляційній скарзі. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга
подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у
повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства
України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя