ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
УХВАЛА

18.07.2007
Справа №2-26/7870-2007А

УХВАЛА

Суддя господарського суду АР Крим Проніна О. Л. розглянувши матеріали адміністративної справи 18.07.2007р. у судовому засіданні, яке почалося о 15:00, за участю секретаря судового засідання  Комєдєва В.В.

За участю представників:

Від позивача –   не з'явився

Від відповідача  -    не з'явився

Від прокурора  -  Горна К.В., посвідчення № 04070

Постановив ухвалу по справі №2-26/7870-2007А

За позовом Керченського міжрайонного природоохоронного прокурора (м. Керч, вул.. К. Маркса, 28) в  інтересах держави в особі Державної інспекції  по контролю за використанням та охороною земель АР Крим (м. Сімферополь, вул.. Кечкеметська, 114)

До відповідача Ленінської районної державної адміністрації (смт Леніно, вул.. Пушкіна, 22)

Про визнання незаконним розпорядження

Сутність адміністративної  справи:

Керченський міжрайонний природоохоронний прокурор в інтересах держави в особі Державної інспекції  по контролю за використанням та охороною земель АР Крим звернувся до Господарського суду АР Крим з адміністративним позовом до відповідача – Ленінської районної державної адміністрації та просить суд  визнати розпорядження Ленінської районної державної адміністрації № 786 від 17.10.2002р. нечинним в частині передачі земельної ділянки Моругіну Ю.М.

Позивач в судове засідання не з'явився, явку своїх представників в судове засідання не забезпечив, про причини відсутності суду не повідомив. Про дату слухання справи повідомлений належним чином.

Відповідач в судове засідання не з'явився. Відзиву на адміністративний позов з документальним обґрунтуванням своїх заперечень, у разі їх наявності, суду не надав, явку своїх представників в судове засідання не забезпечив. Про дату слухання справи повідомлений належним чином.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративне  судочинство - діяльність адміністративних судів щодо розгляду і вирішення адміністративних справ у  порядку, встановленому цим Кодексом.

Пунктом 1  ч.1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України  встановлено, що справа    адміністративної    юрисдикції  - переданий на вирішення адміністративного суду  публічно-правовий  спір,  у  якому хоча б однією зі сторін є орган  виконавчої  влади,  орган  місцевого  самоврядування,  їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі  законодавства,  в  тому  числі  на виконання делегованих повноважень.

Згідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування,  їхня посадова чи службова особа,  інший суб'єкт при  здійсненні  ними  владних  управлінських  функцій  на основі  законодавства,  в  тому  числі  на  виконання  делегованих повноважень.

Відповідно до  ч. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України  компетенція  адміністративних судів поширюється  на спори юридичних осіб  із суб’єктом  владних повноважень щодо  оскарження його рішень, дій чи бездіяльності.

З наведених норм вбачається, що справою  адміністративної юрисдикції  може бути такий,  переданий на вирішення  адміністративного суду спір, який виник між двома (декількома) конкретними суб’єктами суспільства стосовної прав та  обов’язків  у конкретних правових  відносинах,  у яких хоча б один суб’єкт  законодавчо уповноважений  владно керувати поведінкою  іншого (інших) суб’єктів,  а ці суб’єкти  відповідно зобов’язані  виконувати вимоги, приписи такого владного суб’єкта. У випадку, якщо суб’єкт (у тому числі органи державної влади, місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказані  владні управлінські  функції відносно  іншого суб’єкта, який є  учасником спору, такий спір  не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України  ознак справи адміністративної юрисдикції, та не повинен  вирішуватись адміністративним судом.

Суб’єкт (особа)  за нормами Кодексу адміністративного судочинства України  вважається суб’єктом владних повноважень лише тоді,  коли він у конкретних правових відносинах,  у яких  виник спір, здійснює владні   управлінські функції (владно керує  поведінкою інших суб’єктів, а ці  суб’єкти підкоряються  вимогам та приписам  такого владного суб’єкту). У випадку, якщо  суб’єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах  не здійснює вказаних владних управлінських функцій (відносно іншого  суб’єкта, який є учасником спору), такий суб’єкт не знаходиться «при здійсненні владних управлінських функцій», та не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України  необхідних ознак суб’єкта владних повноважень.

Як вбачається із наданого позову, прокурор оскаржує розпорядження Ленінської районної державної адміністрації № 786 від 17.10.2002р. нечинним в частині передачі земельної ділянки Моругіну Ю.М.

Отже,  між Державною  інспекцією з контролю за використанням та охороною земель АР Крим та відповідачем Ленінською районною державною адміністрацією  виник спір  щодо законності надання Моругіну Ю.М. та контролю за використанням ним земельною ділянкою відповідно до чинного законодавства.

Вказані відносини є цивільними, господарсько – правовими,  у яких відповідач  є органом місцевого самоврядування, уповноваженим розпоряджатись земельними ділянками у межах відповідного населеного пункту, а Державна інспекція з контролю за використання  та охороною земель АР Крим є органом, уповноваженим здійснювати відповідні контролюючі функції щодо надання, використання земель.

Тобто,   уданих відносинах Ленінська районна державна адміністрація  не здійснювали управлінських функцій  у відношенні Державної інспекції з контролю за використання  та охороною земель АР Крим, вказані особи  у даних спірних відносинах є рівними один до одного та не підпорядковуються один одному.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що даний спір не є публічно – правовим, на який, в свою чергу, поширюється  компетенція адміністративних судів, а підлягає розгляду  у порядку  господарського судочинства.

Даний спір має розглядатися відповідно до норм Господарського процесуального кодексу України  у порядку господарського судочинства.

Пунктом 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо   справу   не   належить   розглядати    в    порядку адміністративного судочинства.

Отже, суд вважає за необхідне застосувати по дійсній справі п. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України, провадження по дійсній справі закрити.

Приймаючі до уваги викладене, керуючись п. 1 ст. 157, ст. 165, п. 4 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства , суд  -

УХВАЛИВ:

1.          Провадження по дійсній справі закрити.

Роз’яснити сторонам, що відповідно ст.22 Кодексу адміністративного судочинства України дійсна ухвала, постановлена  за  наслідками   розгляду   питання   про   дотримання судом предметної підсудності при порушенні провадження по справі може бути оскаржена.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, Ухвала набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення.

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, Ухвала вступає в закону силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Ухвала може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали направити сторонам та Прокуратурі АР Крим (м. Сімферополь, вул.. Севастопольська, 21) рекомендованою кореспонденцією.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Проніна О.Л.