ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

23.07.2007
Справа №2-5/9684-2006

За позовом - Заступника прокурора м. Ялта, м. Ялта в інтересах держави в особі Міністерства охорони здоров'я України, м. Київ.

До відповідачів – 1. Санаторію “Гірське сонце”, м. Алупка.

2. АТЗТ “Аспект”, м. Сімферополь.

Про визнання недійсним договору.

Суддя  М.П. Гаврилюк

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача – не з`явився.

Від відповідача – Дербенкова Н.М., дов. від 20.07.2007 р.

За участю прокурора – Горная Е.В., удост.

Сутність спору:

Заступник прокурора м. Ялта, м. Ялта в інтересах держави в особі Міністерства охорони здоров'я України, м. Київ  звернувся до Господарського суду АР Крим  з позовною заявою до відповідачів -  Санаторію “Гірське сонце”, м. Алупка та АТЗТ “Аспект”, м. Сімферополь та просить суд визнати недійсним  договір купівлі – продажу № 021-00 від 10 листопада 2000 року, укладений  між Санаторієм “Гірське сонце” МОЗ України та АТЗТ “Аспект”, протокол узгодження № 01 від 15 листопад 2000 року, акт прийому – передачі № 01 від 15 листопада 2000 року, згідно якого продавець  передав, а покупець прийняв майно, згідно п. 2.1, п. 2.2, п. 2.3, п. 2.4, п. 2.5, п. 2.6, п. 2.7, п. 2.8, п. 2.9, п. 2.10, п. 2.11, п. 2.12, п. 2.13, п. 2.14, п. 2.15, п. 2.16, п. 2.17, п. 2.18, п. 2.19; зобов'язати АТЗТ “Аспект” повернути Санаторію “Гірське сонце” МОЗ України  майно, згідно п. 2.1, п. 2.2, п. 2.3, п. 2.4, п. 2.5, п. 2.6, п. 2.7, п. 2.8, п. 2.9, п. 2.10, п. 2.11, п. 2.12, п. 2.13, п. 2.14, п. 2.15, п. 2.16, п. 2.17, п. 2.18, п. 2.19 Акта прийому – передачі № 01 від 15 листопада 2000 року.

Ухвалою ГС АР Крим від 25.09.2006р. провадження по справі зупинялось, у зв’язку з призначенням судової бухгалтерської експертизи.

Перший відповідач проти позову не заперечував, у відзиві на позов вказував, що про факт укладання зазначеной угоди стало відомо лише після пред’явлення позову.

Розглянувши матеріали справи,  дослідивши представлені докази,  заслухавши  представника відповідача,  та прокурора, суд -

ВСТАНОВИВ:

Наказом Міністерства охорони здоров'я України № 123 від 16.04.1997 року для оперативного вирішення питань по управлінню санаторіями та обмеженим бюджетним фінансуванням санаторий „Райдуга" реорганізовано, шляхом приєднання до санаторію „Гірське сонце". Згідно з п. 2 Наказу санаторій „Гірське сонце" визначено правонаступником майнових прав і обов'язків санаторію „Райдуга". На підставі наказу 15.07.1997 року міністром охорони здоров'я України А.М.Сердюком було затверджено Акт прийому-передачі основних фондів та майна санаторію „Райдуга" до санаторію „Гірське сонце",  яким було передане майно, яке є предметом цього спору.

10 листопада 2000 року між санаторієм „Гірське сонце" МОЗ України (продавець) та АТЗТ „Аспект" (покупець) укладено договір купівлі-продажу за № 021-00, відповідно до якого, продавець продає, а покупець купує майно на умовах, що додатково обмовляються. Згідно п 2.2 договору майно, його характеристики, базис постачання та ціна оговорюються додатковими протоколами узгодженнями. П. 2.3 договору передбачає перехід права власності на майно після укладення актов прийому-передачи.

Протоколом узгодження № 01 від 15.11.00 до договору купівлі-продажу № 021-00 сторони домовились про те, що продавець продає, а покупець купує майно, згідно п.2.1, п.2.2, п. 2.3, п.2.4, п. 2.5, п. 2.6, п. 2.7, п.2,8, п. 2.9, п. 2.10, п.2.11, п.2.12, п. 2.13, п.2.14, п.2.15, п. 2.16, п. 2.17, п. 2.18, п. 2.19.

15 листопада 2000 року між санаторієм „Гірське сонце" МОЗ України (продавець) та АТЗТ „Аспект" (покупець) був підписаний акт прийому-передачі № 01, згідно якого продавець передав, а покупець прийняв майно, згідно п. 2.1, п.2.2, п. 2.3, п.2.4, п. 2.5, п. 2.6, п. 2.7, п.2,8, п. 2.9, п. 2.10, п.2.11, п.2.12, п. 2.13, п.2.14, п.2.15, п. 2.16, п. 2.17, п. 2.18, п. 2.19.

Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне:

05.12.2000 р. санаторієм «Гірське сонце» створена комісія із списання основних засобів. Відповідно до п.2 наказу комісією були складені акти на списання основних засобів формою ОЗ-3, у зв'язку з непридатністю для подальшої експлуатації, морально застарілих і фізично зношених, затверджені від імені головного лікаря санаторію.

Згідно п.10 типовий Інструкції «Про порядок списання основних засобів бюджетних установ», (затвердженої наказом Головного управління Державного казначейства України, Міністерства економіки України від 02.12.1997 р. № 126/137, зареєстровано в міністерстві юстиції України 19.12.1997 № 608/2412)  предмети, які  втратили своє значення, але придатні для використання, можуть бути списані тільки за умови, що їх неможливо продати чи передати іншій установі. Продаж основних засобів (у тому числі повністю зношених) здійснюється тільки через аукціони чи біржи.

Цей порядок  не було дотримано при продажі основних засобів по договору купівлі-продажу від 10 листопада 2000 р.

Порядок відчуження майна, що перебуває у державній власності, на користь фізичних та юридичних осіб, які можуть бути покупцями такого майна, визначається Законом України "Про приватизацію державного майна", при цьому, відчуження майна здійснюється шляхом його викупу, продажу на аукціоні, за конкурсом, після чого між продавцем і покупцем укладається відповідний договір купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України „Про власність", державні органи, уповноважені управляти державним майном, вирішують питання створення підприємств і визначення цілей їх діяльності, реарганізації і ліквідації, здійснюють контроль за ефективністю використання і схоронністю довіреного їм державного майна та інші правомочності відповідно до законодавчих актів України.

Декретом Кабінету Міністрів України „Про управління майном, що є у загальнодержавній власності" за № 8-92 від 15.12.92 визначено, що на Міністерства та інші підвідомчі Кабінету Міністрів України органи державної виконавчої влади покладено здійснення функцій щодо управління майном.

Відповідно до п.3.3 Статуту санаторію Гірське сонце" МОЗ України, санаторій є державним закладом, який заснований на державній власності та підпорядкований Міністерству охорони здоров'я України. Статутом також визначено, що майно санаторію є державною власністю й належить йому на праві оперативного управління.

Відчуження майна було здійснено без погодження з Міністерством охорони здоров’я, без дозволу Фонда Держмайна України, без оцінки відчужуваного майна, проведення конкурсу при продажі майна.

Згідно до висновків  експерта № 70 від 06.06.2007 р. продане майно по договору купівлі-продажу № 021-00 від 10 листопада 2000 року, укладеного  між Санаторієм “Гірське сонце” МОЗ України та АТЗТ “Аспект”,  було передано санаторію «Гірське сонце», (м.Алупка) по акту приему санаторія «Радуга» санаторієм «Гірське сонце» и знаходилось на балансі підприємства.

Відповідно до п.1 ст. 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншім актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.і ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання у момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5,6 ст. 203 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати відносяться на відповідача у відповідності зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на викладене  та керуючись  ст.  ст. 49, 82-84 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсним договір купівлі – продажу № 021-00 від 10 листопада 2000 року, укладений  між Санаторієм “Гірське сонце” МОЗ України та АТЗТ “Аспект”, протокол узгодження № 01 від 15 листопад 2000 року, акт прийому – передачі № 01 від 15 листопада 2000 року, згідно якого продавець  передав, а покупець прийняв майно, згідно п. 2.1, п. 2.2, п. 2.3, п. 2.4, п. 2.5, п. 2.6, п. 2.7, п. 2.8, п. 2.9, п. 2.10, п. 2.11, п. 2.12, п. 2.13, п. 2.14, п. 2.15, п. 2.16, п. 2.17, п. 2.18, п. 2.19.

3. Зобов`язати АТЗТ «Аспект» повернути санаторію «Гірське сонце» МОЗ України майно згідно   п. 2.1, п. 2.2, п. 2.3, п. 2.4, п. 2.5, п. 2.6, п. 2.7, п. 2.8, п. 2.9, п. 2.10, п. 2.11, п. 2.12, п. 2.13, п. 2.14, п. 2.15, п. 2.16, п. 2.17, п. 2.18, п. 2.19 акта прийому – передачі № 01 від 15 листопада 2000 року.

4. Стягнути з   Санаторію “Гірське сонце”, (м. Алупка, вул.Дворцове шоссе, 4) у дохід державного бюджету м. Сімферополя (р/р 0002 у банку одержувача: ГУ ГКУ в АР Крим м.Сімферополь; МФО 824026, одержувач: Держбюджет м. Сімферополя, ЗКПО 34740405)  42,50 грн. – державного мита.

5. Стягнути з   Санаторію “Гірське сонце”, (м. Алупка, вул.Дворцове шоссе, 4) на користь державного бюджету м. Сімферополя (р/р 0002 в УГК в м.Сіимферополе ГУ ГКУ в АР Крим, ОКПО 34740405 МФО 824026) 59,00 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

6. Стягнути з АТЗТ “Аспект”, (м. Сімферополь, вул.Самохвалова, 19)  у дохід державного бюджету м. Сімферополя (р/р 0002 у банку одержувача: ГУ ГКУ в АР Крим м.Сімферополь; МФО 824026, одержувач: Держбюджет м. Сімферополя, ЗКПО 34740405)  42,50 грн. – державного мита.

7. Стягнути з АТЗТ “Аспект”, (м. Сімферополь, вул.Самохвалова, 19)  на користь державного бюджету м. Сімферополя (р/р 0002 в УГК в м.Сіимферополе ГУ ГКУ в АР Крим, ОКПО 34740405 МФО 824026) 59,00грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Накази видати після вступу рішення в законну силу.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Гаврилюк М.П.