ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2007 р.
№ 2-10/9587-2005

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

Т. Дроботової –головуючого

Н. Волковицької
Л. Рогач

за участю представників:

позивача
не з’явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином

відповідача
не з’явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Державної податкової інспекції у Сімферопольському районі Автономної Республіки Крим

на постанову
від 21.11.2005року Севастопольського апеляційного господарського суду

у справі
№ 2-10/9587-2005 господарського суду Автономної Республіки Крим

за позовом
Гвардійського управління житлово-комунального господарства

до

про

Сімферопольської міжрайонної державної податкової інспекції

визнання недійсним податкового повідомлення –рішення

ВСТАНОВИВ:

Рішенням від 12-15.07.2005року господарського суду Автономної Республіки Крим позовні вимоги Гвардійського управління житлово-комунального господарства до Сімферопольської міжрайонної державної податкової інспекції про визнання недійсним податкового повідомлення –рішення від 18.02.2005 року №/0 задоволенні.

За апеляційною скаргою Сімферопольської міжрайонної державної податкової інспекції Севастопольський апеляційний господарський суд постановою від 21.11.2005року рішення господарського суду першої інстанції залишив без змін.

Державна податкова інспекція у Сімферопольському районі Автономної Республіки Крим  подала до Вищого господарського суду України касаційну скаргу на постанову Севастопольського апеляційного господарського суду, в якій просить постанову та рішення у справі скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, мотивуючи касаційну скаргу доводами про порушення судами норм матеріального та процесуального права, а саме: статей 4, 35, 43 Господарського процесуального кодексу України, статей 1,2, пункту 1 статті 3, статті 7, пункту 1 статті 9 Закону України "Про застосування реєстраторів  розрахункових операції у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Заслухавши суддю –доповідача, перевіривши  наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні, колегія суддів вважає, що касаційна скарга  підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Приймаючи постанову у справі за позовом Гвардійського управління житлово-комунального господарства до Сімферопольської міжрайонної державної податкової інспекції про визнання недійсним податкового повідомлення –рішення від 18.02.2005 року №/0 за правилами Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд не врахував наступне.

Відповідно статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи  (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють  підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб’єкта підприємницької діяльності (далі –підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право звертатися державні та інші органи, громадяни, що не є суб’єктами підприємницької діяльності.

Статтею 12 Господарського процесуального кодексу України встановлено які справи підвідомчі господарським судам.

В липні 2005 року прийнято Кодекс адміністративного судочинства України, який набрав чинності з 01.09.2005 року.

Виходячи з положень пунктів 1, 7, 9 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України публічно-правовий спір, у якому хоча б однією із сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб’єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень є справою адміністративної юрисдикції (адміністративною справою).

Вирішення спору фізичних чи юридичних осіб із суб’єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності відповідно до підпункту 1 пункту 1статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України віднесено до компетенції адміністративного суду.

В силу приписів підпункту 4 пункту 1 цієї ж статті до компетенції адміністративного суду віднесені спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом, зокрема, пунктом 11 статті 10 Закону України “Про державну податкову службу в Україні”.

Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 6 розділу VІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, при вирішенні спору апеляційному господарському суду необхідно було встановити, до юрисдикції яких судів (господарських чи адміністративних) віднесено даний спір, та вирішити спір в межах відповідної юрисдикції.

Неповне з’ясування всіх обставин справи, які  мають значення для справи, дає підстави для скасування ухваленої у справі постанови.

Оскільки передбачені процесуальним законодавством межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені попередніми судовими інстанціями чи відхилені ними, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, постанова у справі підлягає скасуванню з передачею справи до господарського суду Автономної Республіки Крим.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 6 розділу VІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України від 06.10.2005 2953-ІУ) після початку діяльності апеляційного адміністративного суду апеляційні скарги в адміністративних справах, подані до відповідних апеляційних господарських судів, передаються цими судами до апеляційного адміністративного суду, якщо апеляційне провадження у справі ще не відкрито.

Керуючись статтями 1117, пунктом 3 статті 1119, статтями 11110, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, пунктом 6 розділу VІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Рішення від 12-15.07.2005року господарського суду Автономної Республіки Крим та постанову від 21.11.2005 року Севастопольського апеляційного господарського суду у справі № 2-10/9587-2005 скасувати, а справу передати на новий розгляд до господарського суду Автономної Республіки Крим

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Сімферопольському районі Автономної Республіки Крим  задовольнити частково.

Головуючий                                                                                Т. Дроботова

Судді                                                                                                    Н. Волковицька

Л.Рогач