ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

03.09.2007
Справа №2-30/8606-2007А

З участю представників сторін:

від позивача – Свінобоєва, предст. за дов. від 12.07.07р. №04-5/9 у справі, Черненко, предст. за дов. від 14.08.07р. №04-5/12 у справі.

від  відповідача – не з'явився.

розглянувши адміністративну справу

За позовом - Кримського республіканського відділення Фонду України соціального захисту інвалідів, м. Сімферополь, пр. Кірова, 51-52/10-А.

До відповідача – Підприємства «Арника», м. Сімферополь, с. Комсомольське, вул. Світла, 27.

Про стягнення 1750,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Кримське республіканське відділення Фонду України соціального захисту інвалідів звернулось до господарського суду АР Крим з позовом до Підприємства «Арника», м. Сімферополь, с. Комсомольське про стягнення штрафних санкцій в сумі 1750,00 грн.

Позовні вимоги засновані на положеннях ст.ст. 19,20 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”.

Представник позивача у судовому засіданні представив заяву від 03.09.07р. №04-44359 про зменшення суми позовних вимог на 1050,00 грн. у зв’язку із частковою сплатою відповідачем суми заборгованості, на підтвердження чого було надано банківський витяг.

Відповідач у судове засідання не з’явився, причини неявки суду не відомі, письмові пояснення по позовної заяві з документальним обґрунтуванням суду не надав. Про дату, час та місце розгляду справи відповідач був сповіщений належним чином: рекомендованою кореспонденцією за адресою, яка вказана у позовній заяві та в довідці головного управління статистики в АРК від 18.06.07р. №05.3-5/2160, а саме - м. Сімферополь, с. Комсомольське, вул. Світла, 27.

Відповідно до ч. 2 ст. 128 КАС України у разі неприбуття представника сторони, належним чином повідомленої про дату, час і місце судового розгляду, без повноважних причин або без повідомлення нею про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд –

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 19 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” (далі - Закон) для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб - у кількості одного робочого місця.

Звітом про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2006 рік за формою № 10-ПІ, затвердженим наказом Мінпраці України від 29.12.2004р. № 338, відповідач визначив норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів на рівні одного місця. У 2006 р.  середньооблікова чисельність штатних працівників, яким за висновками медико-соціальних експертних комісій встановлена інвалідність – жодного. Розмір фонду оплати праці штатних працівників на рівні 28 тис. грн., розмір середньорічної заробітної плати штатного працівника – 3500,00 грн. (а.с. 6).

Частиною 1 ст. 20 Закону встановлено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

Згідно пунктів 3, 4, 5, Порядку сплати підприємствами (об'єднаннями), установами і організаціями штрафних санкцій до відділень Фонду соціального захисту інвалідів, акумуляції, обліку та використання цих коштів, затвердженого постановою КМ України від 28.12.2001р. №1767 (далі - Порядок), підприємства, де кількість працюючих інвалідів менша від установленої нормативом сплачують відповідним відділенням Фонду штрафні санкції, які перераховуються підприємствами в дохід державного бюджету не пізніше 15 квітня року, що настає за звітним. На підприємствах, де працює більш як 15 чоловік, суми штрафних санкцій визначаються у розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві за кожне робоче місце, не зайняте інвалідом.

Згідно розрахунку позивача (а.с. 5) середня річна заробітна плата штатного працівника становить 3500,00 грн. (28000,00 грн. : 8 працівників).

Відповідно до ч. 3 Положення про робоче місце інваліда і про порядок працевлаштування інвалідів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1995р. № 314, робоче місце інваліда вважається створеним, якщо воно відповідає встановленим вимогам робочого місця для інвалідів відповідної нозології, атестоване спеціальною комісією підприємства за участю представників МСЕК, органів Держнаглядохоронпраці, громадських організацій інвалідів, і введено в дію шляхом працевлаштування на ньому інваліда.

Відповідно до ч. 1 ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Частиною 2 вищенаведеної статті встановлено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов’язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Відсутність вакансій робочих місць для інвалідів відповідно до квоти та рішень спеціалізованої комісії щодо акредитації місць працевлаштування інвалідів, свідчать про відсутність у 2006 році фактично створених робочих місць для працевлаштування інвалідів, а відповідно і про невиконання відповідачем покладеного на нього Законом обов’язку створити такі робочі місця для працевлаштування інвалідів, що є порушенням у сфері господарювання.

Пунктом 11 Порядку встановлено, що у разі несплати штрафних санкцій в установлений  термін відділення Фонду вживають заходів щодо  їх  стягнення  у  судовому порядку.

Таким чином, штрафні санкції, за нестворене відповідачем у 2006 році одне робоче місце для інваліда становлять суму 1750,00 грн. (3500,00 грн. /  2 х 1 місце), яка і підлягає стягненню з відповідача. Однак, враховуючи той факт, що відповідач у добровільному порядку погасив заборгованість на суму 1050,00 грн. та заяву позивача про зменшення суми позову на 1050,00 грн. стягненню з відповідача підлягає сума в розмірі 700,00 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а  відповідачем  -  фізична  чи  юридична  особа,  судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 94, 98, 158 – 161, п. 4 ч. 2 ст. 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

П О С Т А Н О В И В:

1.          Адміністративний позов Кримського республіканського відділення Фонду України соціального захисту інвалідів, м. Сімферополь задовольнити.

Стягнути з Підприємства «Арника», м. Сімферополь, с. Комсомольське, вул. Світла, 27 (, рр 211 у КРФ АО «Кредо банк», МФО 324913) на користь Державного бюджету м. Сімферополя (р/р №0002 в УДК в АРК м. Сімферополь, МФО 824026, ) 700,00 грн. пені - код платежу 50070000;01.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Ловягіна Ю.Ю.