ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

11 вересня 2007 р.
№ 2-8/2800-07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Козир Т.П. –головуючий,

Плюшка І.А., Самусенко С.С.,

розглянувши
касаційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "ИССО"

на рішення
Господарського суду Автономної Республіки Крим від 05.04.2007р.

та постанову
Севастопольського апеляційного господарського суду від 12.06.2007р.

у справі
№2-8/2800-2007

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "ИССО"

до
Республіканського комітету з охорони культурної спадщини Ради Міністрів Автономної Республіки Крим

треті особи
1.Державна акціонерна компанія "Національна мережа аукціонних центрів";
2.Міністерство оборони України

про
визнання сумлінним набувачем, про визнання права власності і про спонукання до укладення охоронного договору

в с т а н о в и в :

Відповідно до п.4 ч.1 ст.111 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга за змістом повинна містити вимоги особи, що подала скаргу, із зазначенням суті порушення або  неправильного застосування судом норм матеріального чи процесуального права. Тобто, має чітко викладатися зміст порушення норм законодавчих актів  та вказуватися конкретні їх пункти та статті.

Заявником  не обґрунтовано в касаційній скарзі суті порушення або неправильного застосування судом  норм матеріального чи процесуального права в оскаржених  судових актах. Аналізуючи норми матеріального права, заявник не вказує які порушення допущені судами та не мотивує в чому полягають ці порушення, не вказує які висновки судів першої та апеляційної інстанцій, викладені в оскаржених рішенні та постанові, не  відповідають законодавству.

При цьому, не допускається посилання у касаційній скарзі на недоведеність обставин справи, оскільки згідно імперативних вимог ст.ст. 1115, 1117  ГПК України касаційна інстанція на підставі вже встановлених фактичних обставин справи перевіряє рішення місцевого господарського суду чи постанову апеляційного суду виключно на предмет правильності застосування згаданими господарськими судами норм матеріального і процесуального права,  тобто в межах юридичної оцінки фактичних обставин справи; касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Разом з тим,  зазначені вимоги Господарського процесуального кодексу України скаржником не дотримані. Зважаючи на це скарга не дає підстав для перегляду постанови в касаційному порядку та підлягає поверненню.

Враховуючи наведене, керуючись п.6 ст.1113 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу від 02.07.2007р. №65/02-02 та доповнення до касаційної скарги від 25.07.2007р. №25/07-04 повернути ТОВ "ИССО", а справу направити до господарського суду Автономної Республіки Крим.

Головуючий суддя                                                                             Т. Козир

Суддя                                                                                                   І. Плюшко

Суддя                                                                                                  С. Самусенко