ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

"26" липня 2007 р.                                                                   Справа №
А5/222-07

Господарський суд Київської області
в складі судді Подоляка Ю.В., при секретарі Оксаковській М.А., розглянувши
адміністративну справу

за позовом

Білоцерківської об'єднаної
державної податкової інспекції, м. Біла Церква

до

Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1, м. Біла Церква

третя особа

Виконавчий комітет
Білоцерківської міської ради

про

припинення (скасування) державної
реєстрації

за участю представників:

позивача:

Шевченко М.В. - дов. від
26.06.07р. № 39080

відповідача:  третя особа

не з'явились, про час і місце
судового засідання повідомлені належним чином; не з'явились, про час і місце
судового засідання повідомлені належним чином

обставини
справи:

В господарський суд Київської
області звернулась з адміністративним позовом Білоцерківська об'єднана державна
податкова інспекція (далі -Позивач) до Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 (далі -Відповідач) про припинення (скасування) державної
реєстрації з мотивів неподання останньою протягом року до органів Державної
податкової служби податкових декларацій та документів бухгалтерської звітності
в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 9 Закону України “Про систему оподаткування”.

Ухвалою господарського суду
Київської області від 02.07.2007р. відкрито провадження у даній справі та
відповідно до ч. 2 ст. 53 Кодексу адміністративного судочинства України
залучено до участі у справі в якості третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні
відповідача Виконавчий комітет Білоцерківської міської ради (далі -Третя особа).

На виконання ухвали господарського
суду Київської області від 02.07.2007р. представник Позивача подав заяву про
уточнення позовних вимог в якій просить припинити підприємницьку діяльність
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1.

В судовому засіданні  представник Позивача повністю підтримав позовні
вимоги, посилаючись на обставини викладені в позові.

Відповідач належним чином
повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився,
про причини неприбуття не повідомив,
пояснень чи заперечень проти позовних вимог не надав.

Третя особа належним чином
повідомлена про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась,
про причини неприбуття не повідомила,
пояснень чи заперечень проти позовних вимог не надала.

Згідно ч. 2 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України неприбуття в судове засідання без
поважних причин представника сторони або третьої особи, або неповідомлення ним
про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи.

Беручи до уваги, що господарський
суд повідомив сторони та третю особу про розгляд справи належним чином
відповідно до п. 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України,
затвердженої наказом Голови Вищого господарського суду України від 10.12.2002р.
№ 75, що підтверджується: журналом вихідної кореспонденції канцелярії
господарського суду Київської області; відповідною відміткою на першому
примірнику ухвали про відкриття провадження в адміністративній справі, що
міститься в матеріалах справи; повістками про виклик в судове засідання, тому
суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника позивача, присутнього у судовому засіданні,
суд

встановив:

Відповідач зареєстрований
Виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради, як суб'єкт підприємницької
діяльності - фізична особа 23.03.2005р., прощо зроблено запис у журналі обліку
реєстраційних справ за НОМЕР_1, ідентифікаційний номер фізичної особи -
суб'єкта підприємницької діяльності в Державному реєстрі осіб - платників
податків та інших обов'язкових платежів НОМЕР_2, що підтверджується свідоцтвом
про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб'єкта підприємницької діяльності
-  фізичної особи НОМЕР_3.

Згідно довідки Позивача НОМЕР_4
відповідач взятий на облік платника податків НОМЕР_5 у Білоцерківській об'єднаній
державній податковій інспекції.

Відповідно до п. 1, 2 ч.1 ст. 9
Закону України “Про систему оподаткування”, платники податків і зборів
(обов'язкових платежів) зобов'язані вести бухгалтерський облік, складати
звітність про фінансово-господарську діяльність і забезпечувати її зберігання у
терміни, встановлені законами, а також подавати до державних податкових органів
та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську
звітність та інші документи і відомості, пов'язані з обчисленням і сплатою
податків і зборів (обов'язкових платежів).

В порушення зазначеної норми
Відповідач не звітує до державних податкових органів з другого кварталу 2006
року, про що свідчить залучена до матеріалів справи довідка Білоцерківської
об'єднаної державної податкової інспекції Київської області НОМЕР_6.

Відповідно до довідки НОМЕР_7
Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Київської області заборгованості
перед бюджетом по сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів) станом на
25.04.2007р. у відповідача не має.

Згідно із пп. 8.6 п. 8 Інструкції
про порядок обліку платників податків, затвердженої Наказом Державної
податкової адміністрації України від 19.02.1998р. № 80, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 16.03.1998р. за №172/2612, якщо платник податків
не має заборгованості перед бюджетом, та в разі неподання протягом одного року
в органи державної податкової служби податкових декларацій, документів
бухгалтерської звітності, керівник державної податкової служби приймає рішення
про звернення до господарського суду із позовною заявою про скасування
державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 11
Закону України “Про державну податкову службу в Україні” органи державної
податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку,  встановлених
законами  України,  мають право звертатися  у
передбачених  законом  випадках до судових органів із заявою
(позовною  заявою) про скасування  державної реєстрації суб'єкта підприємницької
діяльності.

Статтею 216 Господарського кодексу
України передбачена господарсько-правова відповідальність учасників
господарських відносин. Так, учасники господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання
шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За приписами  ст.
217 вказаного Кодексу господарськими санкціями визнаються заходи впливу
на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для
нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки.

У сфері господарювання
застосовуються, зокрема, такі види господарських санкцій: відшкодування
збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.  Крім зазначених господарських санкцій, до
суб'єктів господарювання за порушення ними правил здійснення господарської
діяльності застосовуються адміністративно-господарські санкції. Господарські
санкції застосовуються у встановленому законом порядку за ініціативою учасників
господарських відносин, а адміністративно-господарські санкції - уповноваженими
органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 218 вказаного
Кодексу підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських
відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Учасник господарських відносин
відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання
чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним
вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського
правопорушення.

Статтею 238 Господарського кодексу
України встановлено, що за порушення встановлених законодавчими актами правил
здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути
застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого
самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи
організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення
правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків. Види
адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування
визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами.
Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку,
встановленому законом, можуть застосовувати до суб'єктів господарювання
адміністративно-господарські санкції, зокрема, скасування державної реєстрації
та ліквідація суб'єкта господарювання (ст. 239 названого Кодексу).

Відповідно до ст. 247 зазначеного
Кодексу у разі здійснення суб'єктом господарювання діяльності, що суперечить
закону чи установчим документам, до нього може бути застосовано
адміністративно-господарську санкцію у вигляді скасування державної реєстрації
цього суб'єкта та його ліквідації. Скасування державної реєстрації суб'єкта
господарювання провадиться за рішенням суду, що є підставою для ліквідації даного
суб'єкта господарювання відповідно до статті 59 цього Кодексу.

Згідно з ч. 6-7 ст. 59
Господарського кодексу України суб'єкт господарювання ліквідується зокрема у
разі скасування його державної реєстрації у випадках, передбачених законом.
Скасування державної реєстрації позбавляє суб'єкта господарювання статусу
юридичної особи і є підставою для вилучення його з державного реєстру.

Частиною 2 ст. 46 Закону України
“Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб -підприємців” передбачено,
що підставою для постановлення судового рішення про припинення підприємницької
діяльності фізичної особи -підприємця, зокрема,
є: -неподання протягом року органам державної податкової служби
податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону.

Враховуючи те, що Відповідачем не
доведено вжиття усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського
правопорушення і беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позовні
вимоги про припинення підприємницької діяльності фізичної особи -підприємця
ОСОБА_1 є доведеними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судові витрати розподіляються
відповідно до ч. 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 128, 158, 160 -
163, 167, п. 6 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного
судочинства України, господарський суд -

постановив:

1.
Позовні вимоги задовольнити.

2.
Припинити підприємницьку діяльність фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
(АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2).

Копію постанови надіслати
відповідачу та третій особі (державному реєстратору за місцем державної
реєстрації фізичної особи).

Дана постанова набирає законної
сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або
апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Постанова
може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її
складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст.  ст.
185-187 КАС України.

Суддя