ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.05.07                                                                                           Справа № 1/19-16/11

Господарський суд Львівської області у складі судді Іванчук С.В. при секретарі судових засідань Сухович Ю.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України у Львівській області, м. Львів

до відповідача Приватного підприємства "Мозаїка", м. Львів

про   розірвання договору купівлі-продажу №40/06 від 20.09.2006 року та стягнення неустойки

За участю представників сторін:

Від позивача: Дідик О.С. - начальник відділу приватизації об'єктів груп А (дор. №4-2272 від 28.03.2007 року).

Від відповідача:  Потинський—А.М -представник (довіреність № 08/05-07-01 від 08.05.2007 року).

Права   та   обов”язки   сторін   передбачені ст.ст. 20,22   ГПК   України роз”яснено, заяв про відвід судді не поступало, клопотань про технічну фіксацію судового процесу не надходило.

Суть спору: Позов заявлено Регіональним відділенням Фонду державного майна України у Львівській області, м. Львів до Приватного підприємства "Мозаїка", м. Львів про розірвання договору купівлі-продажу №40/06 від 20.09.2006 року, стягнення неустойки в сумі 105031,92 грн. та повернення об'єкта приватизації у державну власність.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 18.01.2007року порушено провадження у справі та прийнято  позовну заяву до розгляду.

Розгляд справи відкладався з причин викладених в ухвалах суду від 20.02.07р.,13.03.07р.,30.03.07р.,05.04.07р.

В судовому засіданні 08.05.07р. оголошувалась перерва до 22.05.07р.

Строк розгляду справи продовжувався  Розпорядженням  заступника Голови Львівського апеляційного    Господарського суду та за клопотанням сторін про розгляд справи поза межами встановленого ст. 69 ГПК України строку.

В судовому засіданні 22.05.2007 року, оголошено вступну та резолютивну частини рішення, повний текст рішення виготовлений, оформлений відповідно до вимог ст. 84 ГПК України та підписаний 08.06.2007 року.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що підставою для розірвання укладеного між сторонами договору купівлі-продажу №40/60 від 29.09.2006 року є несвоєчасне проведення відповідачем розрахунку за придбане згідно цього договору індивідуально визначене майно - нежитлову прибудову до будівлі гуртожитку загальною площею 453,8 кв.м. за адресою: м. Львів, вул. Ряшівська, 27 при викупі. Зокрема, позивач вказує, на те, що згідно п.2.1. договору купівлі-продажу №40/60 від 29.09.2006 року покупець зобов'язаний був внести 525159,60 гривень з ПДВ за придбаний об'єкт приватизації протягом 30 календарних днів з моменту нотаріального посвідчення договору та його державної реєстрації. При цьому, строк оплати міг бути продовжений ще на 30 календарних днів за умови внесення покупцем не менше як 50% від ціни продажу об'єкта приватизації з урахуванням ПДВ. ПП "Мозаїка" станом на 25.10.2006 року сплачено 263 000,00 гривень з ПДВ, що продовжило строк оплати ще на 30 днів. Кінцевий термін сплати коштів, на думку позивача, закінчився 28.11.2006 року. Оскільки відповідач провів повний розрахунок за об'єкт приватизації тільки 29.11.2006 року та 14.12.2006 року, тому позивач вважає, що ПП "Мозаїка" порушено терміни сплати, що згідно п.7.2. договору купівлі-продажу №40/60 від 29.09.2006 року та ч.5 ст. 27 Закону України "Про приватизацію державного майна" є підставою для розірвання цього договору.

Представник відповідача ПП "Мозаїка" позов заперечив з мотивів, зазначених у відзиві №08/05-07/юр від 08.05.2007 року на позовну заяву. Підтвердив факт придбання згідно договору купівлі-продажу №40/60 від 29.09.2006 року нежитлової прибудови до будівлі гуртожитку загальною площею 453,8 кв.м. за адресою м. Львів, вул. Ряшівська, 27. Відповідач стверджує, що він згідно до ч. 4 ст. 27 Закону України "Про приватизацію державного майна" набув право власності на вказаний об'єкт з дати проведення повного розрахунку за нього, тобто з 14 грудня 2006 року. ПП "Мозаїка" вважає, що ним було допущено незначне прострочення проведення повного розрахунку за придбаний об'єкт на 15 днів, тому не мало місце істотне порушення договору, в зв'язку з чим відповідно до ст. 651 ЦК України немає підстав для розірвання спірного договору. Також відповідач вважає, що позивач, передавши йому у власність об'єкт приватизації по акту передачі приймання після проведення повного розрахунку (хоч і з простроченням строку), тим самим визнав факт повного та належного виконання відповідачем зобов'язань по оплаті за придбаний об'єкт приватизації та набуття відповідачем права власності на цей об'єкт. З огляду на це, ПП "Мозаїка" вважає, що для позивача не втратило інтерес виконання відповідачем своїх обов'язків по проведенню повного розрахунку згідно спірного договору, оскільки він прийняв від відповідача суму оплати. Відтак, позивач вправі був ставити вимогу про розірвання договору купівлі-продажу №40/60 від 29.09.2006 року з огляду на прострочення оплати до передачі об'єкта приватизації у власність відповідача, а не після такої передачі. Крім того, ПП "Мозаїка" вважає незаконною вимогу позивача щодо повернення об'єкта приватизації у державну власність по акту передачі-приймання, оскільки вона суперечить ч.4 ст. 653 ЦК України. Також вважає, що згідно постанови КМ України № 910 від 21 серпня 1997 р. "Про порядок сплати і розмір неустойки за повну або часткову несплату покупцями коштів за об'єкти приватизації" позовні вимоги про стягнення неустойки задоволенню не підлягають. Просить у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши  матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін,  господарський суд Львівської області   в с т а н о в и в:

29 вересня 2006 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України у Львівській області (продавець) та Приватним підприємством "Мозаїка" (покупець) було укладено договір №40/06 купівлі-продажу індивідуально-визначеного майна - нежитлової прибудови до будівлі гуртожитку загальною площею 453,8 кв.м. (нежитлових приміщень підвалу І-ХІУ площею 225,6 кв.м. та нежитлових приміщень 1-го поверху №25-39 площею 228,2 кв.м.) за адресою: м. Львів, вул. Ряшівська, 27,  згідно якого продавець зобов'язувався передати у власність покупця дане майно, а покупець зобов'язувався прийняти зазначений об'єкт приватизації, сплатити ціну відповідно до умов, що визначені у цьому договорі та пройти реєстрацію об'єкта приватизації у бюро технічної інвентаризації. Договір №40/06 купівлі-продажу від 29 вересня 2006 року посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Холявкою В.Я. 29 вересня 2006 року , зареєстрований в реєстрі за №5342.

Відповідно до п.2.1. договору купівлі-продажу №40/60 від 29.09.2006 року покупець зобов'язаний був внести 525 159,60 гривень, в тому числі, податок на додану вартість 87 526,60 грн., за придбаний об'єкт приватизації протягом 30 календарних днів з моменту нотаріального посвідчення та державної реєстрації цього договору. Строк оплати може бути продовжений ще на 30 календарних днів за умови внесення покупцем не менше як 50% від ціни продажу об'єкта приватизації з урахуванням податку на додану вартість.

ПП "Мозаїка" провело оплату згідно договору купівлі-продажу №40/60 від 29.09.2006 року в сумі 263 000,00 грн., в тому числі, податок на додану вартість, тобто суму, що перевищує 50% вартості об'єкта приватизації, що підтврджується платіжними дорученнями(в матеріалах справи). Відтак, строк проведення кінцевого розрахунку згідно п.2.1. договору купівлі-продажу №40/60 від 29.09.2006 року підлягав продовженню ще на 30 календарних днів, тобто кінцевий строк проведення розрахунків за придбаний згідно договору купівлі-продажу  №40/60 від 29.09.2006 року об'єкт приватизації настав 28 листопада 2006 року.

ПП "Мозаїка"  провело повний розрахунок за придбаний   об'єкт   приватизації  29   листопада   2006   року   та   14   грудня   2006   року в сумі  262159,60грн, та 15.12.06р. оплачено пеню за прострочку платежу в сумі 716грн., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями та  службовою запискою Відділу фінансової роботи та управління доходами і видатками   Регіонального відділення  ФДМУ  по Львівській області №232  (платіжні доручення та довідки в матеріалах справи). Тобто позивач в повному обсязі виконав зобов'язання по оплаті за придбаний по договору купівлі-продажу №40/60 від 29.09.2006 року об'єкт приватизації, із  простроченням проведення кінцевого розрахунку на 15 календарних днів за що оплатив пеню в сумі 716грн. При цьому, господарський суд встановив, що з боку позивача не було вчинено жодних дій, спрямованих на неприйняття чи повернення оплаченої відповідачем з простроченням суми заборгованості, тобто позивачем було прийнято від відповідача усю суму оплати за придбаний об'єкт приватизації.

Як вбачається із матеріалів справи, незважаючи на прострочення відповідачем платежу за об”єкт приватизації, 19 грудня 2006р. позивач передав об'єкт приватизації у власність ПП "Мозаїка" по Акту №1077 приймання-передачі індивідуально визначеного майна - нежитлової прибудови до будівлі гуртожитку загальною площею 453,8 кв. м. за адресою м. Львів, вул. Ряшівська, 27. В результаті передачі майна відповідач здійснив реєстрацію права власності на об'єкт приватизації в ОКП ЛОР "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки", що підтверджується долученим до матеріалів справи витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №13182653 від 11.01.2007 року та даний договір зареєстрований в Управлінні комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради за реєстраційним №1242-А від 31.01.2007 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 27 Закону України "Про приватизацію державного майна", п.1.2. договору купівлі-продажу №40/60 від 29.09.2006 року право власності на об'єкт приватизації  переходить до покупця з моменту сплати повної вартості придбаного об'єкта приватизації . Тому,  враховуючи те, що ПП "Мозаїка" було проведено повний розрахунок за об'єкт приватизації 14 грудня 2006 року, відтак відповідач з цієї дати і набув право власності на цей об'єкт.

Таким чином, на підставі наведеного господарський суд приходить до висновку, що відповідач у встановленому законодавством порядку набув право власності на придбаний згідно договору купівлі-продажу №40/60 від 29.09.2006 року об'єкт приватизації - нежитлову прибудову до будівлі гуртожитку загальною площею 453,8 кв.м. за адресою м. Львів, вул. Ряшівська, 27, а позивач своїми діями сприяв відповідачу в оформленні права власності на цей об'єкт, чим визнав належне виконання з боку відповідача  зобов”язання по договору.

З матеріалів позовної заяви та пояснень представника позивача вбачається, що позивач просить суд розірвати договір купівлі-продажу №40/60 від 29.09.2006 року з мотивів прострочення відповідачем термінів оплати вартості об'єкта приватизації, хоча фактично на день пред'явлення позову договір купівлі-продажу №40/60 від 29.09.2006 року був виконаний сторонами в повному обсязі. Правовими підставами для пред'явлення вказаних вимог позивач зазначає ч.5 ст. 27 Закону України "Про приватизацію державного майна" та п.7.2. договору купівлі-продажу №40/60 від 29.09.2006 року.

За умовами ч.5 ст. 27 Закону України "Про приватизацію державного майна" на вимогу однієї із сторін договір купівлі-продажу може бути розірвано або визнано недійсним за рішенням суду в разі невиконання іншою стороною зобов'язань, передбачених договором купівлі-продажу, у визначені строки. Згідно до п.7.2. договору купівлі-продажу №40/60 від 29.09.2006 року, у разі, якщо покупець протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту нотаріального посвідчення та державної реєстрації цього Договору не сплатить встановлену ціну продажу він сплачує неустойку в розмірі 20% від ціни продажу об'єкта приватизації з урахуванням податку на додану вартість. При цьому продавець порушує питання про розірвання цього договору.

Відповідно до ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

14.12.2006 року позивачем було надіслано на адресу відповідача претензію №11/11-7677  якою  позивач просить з”явитись відповідача у регіональне відділення  в 20-ти денний термін  для добровільного  розірвання договору купівлі-продажу №40/60 від 29.09.2006 року та сплати неустойки в розмірі 20%  від вартості об”єкта.

Із матеріалів долучених до позовної заяви позивачем вбачається, що 17.12.06р. відповідач  подав заперечення №3/12 на претензію №11/11-7677 від 14.12.06р., якими відповідач  зауважує на тому, що повна сплата  за об”єкт приватизації проведена 29.11.2006р. та 14.12.06р. та зазначає, що порушення строків оплати сталося через хворобу директора Ларичева Ю.В.(що підтверджується довідкою №18 від 29.11.06р.), який є єдиною особою , яка має право підпису платіжних доручень. Крім цього, в запереченнях на претензію відповідач зауважив на тому, що   вразі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі , також, погодився на оплату пені за прострочку оплати у розмірі встановленої договором, відмовився від сплати неустойки передбаченої договором та запропонував  здійснити передачу приміщення та підписати відповідний акт приймання-передачі.

Як зазначалося вище, 19.12.06р. позивач здійснив передачу по Акту №1077 приймання-передачі індивідуально визначеного майна - нежитлової прибудови до будівлі гуртожитку загальною площею 453,8 кв. м. за адресою м. Львів, вул. Ряшівська, 27, тим самим  погодився  із відповіддю №3/12 від 17.12.06р. на претензію  №11/11-7677 від 14.12.06р., та  відмовився від пропозиції про розірвання договору.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Однак, як зазначалося вище, прострочення повного розрахунку за придбаний об'єкт приватизації мало місце тільки на 15 днів, тому господарський суд вважає, що таке порушення відповідачем умов договору купівлі-продажу №40/60 від 29.09.2006 року не є істотним, адже, відповідач не позбавив позивача того, що він розраховував отримати при укладенні договору. Крім того, на дату надіслання відповідачу претензії та на дату пред'явлення позову права регіонального відділення ФДМУ у Львівській області порушені не були, оскільки станом на 14 грудня 2006 року відповідач в повному обсязі провів розрахунок за придбаний об'єкт приватизації.

Згідно до ч.3 ст. 612 ЦК України, якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Згідно до ч.І ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу. У разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Оскільки спірним договором передбачено обов'язок відповідача провести повну оплату об'єкта приватизації до його передачі покупцю, тому цей договір передбачає саме попередню оплату в розумінні ст. 693 ЦК України.

Згідно ч.3 ст. 538 ЦК України у разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі. Оскільки відповідачем було допущено прострочення оплати за придбаний об'єкт приватизації, тому позивач згідно ст. ст. 538, 612 ЦК України мав право відмовитися від прийняття решти оплати і вимагати відшкодування збитків, якщо б це втратило для нього інтерес, а також мав право зупинити виконання свого обов'язку по передачі об'єкта приватизації відповідачу та в судовому порядку вимагати розірвання договору.

Однак, позивач своїми діями підтвердив, що виконання відповідачем своїх зобов'язань по договору купівлі-продажу №40/60 від 29.09.2006 року не втратило для нього інтерес, оскільки позивач прийняв від відповідача повну суму вартості об'єкта приватизації, в тому числі, ту, що перерахована після спливу кінцевого строку проведення розрахунку, тобто після 28 листопада 2006 року. Крім того, як зазначалося вище, позивач, незважаючи на прострочення відповідачем проведення розрахунків, виконав своє зобов'язання по передачі відповідачу у власність об'єкта приватизації, що дало змогу відповідачу зареєструвати своє право власності на об'єкт приватизації .

Таким чином, господарський суд приходить до висновку, що позивач, вчиняючи дії, спрямовані на передачу об'єкта приватизації у власність відповідачу по акту передачі-приймання, усвідомлював значення таких дій, зокрема, те, що це потягне за собою реєстрацію права власності ПП "Мозаїка" на придбаний об'єкт у встановленому законодавством порядку. Відтак, господарський суд вважає, що передавши у власність відповідача об'єкт приватизації, позивач визнав факт повного та належного виконання відповідачем зобов'язань по оплаті за придбаний об'єкт приватизації та набуття позивачем права власності на цей об'єкт.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України, ст.202 Господарського кодексу України зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином. До говір, як і засноване на ньому зобов'язання, припиняється внаслідок його належного виконання. Тому не можна розірвати або змінити те, що до момен ту зміни або розірвання вже не існує. Так, якщо сторони уклали договір купівлі-продажу нерухомого майна, нотаріально його засвідчивши і зареєстру вавши у встановленому законом порядку та виконали цей договір (про давець передав у власність покупця майно, а покупець заплатив продавцю ціну), то надалі вони не можуть прийти до угоди про зміну або розірвання цього договору, оскільки він припинив своє існування в момент його належно го виконання.

Крім цього, слід зауважити, що згідно вимог п.51 Закону України „Про державну програму приватизації „ (із змінами і доповненнями) у разі прийняття рішення про приватизацію орендованого державного майна (будівлі, споруди, приміщення) орендар одержує право на викуп цього майна, якщо орендарем за згодою орендодавця здійснено за рахунок власних коштів поліпшення орендованого майна, яке неможливо відокремити від відповідного об'єкта без завдання йому шкоди, вартістю не менш як 25 відсотків залишкової (відновної за вирахуванням зносу) вартості майна (будівлі, споруди, приміщення). Оцінка вартості об'єкта приватизації у цьому разі здійснюється із застосуванням експертної оцінки. Таке ж право одержує орендар у разі прийняття рішення про приватизацію відповідно до законодавства України. Відповідно до аудиторського висновку  №47/06 від 07.04.06р. Західно-Української Аудиторської компанії, частка невід”ємних поліпшень орендованих приміщень  не житлового вбудованого приміщення за адресою м.Львів, вул..Ряшівська, 27 здійснених ПП”Мозаїка” за погодженням  із орендодавцем становить 26,63%. Відтак,  ПП”Мозаїка”  має  право викупу вищезазначених приміщень, а у разі розірвання договору та  повернення  останніх , вправі вимагати  відшкодування понесених затрат  на їх поліпшення  .

Позивач, також на підставі п. 7.2. договору купівлі-продажу №40/60 від 29.09.2006 року просить стягнути з відповідача неустойку в розмірі 20% від вартості об'єкта приватизації в сумі 105031,92грн.

Згідно до ч. 4 ст. 29 Закону України "Про приватизацію державного майна" покупці, що не сплатили за об'єкт приватизації, включаючи земельну ділянку, придбаний шляхом викупу, на аукціоні або за конкурсом, протягом 60 днів з моменту укладення чи реєстрації відповідної угоди сплачують на користь органу приватизації неустойку в розмірі і порядку, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. На виконання ч. 4 ст.29 Закону України "Про приватизацію державного майна" Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 910 від 21 серпня 1997 р. "Про порядок сплати і розмір неустойки за повну або часткову несплату покупцями коштів за об'єкти приватизації".

Згідно п.1 вказаної постанови Кабінету Міністрів України № 910 від 21 серпня 1997 року розмір неустойки, яку сплачують покупці у разі повної або часткової несплати в установлений Законом України "Про приватизацію державного майна" термін коштів за об'єкт приватизації, становить 20 відсотків ціни, за яку куплено цей об'єкт. Неустойка сплачується протягом двадцяти календарних днів з моменту закінчення терміну сплати коштів за об'єкт приватизації та зараховується до позабюджетного Державного фонду приватизації. Разом з тим, абз. 2 ч.І вищевказаної постанови Кабінету Міністрів № 910 від 21 серпня 1997 року передбачено, що якщо внесена сума за придбаний об'єкт приватизації менша від суми неустойки, сплаті підлягає різниця між сумою неустойки та внесеною сумою, а якщо вона перевищує суму неустойки, різниця повертається покупцю протягом двадцяти календарних днів з моменту закінчення терміну сплати коштів за придбаний об'єкт приватизації. Відповідачем своєчасно внесена за придбаний об'єкт приватизації сума складає 263 000,00 грн., що перевищує суму неустойки, яка складає 105 031,92 грн. .  Тому, як випливає з постанови КМ України № 910 від 21 серпня 1997 р. "Про порядок сплати і розмір неустойки за повну або часткову несплату покупцями коштів за об'єкти приватизації", відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача неустойки в розмірі 20 відсотків від ціни, за яку куплено об'єкт.

З огляду на вищевикладене , оцінивши наявні в справі докази, заслухавши представників сторін, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані, не підтверджені належними доказами, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.33, 43, 49, 82- 85 ГПК України, суд –

В И Р І Ш И В :

У позові відмовити.

Суддя