ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2007 р.
№ 3/337

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Плюшка І.А. –головуючий,

Ходаківської І.П., Савенко Г.В.,

розглянувши
касаційну скаргу

Комунального підприємства "Київський метрополітен"

на рішення
господарського суду м. Києва від 21.08.2006р.

та постанову
Київського апеляційного господарського суду від 04.10.2006р.

у справі
№3/337

за позовом
Дніпровського транспортного прокурора м.Києва в інтересах держави в особі Київської міської державної адміністрації, Комунального підприємства "Київський метрополітен"

до
1.          Товариства з обмеженою відповідальністю "Трактінжбуд";
2.          Регіонального відділення фонду державного майна України по м. Києву

третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача –Київська міська рада

про
визнання договору купівлі-продажу

за участю представників сторін:

-          позивача – Прасов О.О.(прокурор відділу Генеральної прокуратури України), КП "Київський метрополітен" –Дорофеєв В.С.;

-    відповідача – 1.Білявський Я.М.; 2.Сіпунова С.С.

встановив:

Рішенням господарського суду м. Києва від 21.08.2006 р. у справі № 3/337 в задоволенні позову Дніпровського транспортного прокурора м. Києва в інтересах держави в особі Київської міської державної адміністрації, Комунального підприємства «Київський метрополітен»було повністю відмовлено, стягнуто з Комунального підприємства «Київський метрополітен»на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Трактінжбуд»42,50 грн. витрат по сплаті державного мита. Цим же рішенням було здійснено процесуальне правонаступництво закритого акціонерного товариства «Київінжбуд», замінивши на його правонаступника –товариство з обмеженою відповідальністю «Трактінжбуд».

Також рішенням господарського суду м. Києва від 21.08.2006 р. було задоволено заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Трактінжбуд»про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду м. Києва від 04.08.2005 р. у справі № 3/337, рішення господарського суду м. Києва від 04.08.2005 р. у справі № 3/337 було скасовано.

Київський апеляційний господарський суд (судді Зеленін В.О., Рєпіна Л.О., Моторний О.А.) переглянув вказане рішення в апеляційному порядку і постановою від 04.10.2006 р. залишив його без змін.

Комунальне підприємство «Київський метрополітен», не погоджуючись з рішенням місцевого та постановою апеляційного господарських судів, подало касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким  задовольнити позов.

За твердженням скаржника, судами першої та апеляційної інстанцій не правильно застосовані норми матеріального та процесуального права, що і призвело до прийняття помилкових рішень. Касаційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції було порушено вимоги процесуального законодавства внаслідок прийнятого рішення про перегляд судового рішення по справі за № 3/337 за нововиявленими обставинами.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши представників сторін, Вищий господарський суд України встановив наступне.

Дніпровський транспортний прокурор м. Києва в інтересах держави в особі Київської міської державної адміністрації та Комунального підприємства «Київський метрополітен»звернувся до господарського суду м. Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Трактінжбуд»та Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву про визнання недійсним договору купівлі-продажу № 0000124/50 від 29.06.1994, в частині, що має відношення до будинку по Набережному шосе, 25 у м. Києві та повернення цього будинку у власність територіальної громади м. Києва. До участі у справі в якості третьої особи залучена Київська міська рада.

Позов мотивовано тим, що відповідачі при укладанні спірного договору в частині купівлі-продажу будинку по вул. Набережне шосе, 25, порушили вимоги чинного законодавства, тому, на підставі ст.ст. 45-48 ЦК УРСР, договір повинен бути визнано недійсним в цій частині, а будинок має бути повернутий у власність територіальної громади м. Києва.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши касаційну скаргу Комунального підприємства «Київський метрополітен», заслухавши пояснення представника прокуратури, присутніх представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 112 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами, що мають істотне значення для справи і не могли бути відомі заявникові.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові  факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору. Необхідними ознаками ново виявлених обставин є їх наявність на час розгляду справи, а також те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними  даними, що в установленому порядку спростовують факти, які були покладені в основу судового рішення.

Як вбачається з довідки №8754 Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об’єкти нерухомого майна –за даними інвентаризаційних справ за адресою вул. Набережне шосе, 25, про інвентаризовано 3 (три) будівлі: адміністративна будівля МВС («Титан»); будівля кафе площею 527,4 кв. м.; торгівельна будівля площею 931,4 кв. м.

Вказана обставина при розгляді справи не була відома заявнику та суду при прийнятті рішення від 04.08.2005 р., судом не досліджувалася, хоча має істотне значення для справи.

Окрім цього, з самої довідки вбачається, що вона датована 03.03.2006 р. Тобто, заявнику про нововиявлені обставини стало відомо саме 03.03.2006 р. Заява про перегляд рішення господарського суду м. Києва від 04.08.2005 р. була подана заявником та зареєстрована в канцелярії Господарського суду м. Києва 27.04.2006 р., тобто у встановлений процесуальним законодавством двомісячний строк.

Таким чином судове рішення про перегляд рішення господарського суду м. Києва від 04.08.2005 р. за нововиявленими обставинами було прийнято у відповідності до вимог процесуального законодавства

Матеріали справи також свідчать про те, що 08.10.2006 р. між виконкомом Київської міської Ради народних депутатів (орендодавець) та орендним трестом «Київінжбуд»(орендар) було укладено договір оренди, відповідно до п. 1.2. якого орендодавець передає з 01.10.1990 р. основні і оборотні засоби, що знаходяться на балансі тресту «Київінжбуд», а орендар приймає це майно з урахуванням фактичного його зношення і зобов’язується використати його для виконання замовлення виконкому міськради підрядних будівельно-монтажних робіт. В матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що вказаний договір оренди було розірвано сторонами або визнано судом недійсним, тому колегія погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про правомірність користування вказаною будівлею за договором оренди.

Отже, судом першої та апеляційної інстанцій було правильно встановлено, що відповідно до договору оренди від 08.10.1990 р. тресту «Київінжбуд»було передано в оренду будівлю, розташовану за адресою: м. Київ, Набережне шосе, 25.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про приватизацію державного майна»(в редакції від 22.02.1994 р.), викуп державного майна, договір оренди якого укладено з правом його викупу, провадиться відповідно до Закону України «Про оренду майна державних підприємств та організацій».

Згідно з ч.ч. 1 та 2 ст. 28 Закону України «Про оренду майна державних підприємств та організацій», орендар має право на викуп об’єкта оренди, якщо це передбачено договором. Умови викупу (ціна, порядок, строки та засоби платежу) визначаються у договорі оренди відповідно до законодавчих актів України про приватизацію.

29.06.1994 року між Фондом комунального майна м. Києва (продавець) та організацією орендарів «Орендний трест «Київінжбуд»(покупець), було укладено договір купівлі-продажу державного комунального майна цілісного майнового комплексу «Орендний трест «Київінжбуд»№ 0000124/50, відповідно до п. 1.1 якого продавець продав, а покупець купив державне майно цілісного майнового комплексу «Орендний трест «Київінжбуд», майно підприємства включає в себе всі його активи й пасиви, інвентар, обладнання, устаткування та інше майно.

Колегія вважає обґрунтованим висновок судів першої та апеляційної інстанцій про те, що оскільки приміщення за адресою: м. Київ, Набережне шосе, 25 на законних підставах перебувало в складі орендованого майна «Орендного тресту «Київінжбуд», то його подальша приватизація шляхом укладання договору купівлі-продажу від 29.06.1994 р. відбулася з дотриманням вимог законодавства України.

Колегія погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про те, що позивачем по справі не було доведено факту володіння на праві власності чи користування Комунальним підприємством «Київський метрополітен»саме тією будівлею з трьох, що розташовані за адресою: м. Київ, Набережне шосе, 25, яка була придбана «Орендним трестом «Київінжбуд»за оспорюваним договором, а тому позовні вимоги Дніпровського транспортного прокурора м. Києва в інтересах держави в особі Київської міської державної адміністрації та Комунального підприємства «Київський метрополітен»є безпідставними та необґрунтованими.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 111-5, 111-7, ст. 111-9, 111-11 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Комунального підприємства «Київський метрополітен»залишити без задоволення.

2.Постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.10.2006 р. у справі № 3/337 господарського суду м. Києва залишити без змін.

Головуючий, суддя                                                        І. Плюшко

Судді                                                                                       І. Ходаківська

Г. Савенко