ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

17.09.2007
Справа №2-23/7252-2007А

Господарський суд Автономної Республіки Крим у складі

судді Іщенко Г.М.,

секретаря судового засідання Єменджієвої А.М., розглянувши за участю представників:

від позивача – Логінов А.В. - представник, дов. від 14.05.2007р.,

від відповідача – Беркутова К.М. - головний спеціаліст-юрисконсульт юридичного відділу, дов. від  20.02.2007р. №818/08-10-05,

у відкритому судовому засіданні справу

за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бекас-2005», (98542, АР Крим, м. Алушта, смт. Партеніт, вул. Фрунзенське шосе, 12А),

до відповідача Управління Пенсійного фонду України в м. Алушта АР Крим, (98500, АР Крим, вул.Хромих,12),

про скасування вимоги,

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бекас-2005» звернулось до господарського суду АР Крим з позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України в  м. Алушта АР Крим   про скасування вимоги про сплату боргу від 01.03.2007р.№Ю-80 на суму 129,62грн.

26.06.2007р. від відповідача до господарського суду АР Крим надійшло клопотання від 25.06.2007р. №2931/08-10-05 про відкладення справи слуханням для надання заперечень на позов, яке судом задоволено, (аркуш справи 26).

30.08.2007р. в судовому засіданні від відповідача надійшло клопотання від 29.08.2007р. №3993/08-10.об про зупинення провадження у справі до отримання висновку експерта НІЕКЦ і при наявності підстав прийняти заходи по проведенню органами ГУ МВС додаткової перевірки, у задоволенні якого судом  відмовлено, (аркуш справи 46).

Відповідач заперечення на позов не надав.

Згідно з пунктом 6 Закону України «Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України», до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального  кодексу України 1991року, вирішують  у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу  адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України  судочинство здійснюється відповідно до  Конституції України, цього  Кодексу та міжнародних договорів, згода на  обов’язковість яких надана Верховною Радою України.

Провадження по адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, що діє на час здійснення окремої процесуальної  дії, розгляду справи.

Розглянув матеріали справи, заслухав представників сторін, дослідив надані сторонами докази, суд вважає, що позов  підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Предметом спору у даній справі є застосування до позивача відповідальності, передбаченої статтею 106 Закону України «Про  загальнообов’язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь  у процесі прийняття рішення.

01.03.2007р. за результатами перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та перерахування страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, достовірності відомостей, наданих в систему персоніфікованого обліку Товариства з обмеженою відповідальністю «Бекас-2005» складений акт №25, (аркуш справи 9).

01.03.2007р. відповідачем відносно позивача винесено вимогу про сплату боргу №Ю-80, згідно якої станом на 01.03.2007р. за Товариством з обмеженою відповідальністю «Бекас-2005» заборгованість зі сплати страхових внесків становить129,62грн., однак відповідач не вимагає від позивача сплатити вказану суму, оскільки в графах: недоїмка та сума боргу відсутня жодна сума, (аркуш справи 8).

Згідно частині 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається  на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві  є будь-які фактичні  дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Для органів Пенсійного фонду таким доказом є акт перевірки, в якому факти виявлених порушень повинні викладатися чітко, об’єктивно та в повній мірі, з посиланням на первинні документи, що підтверджують наявність зазначених фактів, що достовірно підтверджують наявність факту порушення. Лише за умови дотримання контролюючим органом зазначених вимог щодо фіксування факту виявлених порушень є підстави для застосування до страхувальника відповідальності, передбаченої статтею 106 Закону України «Про  загальнообов’язкове державне пенсійне страхування».

Порядок стягнення заборгованості із страхувальників встановлений Законом України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» та Інструкцією  про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003р.  N21-1.

Органи Пенсійного фонду направляють страхувальникам вимогу про сплату недоїмки, зокрема, у випадку, якщо дані документальної перевірки результатів діяльності страхувальника свідчать про донарахування сум страхових внесків.

Закон України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» містить в собі вимогу про проведення документальних перевірок, за результатами яких складаються акти, які, в свою чергу, є підставою для притягнення до відповідальності страхувальників, які допустили  порушення вимог Закону.

Актом перевірки від 01.03.2007р. №25 виявлені порушення по 4 робітникам.

Як вбачається з акту перевірки від 01.03.2007р. Товариству з обмеженою відповідальністю «Бекас-2005» необхідно протягом 10 днів з дня підписання акту перевірки надати до Пенсійного фонду  України в м. Алушта АР Крим необхідні документи, (аркуш справи 12).

Проте, спірна вимога про сплату боргу від 01.03.2007р. №Ю-80 не містить відомостей щодо періоду виникнення заборгованості по страховим внескам в ПФУ, а містить тільки відомості про наявність  у позивача за станом на 01.03.2007р. недоїмки в сумі 129,62грн.

Однак, як свідчать матеріали справи, акт перевірки від 01.03.2007р. не підписаний  позивачем, більш того, у той же день, 01.03.2007р., відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Бекас-2005» відповідачем винесено вимогу про сплату боргу від 01.03.2007р. №Ю-80, в якій зазначається борг по страховим внескам  в розмірі 129,62грн.

Таким чином, відповідачем неправомірно винесено вимогу про сплату боргу від 01.03.2007р. №Ю-80 в розмірі 129,62грн.

Згідно з частиною 4 статті 13 Конституції України держава забезпечує захист усіх суб’єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб’єкти права  власності рівні перед  законом.

Суд приходить до висновку, що Управлінням Пенсійного фонду України в м. Алушта АР Крим не надані суду документальні докази, які підтверджують факти порушення позивачем вимог Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування», у судових засіданнях недоведені, отже, відповідачем необґрунтовано винесено спірну вимогу про сплату боргу від 01.03.2007р. №Ю-80 в розмірі 129,62грн.

На підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог статей 86,69,70 Кодексу адміністративного судочинства України судом не приймається акт перевірки від 01.03.2007р. №25 як доказ встановлення факту порушення позивачем Закону України «Про  загальнообов’язкове державне пенсійне страхування». При цьому суд виходить з того, що акт перевірки є основним джерелом фіксації та закріплення доказів правопорушень.

Таким чином, відповідач не надав докази, що підтверджують свої заперечення та факти, викладені в акті перевірки, що послужили підставою до винесення спірної вимоги,  документально не спростував надані позовні вимоги позивача.

З урахуванням викладеного, суд доходить обґрунтованого  висновку про те, що оскаржувана позивачем вимога від 01.03.2007р. №Ю-80 про сплату боргу в розмірі 129,62грн., прийнята Управлінням пенсійного фонду України в м. Алушта АР Крим, є незаконною, порушує права позивача, що є підставою для її скасування.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та  Законами України.

За таких обставин справи, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бекас-2005»  підлягають задоволенню.

Судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню на його користь у розмірі 3,40грн. з Державного бюджету України на підставі частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено в судовому засіданні  17 вересня 2007року.

У повному обсязі постанову складено 24 вересня 2007року.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7,8,9,11,12,70,79, 86, 94, 98, 122, 158–163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

1.                Позов задовольнити повністю.

2.          Скасувати вимогу Управління Пенсійного фонду України в м. Алушта АР Крим від 01.03.2007р. №Ю-80 про  сплату боргу в розмірі 129,62грн.

3.          Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бекас-2005», (98542, АР Крим, м. Алушта, смт. Партеніт, вул. Фрунзенське шосе,12А, ідентифікаційний код у ЄДРПО України 30639347, банківські реквізити: рахунок 8831 в Алуштинському відділенні АКБ СР «Укрсоцбанк», МФО 324010) 3,40грн. державного мита.

Постанова може бути оскаржена до Севастопольського апеляційного господарського суду через господарський суд АР Крим шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови в десятиденний строк з дня складення постанови у повному обсязі, з подальшим поданням апеляційної скарги на постанову протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження та в порядку, передбаченому частиною 5 статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, у разі неподання відповідної заяви (стаття 254 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Іщенко Г.М.