ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД _________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"19" червня 2007 р.

Справа № 1/76-07-1066

Колегія суддів Одеського апеляційного
господарського суду у складі:

Головуючого судді:  Бєляновського В.В.,

Суддів:  Мирошниченко М.А., Шевченко В. В.,

при
секретарі   -   Юзьковій,

за участю представників:

Від
позивача: Фатєєва Я.А.

Від  відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу ТОВ
„Компанія” Вища школа реклами”

на рішення господарського
суду Одеської області від 05.03.2007 року

у справі
№ 1/76-07-1066

за позовом:
ТОВ „Компанія” Вища школа реклами”

до відповідача: ВАТ
„Південгідроспецбуд”

про розірвання
договору підряду та стягнення 74776 грн.

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2007 року ТОВ „Компанія”
Вища школа реклами” (далі - Компанія) звернулося до господарського суду
Одеської області з позовом до ВАТ „Південгідроспецбуд” (далі - Товариство)  про розірвання договору підряду № 10/04/05
від 14.04.2006 року, укладеного між сторонами на виконання робіт з розібрання
внутрішньодворового флігелю по вул. Канатній, 11 в м. Одесі та стягнення з
відповідача 74776 грн. невикористаного авансу. Позовні вимоги обґрунтовувалися
тим, що відповідач в порушення своїх договірних зобов'язань обумовлені
договором підрядні роботи в повному обсязі не виконав протягом встановленого
строку, після чого взагалі покинув будівельний майданчик, а суму
невикористаного авансу не повернув. А тому, на підставі ст. 16 ЦК України, ст.
ст. 188, 320 ГК України позивач просив про задоволення позову.

Товариство позовні вимоги не визнало
посилаючись на неналежне виконання підрядних робіт першого етапу визначених
спірним договором, ненадання позивачем відповідних документів, які дозволяють
проводити обумовлені договором роботи та усне розпорядження останнього про
зупинення виконання робіт.

Рішенням господарського суду
Одеської області від 05.03.2007 року в позові відмовлено з мотивів
необґрунтованості та невідповідності нормам чинного законодавства позовних
вимог.

Компанія у поданій до Одеського
апеляційного господарського суду апеляційній скарзі просить зазначене рішення
місцевого господарського суду скасувати у зв'язку з невідповідністю викладених
у ньому висновків обставинам справи та неправильним застосуванням норм
матеріального права, а також порушенням норм процесуального права та прийняти
нове рішення про задовольнити позову повністю.

У
відзиві на апеляційну скаргу Товариство заперечує проти її задоволення,
посилаючись на допущення позивачем порушень своїх зобов'язань за договором
підряду, що не надало можливості відповідачеві виконати роботи, і просить оскаржуване
рішення місцевого господарського суду залишити без змін, вважаючи його законним
та обґрунтованим.

Про день, час і місце розгляду
апеляційної скарги сторони були повідомлені належним чином, проте Товариство не
скористалося наданим законом правом на участь свого представника в засіданні
суду. Нез'явлення у судове засідання представника Товариства, належним чином
повідомленого про день, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи за наявними матеріалами згідно з приписами ст. ст. 75,
101 ГПК України.

Обговоривши доводи апеляційної скарги
та заперечення на неї, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши
матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом норм
матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи
та встановлено місцевим господарським судом, 14.04.2005 року між Компанією
(замовник) та Товариством (підрядник) було укладено договір підряду № 10/04/05
на виконання робіт з розібрання внутрішньодворового флігелю по вул. Канатній,
11 в м. Одесі. Відповідно до умов даного договору відповідач зобов'язався за
дорученням позивача виконати будівельно -монтажні роботи по посиленню
фундаментів першої, другої і третьої ділянок при підготовці до демонтажу
внутрішньодворового флігелю за документацією розробленою центром НТБМ
архітектури і будівництва та затвердженою замовником. Загальна вартість робіт
за цим договором складає  360 000 грн.
Початок виконання робіт через три дні після отримання підрядником авансу,
технічної документації і передачі будівельного
майданчика. Закінчення робіт через 30 календарних днів за затвердженим
графіком, який є невід'ємною частиною договору. Розрахунки між замовником та
підрядником здійснюються за фактично
виконані обсяги робіт за формою КБ -2в та КБ -3, які готує підрядник та
надає замовнику для підписання не пізніше 28 числа звітного місяця. Розрахунки
за цим договором здійснюються у слідуючому порядку: Аванс відповідно до
виставлених рахунків перераховується підряднику у розмірі 120 000 грн. та
утримується пропорційно виконаним обсягам роботи. Якщо аванс з вини підрядника
використаний не повністю після закінчення трьохмісячного строку (а також при
розірванні договору), невикористана сума авансу повертається замовнику.
Розрахунки за виконані роботи здійснюються щомісячно на підставі довідки  № КБ -3, підписаної уповноваженими представниками
сторін. Оплата робіт здійснюється протягом 5-ти банківських днів з дня її
підписання. Остаточні розрахунки здійснюються протягом 5-ти банківських днів з
дня двостороннього підписання акту виконаних робіт чи приймання об'єкту згідно
з актом технічної готовності.

Замовник передає підряднику на
період будівництва та до його закінчення придатний для виконання робіт
будівельний майданчик, разом з усіма необхідними документами. Підрядник
зобов'язаний: до початку виконання робіт
передати замовнику копію ліцензії на право проведення будівельно
-монтажних робіт. Власними силами та коштами, а також з залученням інших
субпідрядників, виконати роботи у відповідності з технічною документацією,
технічними умовами, будівельними нормами та правилами в обумовлені строки і у
відповідності з умовами договору. У випадку дострокового розірвання договору за
ініціативою замовника, робота припиняється в день отримання письмового
повідомлення про розірвання договору. Замовник відшкодовує підряднику понесені
витрати, приймає та оплачує усі завезені на будмайданчик матеріали для
будівництва даного об'єкту, які підрядник не може використати на інших
об'єктах. Замовник може зупинити дію цього договору за умови відсутності коштів
для фінансування об'єкту, відставання з вини підрядника  у виконанні графіків робіт більше ніж на один
місяць, неодноразового порушення підрядником будівельних норм та правил або
вимог проектної документації. Підрядник може розірвати договір або зупинити
виконання робіт, якщо замовник не виконує умови п. 4.3 цього договору, якщо не
має порушень графіку виконання робіт. Сторона, яка прийняла рішення про
зупинення робіт чи розірвання договору, попереджає про це письмово іншу сторону
не менш ніж за 10 днів  до введення в дію
такого рішення. Строк дії цього договору встановлюється з моменту його
підписання та діє до повного виконання прийнятих на себе сторонами зобов'язань.

14.04.2005 року відповідач виставив
позивачеві рахунок № ДО-0000074 на сплату авансу в сумі 120 000 грн. на
придбання матеріалів, а 25.05.2005 року рахунок № ДО-0000144 на суму 100575
грн. на оплату виконання будівельно -монтажних робіт за травень 2005 року.
Зазначені рахунки були оплачені позивачем платіжними дорученнями № 11 від
15.04.2005 року та № 13 від 26.05.2005 р., що не заперечується відповідачем.

Таким чином, на виконання своїх
зобов'язань за договором підряду
№ 10/04/05 від 14.04.2005 року позивачем були сплачені відповідачеві
грошові кошти загальною сумою 220575 грн.

Згідно з актом виконаних робіт
форми КБ -2в та довідкою про вартість виконаних робіт форми КБ - 3 за травень
2005 року за договором підряду
№ 10/04/05, підписаними сторонами і наявними в справі, вартість
виконаних відповідачем у травні 2005 року за цим договором робіт складає 145
799 грн.

У встановлений спірним договором
строк, тобто протягом 90 календарних днів після отримання авансу, відповідач
визначені цим договором будівельно -монтажні роботи у повному обсязі не виконав
та покинув будівельний майданчик. Отже, частина невикористаного відповідачем
авансу, що залишилася в нього, складає 74776 грн.

15.12.2006 року позивач надіслав
відповідачеві листа № 28 від 12.12.2006 року, у якому повідомив про невиконання
останнім своїх зобов'язань за договором підряду № 10/04/05 у встановлений
строк, безпідставне утримання суми невикористаного авансу 74776 грн. та виклав
пропозицію про розірвання зазначеного договору і повернення грошових коштів.
Доказом надходження до відповідача зазначеного листа є  касові чеки відділення пошти за № 9812 та      № 9813 від 15.12.2006 року з описами
вкладення.

Відповідач ці обставини не
спростував.

Згідно з ч. 1 ст. 837 ЦК України, за
договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик
виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частиною 2 ст. 320 ГК України
передбачено, що у разі якщо підрядник не береться своєчасно за виконання
договору або виконує роботу настільки повільно, що закінчення її до строку стає
явно неможливим, замовник має право вимагати розірвання договору та
відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 16 ЦК України,
кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав
та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним;
припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до
порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення;
припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди;  визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим
або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може
захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором
або законом.

В силу положень ст. 188 ГК України,
зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не
допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору,
яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати
пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала
пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після
одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У
разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі
неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу,
заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим
рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або
розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання
чинності не встановлено за рішенням суду.

Відмовляючи у задоволенні позову,
місцевий суд виходив з того, що по-перше: саме з вини позивача, який не надав
відповідачу технічну документацію та
дозвіл на виконання робіт, останній не зміг виконати передбачені умовами
договору підрядні роботи, по-друге: чинне законодавство, яке регулює підрядні
відносини, передбачає  при розірванні
договору можливість стягнення збитків і не передбачає стягнення боргу, як це
просив у позові позивач.

Проте, з таким висновком не можна
погодитись, з огляду на наступне.

Як свідчать матеріали справи, позивач надав відповідачу необхідну  документацію, в тому числі дозволи на
виконання робіт, і відповідач частково виконав передбачені умовами договору
роботи, що підтверджується наявним у справі актом приймання робіт. З матеріалів
справи вбачається, що відповідач без будь-яких поважних причин припинив
виконання робіт. Будь-яких належних доказів того, що він не мав можливості
виконувати умови договору саме з вини позивача відповідач суду не надав.

Посилання відповідача на усне
розпорядження позивача про зупинення виконання робіт за договором об'єктивно
нічим не підтверджено, заперечується позивачем, а тому до уваги не приймається.
Наданий відповідачем на підтвердження цьому рапорт свого підлеглого працівника
не є допустимим доказом згідно з ч. 2 ст. 34 ГПК України.

З огляду на наведене, висновок
місцевого господарського суду про те, що договір не виконувався з вини
позивача, є помилковим та таким, що не відповідає фактичним обставинам
справи  та наявним у ній доказам.

Матеріали справи свідчать, що позивач
звертався до відповідача, оскільки той не виконав умови договору, з пропозицією
щодо розірвання договору та повернення сплаченого авансу, тобто діяв у
відповідності з вимогами ст. 188 ГК України.

Твердження відповідача, що він не
отримував зазначеного листа спростовуються наявними у справі доказами (листом
позивача та касовими чеками про його відправлення за адресою відповідача).Той факт,
що в журналах  вхідної кореспонденції
відповідача відсутній запис про надходження такого листа, не свідчить про його
неотримання ним фактично.

Посилання відповідача на те, що він
звертався до позивача з вимогами надати йому документацію та неможливість з
вини позивача виконувати умови договору, не приймається до уваги, оскільки
відповідач не довів, що саме наданий ним суду апеляційної інстанції лист, а не
будь-який інший направлявся позивачу. Крім того, відповідач не надавав цей
документ суду першої інстанції і, відповідно, суд не міг враховувати його при
ухваленні рішення і, не зважаючи на це, дійшов безпідставного висновку, що
винним у невиконанні договору є позивач.

Слід зазначити, що відповідач не
заперечує факт припинення ним робіт з червня 2005 року та прострочення
встановленого договором тримісячного строку, але вважає, що це виникло з вини
позивача, який не надав йому документацію. Але, як зазначалось вище, факт
ненадання документації спростовується матеріалами справи і тому підстав для
зупинення робіт у відповідача не було.

З огляду на викладене, судова колегія
дійшла висновку, що саме відповідач безпідставно зупинив виконання робіт за
договором, що зробило неможливим закінчення їх у встановлений строк в порушення
умов договору.

Такі дії відповідача надають позивачу
право на підставі ч.2 ст. 320 ГК України та ст. 849 ЦК України вимагати
розірвання договору  і  ця вимога є обґрунтованою.

Колегія суддів погоджується з доводами скаржника, що, відмовляючи
позивачу у розірванні договору підряду, місцевий господарський суд порушив його
права, передбачені ч.2 ст. 320 ГК України та ч.4 ст. 849 ЦК України.

При цьому колегія суддів вважає за
необхідне відзначити, що відповідач невірно тлумачить деякі правові категорії і
поняття, що в свою чергу призводить  до
невірного встановлення і оцінки юридичних фактів та їх наслідків, оскільки
строк виконання зобов'язань і строк дії договору -це різні поняття.

Згідно з ст. 599 ЦК України
зобов'язання за договором припиняється проведеним належним чином виконанням.

Частиною 2 ст. 193 ГК України
встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського інтересу.

Належних доказів, які б
підтверджували те, що відповідачем вживалися будь -які заходи спрямовані на
належне виконання своїх зобов'язань за спірним договором підряду, останнім суду
не надано і таких доказів в матеріалах справи
не міститься.

Отже, посилання відповідача на
ненадання позивачем відповідних документів та його усне розпорядження про
зупинення виконання робіт не свідчить про право відповідача припинити в
односторонньому порядку виконання зобов'язань за договором або виконувати їх
неналежним чином. Тим більше, що умовами п. 10.4 спірного договору підряду
передбачено, що усі зміни та доповнення до нього, і в тому числі щодо строків
виконання обумовлених цим договором робіт , є дійсними тільки за умови складення
їх в письмовій формі та підписання обома сторонами.

Як встановлено судом вище, і це не
заперечується відповідачем, сума невикористаного останнім авансу, що залишилася
в нього, складає 74 776 грн. Зазначену суму відповідач відповідно до умови п.
4.3.1 спірного договору зобов'язаний був протягом трьохмісячного строку
повернути позивачу, що ним зроблено не було.

Статтями 525, 526 ЦК України,
встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а
одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не
допускається.

А тому, сума невикористаного
відповідачем авансу в розмірі 74 776 грн. підлягає стягненню з нього на користь
позивача.

З урахуванням наведеного колегія
суддів вважає, що приймаючи оскаржуване рішення місцевий господарський суд
надав невірну юридичну оцінку обставинам справи та неправильно застосував норми
матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим оскаржуване рішення
підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позову.

Згідно зі ст. ст. 44, 49 ГПК України
за рахунок відповідача позивачеві підлягають відшкодуванню витрати зі сплати
державного мита в сумі 1249 грн. 14 коп., в тому числі 416 грн. 38 коп. за
подання апеляційної скарги та витрати на інформаційно - технічне забезпечення
судового процесу в сумі 118 грн.

Керуючись  ст.ст.
99, 101-105  ГПК  України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ТОВ „Компанія” Вища
школа реклами” задовольнити.

Рішення  господарського  суду
Одеської області  від  05.03.2007 року у справі № 1/76-07-1066
скасувати.

Позов задовольнити.

Розірвати договір підряду №
100405 від 14.04.2005 року, укладений між ТОВ „Компанія „Вища школа
реклами”, м. Одеса та ВАТ „Південгідроспецбуд”, м. Одеса.

Стягнути з ВАТ „Південгідроспецбуд” (65012, м.
Одеса, вул. Мала Арнаутська, 90, , ідент. код 01416530, п/р
1 в ВАТ „МТБ”, МФО 328168) на
користь  ТОВ „Компанія „Вища школа
реклами” (65011, м. Одеса, вул. Осипова,25, ідент. код 32199524, п/р
001 в АБ „Київська Русь”, м. Київ, МФО 319092): 74776 грн.
боргу;  1367 грн. 14 коп. судових витрат.

Доручити господарському суду
Одеської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена  у
касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий  суддя:
Бєляновський В.В.

Судді:
Мирошниченко М.А.

Шевченко
В. В.