СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.07                                                                                 Справа № 14/524

Суддя Лісовицький Є.А., розглянувши матеріали справи  за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю “АІР –Сервіс”, м. Луганськ

до  Товариства з обмеженою відповідальністю “Лугбарімпекс”, м. Луганськ

про стягнення  10 044 грн. 00 коп.

при секретарі судового засідання Сумцовій С.В.

в присутності представників сторін:

від позивача –адвокат, Ходош В.Ю., довіреність № б/н від 01.08.07;

від відповідача - Ніколаіда І.П., довіреність № 14 від 16.08.07;

За клопотанням сторін технічна фіксація судового процесу не здійснювалась.

При друкуванні ухвал від 01.08.07 та 20.08.07 була допущена описка у найменуванні відповідача. Було зазначено «Лугбаримпекс»тоді як треба «Лугбарімпекс». В ухвалі від 20.08.07 була допущена описка у зазначенні суті спору. Вказано «заявлено вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 1044 грн. 00 коп., пені у 9000 грн. 00 коп., збитків від інфляції 3436 грн.00 коп., за договором від 03.01.07», тоді як треба «заявлено вимоги про стягнення з відповідача збитків від невиконання зобов’язань по ремонту суборендованого майна у сумі 1044 грн. 00 коп., штрафу 9000 грн. 00 коп.,  за договором від 03.01.07». Дані описки підлягають виправленню.

Суть справи: позивачем  заявлено вимоги про стягнення з відповідача збитків від невиконання зобов’язань по ремонту суборендованого майна у сумі 1044 грн. 00 коп., штрафу 9000 грн. 00 коп.,  за договором від 03.01.07.

Відповідач відзивом на позовну заяву від 17.08.07. №111 проти позову заперечує, з мотивів викладених у відзиві.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін суд, -

В С Т А Н О В И В:

Сторонами у справі укладений договір суборенди від 03.01.07 згідно якого позивач передав в користування відповідачу нежитлове приміщення площею 135 кв.м., дві збірно-розбірні холодильні камери із сандвіч-панелей загальним об’ємом 150 куб. м. та холодильний агрегат ФУБС 18000 у комплекті зі щитом управління та автоматики, кабельної лінії електрозабезпечення, щитом обліку та управління, трьома повітрядмухавками (далі за договором «холодильне устаткування»).

Зазначене приміщення та устаткування передано за актом від 03.01.07.

Орендна плата визначена сторонами у додатковій угоді до договору і складає 5000 грн. на місяць.

Крім обов’язку сплачувати орендну плату відповідач взяв на себе зобов’язання згідно п.6.8 договору нести усі витрати пов’язані із експлуатацією, технічним обслуговуванням та ремонтом холодильного устаткування, експлуатувати холодильне устаткування згідно з технічними вимогами заводу-виготовлювача, а також відшкодувати позивачу збитки, які виникли внаслідок механічних ушкоджень холодильного устаткування та самовільного його переналагодження, зміни схеми підключення та інших втручань у роботу холодильного устаткування.

Під час експлуатації холодильного устаткування відповідачем вийшов з ладу холодильний агрегат ФУБС-18000 і холодильні камери.

Як зазначив позивач у листі (отриманому відповідачем 29.01.07) дана поломка сталася внаслідок порушення відповідачем умов експлуатації обладнання – замість охолодження м’яса відповідач заморожував  його великими партіями по декілька тон в супереч попередженням позивача. У даному листі позивач також зазначає, що представник відповідача Гриднєва Г.А. категорично відмовилась оплачувати роботи з ремонту обладнання.

Приймаючи до уваги, що роботи по ремонту устаткування слід проводити невідкладно (в холодильних камерах знаходилась велика партія м’яса, що належало відповідачу) позивач за власний кошт провів ремонтні роботи витративши на це 1044 грн., що підтверджується актом виконаних робіт від 18.01.07 та квитанцією до прибуткового касового ордеру від 18.01.07.

У вищезазначеному листі позивач запропонував відповідачу відшкодувати понесені ним витрати, оскільки зобов’язання з ремонту покладено на відповідача.

Кошти перераховані не були.

Листом № 2 від 14.03.07 відповідач запропонував позивачу розірвати договір суборенди від 03.01.07.

Листом від 16.03.07 № 2 позивач повідомив відповідача, що договір є розірваним з 31.03.07 та висунув умови щодо розірвання договору, як то внесення орендної плати за березень 2007 року, сплату пені в розмірі 9000 грн., компенсація витрат на проведений ремонт обладнання 1044 грн.

Відповідач пеню не сплатив, витрати на ремонт обладнання не компенсував.

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача збитків від невиконання зобов’язань по ремонту суборендованого майна у сумі 1044 грн. 00 коп., пені 9000 грн.  за договором від 03.01.07.

Оцінивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно стаття 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться.

Відповідно до п.6.8 договору відповідач взяв на себе зобов’язання нести усі витрати пов’язані із експлуатацією, технічним обслуговуванням та ремонтом холодильного устаткування, експлуатувати холодильне устаткування згідно з технічними вимогами заводу-виготовлювача, а також відшкодувати позивачу збитки, які виникли внаслідок механічних ушкоджень холодильного устаткування та самовільного його переналагодження, зміни схеми підключення та інших втручань у роботу холодильного устаткування.

Дане зобов’язання відповідача щодо ремонту устаткування не передбачає наявності вини відповідача у виходу з ладу обладнання. Відповідач протягом дії договору за власний кошт ремонтує обладнання.

Обладнання вийшло з ладу після укладення договору суборенди та передачі обладнання в експлуатацію відповідачу, що відповідачем не заперечується.

Відповідач порушив вищезазначені зобов’язання не здійснив ремонту і заперечує проти здійснення ремонту на момент розгляду справи.

Таким чином, він свідомо не виконує і не мав наміру виконувати свій обов’язок.

Для ремонту обладнання позивачем витрачено 1044 грн., що підтверджується матеріалами справи. Дані витрати позивача є його збитками, понесеними внаслідок невиконання відповідачем зобов’язань за договором від 03.01.07.

Статтею 623 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник,   який  порушив  зобов'язання,  має  відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

За таких підстав, позовні вимоги про стягнення 1044 грн. витрат на ремонт обладнання обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Сторони у п.10.7 договору від 03.01.07 передбачили, що обидві сторони мають право на дострокове розірвання договору при умові повідомлення іншої сторони за 15 діб до строку звільнення приміщення, але у цьому випадку ініціатор дострокового розірвання договору повинен виплатити іншій стороні 20%-ву пеню від вартості орендної плати за термін, що залишився до дати закінчення дії договору.

З даного пункту договору вбачається, що сторони передбачили лише дві умови на дострокове розірвання договору –повідомлення про це не пізніше ніж за 15 діб до строку звільнення приміщення та сплату 20% пені від вартості орендної плати за термін, що залишився до дати закінчення дії договору, ініціатором розірвання.

Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які   боржник   повинен  передати  кредиторові  у  разі  порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка,  що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею  є  неустойка,  що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно  виконаного  грошового  зобов'язання  за  кожен   день прострочення виконання.

З наведеного вбачається, що у п.10.7 договору сторони фактично передбачили штраф за одностороннє розірвання договору, хоча і назвали його пенею.

Договір було укладено на строк з 03.01.07 до 31.12.07. Орендна плата складала 5000 грн. на місяць згідно додаткової угоди до договору. Звільнив приміщення відповідач 09.04.07 про що складений акт та це визнано відповідачем у відзиві на позов. Отже з цієї дати договір є розірваним. До кінця строку дії договору відповідач мав сплатити орендну плату за 9 місяців –45000 грн. Штраф 20% від даної суми складає 9000 грн.

За таких підстав, позовні вимоги про стягнення неустойки 9000 грн. також підлягають задоволенню, оскільки сторони у договорі домовились про застосування такої санкції у випадку одностороннього розірвання договору.

Відповідно до ст.49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст.49, 82, 84, 85 ГПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Лугбарімпекс”, м. Луганськ, вул.Єсеніна, 29, ідентифікаційний код 33922724 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “АІР –Сервіс”, м. Луганськ, вул.Емаліровочна, 1 «А», ідентифікаційний код 30464317 збитки 1044 грн., штраф 9000 грн. витрати на сплачене держмито 102 грн. та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 118 грн. Наказ видати.

03 вересня 2007 р. було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення. Рішення, оформлене відповідно до ст. 84 ГПК України, підписано 06 вересня 2007 р.

На підставі ч. 3 ст. 85 ГПК України дане рішення набирає законної сили після закін чення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя                                                                                                                  Є.А.Лісовицький