СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

06 вересня 2007 року
Справа № 2-11/4264-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Фенько Т.П.,

суддів                                                                      Волкова К.В.,

Черткової І.В.,

секретар судового засідання                                        Рєвєнко М.Ю.

за участю представників сторін:

03.09.2007

позивача: Приступа Є.В.,дов.№б/н від 30.08.2007

відповідача: Зуєва О.В.,дов.№425/9/10-0 від 26.02.2007

Мисенко О.О.,дов.№2121/9/10-0 від 31.08.2007

Герасіменко Н.А.,дов.№1352/9/10-0 від 28.09.2006

після перерви 06.09.2007

позивача:не з'явився

відповідача:не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Сімферопольському районі Автономної Республіки Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Цикуренко А.С.) від 01.06.2007 по справі № 2-11/4264-2007А

за позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю "Пансіонат "Сонячний" (пр. Нахімова, 8, смт.Миколаївка, Сімферопольський р-н,97546)

до           Державної податкової інспекції у Сімферопольському районі Автономної Республіки Крим (вул. Белова, 2, с.Мирне, Сімферопольський р-н,97503)

про визнання нечинним податкового рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сонячний ДБК- 1»звернулось з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Сімферопольському районі Автономної Республіки Крим про визнання нечинним рішення від 07 грудня 2006 року  № про застосування штрафних санкцій в сумі 253 545,00 гривень.

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 02 квітня 2007 року замінена сторона по справі –Товариство з обмеженою відповідальністю «Сонячний ДБК - 1»на його правонаступника –Товариство з обмеженою відповідальністю «Пансіонат «Сонячний».

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Цикуренко А.С.) від 01 червня 2007 року у справі №2-11/4264-2007А задоволено в повному обсязі адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Пансіонат «Сонячний»до Державної податкової інспекції  в Сімферопольському районі Автономної Республіки Крим  про визнання нечинним рішення від 07 грудня 2006 року  № про застосування штрафних санкцій в сумі 253 545,00 гривень.

Постанова суду мотивована тим, що ТОВ «Пансіонат «Сонячний», здійснюючи реалізацію основних фондів, діяло відповідно до свого Статуту, як власник реалізованих матеріальних цінностей, основні фонди використовувались їм у власній господарській діяльності та не були товаром у розумінні Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Крім того, згідно з роз’ясненнями Державної податкової адміністрації України дія Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» на операції з продажу належних підприємству основних фондів не розповсюджується.

Не погоджуючись з вказаною постановою, Державна податкова інспекція у Сімферопольському районі звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить апеляційний суд постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 01 червня 2007 року скасувати, постановити нове рішення, яким позивачеві в позові відмовити. Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального права, що призвело до невірного вирішення справи.

В судовому засіданні 03.09.2007 була оголошена перерва до 06.09.2007.

В судовому засіданні представник ДПІ у Сімферопольському районі наполягав на задоволенні апеляційної скарги, представник ТОВ «Пансіонат «Сонячний»проти апеляційної скарги заперечував, просив скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову –без змін з мотивів, викладених у письмовому відзиві на апеляційну скаргу.

Судова колегія, заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Державною податковою інспекцією у Сімферопольському районі в період часу з 25 жовтня 2006 року по 21 листопада 2006 року була проведена виїзна планова документальна перевірка фінансово-господарської діяльності з питань дотримання ТОВ «Пансіонат «Сонячний»вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 квітня 2005 року по 30 червня 2006 року.

За результатами вказаної перевірки складено акт № 304/23-2/22317861, у відповідності з яким встановлено порушення пункту 1 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». На думку ревізорів порушення Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»знайшло своє вираження у тому, що ТОВ «Пансіонат «Сонячний»реалізовувало матеріальні цінності не власного виробництва, які були у споживанні, не ліквідні, але придатні для майбутнього використання за готівку, без застосування реєстратора розрахункових операцій, з видачею прибуткових касових ордерів на загальну суму 50709,00 гривень.

Згідно з вказаним актом перевірки, та підставі  пункту 1 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» Державною податковою інспекцією у Сімферопольському районі Автономної Республіки Крим відносно ТОВ «Пансіонат «Сонячний»було винесено рішення № про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 07 грудня 2006 року.

Відповідно до цього рішення ТОВ «Пансіонат «Сонячний»зобов’язано сплатити штраф  у п’ятикратному розмірі вартості проданих матеріальних цінностей, що становить 253 545,00 гривень.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Пансіонат «Сонячний»здійснювало окремо від основного виду діяльності реалізацію матеріальних цінностей не власного виробництва, які були у споживанні, не ліквідні, але придатні для майбутнього використання, а саме: малоцінних швидкозношуючих предметів (білизни, матраців, подушок, штор), технологічного обладнання (холодильників, техніки і т.і.), а також матеріальних цінностей від демонтажу будинків та споруд (двері, вікна і таке інше). Оплата здійснювалась за готівку, без застосування реєстратора розрахункових операцій, однак з видачею прибуткових касових ордерів на загальну суму 50709,00 грн.

Положенням про ведення касових операцій  в національній валюті  в Україні, затвердженим Постановою НБУ від 15 грудня 2004 року №637 встановлено, що підприємства (підприємці) здійснюють розрахунки готівкою між собою і фізичною особою через касу підприємства. Згідно з пунктом 3 вказаного Положення приймання готівки в каси проводиться за прибутковими касовими ордерами, підписаними головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником підприємства.

ТОВ «Пансіонат Сонячний»здійснював операції по реалізації матеріальних цінностей з видачею прибуткових касових ордерів у суворій відповідності до вказаних  вище нормативних актів.

Преамбулою Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»визначено, що цей Закон визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Відповідно до пункту 1 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»суб’єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів і т. і.) при продажу товарів  (надання послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов’язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуг) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведенні в фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Таким чином, вказана стаття розповсюджує свою дію на суб’єктів господарської діяльності, що здійснюють розрахункові операції готівкою або у безготівковій формі з продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»не містить визначення термінів товару або  торгової діяльності (сфери торгівлі). Згідно статті 6 Закону, облік товарних запасів фізичною особою - суб’єктом підприємницької діяльності ведеться в порядку, визначеному діючим законодавством, а юридичною особою (його філією, відділенням, другим  відокремленим підрозділом) –у порядку, передбаченому Національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку.

Визначення терміну товар міститься у Положенні (стандарті) бухгалтерського обліку 9 «Запаси». Пункт 6 цього стандарту під товарами розуміє матеріальні цінності, які були придбані (отримані) і утримуються підприємством з метою подальшого продажу.

Таким чином, під товаром, призначеним для подальшого продажу у процесі торгівельної діяльності, розуміється деякий актив, придбаний спеціально з метою його подальшої реалізації.

Судовою колегією не можуть бути прийняти до уваги доводи ДПІ у Сімферопольському районі про те, що матеріальні цінності, які утримуються з метою  їх подальшої реалізації, не обов’язково повинні бути придбані, а можуть бути отримані шляхом розукомплектування основних фондів, списання з балансу або переводу з активів, оскільки, по-перше, отриманням, з точки зору бухгалтерського обліку, є безоплатне надбання матеріальних цінностей підприємством від третіх осіб, а не від самого себе, а по-друге, демонтовані споруди були створені підприємством з метою здійснення своєї статутної діяльності, а саме здійснення санаторно-курортної й оздоровчої діяльності, яка не пов’язана з реалізацією самих основних фондів.

Тож, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції відносно того, що у даному випадку матеріальні цінності, реалізовані ТОВ «Пансіонат «Сонячний»не є товаром, придбаним або отриманим з метою подальшого продажу.

Доводи відповідача про те, що товаром у розумінні пункту 1.6 статті 1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», є матеріальні та нематеріальні активи, а також цінні папери та деривативи, що використовуються у будь-яких операціях, крім операцій з їх випуску (емісії) та погашення, не можуть бути прийняті до уваги судовою колегією, оскільки у статті 1 зазначеного Закону прямо вказано на те, що його терміни вживаються у відповідній трактовці тільки в рамках цього Закону.

Матеріали справи свідчать про те,  що малоцінні предмети, які швидко зношуються (білизна, матраци, подушки,  штори), технологічне обладнання (холодильники, техніка і т.і.), а також матеріальні цінності від демонтажу будинків та споруд (двері, вікна і таке інше) були основними фондами підприємства та були реалізовані.

Тож, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про те, що здійснюючи реалізацію вказаних основних фондів ТОВ «Пансіонат «Сонячний»діяв відповідно до Статуту як власник матеріальних цінностей, вказані основні фонди використовувались їм у власній господарській діяльності та не були товаром, що підлягає реалізації з метою здійснення господарської діяльності, у зв’язку з чим вказану діяльність неможна вважати діяльністю у сфері торгівлі, що виключає у даному випадку застосування Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Згідно з підпунктом «г»пункту 4.4.2 статті 4 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»№2181 податкове роз’яснення є оприлюдненням офіційного розуміння положень податкового законодавства контролюючими органами у межах їх компетенції.

На момент здійснення ТОВ «Пансіонат «Сонячний»операцій з реалізації основних фондів був чинним Лист Державної податкової адміністрації України від 30 вересня 2002 року за № 14975/723-2117-10, зі змісту якого вбачається, що дія Закону «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»на операції продажу основних фондів (як придатних для подальшого використання, так і не придатних), що належать підприємству і використовуються для виробництва товарів, виконання робіт, послуг (незалежно від групи, на які вони розподіляються) не поширюється, оскільки основні фонди підприємства не є продуктом праці, а також продукцією власного виробництва, що виробляється та/або реалізується суб’єктами підприємницької діяльності через оптову та роздрібну торгівлю, тобто не є товаром.

Не зважаючи на те, що на час прийняття оскаржуваного судового рішення зазначений лист втратив чинність, він діяв на момент здійснення податкової перевірки і лише 26 липня 2006 року, тобто вже після перевіряємого періоду,  його було відкликано іншим листом центрального податкового органу.

Підпунктом «д»пункту 4.4.2 статті 4 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»№2181 визначено, що не може бути притягнутим до відповідальності платник податків, який діяв відповідно до наданого йому податкового роз’яснення або узагальнюючого податкового роз’яснення тільки на підставі того, що у подальшому таке роз’яснення було змінено, або скасовано, чи надано нове податкове роз’яснення такому платнику податків, або узагальнююче податкове роз’яснення, що суперечить попередньому, яке не було скасовано (відкликано).

Крім того, як на час розгляду адміністративної справи з оскарження рішення ДПІ у Сімферопольському районі про застосування  штрафних (фінансових санкцій), так і на час розгляду апеляційної скарги, є діючими Листи Державної податкової адміністрації України  від 18 листопада 2004 року № 10413/6/23-2119 та  Лист від 27 квітня 2005 року № 8120/7/25-0017, в яких центральний податковий орган притримується аналогічної  позиції, як і в Листі від 30 вересня 2002 року.

В Листі від 18 листопада 2004 року № 10413/6/23-2119 зазначено, що основні фонди (основні засоби) підприємства не є продуктом праці, а також продукцією власного виробництва, що виробляється та/або реалізується суб’єктами підприємницької діяльності через оптову та роздрібну торгівлю, тобто не є товаром, призначеним для торгівлі, тож дія Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі і громадського харчування»на операції продажу основних фондів (як придатних для подальшого використання, так і не придатних), що належать підприємству і використовуються для виробництва товарів, виконання робіт, послуг (незалежно від групи, на які вони розподіляються), не поширюється.

В Листі від 27 квітня 2005 року № 8120/7/25-0017 «Про стан роботи з розгляду скарг за 1 квартал 2005 року, крім іншого, йдеться також про результат розгляду скарги платника податків, до якого застосовано штрафні санкції за не проведення розрахункових операцій з продажу основних засобів через реєстратори розрахункових операцій. При цьому, як вважає ДПА України, органами ДПІ і ДПА, які здійснювали перевірку вказаного платника податків, не було враховано, що платник податку здійснював розрахункові операції за готівкові кошти через касу підприємства із складанням прибуткового касового ордеру. Таким чином, із суті цього листу виходить, що розрахункові операції при реалізації основних засобів, які використовувались підприємством у господарській діяльності, можуть проводитися через касу підприємства в установленому порядку без застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Тож Державна податкова інспекція у Сімферопольському районі Автономної Республіки Крим неправомірно застосувала до ТОВ «Пансіонат «Сонячний»штрафні санкції за незастосування реєстраторів розрахункових операцій при реалізації основних фондів.

Статтею 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»визначено що, розрахунковою операцією вважається приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів, тощо, за місцем реалізації товарів, а місцем проведення розрахунків визначене місце, де здійснюються розрахунки із покупцем за продані товари (надані послуги) та зберігаються отримані за реалізовані товари готівкові кошти, а також місце отримання покупцем попередньо оплачених товарів (послуг) із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів, тощо.

Пунктом 12 статті 9 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»передбачено, що реєстратори розрахункових операцій не застосовуються, якщо розрахункові операції не здійснюються в місцях видачі товарів.

Судовим розглядом встановлено, що розрахунки з покупцями реалізованих малоцінних предметів, які швидко зношуються, технологічного обладнання, матеріальних цінностей від демонтажу будинків та споруд здійснювались в касі підприємства, а отримання матеріальних цінностей –за накладною зі складу, тобто в різних місцях, то судова колегія приходить до висновку, що ТОВ «Пансіонат «Сонячний»діяло у відповідності до вищезазначеної норми Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Суд першої інстанції в обгрунтовання свого рішення помилково застосував пункт 1 статті 9 Закона України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», оскільки в даному випадку він не підлягає застосуванню у зв'язку з відсутністю факту реалізації продукції власного виробництва.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність у ДПІ у Сімферопольському районі Автономної Республіки Крим підстав для прийняття спірного рішення про застосування штрафних (фінансових санкцій) № від 07 грудня 2006 року в сумі 253545,00 гривень.

Таким чином, постанова господарського суду Автономної Республіки Крим від 01 червня 2007 року в цій справі прийнята при повному з’ясуванні обставин справи, з дотриманням норм матеріального права, а тому підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись статтями  24, 195, 198, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції  у Сімферопольському районі Автономної Республіки Крим залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 01.06.2007 у справі № 2-11/4264-2007А залишити без змін.

Ухвалу може бути оскаржено до Вищого Адміністративного суду України  протягом одного місяця з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя                                        Т.П. Фенько

Судді                                                                      К.В. Волков

І.В. Черткова