ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  27/281

10.08.07

За позовом     Товариство з обмеженою відповідальністю "Трансконтинент"

до                     ПП "Ювіс"

про                    стягнення 8134,71 грн.

Суддя

Представники:

Від позивача                   Ростоцька О.М. –довіреність від 14.06.07р.

Від відповідача              не з'явились

Обставини справи:

Позивач  звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за Договором-заявкою б/н від 20.02.06р. у розмірі 7171,00 грн. –основного боргу, 700,25 грн. –індексу інфляції, 263,46грн. –3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.05.07р. порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 19.06.07р.

Позивач у судовому засіданні 19.06.07р. підтримав заявлені позовні вимоги ат надав суду Довідку з ЄДРПОУ, у якій вказано іншу адресу відповідача, ніж зазначена у позовній заяві, а саме: 03164, м. Київ, вул. Ген. Наумова, 23-Б.

Відповідач у судове засідання не з'явився та не виконав вимог суду, викладених в ухвалі суду від 29.05.07р.

Ухвалою суду від 19.06.07р. розгляд справи відкладено на 10.08.07р., вирішено направляти відповідачу поштову кореспонденцію за адресою, яка вказана у довідці управління статистики  та  зобов’язано позивача надіслати відповідачу копію позовної заяви з доданими до неї документами за адресою: 03164, м. Київ, вул. Ген. Наумова, 23-Б та надати суду докази відправлення.

Позивач у судове засідання 10.08.07р. не з’явився та не виконав вимоги суду, викладені в ухвалі від 19.06.07р.

Відповідач у судове засідання також не з’явився, відзив на позовну заяву не надав та не виконав вимоги суду, викладені від 29.05.07р. та від 19.06.07р.

Особи, які беруть участь у розгляді справи, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (див. Роз'яснення Президії ВАСУ від 18.09.97р. № 02-5/289 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України").

Враховуючи той факт, що строк розгляду спору обмежений двох місячним строком, суд вирішив розглянути справу, відповідно до ст. 75 ГПК України, за наявними у ній матеріалами.

ВСТАНОВИВ:

20.02.06р. сторони уклали Догорів-заяку № б/н (далі –договір), відповідно до умов якого позивач зобов’язувався здійснити перевезення ватажу за маршрутом Польша –Україна, а відповідач зобов’язувався сплатити вартість перевезення.

Виконуючи умови договору, позивач здійснив перевезення вантажу, що підтверджується копією Міжнародної товарно-транспортної накладною № 689045 від 23.01.06р., яка додана до матеріалів справи.

У договорі сторони встановили, що вартість перевезення становить 1420 доларів США (7171,00 грн.).

Відповідно до ч.1 ст 306 ГК України, перевезенням вантажів у Господарському кодексі визнається господарська діяльність, пов'язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами.

Загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів (вибухових речовин, зброї, отруйних, легкозаймистих, радіоактивних та інших небезпечних речовин тощо) визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами (ч.5 ст. 306 ГК України).

Згідно ч.1 ст. 307 ГК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Плата за перевезення вантажів та виконання інших робіт, пов'язаних з перевезенням, визначається за цінами, встановленими відповідно до законодавства (ч.1 ст. 311 ГК України).

На підставі наданих позивачем доказів, судом встановлено, що сторони у договорі не встановили строк, протягом якого відповідач повинен сплатити позивачу вартість перевезення.

Згідно ч.2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що позивач направив відповідачу 07.02.07р. Претензію-вимогу, у якій просив погасити суму заборгованості у розмірі 7171,00 грн.

Відповідач відповіді на претензію не направив, заборгованість не погасив.

Відповідно до ст. 525,526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

На підставі вищевказаного, суд задовольняє вимогу позивача про стягнення з відповідача 7171,00 грн.

У позовній заяві позивач також просить суд стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 263,46 грн. –за період з 18.02.06р. по 11.05.07р. та 700,25 грн. – індексу інфляції за період з 18.02.06р. по 11.05.07р.

Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вже було встановлено судом, сторони у договорі не встановили строк, протягом якого відповідач повинен сплатити позивачу вартість перевезення.

Згідно ч.2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що позивач направив відповідачу 07.02.07р. Претензію-вимогу, у якій просив погасити суму заборгованості у розмірі 7171,00 грн.

Отже, позивач має право нараховувати 3% річних та індекс інфляції з 15.02.07р., а не з 18.02.06р. як зазначає позивач у позовній заяві.

Таким чином, розмір 3% річних становить: 50,68 грн.

7171,00 грн. (заборгованість відповідача) х 3% річних х 86 днів (період з 15.02.07р. по 11.05.07р.) : 365 днів.

Розмір індексу інфляції становить: 100,82 грн.

7171,00 грн. (заборгованість відповідача) х 100,6% (індекс інфляції у лютому 2007р.) х 100,2% (індекс інфляції у березні 2007р.) х 100,0% (індекс інфляції у квітні 2007р.) х 100,6% (індекс інфляції у травні 2007р.) –7171,00 грн.

На підставі вищевказаного, суд задовольняє вимогу позивача про стягнення з відповідача 3% річних та індексу інфляції частково у розмірі 50,68 грн. та 100,82 грн. відповідно.

Згідно ст.49 ГПК України, у разі часткового задоволення позову судові витрати  покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позивних вимог.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 22,33,34,49,80,82-85 Господарського процесуального кодексу, ст.ст. 525,526,530 Цивільного кодексу України, ст.ст. 306,307, 311 Господарського кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Приватного підприємства «Ювіс»(03115, м. Київ, вул. Святошинська, буд.3, ) з будь-якого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання цього рішення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс континент»(юридична адреса: 79039, м. Львів, вул. Золота, 25, кім. 40; поштова адреса: 79035, м. Львів, вул. Пасічна, 127, ) суму заборгованості у розмірі 7171,00 грн., індекс інфляції у розмірі 100,82 грн., 3% річних у розмірі 50,68 грн., держмито у розмірі 91,81 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 106,21.

3.          В іншій частині позову відмовити.

4.          Видати наказ, відповідно до ст. 116 ГПК України.

Суддя                                                                                                                   М.А. Дідиченко

Дата підписання рішення 17.08.07р.