КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2007                                                                                           № 10/181-40/324-17/53

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Андрієнка  В.В.

суддів:

За участю представників:

від позивача - Загородня Д.М.

від відповідача - Бондарчук Д.О., Гайдук В.М.

розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства "Управління житлового господарства" Оболонського району в м.Києві

на рішення Господарського суду м.Києва від 16.05.2007

у справі № 10/181-40/324-17/53

за позовом                               Акціонерної енергопостачальної компанії "Київенерго"

до                                                   Комунального підприємства "Управління житлового господарства" Оболонського району в м.Києві

про                                                  стягнення 92126001,75 грн.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерна енергопостачальна компанія “Київенерго” звернулась до судуіз позовом про стягнення з відповідача  заборгованість за спожиту теплову енергію, що становить 61 929 939,15 грн., а також 3% річних у розмірі 4 413 070,26 грн., 28 077 741,00 грн. інфляційної складової боргу.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 30.06.2005р. у справі №10/181-40/324-17/53 було призначено судово-бухгалтерську експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, провадження у справі зупинено до отримання висновку експерта.

Рішенням  Господарського суду м. Києва від 16.05.2007 р.  стягнуто з Комунального підприємства “Служба замовника житлово-комунальних послуг” Оболонського району у м. Києві на користь Акціонерної енергопостачальної компанії “Київенерго” 61 929 939,15 грн. основного боргу, 28 077 741 грн.  інфляційних втрат, 4 413 070,26 грн. три проценти річних, а також державне мито у розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційно- технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118  грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, «Служба замовника житлово-комунальних послуг» Оболонського району у м. Києві звернулось  до Київського апеляційного господарського суду  з апеляційною скаргою,  в якій просить  рішення  скасувати та прийняти нове рішення про відмову у позові.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що рішення місцевого господарського суду прийняте з неповним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи, місцевий господарський суд неправильно застосував та порушив норми процесуального та матеріального  права.

Зокрема апелянт посилається на те, що протягом спірного періоду ним було здійснено розрахунки на суму, що перевищує вартість спожитої теплової енергії, а отже  заборгованість перед Акціонерною енергопостачальною компанією “Київенерго” у спірному періоді відсутня. Скаржник також стверджує, що віднесення позивачем суми переплати в рахунок погашення заборгованості попередніх періодів є неправомірною.

Позивач просив суд рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.

Відповідачем заявлено клопотання про призначення додаткової судово-бухгалтерської експертизи. Розглянувши вказане клопотання судова колегія дійшла до висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на наступне.

Колегією суддів береться до уваги те, що додаткова експертиза призначається судом після розгляду ним висновку первинної експертизи, якщо виявиться, що усунути неповноту або неясність висновку в судовому засіданні шляхом заслуховування експерта неможливо. Висновок експерта визнається неповним, якщо досліджено не всі надані йому об'єкти або не дано вичерпних відповідей на всі поставлені перед експертом питання. Висновок експерта визнається неясним, якщо він викладений нечітко або носить непевний, неконкретний характер (п. 9.1 роз’яснення ВАСУ від 11.11.98 р. N 02-5/424).

Дослідивши  наявний у матеріалах справи висновок  судового експерта № 6291/6292 від 04.10.2006 р., судова колегія не вбачає за потрібне призначати додаткову експертизу, оскільки даний висновок не містить недоліків, наявність яких є необхідною умовою для призначення додаткової експертизи, згідно вищевказаного роз’яснення.

Також не підлягає задоволенню клопотання відповідача про оголошення перерви у судовому засіданні з огляду на таке.

Дане клопотання відповідач мотивує необхідністю надання йому судом додаткового часу для подання доказу по справі, а саме аудиторського висновку. Судова колегія вважає, що дана обставина не можу бути підставою для відкладення розгляду  справи, оскільки в силу ст. 101 Господарського процесуального кодексу України додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.  Оскільки відповідач не довів суду наявності поважних причин, що заважали йому подати вказаний доказ до суду першої інстанції, судова колегія відхиляє клопотання про оголошення перерви для надання часу для підготовки та подання відповідного аудиторського висновку. При цьому судом береться до уваги також сплив строку розгляду справи апеляційною інстанцією та відсутність згоди сторін на його продовження.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів відзначає  наступне.

Між Виробничим енергетичним об’єднанням “Київенерго”, правонаступником якого є Акціонерна енергопостачальна компанія “Київенерго”, та Державним комунальним управлінням житлового господарства Мінського району, правонаступником якого є відповідач,  укладено 55 договорів на відпуск теплової енергії в гарячий воді, а саме №№: 230001, 230069, 230177, 230278, 240001, 240006, 240035, 240149, 240196, 230040, 230003, 220214, 260034, 230022, 230103, 230227, 230253, 230265, 230271, 230410, 230426, 240014, 240022, 240043, 240057, 240134, 240165, 240226, 240285, 240332, 240385, 240394, 240411, 240432, 240433, 240449, 240519, 240557, 240561, 240607, 240664, 240670, 240680, 260041, 260044, 260071, 260088, 260090, 260091, 260092, 260095, 8353010, 8363030, 8373026, 8393004.

Предметом укладених між сторонами у справі типових договорів визначено відпуск та споживання теплової енергії у гарячій воді. Умовами договорів та додатків до них передбачено обов’язок позивача відпустити теплову енергію в гарячій воді для опалення та гарячого водопостачання у відповідності до технічних параметрів, узгоджених сторонами, за встановленими Київською міською державною адміністрацією тарифами за 1 гігакалорію тепла. В свою чергу, відповідач зобов’язувався здійснити своєчасну оплату спожитої теплової енергії.

Рішенням арбітражного суду м. Києва від 13.11.1997р. у справі №19/366 з Державного комунального управління житлового господарства Мінського району м. Києва, правонаступником якого є відповідач, на користь позивача стягнуто 53 916 836 грн. заборгованості за спожиту теплову енергію станом на 01.10.1997р., 5 427 862 грн. заборгованості за спожиту електричну енергію та 271 393 грн. штрафу. Крім того, відповідно до рішення арбітражного суду м. Києва від 12.10.2000р. у справі №19/507 борг Державного комунального управління житлового господарства Мінського району м. Києва перед позивачем за спожиту теплову енергію, який утворився станом на 01.06.2000. сплачено 12.10.2000.

Згідно зі зведеним розрахунком основного боргу Комунального підприємства “Управління житлового господарства”Оболонського району у м. Києві з урахуванням: 53 916 836 грн., що стягнуто за рішенням арбітражного суду від 13.11.1997р. у справі №19/366;  17 827 241 грн. –добровільної сплати під час розгляду справи №19/507 арбітражним судом м. Києва; даних актів звірки взаєморозрахунків між позивачем та ЖЕКами, підпорядкованими відповідачу, основна заборгованість відповідача станом на 01.06.2005р. становить 61 929 939,15 грн.

Перерахування грошових коштів за спожиту теплову енергію здійснювалось безпосередньо відповідачем, Державним казначейством України як розпорядником бюджетних коштів, Комунальним підприємством “Головний інформаційно-обчислювальний центр”Київської міської державної адміністрації. Розпорядженнями Київської міської державної адміністрації від   27.01.1997р. №80 “Про порядок розрахунків за житлово-комунальні послуги”, від 06.12.1999р. №1940 “Про порядок розрахунків за спожитий природний газ та теплову енергію в м. Києві”та №478 “Про порядок розрахунків за житлово-комунальні послуги”на Комунальне підприємство “Головний інформаційно-обчислювальний центр”покладено функції з перерахування коштів, що надходять від населення на користь управління житлового господарства, в тому числі відповідача, за поставлене тепло, безпосереднім виробникам та постачальникам, згідно дислокацій наданих управлінням житлового господарства.

Тобто Головним інформаційно-обчислювальним центром проводиться розщеплення платежів за житлово-комунальні послуги, що надходять від населення на його транзитний рахунок та перерахування розподілених сум на поточні рахунки виробників та постачальників житлово-комунальних послуг. У відповідності до зазначеного, між Комунальним підприємством “Управління житлового господарства”Оболонського району у м. Києві та Комунальним підприємством “Головний інформаційно-обчислювальний центр”було укладено Договір від 01.10.2001р. №190 із змінами від 29.07.2002р., відповідно до умов якого Комунальне підприємство “Головний інформаційно-обчислювальний центр”здійснює розщеплення та перерахування з транзитного рахунку коштів, отриманих від споживачів комунальних послуг на рахунки постачальників цих послуг, зокрема, позивача, на підставі даних, отриманих від  Комунального підприємства “Управління житлового господарства”Оболонського району у м. Києві. З огляду на зазначене, платіжні доручення  Комунального підприємства “Головний інформаційно-обчислювальний центр”, залучені до матеріалів справи, не мають доказового  значення у розумінні ст. 34 ГПК України для визначення періоду надання послуг за який здійснюється оплата.

Судом встановлено, що розрахунки за відпущену позивачем теплову енергію здійснювались з порушенням термінів, без чіткого зазначення в призначенні платежу періоду надання послуг, за які проводиться оплата, та зараховувались позивачем в погашення заборгованості хронологічно.

Посилання відповідача щодо неправомірності зарахувань проплат у хронологічній послідовності, суд вважає необґрунтованими.

Так, стаття 1 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”визначає зобов’язання як заборгованість підприємства, що виникла в наслідок минулих подій і погашення якої в майбутньому, як очікується, призведе до зменшення ресурсів підприємства, що втілюють в собі економічні вигоди.

Посилаючись на право  підприємств згідно з п. 5 статті 8 Закону ЗУ “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”самостійно на власний розсуд формувати свою облікову політику, Державний Комітет України з питань житлово-комунального господарства у Посібнику з бухгалтерського обліку для підприємств комунальної галузі, затвердженого  наказом  Держжитлокомунгоспу України  від 2 лютого 2004 р. N 20  та схваленого рішенням науково-технічної ради Держжитлокомунгоспу України  від 27 листопада 2003 р. N 37 , з урахуванням особливості практики розрахунків з дебіторами та з метою забезпечення збору платежів за послуги, недопущення безнадійної дебіторської заборгованості по терміну позовної давності встановлює, що якщо при погашенні дебіторської заборгованості боржником в первинних платіжних документах не зазначено рахунок або термін, за який відбувається погашення заборгованості, зараховувати платежі чи інші форми розрахунків в оплату заборгованості слід по мірі її виникнення в хронологічній послідовності згідно принципу нарахування і відповідності.

Відповідно до ст.ст. 151,161 ЦК УРСР договір є підставою виникнення цивільних прав і обов’язків, які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких вимог та умов –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. (ст.ст.13,526 ЦК України). З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що хронологічне  зарахування позивачем грошових коштів, що надходили від відповідача в рахунок оплати за відпущену теплову енергію є правомірним, а заперечення відповідача  не мають правового підґрунтя.

Як зазначено вище, у даній справі призначалась судова експертиза на вирішення якої були поставлені наступні питання:

-          чи підтверджується документально розмір заборгованості, визначений в позовній заяві Акціонерної енергопостачальної компанії “Київенерго”від 11.04.2002р. №Д07/2960, з урахуванням заяв від 13.03.2003р. №Д07/1-486, від 28.03.2005р. №Д07/4-711 та від 23.06.2005р. № Д07/4-1191, по оплаті поставленої теплової енергії в розрізі окремих договорів, укладених між Акціонерною енергопостачальною компанією “Київенерго”та  Комунальним підприємством “Управління житлового господарства”Оболонського району у м. Києві?

-           Чи у відповідності до вимог чинного законодавства Акціонерною енергопостачальною компанією “Київенерго”зараховано кошти, отримані на поточний рахунок як оплату за послуги теплопостачання, надані  Комунальному підприємству “Управління житлового господарства”Оболонського району у м. Києві (його попереднику ДП УЖГ Мінського району) за період з 01.10.1997р. по 01.06.2005р.?

Висновками експертизи встановлено документальне підтвердження розміру заборгованості по оплаті поставленої теплової енергії в розрізі окремих договорів, укладених між Акціонерною енергопостачальною компанією “Київенерго”та  Комунальним підприємством “Управління житлового господарства”Оболонського району у м. Києві, в сумі 45 452 999 грн., визначеній в позовній заяві Акціонерної енергопостачальної компанії “Київенерго”від 11.04.2002р. №Д07/2960, з урахуванням заяв від 13.03.2003р.  №Д07/1-486 про існування заборгованості на 01.03.2003р., що становив 59 635 190,49 грн., від 28.03.2005. №Д07/4-711, в якій  визначено станом на 01.03.2005р. розмір заборгованості в сумі 65 925 979,56 грн. та від 23.06.2005р. №Д07/4-1191, в якій зазначено заборгованість Комунального підприємства “Управління житлового господарства”Оболонського району у м. Києві перед Акціонерною енергопостачальною компанією “Київенерго”за спожиту теплову енергію станом на 01.06.2005р. в розмірі 61 929 939,15 грн. з урахуванням рішень арбітражного суду від 13.11.1997р. №19/366 (про стягнення з ДК УЖГ Мінського району в м. Києві 59 616 091,00 грн.) та від 01.10.2000р. №19/507 (про стягнення з ДК УЖГ Мінського району м. Києва 24 795 903,00 грн.). Крім того, експертом встановлено, що кошти, отримані на поточний рахунок Акціонерної енергопостачальної компанії “Київенерго”як оплату за послуги теплопостачання, надані Комунальному підприємству “Управління житлового господарства”Оболонського району у м. Києві (його попереднику КП УЖГ Мінського району) за період з 01.10.1997р. по 01.06.2005р., зараховувались підприємством в оплату поточних нарахувань та погашення існуючої заборгованості у відповідності до вимог чинного законодавства.

Дослідженням встановлено, що всі розрахунки по договорах, укладених між сторонами у справі, проводились на підставі рахунків, що виписувались постачальником тепла. Вказані в рахунках, виставлених компанією “Київенерго”суми, відповідають вартості поставлених гігакалорій тепла, розрахованих за місячними відомостями нарахування плати за теплову енергію    по кожному ЖЕКу. При цьому розрахунок вартості спожитого тепла проводився Акціонерною енергопостачальною компанією “Київенерго” з додержанням існуючих у відповідних періодах тарифів на опалення та гаряче водопостачання, встановлених розпорядженнями Київської міської державної адміністрації №529 від 24.04.1997р.    “Про  тарифи на  житлово-комунальні послуги для населення”, №1887 від 20.10.2000р. “Про встановлення тарифів на теплову енергію, послуги з водо-, теплопостачання для населення та порядку розрахунку за їхнє надання”, №837 “Про встановлення тарифів на теплову енергію та житлово-комунальні послуги для населення”та у відповідності із встановленим у кожному договорі навантаженням, або за показниками приладів обліку спожитого тепла. Вартість тепла по кожному окремому споживачу розраховувалась як добуток кількості гігакалорій, спожитих від теплового вводу на встановлені законодавчо тарифи в залежності від призначення площі, що опалюється.

В результаті дослідження стану розрахунків відповідача за поставлену позивачем теплову енергію, експертизою встановлено, що на рахунок Акціонерної енергопостачальної компанії “Київенерго”надходили кошти за теплову енергію від населення, від Держказначейства та безпосередньо від ЖЕКів. Розрахунки за теплову енергію, поставлену на житлові площі, тобто населенню, відбувалось через Комунальне підприємство “Головний інформаційно-обчислювальний центр”Київської міської державної адміністрації згідно з договором від 01.10.2001р. №190 із змінами від 29.07.2002р., укладеному між Комунальним підприємством “Управління житлового господарства”Оболонського району у м. Києві  і КП “Головний інформаційно-обчислювальний центр”, в якому врегульовані відносини щодо розщеплення та перерахування коштів. На підставі договору №190 від 01.10.2001р. КП “Головний інформаційно-обчислювальний центр”платіжними дорученнями здійснювало перерахування з транзитного рахунку коштів, отриманих від споживачів комунальних послуг на рахунки постачальників цих послуг на підставі даних, отриманих від Комунального підприємства “Управління житлового господарства”Оболонського району у м. Києві. Переказ коштів від КП “Головний інформаційно-обчислювальний центр”на рахунок Акціонерної енергопостачальної компанії “Київенерго”здійснювався на підставі договорів, укладених між Комунальним підприємством “Управління житлового господарства”Оболонського району у м. Києві та КП “Головний інформаційно-обчислювальний центр”на розщеплення оплат від населення. Від КП “Головний інформаційно-обчислювальний центр”в оплату боргів ЖЕКів зараховано платежі від фізичних осіб, що проживають в будинках за експлуатацію яких відповідають ЖЕКи, підпорядковані саме Комунальному підприємству “Управління житлового господарства”Оболонського району у м. Києві.

Також, кошти, отримані Акціонерною енергопостачальною компанією “Київенерго” від Держказначейства в погашення заборгованості за поставлений обсяг тепла відповідають сумам, зазначеним в реєстрах Держказначейства за спожите тепло населенням, що займає площу, яка обслуговується ЖЕКами Оболонського району, по пільгах та субсидіях.

Разом з тим, з аналізу зразків платіжних доручень, згідно з якими від КП “Головний інформаційно-обчислювальний центр”перераховано кошти на поточний рахунок Акціонерної енергопостачальної компанії “Київенерго”не можливо встановити, ким та за який період спожиті послуги, за які позивач отримав оплату. Таким чином, період, в який зараховується платіж визначається за умовами конкретного договору, укладеного між платником та отримувачем коштів. В договорах на постачання теплової енергії визначено, що розрахунки між сторонами здійснюються з урахуванням розрахункового сальдо за минулий розрахунковий період, тобто з урахуванням заборгованості. Отже платежі, отримані без зазначення періоду, протягом якого відбувалось споживання послуг за теплопостачання, зараховано Акціонерною енергопостачальною компанією “Київенерго”у відповідності до умов договору в погашення існуючої заборгованості, що не суперечить чинному законодавству.

В результаті дослідження знайшло документальне підтвердження наявність заборгованості відповідача станом на 01.06.2005р. в сумі 61 929 939,15грн. по оплаті послуг з теплопостачання, які було отримано від позивача (додаток №1 до висновку). Крім того, відображення загальної суми заборгованості між Акціонерною енергопостачальною компанією “Київенерго”та ЖЕКами, підпорядкованими  Комунальному підприємству “Управління житлового господарства”Оболонського району у м. Києві станом на 01.04.1999р. та на 01.06.2005р. зафіксовано у актах звіряння розрахунків, складених між сторонами у справі на підставі первинних документів.

Враховуючи, що відносини сторін у зв’язку з укладенням договорів на відпуск теплової енергії у гарячій воді  виникли до прийняття ЦК та ГК України, але права та обов’язки продовжують існувати після 01.01.2004р., з урахуванням п.4 Прикінцевих положень ГК України та п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, до взаємовідносин сторін підлягають застосуванню норми ЦК та ГК України.

В силу ст.161 ЦК УРСР (чинному на момент укладення зазначених договорів), зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма  передбачена і чинним ЦК України, викладена у ст.526 зазначеного Кодексу.

Відповідно до п.1 ст.193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Оскільки відповідачем прострочено виконання грошового зобов’язання, то на підставі ст.214 ЦК УРСР, ст. 625 ЦК України він має сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції, що складає 28 077 741 грн., а також три проценти річних – 4 413 070,26 грн.

З урахуванням викладеного судова колегія вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 16.05.2007 року у справі № 10/181-40/324-17/53 прийнято з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, які мають значення для вирішення даного спору.

У зв`язку з цим підстав для скасування прийнятого рішення Київський апеляційний господарський суд не вбачає, а отже апеляційна скарга Комунального підприємства «Служба замовника житлово-комунальних послуг» Оболонського району у м. Києві підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду м. Києва від 16.05.2007 року у справі № 10/181-40/324-17/53  залишити без змін, а апеляційну скаргу Комунального підприємства «Служба замовника житлово-комунальних послуг»Оболонського району у м. Києві - без задоволення.

Головуючий суддя

Судді

07.09.07 (відправлено)