СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
Справа № 9/227-АП-07
зал судового засідання №322,  09 год. 55
Господарський суд Херсонської
області у складі судді  Ребристої С. В. при секретарі Муравльовій
Г.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу
за позовом Приватного підприємця ОСОБА_1,
до Державної податкової інспекції у
про скасування рішень про застосування
штрафних та фінансових санкцій
За участю представників сторін:
від позивача -ОСОБА_2-представник,
дор. від ІНФОРМАЦІЯ_1.
Горбунова К.О. -головний державний податковий інспектор дор. №5/9/10-026 від
09.01.2007р.; ОСОБА_7. -старший державний податковий ревізор-інспектор, дор.
НОМЕР_20.; ОСОБА_6. -старший державний податковий ревізор-інспектор, дор.
позивач -  приватний підприємець
ОСОБА_1  звернулась до суду з
адміністративним позовом про
скасування  рішення про
застосування фінансових санкцій від НОМЕР_1 за роздрібну торгівлю тютюновими
виробами без відповідної ліцензії в сумі 1700 грн.; рішення про застосування
штрафних санкцій від НОМЕР_2 за невідповідність сум готівкових коштів на місці
проведення розрахункових операцій сумі коштів, зазначеної у поточному звіті
РРО; незбереження контрольних стрічок та книги обліку розрахункових операцій;
рішення про застосування фінансових санкцій від НОМЕР_3за роздрібну торгівлю
алкогольними напоями без наявності відповідної ліцензії в сумі 1700 грн.

Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тими обставинами, що   відповідач неправомірно застосував до
позивача штрафні та фінансові санкції. ІНФОРМАЦІЯ_2 працівниками ДПІ у м.Херсоні
була проведена перевірка щодо контролю за дотриманням вимог чинного законодавства.
В ході перевірки була зроблена контрольна закупка з придбання цигарок
“Мальборо” та жувальної гумки. За результатами перевірки був складений акт від
ІНФОРМАЦІЯ_2.. Позивач стверджує, що даний акт складався не на місці перевірки,
продавця з ним не ознайомлювали, тому його підпис в акті був відсутній, а
замість цього був складений акт відмови від підписання матеріалів перевірки.

Також позивач стверджує, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідачем була проведена перевірка щодо контролю за
дотриманням вимог чинного законодавства в закусочній по АДРЕСА_1, яка теж
належить ПП ОСОБА_1 в ході якої  було
виявлено продаж та зберігання алкогольних виробів без придбання відповідної
ліцензії.

У позовній заяві позивач стверджує, що ПП ОСОБА_1 як суб”єкт підприємницької
діяльності не займається реалізацією підакцизних товарів в закусочній, оскільки
не має  ліцензії на цей вид діяльності.
Факт порушення чинного законодавства трапився внаслідок того, що реалізатор
закусочної ОСОБА_3. за власною ініціативою реалізовувала свої підакцизні товари
( в закусочній знаходилась одна пляшка та 0,05 гр. Горілки “Пшенична”, про що
зроблено запис в додатку НОМЕР_5 до акту перевірки).

Позовні вимоги не обгрунтовано
жодними  посиланнями на положення  нормативно-правових актів та  не вказано, в чому саме полягає
неправомірність або невідповідність чинному законодавству прийнятих
відповідачем рішень.

Відповідач проти доводів позивача заперечує, позовні вимоги не визнає та
стверджує, що позивачем допущено
порушення  положень Закону України
“Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг” та
Закону України “Про державне регулювання виробництва та обігу спирту
етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”.

У судовому засіданні 22.06.2007р.  представниками відповідача ОСОБА_7.
таОСОБА_8суду надано письмове пояснення
з питання відсутності відомостей про продавця в акті перевірки НОМЕР_4
від ІНФОРМАЦІЯ_2., яке долучене до матеріалів справи.

Представником позивача у судовому засіданні 22.06.2007р. суду надано
письмове пояснення ПП ОСОБА_1 з якого слідує, що  вона є власником торгового кіоску НОМЕР_6 по
АДРЕСА_2. На момент перевірки -ІНФОРМАЦІЯ_2у кіоску працювала продавець
ОСОБА_4., з якою існує усна домовленість у разі необхідності про тимчасову
працю в кіоску. Дане пояснення  суд
долучив до матеріалів справи.

У судовому засіданні 24.05.06.2007р.розгляд справи відкладався до 10
год. 50 хв. 12.06.2007р. оголошувались перерви до 10 год. 45 хв. 19.06.2007р.
та 09 год. 30 хв. 22.06.2007р. з підстав, передбачених ст. 150 КАС
України.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи
суд,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до ч.2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів
поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.  Кодекс адміністративного судочинства України  визначає повноваження адміністративних судів
щодо розгляду справ адміністративної юрисдикції, порядок звернення до
адміністративних судів і порядок здійснення адміністративного судочинства.

Згідно ст.2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб,
прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування,
їхніх посадових  і службових осіб, інших
суб”єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб”єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких
рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший
порядок судового провадження.

Положеннями ст. 3 КАС України встановлено, що справа адміністративної
юрисдикції-переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий
спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб”єкт, який
здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Таким чином, даний спір має публічно-правовий характер і на нього
поширюється дія КАС України. Враховуючи суб”єктний склад оспорюваних
правовідносин та положення п.6 Прикінцевих та перехідних положень КАС України,
відповідно до якого, до початку діяльності окружного адміністративного суду
адміністративні справи, підвідомчі
господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу
України 1991 року, вирішуються відповідним господарським судом за правилами КАС
України.

Матеріали справи свідчать, що позивач -ОСОБА_1 зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_3Сувороровським
райвиконкомом м.Херсона приватний підприємець.

ІНФОРМАЦІЯ_4 посадовими
особами  ДПІ у м.Херсоні старшими
державними податковими ревізорами-інспекторами ОСОБА_5. та ОСОБА_6 на підставі
направлень на перевірку НОМЕР_7. та НОМЕР_8 виданими головою ДПА у Херсонській
області проведено перевірку щодо контролю за дотриманням вимог чинного
законодавства у сфері торгівлі, громадського харчування послуг суб”єктами
підприємницької діяльності господарської одиниці  закусочної, розташованої за адресою:
АДРЕСА_1, що належить суб”єкту підприємницької діяльності ОСОБА_1. Перевірка
здійснена на підставі п.2 ст.11 Закону України від 04.12.1990р. №509-ХІІ “Про
державну податкову службу в Україні” (зі змінами та доповненнями), Закону
України від 06.07.1995р. №265/95-ВР “Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” (зі
змінами та доповненнями), Закону України від 01.06.2000р. №1775-ІІІ “Про
ліцензування певних видів підприємницької діяльності” (зі змінами та
доповненнями), Закону України від 19.12.1995р. 481/95-ВР “Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових виробів” (зі змінами та доповненнями) та інших
нормативно-правових актів. Перевірка здійснена в присутності продавця -ОСОБА_3,
яка від підпису акту перевірки відмовилась, про що було складено  акт відмови від підписання матеріалів
перевірки від ІНФОРМАЦІЯ_2.

Перевіркою встановлено факт проведення розрахункових операцій з придбання
товарів (послуг), який виразився в тому, що було проведено розрахункову
операцію з придбання кави “Якобс” за ціною 1,5 грн. та горілки “Пшенична”
(0,05гр.)-за ціною 1,00грн..

В результаті перевірки перевіряючими особами було встановлено проведення
розрахункових операцій  без застосування
реєстратора розрахункових операцій, незабезпечення відповідності сум готівкових
коштів на місці проведення розрахунків в сумі коштів зазначеної в звіті РРО на
суму 33,85 грн.;  незабезпечення
зберігання контрольних стрічок на місці проведення розрахунків протягом
встановленого терміну. Також було встановлено факт продажу та зберігання
алкогольних виробів без придбання відповідної ліцензії.

За наслідками перевірки
перевіряючими особами ДПІ у м.Херсоні складено акт НОМЕР_9 (номер бланку
НОМЕР_10) від ІНФОРМАЦІЯ_2 в якому відображено встановлені факти порушень.

На підставі даного акту перевірки, яким виявлено порушення п.1; 10,13
ст.3 Закону України від 06.07.1995р. №265/95-ВР “Про застосування РРО у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг” (із змінами) та  ст. 15 Закону України від 19.12.1995р.
481/95-ВР “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” (із змінами та
доповненнями) на підставі п.11 ст.11 Закону України від 04.12.1990р. №509-ХІІ
“Про державну податкову службу в Україні” (із змінами) та згідно п.1,5 ст.17;
ст.22 Закону України від 06.07.1995р. №265/95-ВР “Про застосування РРО у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг” (із змінами) ІНФОРМАЦІЯ_5. ДПІ у
м.Херсоні було прийнято рішення про застосування штрафних санкцій НОМЕР_11  до підприємця ОСОБА_1 в сумі 220 грн. 75 коп.

Також  на підставі даного акту
перевірки  відносно позивача  податковим органом було прийнято рішення про
застосування фінансових санкцій від НОМЕР_3і на підставі абзацу п”ятого частини
другої ст.17 Закону України “Про державне регулювання виробництва і обігу
спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”
(із змінами та доповненнями) до ПП ОСОБА_1 застосовано фінансову санкцію у
вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. за роздрібну торгівлю алкогольними напоями
без наявності відповідної ліцензії.

ІНФОРМАЦІЯ_4 посадовими
особами  ДПІ у м.Херсоні старшим державним
податковим ревізором-інспектором ОСОБА_7 та головним державним податковим
ревізором-інспекторомОСОБА_8 на підставі направлень на перевірку НОМЕР_12 та
НОМЕР_13 виданими головою ДПА у Херсонській області проведено перевірку щодо
контролю за дотриманням вимог чинного законодавства у сфері торгівлі,
громадського харчування послуг суб”єктами підприємницької діяльності
господарської одиниці  кіоскуНОМЕР_6,
розташованого за адресою : АДРЕСА_2, що належить суб”єкту підприємницької
діяльності ОСОБА_1. Перевірка здійснена на підставі п.2 ст.11 Закону України
від 04.12.1990р. №509-ХІІ “Про державну податкову службу в Україні” (зі змінами
та доповненнями), Закону України від 06.07.1995р. №265/95-ВР “Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг” (зі змінами та доповненнями), Закону України від 01.06.2000р.
№1775-ІІІ “Про ліцензування певних видів підприємницької діяльності” (зі
змінами та доповненнями), Закону України від 19.12.1995р. 481/95-ВР “Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових виробів” (зі змінами та доповненнями) та інших
нормативно-правових актів. Перевірка здійснена в присутності  особи, яка під час перевірки відмовилась
назвати перевіряючим своє прізвище, ім”я, по батькові та відомості про себе і
яка від підпису акту перевірки відмовилась, про що було складено  акт відмови від підписання матеріалів
перевірки від ІНФОРМАЦІЯ_2.(а.с. 32).

Відповідно до наданого до матеріалів справи письмового пояснення ПП
ОСОБА_1 на момент даної перевірки ІНФОРМАЦІЯ_2 у кіоску НОМЕР_6 по АДРЕСА_2
працювала продавець ОСОБА_4, з якою за поясненням  позивача, існує усна домовленість про
тимчасову працю у кіоску у разі необхідності.

Перевіркою встановлено факт проведення розрахункових операцій з
придбання товарів (послуг), який виразився в тому, що було проведено
розрахункову операцію з придбання цигарок “Мальборо”  за ціною 4,25 грн. жувальної гумки  за ціною 1,70грн..

В результаті перевірки перевіряючими особами було встановлено факт      непроведення розрахункової операції на
повну суму покупки через реєстратор розрахункових операцій; не видано
розрахунковий документ, що є порушенням п. 1 ст. 3 Закону № 265. У
відповідності до п. 1 ст. 17 Закону № 265 застосовано фінансову санкцію у
п'ятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих послуг), на які
виявлено невідповідність, - у разі проведення розрахункових операцій на неповну
суму вартості проданих товарів (наданих послуг), у разі непроведення
розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій, у разі
нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання
розрахунков операції,  або  проведення її без  використання розрахункової книжки.  Так,
перевіряючими при проведенні перевірки було придбано цигарки
„Мальборо" - 4,25грн. та жувальну гумку - 1,70грн. на загальну суму
5,95грн. Отже, сума штрафної санкцій складає
5,95грн. х 5 = 29,75грн.

- встановлено невідповідність сум
готівкових коштів на місці проведення розрахункових операцій сумі коштів, яка
зазначена в поточному звіті реєстратора розрахункових операцій, що є порушенням
п. 13 ст. З Закону № 265. Статтею 22 Закону № 265 передбачено, що у разі
невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі
коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадку використання розрахункової
книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з
початку робочого дня, до суб'єктів підприємницької діяльності застосовується
фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено
невідповідність. Так, перевіряючими проведенні перевірки встановлено, що сума
готівкових коштів на місці проведенні розрахунків складає 0,00грн. Проте, сума
коштів, яка зазначена   в поточному звіті
реєстратора розрахункових операцій складає 60,30грн., що підтверджується
поточним звітом РРО, сума невідповідності складає 60,30грн., а сума штрафної
санкції дорівнює 60,30грн. х 5 = 301,50грн.

- встановлено факт порушення
порядку використання торгового патенту, а саме, - торговий патент не було
розміщено на видному та доступному для огляду місці, оригінал торгового патенту
на місці проведення розрахунків відсутній, в папці з документами знаходилася
копія торгового патенту, що є порушенням ст. 7 Закону України „Про патентування
деяких видів підприємницької діяльності" (далі Закон № 98). У
відповідності до ст. 8 Закону № 98 за порушення порядку використання торгового
патенту, передбаченого частиною першою статті 7 цього Закону, сплачують штраф у
розмірі вартості торгового патенту за один календарний місяць. Так, сума
штрафної санкції складає 90,00грн.

- встановлено факт здійснення
роздрібної торгівлі тютюновими виробами без придбання відповідної ліцензії для
їх реалізації, що є порушенням ст.  15
Закону України „Про державне регулювання виробництва   і
торгівлі   спиртом   етиловим,
коньячним   і   плодовим,
алкогольними   напоями і тютюновими
виробами" (далі - Закон № 481). Статтею 17 Закону України передбачено, що
у разі оптової (включаючи  імпорт та
експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим,  коньячним і плодовим,  спиртом
етиловим ректифікованим
виноградним,  спиртом  етиловим ректифікованим плодовим,
алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій - 200 відсотків
вартості отриманої партії товару, але не менше 1700 гривень. Отже, сума
штрафної санкції складає 1700,00грн.

- встановлено факт незбереження
контрольних стрічок протягом встановленого законодавством терміну, а саме, - не
надано контрольні стрічки за період з ІНФОРМАЦІЯ_6 , що є порушенням п. 10 ст.
3 Закону № 265. Пунктом 5 ст. 17 Закону № 265 передбачено, що у разі
невиконання друку контрольної стрічки або її незберігання протягом
встановленого терміну застосовується штрафна санкція у розмірі десяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян. Отже, сума штрафних санкцій складає  10 х17,00грн. = 170,00грн.

-          встановлено факт не зберігання книги
обліку розрахункових операцій НОМЕР_14 протягом встановленого періоду, що є
порушенням п. 10 ст. 3 Закону № 265. Пунктом 3 ст. 17 передбачено, що у разі
невикористання при здійсненні розрахункових операцій у випадках, визначених цим
Законом,

розрахункової книжки чи книги
обліку розрахункових операцій, або використання незареєстрованої належним чином
розрахункової книжки чи порушення встановленого порядку її використання, або
використання  незареєстрованих чи  непрошнурованих книг обліку розрахункових
операцій,  або незберігання книг обліку
розрахункових операцій чи розрахункових книжок протягом встановленого терміну
застосовується штрафна санкція у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян. Сума штрафних санкцій складає 20 х 17,00грн. = 340,00грн.

За наслідками перевірки
перевіряючими особами ДПІ у м.Херсоні складено акт НОМЕР_15 (номер
бланку НОМЕР_16) від ІНФОРМАЦІЯ_2 в якому відображено встановлені факти
порушень.

На підставі даного акту перевірки виявлено:

-          Порушення п.1; 5, 10,13 ст.3 Закону
України від 06.07.1995р. №265/95-ВР “Про застосування РРО у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг” (із змінами) на підставі п.11 ст.11 Закону
України від 04.12.1990р. №509-ХІІ “Про державну податкову службу в Україні” (із
змінами) та згідно п.1,  3, 5 ст.17;
ст.22 Закону України від 06.07.1995р. №265/95-ВР “Про застосування РРО у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг” (із змінами) ІНФОРМАЦІЯ_5. ДПІ у
м.Херсоні було прийнято рішення про застосування штрафних санкцій НОМЕР_17 до
підприємця ОСОБА_1 в сумі 841 грн. 25 коп.;

-          Порушення ст. 7 Закону України від
23.03.1996р. №98/96-ВР “Про патентування деяких видів підприємницької
діяльності” та на підставі п.11 ст.11 Закону України від 04.12.1990р. №509-ХІІ
“Про державну податкову службу в Україні” (із змінами) та згідно ст. 8 Закону
України від 23.03.1996р. №98/96-ВР “Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності” ІНФОРМАЦІЯ_5. ДПІ у м.Херсоні було прийнято рішення
про застосування штрафних санкцій НОМЕР_2 до ПП ОСОБА_1 в сумі 90 грн.00 коп.;

-           Порушення ст. 15 Закону України від
19.12.1995р. 481/95-ВР “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” (із
змінами та доповненнями) відносно ПП ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5. прийнято рішення про
застосування фінансових санкцій НОМЕР_3 у вигляді штрафу за роздрібну торгівлю
тютюновими виробами без наявності відповідної ліцензії в розмірі 1700 грн.

Основні засади функціонування та діяльності державної податкової служби
в Україні визначені Законом України „Про державну податкову службу в
Україні" (надалі Закон № 509-ХІІ).

Зокрема, статтею 1 зазначеного Закону встановлено, що до системи органів
державної податкової служби належать: Державна податкова адміністрація України,
державні податкові адміністрації в Автономній Республіці Крим, областях, містах
Києві та Севастополі, державні податкові інспекції в районах, містах (крім міст
Києва та Севастополя), районах у містах.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 8 Закону № 509-ХІІ Державна
податкова адміністрація України серед іншого виконує безпосередньо, а також
організовує роботу державних податкових адміністрацій та державних податкових
інспекцій, пов'язану із здійсненням контролю за додержанням порядку проведення
готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку, а
також роботу пов'язану із проведенням боротьби з незаконним обігом алкогольних
напоїв та тютюнових виробів, веденням реєстрів імпортерів, експортерів, оптових
та роздрібних торговців, місць зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів;
застосуванням у випадках, передбачених законодавством, фінансових санкцій до
суб'єктів підприємницької діяльності за порушення законодавства про виробництво
і обіг спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів. Крім того, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 11 даного Закону здійснення
такого контролю віднесено до прав органів державної податкової служби.

Безпосередньо правові засади застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначені Законом
України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг" (далі Закон № 265/95-ВР).

Так, статтями 15 та 16 цього Закону встановлено, що контроль за
додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення
розрахунків за товари (послуги), інших вимог Закону здійснюють органи державної
податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок
згідно із законодавством України. Контролюючі органи мають право відповідно до
законодавства здійснювати планові або позапланові перевірки осіб, які
підпадають під дію цього Закону. Планові або позапланові перевірки осіб, що
використовують реєстратори розрахункових операцій, розрахункові книжки або книги
обліку розрахункових операцій, здійснюються у порядку, передбаченому
законодавством України.

Відповідно до положень Закону України “Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів (закон 481/95-ВР) ним визначаються основні засади
державної політики щодо регулювання виробництва,  експорту, імпорту, оптової і роздрібної
торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим
виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем
виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими
виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також
посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і
тютюнових виробів на території України.

Статтею 16 Закону481/95-ВР контроль за дотриманням його норм здійснюють
органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції,
визначеної законами України.

Таким чином,  відповідно до норм вищенаведених  нормативних актів, законодавець наділив
податкові органи правом на проведення перевірок, які можуть носити плановий або
позаплановий характер, щодо контролю за додержанням суб'єктами підприємницької
діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), а також
дотримання норм обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Також
слід зазначити, що положеннями
ст.ст. 11-1, 11-2 Закону № 509-ХІІ передбачено підстави та порядок
проведення планових та позапланових перевірок. Проте, як слідує з назви статті
11-1: „Підстави та порядок проведення органами державної податкової служби
планових і позапланових виїзних перевірок своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податків та зборів (обов'язкових платежів)", а також
з визначення поняття планової, позапланової перевірки, підстав їх проведення,
що зазначені в тексті цієї статті, її положення регулюють підстави та порядок
проведення перевірок щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та
сплати податків та зборів (обов'язкових платежів).

В той же час, згідно до частини 7 статті 11-1 перевірки в межах
повноважень податкових органів, визначених Законом № 265/95-ВР вважаються
позаплановими.

З цього приводу необхідно зазначити, що системний аналіз статті 11-1
названого Закону надає можливість стверджувати, що даною статтею законодавцем,
при надані визначення як планових, так і позапланових перевірок, передбачені
конкретні підстави для їх проведення.

Зокрема, позаплановою виїзною перевіркою вважається перевірка, яка не
передбачена в планах роботи органу державної податкової служби і проводиться за
наявності хоча б однієї з таких обставин: 1) за наслідками перевірок інших
платників податків виявлено факти, які свідчать про порушення платником
податків законів України про оподаткування, валютного законодавства, якщо
платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на
обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом десяти
робочих днів з дня отримання запиту; 2) платником податків не подано в
установлений строк податкову декларацію або розрахунки, якщо їх подання
передбачено законом; 3) виявлено недостовірність даних, що містяться у
податковій декларації, поданій платником податків, якщо платник податків не
надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий
запит органу державної податкової служби протягом десяти робочих днів з дня
отримання запиту; 4) платник податків подав у встановленому порядку скаргу про
порушення законодавства посадовими особами органу державної податкової служби
під час проведення планової чи позапланової виїзної перевірки, в якій вимагає
повного або часткового скасування результатів відповідної перевірки; 5) у разі
виникнення потреби у перевірці відомостей, отриманих від особи, яка мала
правові відносини з платником податків, якщо платник податків не надасть
пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит
органу державної податкової служби протягом десяти робочих днів з дня отримання
запиту; 6) проводиться реорганізація (ліквідація) підприємства; 7) стосовно
платника податків (посадової особи платника податків) у порядку, встановленому
законом, податковою міліцією заведено оперативно-розшукову справу, у зв'язку з
чим є потреба у проведенні позапланової виїзної перевірки
фінансово-господарської діяльності такого платника податків; 8) у разі, коли
вищестоящий орган державної податкової служби в порядку контролю за
достовірністю висновків нижчестоящого органу державної податкової служби
здійснив перевірку документів обов'язкової звітності платника податків або
висновків акта перевірки, складеного нижчестоящим контролюючим органом, та
виявив їх невідповідність вимогам законів, що призвело до ненадходження до
бюджетів сум податків та зборів (обов'язкових платежів). Позапланова виїзна
перевірка в цьому випадку може ініціюватися вищестоящим органом державної
податкової служби лише у тому разі, коли стосовно посадових або службових осіб
нижчестоящого органу державної податкової служби, які проводили планову або
позапланову виїзну перевірку зазначеного платника податків, розпочато службове
розслідування або порушено кримінальну справу; 9) платником подано декларацію з
від'ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис.
гривень.

У зв'язку з цим слідує висновок про
урегульованість підстав проведення позапланових перевірок, які спрямовані на
контроль своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та
зборів (обов'язкових платежів), саме частиною 6 статті 11-1 Закону.

При цьому, віднесення до позапланових -перевірок, які здійснюються в
межах повноважень податкових органів, визначених Законом № 265/95-ВР, не
означає, необхідність застосування названих вище підстав, викладених в частині
6 статті 11-1 Закону № 509-ХІІ, оскільки за текстом цієї статті, як зазначено
вище, підстави проведення позапланових перевірок направлених на контроль
своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів
(обов'язкових платежів) стосуються лише позапланових перевірок, спрямованих на
контроль сплати податків, зборів (обов'язкових платежів).

В свою чергу, статтею 11-2 Закону № 265/95-ВР посадові особи органу
державної податкової служби вправі приступити до проведення планової або
позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення,
визначених цим та іншими законами України, та за умови надання платнику
податків під розписку: 1) направлення на перевірку, в якому зазначаються дата
його видачі, назва органу державної податкової служби, мета, вид (планова або
позапланова), підстави, дата початку та дата закінчення перевірки, посади,
звання та прізвища посадових осіб органу державної податкової служби, які
проводитимуть перевірку. Направлення на перевірку є дійсним за умови наявності
підпису керівника органу державної податкової служби, скріпленого печаткою
органу державної податкової служби; 2) копії наказу керівника податкового
органу про проведення позапланової виїзної перевірки, в якому зазначаються
підстави проведення позапланової виїзної перевірки, дата її початку та дата
закінчення. Ненадання цих документів платнику податків або їх надання з
порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, є підставою для
недопущення посадових осіб органу державної податкової служби до проведення планової
або позапланової виїзної перевірки.

Відповідачем до матеріалів справи надано наказ голови ДПА у Херсонській
області НОМЕР_18 “Щодо створення мобільної робочої групи та затвердження
графіку перевірок” та   наказНОМЕР_19
“Про внесення змін до наказу ДПА у Херсонській області від ІНФОРМАЦІЯ_7. і
графік перевірок СПД відділом оперативного контролю управління
контрольно-перевірочної роботи з ІНФОРМАЦІЯ_8, затверджений наказом ДПА  в Херсонській областіНОМЕР_18 від ІНФОРМАЦІЯ_9
до якого включено ПП ОСОБА_1

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд
при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи
державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові
особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Проаналізувавши заявлені позовні вимоги з
положеннями чинного законодавства  суд
дійшов висновку, що  дії відповідача по
проведенню перевірки відповідають діючому законодавству, оскільки здійснені без
порушенням  вищезазначених
нормативно-правових актів.

В частині нарахування штрафних санкцій за оспорюваними  рішеннями суд
звертає увагу на ту обставину, що положеннями ст. 2 Закону № 265/95-ВР  визначено поняття реєстратора розрахункових
операцій, яким є пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані
фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при
продаж} товарів (наданні послуг), операцій з купівлі-продажу іноземної валюти
та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг). До реєстраторів
розрахункових операцій відносяться: електронний контрольно-касовий апарат,
електронний контрольно-касовий реєстратор, комп'ютерно-касова система,
електронний таксометр, автомат з продажу товарів (послуг) тощо. При цьому
розрахунковою операцією являється приймання від покупця готівкових коштів,
платіжних карток, платіжних чеків, жетонів, тощо за місцем реалізації товарів
(послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану
послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки -оформлення
відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару
(послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення
розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

Поряд з цим, статтею 3 названого Закону встановлено порядок розрахунків
суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг. Зокрема, за пунктами 1 та 2 цієї
статті такі суб'єкти зобов'язані серед іншого проводити розрахункові операції
на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів,
що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку
розрахункових книжок, а також видавати особі, яка отримує або повертає товар,
отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої
форми на повну суму проведеної операції. У відповідності до пунктів 9 та 11
названої статті суб'єкт господарювання зобов'язаний щоденно друкувати на
реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів
(послуг) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку
розрахункових операцій, а також проводити розрахункові операції через
реєстратори розрахункових операцій з використанням режиму попереднього
програмування найменування, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості. В свою
чергу відповідно до пункту 13 - забезпечувати відповідність сум готівкових
коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному
звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання
розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями,
виданими з початку робочого дня.

Положеннями ст.17 Закону 481/95-ВР  встановлено відповідальність за порушення
вимог цього Закону так,  роздрібну
торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності відповідної
ліцензії встановлено штраф не менше 1700 грн.

В даному випадку при перевірці податковим
органом позивача саме й були виявлені порушення цих правових норм, що  повністю підтверджується належними доказами
та матеріалами справи, в зв”язку з чим, відповідачем правомірно застосовано за
оспорюваними рішеннями штрафні та фінансові санкції у визначених розмірах.

Згідно імперативних вимог ч.2 ст. 19 Конституції України органи
державної влади, в тому числі  і органи
державної податкової служби, при здійсненні покладених на них державою функцій
зобов”язані діяти лише у межах повноважень та у спосіб, що передбачені   Конституцією та законами  України.

Статус органів державної податкової служби, її
функції, завдання та правові засади діяльності встановлено Законом України “Про
державну податкову службу в Україні”.

Відповідно до ст. 2  Закону України “Про державну податкову службу
в Україні” завданням органів державної податкової служби є здійснення контролю
за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і
своєчасністю сплати до  бюджетів,
державних цільових фондів податків і зборів (обов”язкових платежів), а  також неподаткових доходів, установлених
законодавством.

Частиною першою ст.13 Закону України “Про
державну податкову службу в Україні” встановлено, що посадові особи органів
державної податкової служби зобов”язані дотримуватись Конституції і законів
України, інших нормативних актів, прав та охоронюваних законом інтересів
громадян, підприємств, установ, організацій, забезпечувати виконання покладених
на органи державної податкової служби функцій та повною мірою використовувати
надані їм права.

Органи державної влади, їх посадові особи зобов”язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 69 КАС України встановлено, що
доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги
і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші обставини, що мають
значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на
підставі пояснень сторін, третіх особ та їхніх представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи,
які беруть участь у справі.

Відповідно до положень   ст. 71 КАС України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних
справах про протиправність рішень суб”єкта владних повноважень обов”язок щодо
доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що   позовні вимоги задоволенню не підлягають
оскільки оспорювані позивачем рішення про застосування штрафних санкцій від
ІНФОРМАЦІЯ_5.  НОМЕР_2 яким до позивача
застосовано штрафну санкцію в розмірі 90 грн., рішення про застосування  фінансових санкцій від ІНФОРМАЦІЯ_5. НОМЕР_3
та НОМЕР_4 від ІНФОРМАЦІЯ_5. якими до позивача застосовано штрафні санкції в
розмірі 1700 грн.  за кожним,  прийняті податковим органом відповідно до
вимог чинного податкового законодавства.

Доказів, які б спростовували доводи відповідача,  позивачем
суду не надано.

Судові витрати по справі  понесені позивачем в розмірі 10 грн. 20 коп.
( по 3 грн. 40 коп. за кожним оспорюваним рішенням)  покладаються на позивача і не відшкодовуються
йому.

Враховуючи складність справи, у судовому засіданні проголошено вступну
та резолютивну частини постанови та повідомлено
представників сторін про час і місце виготовлення постанови суду у
повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст  94, 98, 158, 160-163, 167, п. 6 Прикінцевих та
перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ :

1. В задоволенні позову відмовити
повністю.

Постанова набирає  законної сили після закінчення строку подання
заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України постанова
або ухвала суду  першої інстанції набирає
законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після апеляційного
розгляду справи.

Заява про  апеляційне оскарження постанови суду першої
інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України -з дня
складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про  апеляційне оскарження, якщо скарга подається
у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
С.В. Ребриста

Постанову складено в повному обсязі  25.06.2007р.