ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.06.07                                                                                           Справа № 4/1399-12/259

За позовом: Спільного підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю „Українська фінансова лізингова компанія”, м. Київ

До відповідача: Територіально-галузевого об’єднання „Львівська залізниця”, м. Львів

Про стягнення 1 616 407,21 грн.

Суддя  Запотічняк  О.Д.

При секретарі Джус Р.В.

За участю представників:

Від  позивача:  Сосюрко І.Ю., Степаненко О.В.(довіреність у справі)

Від  відповідача: Ковба В.А.,  (довіреність у справі)

Представникам сторін роз’яснено  права та обов‘язки згідно ст.ст. 20, 22 ГПК України

Суть спору: Розглядається позов Спільного підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю „Українська фінансова лізингова компанія” до Територіально-галузевого об’єднання „Львівська залізниця” про стягнення 1 616 407,21 грн.

Обставини справи: Ухвалою суду від 10.07.2006 року порушено провадження у справі та  призначено слухання на 25.07.2006 р.

В судове засідання 25.07.2006 р. представник позивача з’явився, позовні вимоги підтримав, просив задоволити з підстав наведених у позовній заяві. Представник відповідача з’явився, заявлені позивачем позовні вимоги заперечив, просив відмовити у їх задоводленні, в даному судовому засіданні було оголошено перерву до 02.08.2006 р.

В судовому засіданні 02.08.2006 р. представник відповідача не з’явився, причин неявки не повідомив, хоча був повідомленний про дату, час та місце розгляду справи.

Представником відповідача було полано клопотання про заміну Львівської державної залізниці на правонаступника–Державне територіально-галузеве об’єднання „Львівська залізниця”, оскільки відповідно до п. 1 наказу міністерства транспорту та зв’язку України № 80 від 31.01.2006 р. „Про затвердження нової редакції Статуту Державного територіально-галузевого об’єднання „Львівська залізниця ”, з метою приведення установчих документів залізниці у відповідність до вимог чинного законодавства. 06.02.2006 р. проведено державну реєстрацію змін до установчих документів Львівської державної залізниці  відповідно до яких  змінено її назву на  Державне територіально-галузеве об’єднання „Львівська залізниця ”

Згідно ст. 25 ГПК України в разі вибуття однієї з сторін у спірному або встановленому рішенням господарського суду правовідношенні внаслідок реорганізації підприємства чи організації господарський суд здійснює заміну цієї сторони її правонаступником, вказуючи про це в рішенні або ухвалі. Усі дії, вчинені в процесі до вступу правонаступника, є обов’язковими для нього в такій же мірі, в якій вони були б обов’язковими для особи, яку він замінив. Правонаступництво можливе на будь-якій стадії судового процесу.

Таким чином ухвалою від 25.07.2006 р. проведено заміну відповідача (Львівська державна залізниця) на правонаступника–Державне територіально-галузеве об’єднання „Львівська залізниця”.

Також представник відповідача у клопотанні просив зупинити розгляд даної справи  до вирішення пов’язаної справи № 4/3422-15/307.Тому, розгляд справи № 4/1399-12/259 в порядку ст.ст. 79, 86 ГПК України було зупинено у зв”язку з розглядом господарським судом Львівської області, пов’язаної справи № 4/3422-15/307.

Ухвалою від 19.03.2007 р. провадження було поновлено і призначено на 03.04.2007 р.

В судове засідання, яке відбулося 19.04.2007 р. представники сторін з’явилися, представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задоволити з підстав наведених в позовній заяві та поясненнях даних в судовому засіданні. Представник відповідача позовні вимоги заперечив, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Суд зобов’язав провести акт звірки взаєморозрахунків. Розгляд справи було відкладено на 19.04.2007 р.

19.04.2007 р. представник позивача з’явився. Відповідач не забезпечив явки уповноваженого представника в судове засідання у зв’язку з його перебуванням у відрядженні. Також, відповідачем не було виконано вимог ухвали суду від 03.04.2007 р. щодо проведення акту звірки взаєморозрахунків, тому розгляд справи було відкладено на 10.05.2007 р.

В судове засідання, яке відбулося 23.05.2007 р. представник відповідача не з’явився, подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв’язку з його відрядженням.

Розпорядженням заступника голови суду від 05.06.2007 р. дану справу було передано судді Манюку П.Т.

06.06.2007 р. представник відповідача не з’явився, причин неявки не повідомив, тому розгляд справи було відкладено на 27.06.2007 р..

Розпорядженням заступника голови суду від 11.06.2007 р. дану справу було передано судді Запотічняк О.Д. для подальшого розгляду по суті.

В судове засідання представник відповідача в черговий раз не з’явився, причин неявки не повідомив.

Враховуючи неодноразові неявки відповідача в судові засідання, постійні подання клопотань про відкладення розгляду справи у зв’язку із зайнятістю представника, які документально не підтверджені, суд згідно ст. 75 ГПК України розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Повний текст рішення виготовлений, підписаний та оголошений 27.06.2007 року.

Суд заслухавши пояснення та заперечення сторін, дослідивши  матеріали  справи, та оцінивши  докази в їх сукупності , встановив наступне:

Між СП у формі ТзОВ „Українська фінансова лізингова компанія” (надалі позивач) та Львівською державною залізницею (надалі відповідач) 13.12.1999 р. було укладено договір підряду № 19/13-12-99/365юр-Л-08, відповідно до якого позивач зобов’язувався організувати та виконати капітально-відновлювальний ремонт пасажирських вагонів, а відповідач зобов’язувався передати позивачу пасажирські вагони для проведення ремонту, прийняти їх після закінчення ремонту та модернізації і сплачуватри позивачу своєчасно та в повному обсязі платежі, відповідно до Графіку платежів, що є невід’ємною частиною договору.

Свої зобов’язання по договору позивач виконав у повному обсязі та належним чином, про що складені акти приймання-передачі виконаних робіт №  № 1/Р07-350383/03520004 від 11.05.2000 р., № 2/Р07-03532066/03520038 від 26.І2.2000 р, № 3/Р07-03522513/03520012 від 26.12.2000р, №4/Р07-03525797/03520020 від 26.12.2000р., № 5/Р07-03532900/03520046 від 26.12.2000р., № 6/Р07-03532942/03520053 від 26.12.2000р.,   № 7/Р07-03532983/03520061 від 26.12.2000 р.

Позивачем 21.03.2006 р. було напрвлено Відповідачу претензію на суму 1 346 773,43 грн., однак як вбачається з матеріалів справи жодної відповіді Відповідачем не було надано.

В представленому відзиві Відповідач позовні вимоги заперечив, з мотивів, що графіки платежів підписані не уповноваженою особою, однак, слід зазначити, що Відповідачем було вчинено дії, які свідчать про схвалення дій представника при підписанні графіків проведення платежів, що підтверджується актами прийому-передачі вагонів від відповідача  до позивача для проведення КВР та модернізації за погодженими в Додатку № 4 цінами, узгодженими до прийому вагонів в ремонт, актами прийому-передачі вагонів після проведення КВР, проведено частину платежів відповідно до графіків платежів. Вищезазначені обставини доводять той факт, що Львівська державна залізниця визнала юридичну силу Додатку № 4 до договору Підряду.

Як вбачається зі звіту надходження платежів (а.с.8) відповідач зобов’язаний сплатити позивачу по договору підряду № 19/13-12-99/365юр-Л-08 13 851 558,64 грн. Відповідачем було перераховано позивачу за виконану роботу 12 235 151,43 грн., що позивач не заперечує та підтверджується звітом надходження платежів, з яких 8 161 652,36 грн. виконані роботи з проведення капітально-відновлюваного ремонту семи вагонів та 4 073 499,07 грн. - решта платежів згідно п. 4.6 вищезгаданого договору.

Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що крім 8 161 652,36 грн. (вартість виконаної роботи) відповідач зобов’язаний сплатити згідно калькуляції (а.с.175), поданої позивачем, суму 5 689 907,00 грн. з яких 4 073 499,07 грн. вже сплачено позивачу, а  1 616 407,21-основна заборгованість, яка складається з відшкодування витрат, пов’язаних з платою Підрядчиком процентів за залучення ним фінансування для забезпечення проведення КВР вагонів, витрати по оренді частини приміщення, нарахування заробітної плати, відрахування в пенсійний фонд, відрахування в фонд соціального страхування, відрахування в фонд зайнятості.

Однак слід зазначити, що витрати пов’язаних з орендою частини приміщення з урахуванням комунальних платежів в сумі 673 200,00 грн, п. 4.6 договору  № 19/13-12-99/365юр-Л-08  від 13.12.1999 р. взагалі не передбачені. Отже позивачем безпідставно покладено витрати по оренді приміщення на відповідача.

Щодо кошторисного прибутку 7.4 %  на суму 350506,00 грн. нарахованого позивачем в калькуляції (а.с.175) залишається документально не підтвердженим.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог —відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Отже, враховуючи, що сума 1 023 706,00 грн. документально позивачем не підтверджена, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задовлити частково в сумі 592 701,21 грн., а в задоволенні решти суми позовних вимог відмовити.

Враховуюи, що державне мито позивачем сплачено не в повному розмірі, тому належить стягнути з позивача 10 186,06 грн. в дохід державного бюджету.

Судові витрати слід віднести на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 526 ЦК України, та  ст.ст. ч. 2 ст. 2, 33 ,43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задоволити частково.

1. Стягнути з Територіально-галузевого об’єднання „Львівська залізниця” (79000, м.Львів, вул.Гоголя, 1, ) на користь Спільного підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська фінансова лізингова компанія" (01033 м.Київ, вул.Толстого, 23/1А, ) –598746,22 грн. (з яких 592 701,21 грн.-основна заборгованість, 5 927,01 грн.-державного мита та 118,00 грн. витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

2. Стягнути з Спільного підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська фінансова лізингова компанія" (01033 м.Київ, вул.Толстого, 23/1А, ) на користь державного бюджету 10 186,06 грн. державного мита.

3.  В задоволенні решти суми позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 10 днів до Львівського  апеляційного господарського суду.

Накази видати у відповідності до ст. 116 ГПК України.

Суддя