ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"23" травня 2007 р.                                                                              Справа  № 19/171

За позовом  Дочірнє підприємство "Ліфтсервіс" Малого приватного підприємства "Леда"

до відповідача  Житлово-комунальне підприємство "Перспективне"

про внесення змін в п. 2.1 договору № 1-Р від 15 грдуня 2004 року

Суддя Тимошенко О.М.

Представники:

Від позивача  : представник  Чучалін В.І.

Від відповідача : представник Корсун П.А.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про зобов’язання відповідача внести зміни в п. 2.1 договору № 1-Р від 15.12.2004 року виклавши його в наступній редакції “Оплата робіт згідно додаткової угоди складає 83169 грн. 76 коп. за обслуговування ліфтів та 28589 грн. 29 коп. за технічне обслуговування диспетчерських систем на місяць”. Вимоги обгрунтовує прийнятим Міністерством будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України наказу № 369 від 09.11.2006 року “Про затвердження Порядку встановлення вартості технічного обслуговування ліфтів та систем диспетчеризації”, яким було встановлено порядок визначення вартості послуг, що надаються позивачем. Згідно вказаного наказу позивачем було обраховано економічно-обгрунтовану вартість робіт по обслуговуванню ліфтів та запропоновано відповідачу внести зміни до укладеного договору, однак останній відмовився погодити запропоновані зміни. В судовому засіданні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечує, мотивуючи тим, що формування тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій здійснюється центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства у відповідності до постанови КМУ від 12.07.2005 року № 560 “Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій”. Відповідно до Статуту власником ЖКП “Перспективне” є Рівненська міська рада та у своїй діяльності відповідач підпорядкований управлінню житлово-комунального господарства.

Згідно п. 2.2.36 “Положення про управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради” УЖКГ погоджує і затверджує договірні ціни на послуги, що надаються організаціями-надавачами цих послуг населенню, яке проживає в житловому фонді міської ради, а також на послуги, фінансування яких здійснюється за рахунок бюджетних коштів.

Окрім того, зазначає, що для підтвердження економічно-обгрунтованих витрат на обслуговування ліфтів необхідно отримати висновок Державної інспекції з контролю за цінами. Просить в позові відмовити.

В судовому засіданні оголошувалась перерва з  "08" травня 2007 р. по "23" травня 2007 р. для  подання додаткових доказів.

Статті 20, 22, 91, 107 Господарського процесуального кодексу України сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав, передбачених статтею 20 ГПК України, відсутні.

Протокол судового засідання складено відповідно до статті 811 ГПК України.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представників сторін, вивчивши подані ними письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, місцевий господарський суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Суд виходив з такого.

15 грудня 2004 року між житлово-комунальним підприємством “Перспективне” та дочірнім підприємством “Ліфтсервіс” МПП “Леда” було укладено договір № 1-Р на виконання робіт з технічного обслуговування та поточного ремонту ліфтів і диспетчерського обладнання на об’єктах відповідача. Пунктом 2.1 договору було погоджено, що оплата робіт складає 30705 грн. 61 коп. на місяць.

Підпунктами 2.3.1, 2.3.2 пункту 2.3 договору передбачено, що сума оплати робіт може бути змінена у сторону збільшення або зменшення у випадках запровадження нових законодавчих і нормативних актів, які впливають на вартість технічного обслуговування та ремонту ліфтів і диспетчерського обладнання. Вартість робіт з технічного обслуговування щоквартально переглядається та затверджується сторонами не пізніше 15 числа наступного за попереднім кварталом місяця.

Міністерством будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України видано наказ № 369 від 09.11.2006 року “Про затвердження Порядку встановлення вартості технічного обслуговування ліфтів та систем диспетчеризації”, зареєстрований в Мінюсті України 22.12.2006 р. за № 1344/13218, яким було встановлено порядок визначення вартості послуг, що надаються позивачем.

ДП “Ліфтсервіс” вважаючи за необхідне змінити частково умови раніше укладеного договору, 19.02.2007 року надіслало пропозиції другій стороні за договором –ЖКП “Перспективне”. Відповідач, отримавши і розглянувши пропозицію позивача, листом від 28.02.2007 року № 79 відмовився від погодження додаткової угоди до договору і повернув без погодження калькуляцію економічно-обгрунтованої вартості робіт по обслуговуванню ліфтів.

В процесі розгляду справи судом встановлено таке.

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 560 “Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій” Міністерством будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України видано наказ № 369 від 09.11.2006 року “Про затвердження Порядку встановлення вартості технічного обслуговування ліфтів та систем диспетчеризації”, зареєстрований в Мінюсті України 22.12.2006 р. за № 1344/13218.

Вказаний Порядок визначив механізми встановлення вартості технічного обслуговування ліфтів та систем диспетчеризації у житлових будинках. Дія цього Порядку поширюється на суб’єктів господарювання всіх форм власності, які виконують роботи з технічного обслуговування ліфтів та систем диспетчеризації. Вартість визначається як добуток від ціни технічного обслуговування базового ліфта на коефіцієнти складності, що враховують кількість поверхів, типи ліфтів, термін експлуатації ліфтів, форми їх обслуговування, умови експлуатації тощо. Розрахунок вартості технічного обслуговуаання ліфтів у житлових будинках виконується на кожний ліфт окремо. При направленні відповідачу додаткової угоди було в якості додатків додані відповідні розрахунки.

Відповідач у листі № 79 від 28.02.2007 року в якості обгрунтування своєї відмови про внесення змін до договору посилається на п. 11 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 560 "Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і типового  договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій" та неможливості проводити оплату визначену позивачем так як диференційований тариф на обслуговування ліфтів занесений у квартирну плату і становить 0,17 грн. за 1 кв. м. загальної площі квартири. Наведені аргументи спростовуються безпосередньо п. 11 постанови КМУ від 12.07.2005 р. № 560 в якому зазначено, що "Витрати на технічне обслуговування ліфтів (Влз) визначаються за формулою Влз = Вл : Пл, де Вл - вартість обслуговування одного ліфта (без електроенергії) за місяць (обчислюється відповідно до Порядку встановлення вартості технічного обслуговування ліфтів та систем диспетчеризації, затвердженого центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства); Пл - середня загальна площа квартир будинку (без квартир першого поверху), що обслуговується одним ліфтом". Названа постанова містить відсилочну норму та посилання на Порядок встановлення вартості технічного обслуговування ліфтів та систем диспетчеризації. Щодо витрат на обслуговування систем диспетчеризації (підтримання в робочому стані систем ліфтів, біля входу до ліфта та біля телефону диспетчера), то згідно п. 12 постанови КМУ від 12.07.2005 р. № 560, включають витрати на заробітну плату (Оз), відрахування на соціальні заходи (Нп), накладні витрати (Н), матеріали (М) та обов'язкові платежі до бюджету (І) і відносяться на 1 кв.м. загальної площі квартир будинку.

Таким чином, Міністерством будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України як центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства було затверджено Порядок встановлення вартості технічного обслуговування ліфтів та систем диспетчеризації на виконання постанови КМУ від 12.07.2005 р. № 560. Аналогічні висновки відповідач виклав у протоколі розбіжностей, зазначивши, що оплата вартості технічного обслуговування ліфтів та систем диспетчеризації проводиться квартиронаймачами та власниками квартир через систему роздільних платежів згідно розпорядження міського голови в межах частки тарифу квартирної плати.

Закон України "Про житлово-комунальні послуги" визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки. Предметом регулювання цього закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг. Суб'єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг. Зокрема, п. 8 ст. 22 цього Закону передбачено право виробника на відшкодування втрат у разі затвердження відповідним органом місцевого самоврядування цін/тарифів нижчими від розміру економічно обгрунтованих витрат на їх виробництво.

В той же час, між сторонами укладений договір № 1-Р на виконання робіт з технічного обслуговування та поточного ремонту ліфтів і диспетчерського обладнання, який за своєю правовою сутністю є цивільно-правовим договором підряду укладеним між суб”єктами підприємництва. Майново-господарські зобов”язання, які виникають між суб”єктами господарювання на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов”язаннями. Згідно ч.1 ст.189 ГК України ціна /тариф/ є формою визначення вартості продукції (робіт, послуг), яку реалізують суб”єкти господарювання. Відповідно до ч.1 ст.190 ГК України вільні ціни визначаються на всі види продукції (робіт, послуг), за винятком тих, на які встановлено державні ціни. Аналогічна норма закріплена у ст.7 Закону України “Про ціни і ціноутворення”. Відтак, на правовідносини встановлені за договором на виконання робіт з технічного обслуговування та поточного ремонту ліфтів і диспетчерського обладнання, укладеного між суб”єктами господарювання не розповсюджується державне регулювання цін і тарифів та не змінюється діючий тариф на обслуговування ліфтів, як складової квартирної плати, а Порядок встановлення вартості технічного обслуговування ліфтів та систем диспетчеризації  визначає механізм встановлення вартості технічного обслуговування ліфтів та систем диспетчеризації у житлових будинках і дія цього Порядку поширюється на суб'єктів господарювання всіх форм власності, які виконують роботи з технічного обслуговування ліфтів та систем диспетчеризації.

За умовами ст. 651 Цивільного кодексу України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. З вищевикладеного вбачається, що сторонами не досягнуто згоди щодо зміни договору в порядку, встановленому ст. 188 Господарського кодексу України.

Відтак, з врахуванням викладених вимог та встановлених обставин, керуючись положеннями ч. 1,2,4 ст. 652 ЦК України, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог з покладенням на відповідача витрат по сплаті держмита та витрат по оплаті інформаційно-технічних послуг по забезпеченню судового процесу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно зі статтею 91 Господарського процесуального кодексу України, сторона у справі, не згідна із рішенням суду має право подати апеляційну скаргу, а прокурор - апеляційне подання на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили. Апеляційна скарга або подання подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 49, 811, 82-85 Господарського процесуального кодексу  України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити .

2.  Внести зміни в п. 2.1 договору № 1-Р від 15.12.2004 року укладеного між житлово-комунальним підприємством “Перспективне” та дочірнім підприємством “Ліфтсервіс” МПП “Леда”, виклавши його в наступній редакції “Оплата робіт згідно додаткової угоди складає 83169 грн. 76 коп. за обслуговування ліфтів та 28589 грн. 29 коп. за технічне обслуговування диспетчерських систем на місяць”.

3. Стягнути з Житлово-комунальне підприємство "Перспективне"  (вул. Будівельників 1,Рівне,33016,   , розрахунковий рахунок № 2580,  банк: "Укрсоцбанк" Рівненська обласна дирекція,   МФО банку 333012) на користь Дочірнє підприємство "Ліфтсервіс" Малого приватного підприємства "Леда" (вул. Міцкевича 32/221,Рівне,33028,  )  - витрати по сплаті державного мита в сумі 85грн. 00коп., витрат на оплату послуг за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118грн 00коп.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до частини 3-4 статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                              Тимошенко О.М.

Повний текст рішення суддею підписано "23" липня 2007 р.