ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

13 вересня 2007 р.

№ 2-7/1464.1-2006 (2-3/1464-06,
2-3/14041-2005)

Колегія суддів Вищого
господарського суду України у складі:

головуючого:

Першикова Є.В.,

суддів:

Кравчука Г.А.,

Муравйова О.В.,

розглянувши

касаційну скаргу

відкритого акціонерного
товариства "Укртелеком" в особі Центру електорозв'язку № 5
Кримської філії відкритого акціонерного товариства "Укртелеком"
(далі Товариство)

на постанову

Севастопольського апеляційного
господарського суду

від

18.04.07

у справі

2-7/1464.1-2006

господарського суду

Автономної Республіки Крим

за позовом

Товариства

до

суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1(далі Підприємець)

про

стягнення 70 079,21 грн.

В засіданні взяли участь
представники:

- позивача:

не з'явились;

- відповідача:

не з'явились.

Ухвалою від 23.07.07 колегії суддів
Вищого господарського суду України у складі: головуючого -Першикова Є.В.,
суддів -Данилової Т.Б.,

Ходаківської І.П., касаційна скарга
Товариства № НОМЕР_1була прийнята до провадження, розгляд справи призначено на
13.09.07, без початку перегляду справи по суті.

Вказана ухвала суду була направлена
сторонам у справі в установленому порядку, документів які б свідчили про її
неотримання сторонами у справі до Вищого господарського суду України не
надходило, отже усіх учасників судового процесу відповідно до ст. 1114 Господарського
процесуального кодексу України належним чином повідомлено про час і місце
розгляду касаційної скарги.

На день розгляду справи у судовому
засіданні 13.09.07 будь-яких письмових заяв та клопотань від учасників судового
процесу щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило.

У судове засідання 13.09.07
представники сторін не з'явились.

Враховуючи, що ухвалою про
призначення справи до розгляду учасників судового процесу було попереджено, що
неявка без поважних причин у судове засідання не тягне за собою перенесення
розгляду справи на інші строки, а від сторін повідомлень щодо неможливості
участі у судовому засіданні 13.09.07 до колегії суддів Вищого господарського
суду України не надходило, справа розглядається за наявними матеріалами справи,
а повний текст постанови Вищого господарського суду України направляється
сторонам у справі в установленому порядку.

У зв'язку з перебуванням суддів
Данилової Т.Б., Ходаківської І.П. у черговій відпустці розпорядженням від
12.09.07 заступника Голови Вищого господарського суду України для розгляду
справи № 2-7/1464.1-2006 господарського суду Автономної Республіки Крим
створено колегію суддів у наступному складі: головуючий -Першиков Є.В., судді
-Кравчук Г.А., Муравйов О.В., яка розглядає справу по суті.

Рішенням від 02.02.06
господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Соколова І.О.) позовні
вимоги Товариства були задоволені частково.

З Підприємця на користь Товариства
стягнуто заборгованість у розмірі

40 877,42 грн., 970,60 грн. пені, 3
505,22 грн. інфляційних витрат, 512,37 грн. 3% річних, 458,66 грн. витрат по
сплаті державного мита та

118,00 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

У задоволенні позовних вимог у
частині стягнення 24 213,60 грн. Центру електрозв'язку відмовлено.

Постановою від 13.04.06
Севастопольського апеляційного господарського суду (колегія суддів у складі:
головуючого -Борисової Ю.В., суддів -Щепанської О.А., Гонтаря В.І.) апеляційну
скаргу Підприємця задоволено.

Рішення від 02.02.06 господарського
суду Автономної Республіки Крим скасовано.

Прийнято нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог Товариству відмовлено.

Постановою від 14.09.06 Вищого
господарського суду України касаційну скаргу Товариства задоволено частково.

Рішення від 02.02.06 господарського
суду Автономної Республіки Крим та постанову від 13.04.06 Севастопольського
апеляційного господарського суду скасовано, а справу направлено на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи
рішенням від 09.02.07 господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя
Дворний І.І.) в задоволенні позовних вимог Товариству відмовлено.

Постановою від 18.04.07
Севастопольського апеляційного господарського суду (колегія суддів у складі:
головуючого -Плута В.М., суддів -Заплава Л.М., Гоголя Ю.М.) апеляційну скаргу
Товариства залишено без задоволення, а рішення від 09.02.07 господарського суду
Автономної Республіки Крим -без змін.

Вказані судові рішення, прийняті
під час нового розгляду справи мотивовані недоведеністю факту підключення
Підприємця до мережі Інтернет, а отже й виконання Товариством своїх зобов'язань
за договором.

Не погодившись з рішеннями
попередніх судових інстанцій, винесеними під час нового розгляду справи,
Товариство звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною
скаргою в якій просить рішення від 09.02.07 господарського суду Автономної
Республіки Крим та постанову від 18.04.07 Севастопольського апеляційного
господарського суду скасувати, та прийняти по справі нове рішення.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує
тим, що при прийнятті оскаржених судових актів було порушено норми
матеріального та процесуального права, зокрема: п. 8.2 Інструкції про порядок
обліку та розгляду заяв на надання послуг місцевого телефонного зв'язку та ст.
101 Господарського процесуального кодексу України.

На день розгляду справи по суті
письмовий відзив на касаційну скаргу від Підприємця не надійшов.

Розглянувши матеріали справи,
касаційну скаргу, заслухавши суддю-доповідача по справі, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування
судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого
господарського суду України дійшла до висновку, що касаційна скарга задоволенню
не підлягає з наступних підстав.

Як встановлено попередніми судовими
інстанціями на підставі матеріалів справи 28.09.04 між Товариством та
Підприємцем (Споживачем) було укладено договір № 1308-1 про надання доступу до
глобальної мережі Internet по виділених лініях (далі Договір), відповідно до п.
1.1 якого Товариство надає Споживачу доступ до глобальної мережі Інтернет
шляхом включення до порту вузлу Інтернет Укртелекому. Споживач включається в
порт по виділеній лінії.

При цьому, судовими інстанціями
встановлено, що організація цієї лінії не охоплюється Послугою та надається
згідно з окремим договором.

При вирішенні спору по суті
попередніми судовими інстанціями встановлено, що згідно п. 6.1 Договору
реєстрація та підключення Споживача здійснюється після надходження оплати на
розрахунковий рахунок Товариства згідно з Додатком 1 до цього Договору.

Також, встановлено, що п. 6.2
Договору сторони передбачили, що розрахунок вартості послуги здійснюється
щомісячно на підставі діючих тарифів Укртелекому та залежить від обсягу будь-якої
переданої та прийнятої Споживачем інформації.

Водночас, судами першої та
апеляційної інстанцій встановлено, що за змістом п. 6.3 Договору Споживач
здійснює щомісячно, до 20-го числа поточного місяця, попередню оплату вартості
послуги в розмірі не менше вартості послуг, наданих в попередньому
розрахунковому періоді з наступним перерозрахунком, виходячи з фактично наданих
послуг в звітний період.

Вирішуючи спір, місцевий та
апеляційний суди встановили, що згідно з Додатком № 1, плата за послуги за Договором
складається з установчої плати у розмірі 948,00 грн. та абонентської плати за
пакет "Преміум Плюс" (256 Кбит/с передача та 1024 Мбит/с прийом) у
розмірі 8 000,00 грн.

На підставі наданих сторонами
доказів по справі попередніми судовими інстанціями встановлено, що 29.10.04 між
сторонами було укладено Додаткову угоду, пунктом 1 якої передбачено, що, згідно
з наказом ВАТ "Укртелеком"

№ 450 від 03.12.03, до граничних
тарифів на послуги зв'язку надаються постійно діючи знижки у розмірі 20% від
прийнятого сторонами тарифу.

При цьому, встановлено, що
відповідно до п. 6.8 Договору Товариство починає виставляти рахунки
абонентської плати з дати повного підключення Споживача до вузлу Інтернет
Укртелеком, а дата відзначається в акті виконаних робіт.

На підставі матеріалів справи
судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 28.09.04 між сторонами
за Договором було підписано наряд на виконання робіт по встановленню послуг
мережі Інтернет № 240, на який Товариство в обґрунтування своїх вимог
посилається як на безперечний факт виконання ним своїх обов'язків за Договором.

В той же час, попередніми судовими
інстанціями встановлено, що листом від 23.12.04 за вих. № 01-2558, надісланим
на адресу Товариства, Підприємство повідомляє лише про можливість надати послуги
з підключення до мережі Інтернет. Також зазначається, що раніше підключення не
здійснювалось у зв'язку з відсутністю технічної можливості обліку
передплаченого обсягу трафіку.

Крім того, місцевим та апеляційним
судами встановлено невідповідність наряду № 240 від 28.09.04 вимогам пункту 8.4
Інструкції про порядок обліку та розгляду заяв на надання послуг місцевого
телефонного зв'язку, затвердженої наказом Державного комітету зв'язку та
інформатизації України № 45 від 12.12.97 (зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 29.12.97 за

№ 627/2431), яким передбачено, що
на наряді повинна бути точно вказана кількість витрачених матеріалів, зазначені
номери зайнятих пар в кабелі, штирів на стійках та стовпах, а також тип і місце
встановлення телефонного апарату (кімната, коридор), оскільки із змісту наряду
№ 240 від 28.09.04 не вбачається зазначення необхідної інформації.

Колегія суддів Вищого
господарського суду України враховує, що відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до
закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Аналогічне положення міститься у
ст. 526 Цивільного кодексу України, яка визначає, що зобов'язання мають
виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу
України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов
не допускається.

Також, колегія суддів Вищого
господарського суду України бере до уваги, що послуги по підключенню споживачів
до мережі Інтернет відносяться до телекомунікаційних послуг, порядок надання та
отримання яких, а також відносини між операторами, провайдерами телекомунікацій
і споживачами телекомунікаційних послуг регулюються, зокрема, Законом України
"Про телекомунікації" від 18.11.03 № 1280-IV та Правилами надання та
отримання телекомунікаційних послуг, затвердженими постановою Кабінету
Міністрів України від 09.08.05 № 720 (далі Правила).

Відповідно до визначення,
встановленого у ст. 3 Правил, послуга з доступу до Інтернет -забезпечення
можливості роботи в Інтернет кінцевого обладнання (окремого комп'ютера або
пристрою локальної мережі).

Колегія суддів Вищого
господарського суду України зазначає, що за змістом Інструкції про порядок
обліку та розгляду заяв на надання послуг місцевого телефонного зв'язку,
затвердженої наказом Державного комітету зв'язку України № 45 від 12.12.97,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 29.12.97 за № 627/2431 (далі
Інструкція) вбачається, що вона визначає порядок приймання, обліку, оформлення
та розгляду заяв на надання послуг щодо встановлення телефонів та інших
абонентських пристроїв.

Згідно п. 8.2 Інструкції роботи,
пов'язані з встановленням телефонів та інших абонентських пристроїв,
виконуються в установленому порядку в погоджений з абонентом термін, але не
пізніше одного місяця після внесення плати за ці роботи та абонентної плати.

Пунктом 8.5 Інструкції визначено,
що на наряді на виконання робіт по встановленню абонентського пристрою повинен
бути підпис абонента або його довіреної особи, який підтверджує виконання робіт
за нарядом.

За змістом ст. 6 Цивільного кодексу
України, сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами
цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Крім
того, сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного
законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів Вищого господарського суду України вважає підставним висновок попередніх
судових інстанцій про те, що оскільки при укладенні Договору сторони вільно
домовились, що підтвердженням повного підключення споживача до вузлу Інтернет
Укртелеком є акт виконаних робіт, то саме наявність такого акту може свідчити
про початок надання послуг, обумовлених Договором, а також про обґрунтованість
виставлення рахунків на оплату наданих послуг.

За таких обставин колегія суддів
Вищого господарського суду України вважає доводи, викладені Товариством в
касаційній скарзі, необґрунтованими, оскільки вони спростовуються зібраними по
справі доказами і не відповідають вимогам закону.

Колегія суддів Вищого
господарського суду України бере до уваги, що скаржник в касаційній скарзі
стверджує факт порушення судовою інстанцією не лише норм матеріального та
процесуального права, а також і питання які, стосуються оцінки доказів, але
оцінка доказів, на підставі яких судова інстанція дійшла до висновку про
встановлення тих чи інших обставин справи, здійснюється за внутрішнім
переконанням суду і їх перевірка не віднесена до компетенції касаційної
інстанції.

Колегія суддів Вищого
господарського суду України, враховуючи вимоги ст. 1117 Господарського
процесуального кодексу України, відзначає, що перегляд у касаційному порядку
судового рішення здійснюється касаційною інстанцією на підставі встановлених
фактичних обставин справи та перевіряється застосуванням попередніми
інстанціями норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання
про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими,
збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

З врахуванням того, що з'ясування
підставності оцінки доказів та встановлення обставин по справі в силу ст. 1117
Господарського процесуального кодексу України знаходиться поза межами
компетенції касаційної інстанції, колегія суддів Вищого господарського суду
України приходить до висновку про неможливість задоволення касаційної скарги.

На підставі викладеного, колегія
суддів Вищого господарського суду України вважає, що судом апеляційної
інстанцій було повно та всебічно з'ясовано обставини, що мають значення для
справи, надано їм належну правову оцінку та винесено постанову з дотриманням
норм процесуального права, що дає підстави для залишення її без змін.

Керуючись ст.ст. 1115,
1117, 1119, 11111 Господарського
процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу відкритого
акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Центру електорозв'язку №
5 Кримської філії відкритого акціонерного товариства "Укртелеком" №
НОМЕР_1залишити без задоволення.

Постанову від 18.04.07
Севастопольського апеляційного господарського суду у справі 2-7/1464.1-2006
господарського суду Автономної Республіки Крим залишити без змін.

Головуючий

Є.Першиков

судді:

Г.Кравчук

О.Муравйов