ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД _________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"19" червня 2007 р.

Справа № 1/78-07-1068

Колегія суддів Одеського апеляційного
господарського суду у складі:

Головуючого судді:   Мирошниченко М. А.,

Суддів:    Бєляновського В. В., Шевченко В. В.,

при
секретарі   -   Юзьковій І. В.,

за участю представників:

позивача  - Фатєєва Я. А.,

відповідача
-не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м. Одеса апеляційну скаргу ТОВ „Компанія „Вища школа реклами”, м. Одеса

на  рішення
господарського суду Одеської області від 05.03.2007 р.

у справі
№1/78-07-1068

за позовом ТОВ „Компанія „Вища школа
реклами”, м. Одеса

до ВАТ „Південгідроспецбуд”, м.
Одеса

про розірвання
договору підряду та стягнення 72868,00 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

06.02.2007 р. (вх. №1370) ТОВ „Компанія „Вища
школа реклами” (далі - позивач) у господарському суді Одеської області
пред'явлено позов до ВАТ „Південгідроспецбуд” (далі -відповідач)  про розірвання договору підряду №5/04/05 від
5 квітня 2006 року, укладеного між позивачем та відповідачем на виконання  робіт з розбирання внутрішньодворового
флігеля по вул. Канатній, 11, та стягнення
заборгованості у сумі 72868,00 грн. (а.с. 2-4). Свої  вимоги воно мотивувало наступним.

5 квітня 2005 року між позивачем та
відповідачем був укладений договір підряду № 5/04/05 (далі -договір) на
виконання робіт з розбирання внутрішньодворового флігеля по вул. Канатній, 11.
Загальна вартість робіт, встановлена договором, складає 622 074,00 грн.. За
умовами договору відповідач - ВАТ
прийняв на себе виконання будівельно-монтажних робіт з розбирання
внутрішньодворового флігеля з вивезенням усіх матеріалів від розбирання на
міський смітник або в інший район у межах зазначеної у кошторисній документації
відстані. У кошторисній документації, що є додатком до договору  (договірна ціна з локальним кошторисом та
підсумкова відомість), міститься перелік робіт, що мали бути виконаними.
Відповідачем 08.04.2005 р. був виставлений рахунок № ДО-0000067 на суму 40 000
грн. на оплату авансу на придбання матеріалів. Зазначений рахунок був оплачений
позивачем платіжним дорученням № 7 від 11.04.2005 р.. Протягом виконання робіт
сторонами були укладені додаткові угоди № 1 від 18.04.2005 р., № 3 від
16.05.2005 р., № 4 від 18.05.2005 р., № 5 від 24.05.2005 р., якими відповідач  брав на себе додаткові зобов'язання з
виконання робіт. Відповідно до додаткової угоди № 3 від 16.05.2005 р.,
відповідач зобов'язався виконати земляні планувальні роботи для забезпечення
проектної позначки пальового поля загальною вартістю 36931,00 грн.. Аванс за
додатковою угодою № 3 складав 20 532 грн. та був сплачений позивачем платіжним
дорученням № 25 від 18.05.2005 р.. Відповідно до додаткової угоди № 5,
відповідач зобов'язався виконати роботи з перенесення існуючих мереж
каналізації та водопроводу при демонтажі флігеля по вул. Канатній, 11 загальною
вартістю 20666,00 грн.. Аванс за додатковою угодою № 5 склав 12 336,00 грн. та
був оплачений позивачем платіжним дорученням № 32 від 26.05.2005 р., згідно
рахунку відповідача № ДО-0000143 від 24.05.2005 р.. Відповідно до п. 4.2
договору підряду № 5/04/05, розрахунки між замовником (позивачем) і підрядником
(відповідачем) здійснюються за фактично виконані обсяги робіт за формою КБ-2в
та КБ-3, які готує підрядник та надає замовнику для підписання не пізніше 28
числа звітного місяця. Також, відповідно до п. 4.3 договору, замовник (позивач)
перераховує підряднику аванс, згідно виставлених рахунків, який підрядник
утримує пропорційно виконаним обсягам робіт. Якщо аванс з вини підрядника
(відповідача) використаний не повністю, після закінчення трьохмісячного строку
(а також при розірванні договору) невикористана сума авансу повертається
замовнику. Загальна сума оплаченого авансу на придбання матеріалів за договором
№ 5/04/05 та додатковими угодами № 3 та № 5 до цього договору склала 72 868,00
грн.:

Номер та дата платіжного    доручення позивача

Оплачена позивачем сума

Номер та дата оплаченого рахунку
відповідача

№7 від 11.04.2005

40000,00 грн.

№ ДО-0000067 від 08.04.2005

№25 від 18.05.2005

20532,00 грн.

№ДО-0000120 від 16.05.2005

№32 від 26.05.2005

12336,00 грн.

№ ДО-0000143 від 24.05.2005

Усього:

72868,00 грн.

Зазначені аванси не були
використані  відповідачем (підрядником).
Згідно довідок про вартість виконаних підрядних робіт та актів приймання виконаних
підрядних робіт за квітень та травень 2005 року, загальна вартість робіт склала
354 837,60 грн.:

Період

Вартість виконаних відповідачем
робіт

Вартість придбаних відповідачем
матеріалів

квітень 2005 року

116911,2 грн.

54 грн.

травень 2005 року

237926,40 грн.

258 грн.

Усі виконані за квітень та травень
2005 року роботи були оплачені позивачем:

Номер та дата платіжного
доручення позивача

Оплата виконаних відповідачем
робіт

Номер та дата оплаченого    рахунку відповідача

№20 від 27.04.2005

116911,20 грн.

№ ДО-0000102 від 26.04.2005

№29 від 26.05.2005

237926,40 грн.

№ ДО-0000145 від 25.05.2005

Роботи за додатковою угодою № 5 з
перенесення існуючих мереж каналізації та водопроводу при демонтажі флігеля по
вул. Канатній, 11 відповідачем виконані не були. Таким чином, відповідач до
цього часу утримує невикористані аванси на загальну суму 72868,00 грн., які мав
повернути протягом трьохмісячного строку, тобто до кінця серпня 2005 року.
Договором підряду № 5/04/05 не був встановлений строк виконання робіт.
Відповідно до ч.2 ст. 846 ЦК України, якщо у договорі підряду не встановлені
строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має
право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання,
характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту. На порушення
зобов'язань, прийнятих відповідачем на себе, відповідно до умов договору №
5/04/05, передбачені ним роботи у повному обсязі не були виконані протягом
трьох місяців, після чого відповідач взагалі покинув будівельний майданчик по
вул. Канатній, 11. Відповідно до ч.2 ст. 320 ГК України, у разі, якщо підрядник
не береться своєчасно за виконання договору або виконує роботу настільки
повільно, що закінчення її до строку стає явно неможливим, замовник має право
вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Враховуючи викладені
обставини, у відповідності зі ст. 188 ГК України, позивач 16.12.2006 р.
надіслав відповідачу за юридичною та фактичною адресами пропозицію № 30 про
розірвання договору № 5/04/05 від 5 квітня 2005 року та акт звірення
розрахунків за період з 01.04.2005 р. по 01.12.2006 р.. На дату подачі позовної
заяви відповідач не повідомив про результати розгляду пропозиції та не склав
акту звірення розрахунків. Крім того, листом від 16.12.2006 р. позивач вимагав
від відповідача повернути одержані в якості авансу грошові кошти у сумі
72868,00 грн. на поточний рахунок. Зазначена сума відповідачем також не
повернута. В обґрунтування свого позову позивач також послався на ст. 16 ЦК
України.

Надалі відповідач надав суду відзив
на позов (а.с. 77-78), в якому просив відмовити у його задоволенні,
оскільки  в порядку та на умовах,
визначених договором, відповідачем належним чином виконувались роботи першого етапу,
що підтверджується актами виконаних робіт на суму 397859,40 грн.. Згідно п.5.1.
договору, Замовник забезпечує розробку, затвердження та передачу Підряднику
двох примірників комплектної технічної документації з грифом «У виробництво
робіт». Крім того, згідно п.6.1. цього ж договору, Замовник передає Підряднику
на період будівництва і до його закінчення придатний для виробництва робіт
будівельний майданчик разом з усіма необхідними документами: дозволом на
будівництво (у відповідності з ДБН А.3.1-2-93), довідку про відключення підземних
комунікацій. Однак, для виконання робіт Позивач не надав Відповідачу відповідні
документи, які дозволяють проводити зазначені в договорі роботи. В свою чергу,
відповідач не відмовлявся від проведення зазначеного типу робіт. На виконання
вищевказаних договорів підряду відповідачем на будівельний майданчик була
направлена техніка: Кран МКГ-25 БР, Авто вишка П-183, два зварювальних агрегати
АДД-305, автомашина ЗІЛ-555. Крім того, для виконання робіт по демонтажу
флігеля по вул. Канатній, 11 відповідачем було виготовлено два металевих чана
розміром 4м х 1,8 х 0,8м. 31 травня 2005 року від керівництва Відповідача
поступило усне розпорядження про зупинення виконання робіт по вищезазначеним
договорам підряду до особливого розпорядження та отримання Відповідачем
необхідних дозволів на проведення будівельних робіт. Керівник Відповідача
заявив, що найближчим часом постарається вирішити з міськими властями всі
питання по отриманню необхідних дозволів і що роботи тоді будуть відновлені.
Даний факт підтверджує рапорт ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1. Ніяких розпоряджень про
відновлення робіт відповідач не отримував, хоч і згодний виконувати умови
укладених договорів. Умовами п.10.3 договору встановлено строк дії договору «з
моменту його підписання і до повного виконання прийнятих на себе сторонами
зобов'язань». Згідно ст. 851 ЦК України, підрядник має право не розпочинати
роботу, а розпочату роботу зупинити, якщо замовник не надав матеріалу,
устаткування або річ, що підлягає переробці, і цим створив неможливість
виконання договору підрядником.

Рішенням господарського суду
Одеської області від 05.03.2007 р. (підписане суддею Гарник Л.Л. 12.03.2007 р.)
у позові відмовлено (а.с. 90-93). Таке рішення суд мотивував тим, що,
відповідно до умов укладеного сторонами договору підряду на виконання робіт з
розбирання внутрішньобудинкового флігелю по вул. Канатна, 11 у м. Одесі  від 05.04.2005 р.  № 5/04/05, замовник зобов'язався виконати
обумовлені роботи, згідно технічної документації й кошторису, затвердженого
замовником (п.1.1); початок виконання робіт -через три дні після отримання
підрядником авансу, технічної документації та передачі будівельного майданчика,
закінчення виконання робіт - графіку виконання робіт (п.3.1); замовник
забезпечує розроблення, затвердження та передачу підряднику двох екземплярів
комплектної технічної документації з грифом
„В производство работ” (п.5.1); замовник передає підряднику на період
будівництва та до його закінчення придатний для виконання робіт будівельний майданчик
разом з усіма необхідними документами, а саме: дозволом на будівництво, довідку
про відключення підземних комунікацій у випадку їх наявності в районі,
узгоджені в установленому порядку, точки підключення до мереж
енергозабезпечення потужністю 70 квт/годин, точки підключення водозабезпечення
(п.6.1). На підставі ч.1 ст. 9 Закону України „Про архітектурну діяльність” від
20.05.1999 р. № 687-ХІУ, будівництво (нове будівництво, реконструкція,
реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється, відповідно
до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил,
місцевих правил забудови населених пунктів. Порядок та умови надання дозволу на
виконання будівельних робіт з нового будівництва, розширення, реконструкції,
технічного переоснащення, реставрації та капітального ремонту об'єктів
визначені Положенням про порядок надання дозволу на виконання будівельних
робіт,  затвердженим Наказом Держбуду
України 05.12.2000 р. № 273, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України  25.12.2000 р. за  № 945/5166,
п.5.1. якого передбачено, що виконання будівельних робіт на об'єктах без
одержання дозволу або його завчасної перереєстрації, а також виконання не
зазначених у дозволі будівельних робіт вважається самовільним і тягне за собою
відповідальність, згідно з чинним законодавством. У ході судового розгляду
встановлено, що позивач, всупереч викладених норм чинного законодавства й
положень договору підряду, не передав відповідачу технічну документацію та
отриманий в установленому порядку дозвіл на здійснення підрядних робіт. Доказів
зворотного позивач не надав, незважаючи на те, що такі були витребувані ухвалою
господарського суду від 02.03.2007 р.. Натомість, згідно представленого
відповідачем  журналу вхідної
кореспонденції, на адресу останнього будь-яких листів від позивача не
надходило. Згідно положень ГК України, за договором підряду на капітальне
будівництво підрядник зобов'язується своїми силами і засобами на замовлення
замовника побудувати і здати замовникові у встановлений строк визначений
договором об'єкт, відповідно до проектно-кошторисної документації або виконати
зумовлені договором будівельні та інші роботи, а замовник зобов'язується
передати підряднику затверджену проектно-кошторисну документацію, надати йому
будівельний майданчик, прийняти закінчені будівництвом об'єкти і оплатити їх
(ч.1 ст. 318); підрядник має право не братися за роботу, а розпочату роботу
зупинити у разі порушення замовником своїх зобов'язань за договором, внаслідок
якого початок або продовження робіт підрядником виявляються неможливими чи значно
ускладненими (ч.3 ст. 320). Виходячи з викладених положень чинного
законодавства й фактичних обставин справи, суд вбачив підставними дії
підрядника - відповідача, який зупинив виконання розпочатих робіт. При цьому,
суд визнав слушними твердження відповідача про те, що він був позбавлений
правових підстав виконувати зазначені роботи за відсутності у нього технічної
документації та дозволу на їх проведення,                            обов'язок
представлення яких покладений на позивача -замовника. Суд зробив висновок, що
позбавлений правових підстав вважати наявним з боку відповідача порушення умов
договору, що, у свою чергу, унеможливлює застосування до спірних відносин
сторін норми ч.2 ст. 320 ГК України, на яку посилається позивач в обґрунтування
заявленого позову. Згідно ч.1 ст. 218 ГК України, підставою
господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є
вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Відсутність ознак
протиправності в діях відповідача, як складової господарського правопорушення,
унеможливлює його відповідальність. Юридична заінтересованість позивача у
судовому процесі зобов'язує його довести як наявність спірних матеріальних
правовідносин, так і ту суб'єктивну обставину, що його права порушені і на
відповідача має бути покладено відповідальність
на передбачених законом підставах. На думку місцевого суду,
неправомірність позовних вимог про стягнення у вигляді заборгованості суми
невикористаного підрядником авансу - 72868,00 грн. обумовлюється також тією
обставиною, що, посилаючись на норму ч.2 ст. 320 ГК України, позивач
неправильно визначив правову природу стягуваних з відповідача коштів, оскільки
ставить питання саме про стягнення боргу. В обґрунтування свого рішення суд
також послався на ст. 19 Конституції України.

Не погоджуючись зі вказаним
рішенням, позивач звернувся до Одеського апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та прийняти нове, яким
розірвати договір підряду № 5/04/05  від
5 квітня 2006 року та стягнути з відповідача заборгованість у сумі 72868,00
грн., а також витрати на оплату держмита і ІТЗ судового процесу.

Розгляд справи було призначено на
17.05.2007 р., про що сторони, згідно приписів ст. 98 ГПК України, були
повідомлені належним чином.

Оскільки представники сторін не
заявили клопотань про технічну фіксацію судового засідання, така фіксація,
відповідно до ст. 81-1 ГПК України, не здійснювалась, але вівся протокол
судового засідання.

В судовому засіданні 17.05.2007 р.
представник відповідача надав відзив на скаргу та документи до нього, в якому
просив залишити скаргу без задоволення і рішення без змін.

За клопотанням представника
скаржника, для ознайомлення його з відзивом, розгляд справи було відкладено на
19.06.2007 р., про що сторони були повідомлені належним чином.

Ухвалою заступника голови суду від
17.05.2007 р. строк апеляційного провадження було продовжено на один місяць -до
28.06.2007 р..

Скаржник надав суду заперечення  на відзив та документи до нього.

Представник відповідача в судове засідання 19.06.2007 р. не з'явився,
хоча повідомлявся належним чином про місце та дату розгляду справи (в
попередньому засіданні під особистий розпис та по пошті), клопотань про відкладення
розгляду справи не заявив, про причини свого нез'явлення суд не повідомив і
судова колегія, враховуючи думку позивача, прийняла рішення про розгляд справи
за його відсутністю.

Представник скаржника (позивача) в
усних поясненнях наданих апеляційному суду в судовому засіданні 19.06.2007 р.
підтримав скаргу і просив її задовольнити на
викладених у ній підставах.

За згодою представника позивача, згідно
ст. 85 ГПК України, в судовому засіданні оголошувались лише вступна та
резолютивна частини судової постанови.

Заслухавши усні пояснення  представника позивача, ознайомившись з
доводами  апеляційної скарги та
запереченнями на неї,   дослідивши
обставини  і матеріали  справи,
в тому числі наявні у них докази,
відповідність викладеним  в
рішенні висновкам  цим обставинам і
доказам, а також перевіривши додержання та правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія
дійшла до висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, виходячи з
такого.

Як свідчать матеріали справи,
05.04.2005 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір підряду №
5/04/05  на виконання робіт з розбирання
внутрішньодворового флігеля по вул. Канатній, 11. Загальна вартість робіт,
встановлена договором, складає 622 074,00 грн.. За умовами договору відповідач
прийняв на себе виконання будівельно-монтажних робіт з розбирання
внутрішньодворового флігеля з вивезенням усіх матеріалів від розбирання на
міський смітник або в інший район у межах зазначеної у кошторисній документації
відстані. У кошторисній документації, що є додатком до договору (договірна ціна
з локальним кошторисом та підсумкова відомість), міститься перелік робіт, що
мали бути виконаними. Відповідачем 08.04.2005 р. був виставлений рахунок №
ДО-0000067 на суму 40 000 грн. на оплату авансу на придбання матеріалів.
Зазначений рахунок був оплачений позивачем платіжним дорученням № 7 від
11.04.2005 р.. Протягом виконання робіт сторонами були укладені додаткові угоди
№ 1 від 18.04.2005 р., № 3 від 16.05.2005 р., № 4 від 18.05.2005 р., № 5 від
24.05.2005 р., якими відповідач  брав на
себе додаткові зобов'язання з виконання робіт. Відповідно до додаткової угоди №
3 від 16.05.2005 р., відповідач зобов'язався виконати земляні планувальні
роботи для забезпечення проектної позначки пальового поля загальною вартістю
36931,00 грн.. Аванс за додатковою угодою № 3 складав 20 532 грн. та був
сплачений позивачем платіжним дорученням № 25 від 18.05.2005 р.. Відповідно до
додаткової угоди № 5, відповідач зобов'язався виконати роботи з перенесення
існуючих мереж каналізації та водопроводу при демонтажі флігеля по вул.
Канатній, 11 загальною вартістю 20666,00 грн.. Аванс за додатковою угодою № 5
склав 12 336,00 грн. та був оплачений позивачем платіжним дорученням № 32 від
26.05.2005 р., згідно рахунку відповідача № ДО-0000143 від 24.05.2005 р..
Відповідно до п. 4.2 договору підряду № 5/04/05, розрахунки між замовником
(позивачем) і підрядником (відповідачем) здійснюються за фактично виконані обсяги
робіт за формою КБ-2в та КБ-3, які готує підрядник та надає замовнику для
підписання не пізніше 28 числа звітного місяця. Також, відповідно до п. 4.3
договору, замовник перераховує підряднику аванс, згідно виставлених рахунків,
який підрядник утримує пропорційно виконаним обсягам робіт. Умовами договору
передбачено, що якщо аванс з вини підрядника використаний не повністю, після
закінчення трьохмісячного строку (а також при розірванні договору)
невикористана сума авансу повертається замовнику.

З матеріалів справи вбачається, що
загальна сума оплаченого позивачем авансу на придбання матеріалів за
договором  та додатковими угодами № 3 та
№ 5 до нього  склала 72 868,00 грн..

Відмовляючи у задоволенні позову,
місцевий суд виходив з того, що: по-перше, саме з вини позивача, який не надав
відповідачу технічну документацію та
дозвіл на виконання робіт, останній (відповідач)  не
зміг виконати передбачені умовами
договору підрядні роботи, а, по-друге, чинне законодавство, яке регулює
підрядні відносини, передбачає  при
розірванні договору можливість стягнення збитків і не  передбачає
стягнення боргу, як це просив у позові позивач.

Проте, з таким висновком не можна
погодитись, з огляду на наступне.

Як свідчать матеріали справи, в тому
числі надані позивачем суду апеляційної інстанції додаткові докази, позивач
надав відповідачу необхідну
документацію, в тому числі дозволи на виконання робіт, і відповідач
частково виконав передбачені умовами договору (додатками до нього) роботи, що
підтверджується наявними у справі актами приймання робіт. З матеріалів справи
вбачається, що відповідач без будь-яких поважних причин припинив виконання
договору. Будь-яких належних та достатніх доказів того, що він не мав
можливості виконувати умови договору саме з вини позивача відповідач суду не
надав.

Посилання відповідача на те, що було
усне розпорядження позивача  не
виконувати роботи за договором і тому він їх не виконував,  не підтверджується будь-якими доказами та не
визнається позивачем, а тому не може вважатись обґрунтованими.

З огляду на це, висновок місцевого
суду про те, що договір не виконувався з вини позивача, є хибним та таким, що
не відповідає фактичним обставинам справи
та наявним у ній доказам.

Матеріали справи свідчать, що позивач
звертався до відповідача, оскільки той не виконав умови договору, з  пропозицією
щодо  розірвання договору та
повернення сплаченого авансу, тобто діяв у відповідності з вимогами ст. 188 ГК
України.

Посилання відповідача на те, що він не
отримував зазначеної пропозиції, не може прийматись до уваги, оскільки вони
спростовуються наявними у матеріалах справи доказами (листами позивача та
квитанціями  про їх відправлення за адресою
відповідача).Той факт, що в журналах
вхідної кореспонденції відповідача відсутній запис про надходження такої
пропозиції, не може свідчити про неотримання ним її реально.

Посилання відповідача на те, що він
звертався до позивача з пропозиціями надати йому документацію та неможливості з
вини позивача виконувати умови договору, не можуть прийматись до уваги,
оскільки відповідач не довів, що саме наданий ним суду апеляційної інстанції
лист, а не будь-який інший направлявся позивачу. Крім того, відповідач не
надавав цей документ суду першої інстанції і, відповідно, цей суд не міг
враховувати його при ухваленні рішення і, не зважаючи на це, дійшов
безпідставного висновку, що винним у невиконанні договору є позивач.

Слід зазначити, що відповідач не
заперечує факт припинення ним робіт з червня 2005 року та прострочення
встановленого договором тримісячного строку, але вважає, що це виникло з вини
позивача, який не надав йому документацію. Але, як зазначалось вище, факт
ненадання документації спростовується матеріалами справи і тому підстав для
зупинення робіт у відповідача не було.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку, що саме
відповідач   безпідставно зупинив
виконання робіт за договором, що зробило неможливим закінчення роботи до строку,
що, в свою чергу, є порушенням умов договору.

Зазначені дії відповідача надають
позивачу право, на підставі ч.2 ст. 320 ГК України та ст. 849 ЦК України,
вимагати розірвання договору  і  ця вимога є обґрунтованою.

Судова колегія погоджується з доводами
скаржника, що, відмовляючи позивачу у розірванні договору підряду, місцевий суд
порушив його права, передбачені ч.2 ст. 320 ГК України та ч.4 ст. 849 ЦК
України.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач здійснив попередню оплату за договором, а саме сплатив аванси на
придбання матеріалів платіжним дорученням № 7 від 11.04.2005 р. на суму 40000
грн., платіжним дорученням № 25 від 18.05.2005 р. на суму 20532 грн., платіжним
дорученням № 32 від 26.05.2005 р. на суму 12336,00 грн.. Відповідно до п.4.3
договору, замовник перераховує підряднику аванс, згідно виставлених рахунків,
який підрядник утримує пропорційно виконаним обсягам робіт. Якщо аванс з вини
підрядника використаний не повністю, після закінчення трьохмісячного строку, а
також при розірванні договору невикористана сума авансу повертається замовнику.

Загальна сума перерахованого позивачем
відповідачу авансу на придбання матеріалів за цим договором  та додатковими угодами № 3 та № 5 до нього  склала 72868,00 грн.. Згідно довідок про вартість
виконаних підрядних робіт та актів приймання виконаних підрядних робіт за
квітень та травень 2005 року, загальна вартість робіт склала 354837,60 грн. та
була оплачена замовником додатково, на підставі виставлених відповідачем
рахунків. Сума авансу 72868 грн. не була використана, оскільки придбані
матеріали позивач оплачував у складі виконаних будівельних робіт.

Зазначену суму відповідач мав  повернути протягом трьохмісячного строку, що
ним зроблено не було, а тому у позивача були правові підстави для звернення до
суду з вимогою про стягнення з відповідача безпідставно отриманих коштів.

Враховуючи вищевикладені
обставини,  судова колегія дійшла
висновку, що місцевий суд дав невірну оцінку фактичним обставинам справи та
наявним у справі доказам та дійшов помилкового висновку щодо необґрунтованості
вимог позивача.

З огляду на викладене, апеляційна скарга
підлягає задоволенню, рішення місцевого суду, відповідно до ст.ст. 103 та 104
ГПК України, - скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Керуючись
ст.ст. 99,101-105  ГПК  України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

1.
Апеляційну скаргу ТОВ „Компанія „Вища школа
реклами”, м. Одеса - задовольнити.

2.
Рішення господарського суду Одеської
області від 05.03.2007 р.  у справі   №1/78-07-1068 - скасувати.

3.
Позов ТОВ „Компанія „Вища школа
реклами”, м. Одеса -задовольнити.

Розірвати договір підряду №50405 від
05.04.2005р., укладений між ТОВ „Компанія „Вища школа реклами”, м. Одеса
та  ВАТ „Південгідроспецбуд”, м.
Одеса.

Стягнути з ВАТ „Південгідроспецбуд” (65012,
м. Одеса, вул. Мала Арнаутська,90, , ідент. код 01416530, п/р
1 в ВАТ „МТБ”, МФО 328168) на
користь  ТОВ „Компанія „Вища школа
реклами” (65011, м. Одеса, вул. Осипова,25, ідент. код 32199524, п/р
001 в АБ „Київська Русь”, м. Київ, МФО 319092): 72868,00 грн.
боргу;  813,68 грн. витрат по сплаті
державного мита при зверненні до суду з позовом; 118,00 грн. витрат на ІТЗ
судового процесу.

4. Стягнути
з ВАТ „Південгідроспецбуд” (65012, м. Одеса, вул. Мала Арнаутська,90, , ідент. код 01416530, п/р 1 в ВАТ „МТБ”, МФО 328168) на  користь
ТОВ „Компанія „Вища школа реклами” (65011, м. Одеса, вул. Осипова,25,
ідент. код 32199524, п/р 001 в АБ „Київська Русь”, м. Київ, МФО
319092)  436,84 грн. витрат по сплаті
державного мита при зверненні до суду з апеляційною скаргою.

5.
Доручити господарському суду Одеської
області видати відповідні накази.

Постанова, згідно ст. 105 ГПК
України, набуває законної сили з дня її оголошення і може бути оскаржена  у касаційному порядку до Вищого
господарського суду України.

Головуючий:
Мирошниченко М. А.

Судді:
Бєляновський В. В.

Шевченко В. В.