СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

19 вересня 2007 року
Справа № 2-2/4208-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Плута В.М.,

суддів                                                                      Гоголя Ю.М.,

Горошко Н.П.,

за участю представників сторін:

позивача: Шереметьєвої Людмили Остапівни, довіреність №  171-Д   від 26.03.07;

відповідача: Пігаревої Олени Вікторівни, довіреність №  1   від 03.01.07;

розглянувши апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Крименерго" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Толпиго В.І.) від 07-21 червня 2007 року у справі № 2-2/4208-2007

за позовом           відкритого акціонерного товариства "Крименерго" (вул. Київська, 74/6,Сімферополь,95034)

до           Нижньогірського комунального підприємства зеленого господарства і благоустрою (вул. Молодіжна, 12,Нижньогірський,97100)

про стягнення 75755,68 грн.

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство „Крименерго” звернулось до господарського суду АР Крим з позовом до Нижньогірського комунального підприємства зеленого господарства і благоустрою про стягнення збитків за безоблікове та бездоговірне споживання електричної енергії у розмірі 75755,68 грн.

Рішенням господарського суду АР Крим від 07-21.06.2007 року у справі № 2-2/4208-2007  у задоволенні позову відкритого акціонерного товариства „Крименерго” до Ніжньогірського комунального підприємства зеленого господарства і благоустрою про стягнення 75755,68 грн. за без договірне та без облікове споживання електричної енергії відмовлено.

При прийнятті рішення суд першої інстанції встановив, що відповідач являється самостійною юридичною особою, неодноразово звертався до відкритого акціонерного товариства „Крименерго” з клопотаннями про укладення договору на постачання електричної енергії, факт звернення підтверджується наявними у справі матеріалами. Дослідивши зміст відповідей позивача з відмовами відповідачеві в укладенні договору на постачання електричної енергії, господарський суд АР Крим прийшов до висновку про те, що збоку відкритого акціонерного товариства „Крименерго” мало місце ухилення від вступу до договірних правовідносин, у зв’язку з чим відсутня така необхідна ознака відповідальності як вина.

Не погодившись з цим судовим актом, відкрите акціонерне товариство „Крименерго” звернулось до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, позов задовольнити у повному обсязі.

Доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, полягають у тому, що, судом першої інстанції неповно досліджено обставини справи, не розглянутий предмет спору, а саме без договірне та без облікове споживання електричної енергії. Крім того, позивач вважає, що у випадку існування суперечливостей між сторонами з приводу укладення договору на постачання електричної енергії Нижньогірське комунальне підприємство зеленого господарства і благоустрою не було позбавлено права звернутись до суду для вирішення виниклого спору.

Представник відповідача у судовому засіданні з доводами апеляційної скарги не погодився, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Розпорядженням першого заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 29.08.2007 суддю Щепанську О.А. замінено на суддю Горошко Н.П.

У судовому засіданні оголошувалась перерва з 29 серпня по 19 вересня 2007 року.

Повторно розглянувши справу порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України судовою колегією встановлено наступне.

22-23 листопада 2006 року працівниками відкритого акціонерного товариства „Крименерго” було проведено планову перевірку житлових будинків, які знаходяться на балансі Нижньогірського комунального підприємства зеленого господарства і благоустрою, на предмет дотримання законодавства про електроенергетику.

За результатами вказаної перевірки, в присутності начальника Нижньогірського комунального підприємства зеленого господарства і благоустрою - Маноніна С.М., представників енергонагляду ВАТ „Крименерго” - Грязнова А.І., Ніколова Н.І., Бартінова А.І. було складено Акти №7245, 100262, 7244, 7243,7242, 100280,100263, 100265,100267, 100268, 100269, 100270, 100271, 100273, 100274, 100275, 100276, 100278, 100279, 100261, 100272 від 22.11.2006 та 23.11.2006 року яким зафіксоване безоблікове та без договірне споживання електричної енергії.

На підставі вказаних вище актів, відкритим акціонерним товариством „Крименерго” було нараховано суму завданих відповідачем збитків в розмірі 75755,68 грн.

Факт несплати відповідачем нарахованої йому суми збитків в  розмірі 75755,68 грн. з`явився підставою для звернення до господарського суду з позовом про стягнення вказаної суми.

Вислухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права, судова колегія вважає, що апеляційна скарга відкритого акціонерного товариства „Крименерго” підлягає задоволенню з наступних підстав.

25.06.2003 року Нижньогірською районною державною адміністрацією зареєстровано Статут Нижньогірського комунального підприємства зеленого господарства і благоустрою (а.с.114-121).

Так, відповідно до пунктів 1.1, 1.5, 1.6, 1.7 Нижньогірське комунальне підприємство зеленого господарства і благоустрою являється підприємством, яке засновано на комунальній власності, є комунальною власністю Нижньогірської селищної ради, набуває прав юридичної особи з моменту його державної реєстрації, має відокремлене майно, передане йому у повне господарське відання, має самостійний баланс, може від свого імені укладати договори, набувати майнові та особисті немайнові права та виконувати обов’язки, бути позивачем та відповідачем в суді.

Із змісту наявних у матеріалах справи пояснень Нижньогірського комунального підприємства зеленого господарства і благоустрою вбачається, що житловий фонд Нижньогірської селищної ради, який входив до сфери обслуговування Нижньогірського виробничого управління житлово-комунального господарства був переданий на обслуговування Нижньогірському комунальному підприємству зеленого господарства і благоустрою (а.с.101). Дана обставина також підтверджується рішенням 16-ої сесії 24 скликання Нижньогірської селищної ради № 364 від 29.01.2004 року яким вирішено безкоштовно передати житловий фонд Нижньогірської селищної ради на баланс комунального підприємства зеленого господарства та благоустрою з 01 лютого 2004 року (а.с.148).

В матеріалах справи наявний перелік будинків, які знаходились на балансі Нижньогірського виробничого управління житлово-комунального господарства та які було передано на баланс відповідача (а.с.140).

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України „Про електроенергетику”, споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Пунктом 1.3 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики від 31.07.1996 року № 28, також закріплено, що постачання електричної енергії можливо лише на підставі Договору між споживачем та постачальником електричної енергії.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що на Нижньогірському комунальному підприємстві зеленого господарства і благоустрою лежав законодавчо закріплений обов’язок щодо укладення договору на постачання електричної енергії на житловий фонд, який був переданий на його баланс.

З матеріалів справи вбачається, що Нижньогірське виробниче управління житлово-комунального господарства зверталось до ВАТ „Крименерго” із заявами про укладення договорів. Даний факт підтверджується листами від 23.04.2004 року № 28/29, від 14.07.2004 року № 88, від 09.09.2004 року № 139, а також відповідями позивача від 19.07.2004 року № 1202/01 та від 27.09.2004 року № 1202/27/1096.

Так, в листі від 19.07.2004 року № 1202/01 позивач повідомляє відповідача про неможливість укладення з ним договору на постачання електричної енергії у зв'язку з тим, що між ВАТ „Крименерго” в особі Нижньогірського РЕС та Нижньогірським ВУЖКГ існують договірні відносини і постачанням електроенергії на одні й ті ж об'єкти за декількома договорами не допускається. Позивач також вказує на те, що є необхідним припинення договірних відносини з Нижньогірським ВУЖКГ, а оскільки Нижньогірське ВУЖКГ не в повному обсязі виконало зобов'язання по оплаті використаної електроенергії, питання про розірвання договірних відносин з Нижньогірським ВУЖКГ не підлягає розгляду до погашення заборгованості за електроенергію. Більш того, в цьому листі позивач повідомив відповідача, що питання про укладення договору буде вирішено після врегулювання питання по оплаті боргів, що виникли за Нижньогірським ВУЖКГ.

Прийнявши до уваги наведені вище обставини, а також те, що в силу пункту 5.3 Правил користування електричною енергією обов’язок з надання проекту договору лежить на постачальникові електроенергії, суд першої інстанції зробив висновок про ухилення постачальника електроенергії від укладення з відповідачем договору на постачання електроенергії, а також зробив висновок про відсутність вини збоку відповідача.

Однак, суд апеляційної інстанції не може погодитись з таким висновком виходячи з наступного.

Відповідно до частини 3 статті 179 Господарського кодексу України, укладення господарського договору є обов’язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов’язком для суб’єкта господарювання у випадках передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов’язковості укладення договору для певних категорій суб’єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Частинами 6 та 7 статті 179 Господарського кодексу України також передбачено, що суб’єкти господарювання, які забезпечують споживачів, зазначених в частині першій цієї статті (тобто суб’єкти господарювання і не господарюючі суб’єкти –юридичні особо), електроенергією, зв’язком, послугами залізничного та інших видів транспорту, а у випадках, передбачених законом, також інші суб’єкти зобов’язані укладати договори з усіма споживачами їхньої продукції  (послуг).  Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахування особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно з частиною 2 статті 275 Господарського кодексу України, відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Судова колегія звертає увагу на норму частини 1 статті 27 Закону України „Про електроенергетику”, відповідно до якої самовільне підключення до об’єктів електроенергетики та споживання електричної енергії без приладів обліку являється правопорушення в електроенергетиці.

Згідно з частиною 3 статті 27 Закону України „Про електроенергетику”, суб’єкти господарської діяльності несуть відповідальність за правопорушення в електроенергетиці на підставі акту перевірки, оформленого у встановленому законом порядку, за наявності порушень, передбачених статтею 27 Закону України „Про електроенергетику”.

Відповідно до частини 1 статті 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбаченому цим Кодексом, іншими законами та договором.

Статтею 218 Господарського кодексу України закріплені підстави господарсько-правової відповідальності, а саме зазначено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов’язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито всіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Частиною 1 статті 614 Цивільного кодексу України також встановлено, що особа, що порушила зобов'язання несе відповідальність за наявністю її провини, якщо інше не встановлене законом або договором. Особа є невинною, якщо доведе, що прийняла всі залежні від неї заходи по належному виконанню зобов'язання.

Судова колегія вважає, що господарським судом АР Крим під час вирішення спору у даній справі не з`ясовувалось питання стосовно вжиття Нижньогірським комунальним підприємством зеленого господарства і благоустрою всіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення –безоблікового та бездоговірного споживання електроенергії.

Судова колегія вважає, що не направлення енегопостачаючою організацією на адресу споживача електроенергії проекту договору не може свідчити про відсутність вини споживача в неукладені договору.

Так, згідно з частиною 1 статті 187 Господарського кодексу України, спори, що виникають при укладенні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов’язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядається судом.

Таким чином, за наявності відповідей збоку відкритого акціонерного товариства „Крименерго” про неможливість укладення договору на енергопостачання Нижньогірське комунальне підприємство зеленого господарства і благоустрою мало, у відповідності до статті 187 Господарського кодексу України, звернутись до суду з позовом про спонукання ВАТ „Крименерго” до укладення договору на енергопостачання та лише такі дії свідчили б про вжиття всіх залежних від відповідача заходів для недопущення господарського правопорушення. Суд апеляційної інстанції також зазначає, що підстави, з яких відкрите акціонерне товариство „Крименерго” протягом 2004 року відмовляло в укладенні договору, у даному випадку правого значення не мають, оскільки лише в судовому порядку про спонукання до укладення договору енергопостачання мало бути з’ясовано обґрунтованість чи необґрунтованість таких відмов.

Відповідно до статі 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки відповідачем не доведено суду вжиття ним всіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення, які б свідчили про відсутність вини у без обліковому та бездоговірному споживанні електроенергії, судова колегія вважає, що на відповідачеві лежить вина у без обліковому та без договірному споживанні електричної енергії протягом 2004-2006 років, у зв’язку з чим, позовні вимоги ВАТ „Крименерго” обґрунтованими.

Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

На підставі викладеного, оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, позовні вимоги про стягнення 75755,68 грн. підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 101, 103 п.2, 104, ч.1 п.п.1, 4, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства „Крименерго” задовольнити.

2. Рішення господарського суду Автономної республіки Крим від 07-21 червня 2007 року у справі № 2-2/4208-2006 скасувати.

3. Позов відкритого акціонерного товариства „Крименерго” задовольнити.

4. Стягнути з Нижньогірського комунального підприємства зеленого господарства і благоустрою (вул. Молодіжна, 12 с. Нижньогірський, АР Крим, 97100; р/р 260067315, МФО 324021, ОКПО 32571586, КРД „Райфайзен банк „Аваль” м. Сімферополь) на користь відкритого акціонерного товариства „Крименерго” (вул. Київська, 74/6, м. Сімферополь; р/р 42, МФО 324805, ОКПО 00131400 в філії КРУ ВАТ „Ощадбанк”) 75755,68 грн. збитків за безоблікове та бездоговірне споживання електричної енергії, 1135,34 грн. держмита, а також 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічно забезпечення судового процесу.

5. Господарському суду Автономної республіки Крим видати накази.

Головуючий суддя                                                  В.М. Плут

Судді                                                                                Ю.М. Гоголь

Н.П. Горошко