СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

31.08.07                                                                                 Справа № 18/443н-ад.

Суддя Корнієнко В.В., розглянувши матеріали справи за позовом державної акціонерної компанії «Хліб України», м. Київ

до: 1-го відповідача –відділу державної виконавчої служби Кам’янобрідського районного управління юстиції м. Луганська, м. Луганськ

2-го відповідача – Луганського обласного відділення фонду соціального захисту інвалідів, м. Луганськ

3-го відповідача – Луганського обласного дочірнього підприємства державної акціонерної компанії «Хліб України», м. Луганськ

про звільнення майна з-під арешту

при секретарі Подколзіній С.С.

за участю представників сторін:

від позивача:               Насадюк І.В. за дов. від 05.07.2007;

від 1-го відповідача:           Маштаков С.А. за дов. від 30.08.2007;

від 2-го відповідача:          Шатських Т.І. за дов. від 18.07.2007;

від 3-го відповідача:          Ткаченко В.Г. за дов. від 07.04.2006.

Суть спору: позивачем заявлено вимоги:

-          про визнання нечинним та скасування акту опису й арешту майна від 11.05.2007, який складений 1-м відповідачем в ході примусового виконання наказу господарського суду від 24.11.2006 № 3/237;

-          про звільнення з-під арешту майна, вказаного у зазначеному акті опису й арешту майна від 11.05.2007.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 1-м відповідачем в ході примусового виконання наказу господарського суду про стягнення грошових коштів з 3-го відповідача було накладено арешт на його (позивача) майно, а не на майно боржника (3-го відповідача), так як боржник не є власником цього майна, а володіє та користується ним на праві господарського відання.

1-й відповідач проти позову заперечує посилаючись на необґрунтованість позову.

2-й відповідач не вказав, чи погоджується він з позовними вимогами, чи ні.

3-й відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач в порядку адміністративного судочинства звернувся до господарського суду з адміністративним позовом, яким оскаржує дії органу державної виконавчої служби, вчинені ним при виконанні судового рішення.

При чому, позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що порушено його право власності на майно, яке арештовано та описано органом державної виконавчої служби (1-м відповідачем).

Позивачем заявлено вимоги:

-          про визнання нечинним та скасування акту опису й арешту майна від 11.05.2007, який складений 1-м відповідачем в ході примусового виконання наказу господарського суду від 24.11.2006 № 3/237;

-          про звільнення з-під арешту майна, вказаного у зазначеному акті опису й арешту майна від 11.05.2007.

1-й відповідач проти позову заперечує посилаючись на необґрунтованість позову.

2-й відповідач не вказав, чи погоджується він з позовними вимогами, чи ні.

3-й відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав:

Згідно ч. 1 ст. 181 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

ДАК «Хліб України»(позивач) не є ні учасники виконавчого провадження (в ході якого здійснено опис та арешт майна 3-го відповідача) ні особою, яка залучена до проведення виконавчих дій.

Таким чином, ДАК «Хліб України»не є особою, яка згідно ст. 181 КАСУ має право на звернення до адміністративного суду з позовної заявою щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби.

За таких обставин, в позові слід відмовити.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 87, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1.          В позові відмовити.

2.          Судові витрати покласти на позивача.

31 серпня 2007 р. було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови. Постанова, оформлена відповідно до ст. 163 КАСУ, підписана 05 вересня 2007 р.

Дана постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції може бути подана сторонами протягом 10 днів з 05 вересня 2007 р. до Донецького апеляційного адміністративного суду через господарський суд Луганської області.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 20 днів  після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                                      В.В. Корнієнко