РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" серпня 2007 р.
Справа № 11/154-2805

Господарський суд Тернопільської області

у складі   судді Сидорук А.М.

Розглянув справу

за позовом: Відкритого акціонерного товариства „Укртелеком”, м. Київ бульвар Т.Г.Шевченка,18 в особі Центру телекомунікаційних послуг Тернопільської філії ВАТ „Укртелеком”, м. Тернопіль вул. Чорновола,4.

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Ріо”, м. Тернопіль, вул. Київська, 9/164

За участю представників сторін

Позивача:      Кузьма Г.Р. - юрисконсульт

Відповідача:

Суть справи: Відкрите акціонерне товариство „Укртелеком”, м. Київ бульвар Т.Г.Шевченка,18 в особі Центру телекомунікаційних послуг Тернопільської філії ВАТ „Укртелеком”, м. Тернопіль вул. Чорновола,4 звернулося до господарського суду Тернопільської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Ріо”, м. Тернопіль, вул. Київська, 9/164 про стягнення  1283 грн. 16 коп.  заборгованості за надані послуги бізнес-зв’язку найвищої якості, із них  1013 грн. 85 коп. основного боргу, 42 грн. 97 коп. пені за порушення строку виконання грошових зобов’язань, 58 грн. 01 коп. 3% річних та  168 грн. 33 коп. інфляційних нарахувань.

В обґрунтування позовних вимог позивач представив копії договору № 102 від 26 січня 1998 року про надання послуги бізнес-зв’язку найвищої якості, додаткової угоди № 1 про внесення змін і доповнень до договору № 102 від 26.01.1998 р., карточку обліку розрахунків за надані послуги зв’язку, претензію  № 9 від 25.11.2005р.,   розрахунок штрафний санкцій.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав, в судове засідання не з’явився, а тому справа розглядається за наявними  у ній матеріалами відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

В розпочатому судовому засіданні представнику позивача роз’яснено належні йому права та обов’язки, передбаченні ст. ст. 20, 22, 81-1 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, судом  встановлено наступне:

26 січня 1998 року між Українсько-Американсько-Голландсько-Німецьким Закритим акціонерним товариством “Утел”, правонаступником якого є ВАТ „Укртелеком”, в особі Центру телекомунікаційних послуг Тернопільської філії ВАТ “Укртелеком”, Утел за договором та Товариством з обмеженою відповідальністю „Ріо”  як споживачем, був укладений Договір по наданню  послуги бізнес-зв’язку найвищої якості  № 102.

У відповідності п.п.2.2.2. п.2.2 Договору Споживач зобов’язався своєчасно оплачувати вартість наданих згідно з цим Договором послуг.

Згідно п. 3.2 Договору, оплата має бути виконана не пізніше кінця місяця, наступного за розрахунковим, оплату банківських операцій по перерахуванню оплати здійснює споживач.

Спір виник внаслідок неналежного виконання відповідачем як Споживачем умов договору щодо оплати за надані йому послуги  зв’язку.

В порушення умов договору, що не спростував відповідач, він не виконав своїх зобов’язань, а саме за період з травня 2005 року по квітень 2006 року відповідач спожив послуги зв’язку, надані позивачем, загальна вартість яких становить 1013 грн. 85 коп., що підтверджується карточкою обліку  розрахунків за послуги зв’язку та розрахунком суми заборгованості.

Статтями 526 ЦК України та 193 ГК України встановлено обов’язок учасників господарських відносин належним чином виконувати свої зобов’язання відповідно до вказівок закону, інших правових актів, договору, а при відсутності таких вказівок –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених  Господарським кодексом України

У відповідності до ч. 2 ст. 193 ГК України,  кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов’язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов’язується оплатити виконавцеві зазначену послугу.

Положеннями ч. 1 ст. 903 ЦК України визначається, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов’язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до Закону України  “Про телекомунікації” споживачі телекомунікаційних послуг зобов’язані виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг, у тому числі своєчасно оплатити отримані ним телекомунікаційні послуги.

Як визначається п. 2 ст. 36  Закону України “Про телекомунікації” у разі затримки плати за надані оператором, провайдером телекомунікаційні послуги споживачі сплачують пеню, яка обчислюється від вартості неоплачених послуг у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла за період, за який нараховується пеня.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого  індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, такими, що підлягають до задоволення, є  вимоги позову про стягнення з відповідача  168,33 грн. інфляційних нарахувань, а також 58,01 грн. –3% річних.

Відповідно до  ч. 1  ст. 230 Господарського  Кодексу України    штрафними    санкціями    у   цьому   Кодексі   визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Згідно  з ч. 4  статті 231  ГК України   у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не  визначено, санкції  застосовуються  в розмірі,  передбаченому договором.

Оцінюючи вимоги позивача щодо стягнення пені, нарахованої   в розмірі  облікової ставки НБУ за кожний день прострочення оплати за надані послуги зв’язку, що складає 42,97 грн. та поданий розрахунок цих санкцій, суд дійшов до висновку, що вимоги в цій частині підлягають до задоволення , як такі, що відповідають положенням ст. 232 Господарського Кодексу України,  Закону України  „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” та Закону України “Про телекомунікації”.

На день розгляду справи докази погашення відповідачем заборгованості за надані послуги бізнес-зв’язку найвищої якості  в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, дослідивши усі обставини справи у їх сукупності, господарський суд вважає позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства „Укртелеком”, м. Київ бульвар Т.Г.Шевченка,18 в особі Центру телекомунікаційних послуг Тернопільської філії ВАТ „Укртелеком” обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі.

Судові витрати згідно ст. 49 ГПК України покладаються  Відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст. 15, ч.1 ст. 611, ч. 1 ст. 903 ЦК України, ст.  193 ГК України, ст.ст. 4, 22, 33, 34, 43, 49, 75, 82, 84, 85 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю„Ріо”, м. Тернопіль, вул. Київська, 9/164, ідентифікаційний код 22602478 на користь Відкритого акціонерного товариства „Укртелеком”, м. Київ, в особі Центру телекомунікаційних послуг Тернопільської філії Відкритого акціонерного товариства “Укртелеком”, вул. В. Чорновола, 4, м. Тернопіль; р/р 26038310 в ТОД  ВАТ “Райффайзен банк Аваль”, МФО 338501,  код 01188052 - 1013 грн. 85 коп. основного боргу, 42 грн. 97 коп. пені за порушення строку виконання грошових зобов’язань, 58 грн. 01 коп. 3% річних,  168 грн. 33 коп. інфляційних нарахувань, 102 грн. 00 коп. в повернення сплаченого державного мита та 118 грн. в повернення витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

3. На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторонами може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня його прийняття (підписання) через місцевий господарський суд.

Суддя                                                                                          А.М. Сидорук