СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

09.08.2007

Справа №2-19/9527-2007А

За позовом - ВАТ
«Південьстальмонтаж», м.Сімферополь АР Крим в інтересах філії СУ-117 ВАТ
«Південьстальмонтаж», м.Сімферополь АР Крим

До відповідача - Управління ПФУ в
Центральному районі м.Сімферополя, м.Сімферополь АР Крим

Про визнання недійсними рішень.

Суддя Мокрушин В.І.

Секретар Сидельова І.І.

П Р Е Д С Т А В Н И К И :

Від позивача - Матвеева С.В.,
представник, довіреність № 945 від 8.11.2006 р.

Від відповідача  - Захарчук О.О., ю/к, довіреність № 3413/09-5
від 15.05.2007 р.

Суть спору:

Позивач звернувся до Господарського
суду Автономної Республіки Крим з адміністративним позовом про визнання
недійсними рішень № 6 від 03.01.2006 р. про застосування фінансових санкцій у
розмірі на суму 210,47 грн. та пені у розмірі 10,95 грн.; № 720 від 13.06.2006
р. про застосування фінансових санкцій у розмірі 781 грн. та пені у розмірі
119,45 грн.; № 822 від 06.07.2006 р. про застосування фінансових санкцій у
розмірі 188,33 грн. та пені у розмірі 44,27 грн.;  № 1059 від 15.08.2006 р. про застосування
фінансових санкцій у розмірі 1757,96 грн. та пені у розмірі 404,25 грн. Позовні
вимоги мотивовані тим, що 13.07.2005 року у відношенні ВАТ «Південьстальмонтаж»
відкрита процедура банкрутства.

Відповідач надав заперечення на
позов б/н та б/д, позовних вимог не визнав, просив у задоволенні позову
відмовити.

Справа слухалася у відповідності до
положень Кодексу адміністративного судочинства України (від 06.07.2005 року №
2747 із змінами та доповненнями).

Представники сторін відмовились від
послуг перекладача.

Відповідно до ст.9, 10 Конституції
України, ст.9 Європейської хартії регіональних мов (ратифікована Законом
України від 15.05.2003 року № 802), ст.3 Декларації прав національностей
України (від 01.11.1991 року № 1771), ст.10 Закону України «Про судоустрій»
(від 07.02.2002 року № 3018), ст.18 Закону України «Про мови» (від 28.10.1989
року № 8312), ст.10, 12 Конституції Автономної Республіки Крим (Закон України
від 23.12.1998 року № 350), ст.15 Кодексу адміністративного судочинства України
та клопотанням представників сторін вони давав пояснення по справі на
російській мові.

Відповідно до ст.41 Кодексу
адміністративного судочинства України (від 06.07.2005 року № 2747 із змінами та
доповненнями), п.2-1 Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства
України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася.

Відповідно до ст.130 Кодексу
адміністративного судочинства України (від 06.07.2005 року № 2747 із змінами та
доповненнями) перед початком слухання справи представнику відповідача була
вручена пам'ятка про права та обов'язки сторін.

Розглянув матеріали справи,  суд -

В С Т А Н О В И В :

ВАТ «Південьстальмонтаж»
зареєстроване у якості юридичної особи виконавчим комітетом Сімферопольської
міської ради Автономної Республіки Крим 23.01.1996 року, що підтверджується
свідоцтвом про державну реєстрацію (а.с.15).

Згідно із ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України (від 06.07.2005 року № 2747 із змінами та
доповненнями) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються
її вимоги та заперечення. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних
причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які
вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Відповідно до п.2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України (від 06.07.2005 року № 2747 із змінами та
доповненнями) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача,
якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, особливістю
адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається
на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали,
які свідчать про його правомірні дії.

03.01.2006 р. Управлінням ПФУ в
Центральному районі м.Сімферополя було прийнято рішення № 6 про застосування
фінансових санкцій і нарахування пені за несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату страхувальниками страхових внесків, у тому числі
донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду, згідно якому до
СУ-117 ВАТ «Південьстальмонтаж» застосовані фінансові санкції та нарахована
пеня у розмірі 210,47 грн. та 10,95 грн. (а.с.6).

13.06.2006 р. Управлінням ПФУ в
Центральному районі м.Сімферополя було прийнято рішення № 720 про застосування
фінансових санкцій і нарахування пені за несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих
страхувальниками або органом Пенсійного фонду, згідно якому до СУ-117 ВАТ
«Південьстальмонтаж»  застосовані
фінансові санкції та пеня у розмірі 781,92 грн. та 119,45 грн. (а.с.7).

06.07.2006 р. Управлінням ПФУ в
Центральному районі м.Сімферополя було прийнято рішення № 822 про застосування
фінансових санкцій і нарахування пені за несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату страхувальниками страхових внесків, у тому числі
донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду, згідно якому до СУ-117
ВАТ «Південьстальмонтаж» застосовані фінансові санкції та пеня у розмірі 188,33
грн. та 44,27 грн. (а.с.8).

15.08.2006 р. Управлінням ПФУ в
Центральному районі м.Сімферополя було прийнято рішення № 1059 про застосування
фінансових санкцій і нарахування пені за несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату страхувальниками страхових внесків, у тому числі
донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду, згідно якому до
СУ-117 ВАТ «Південьстальмонтаж» застосовані фінансові санкції та пеня у розмірі
1757,96 грн. та 404,25 грн. (а.с.9).

Позивач просить визнати визнання
недійсними рішення № 6 від 03.01.2006 р. про застосування фінансових санкцій у
розмірі на суму 210,47 грн. та пені у розмірі 10,95 грн.; № 720 від 13.06.2006
р. про застосування фінансових санкцій у розмірі 781 грн. та пені у розмірі
119,45 грн.; № 822 від 06.07.2006 р. про застосування фінансових санкцій у
розмірі 188,33 грн. та пені у розмірі 44,27 грн.;  № 1059 від 15.08.2006 р. про застосування
фінансових санкцій у розмірі 1757,96 грн. та пені у розмірі 404,25 грн.

Відповідач надав відзив на позов,
позовних вимог не визнав, просив у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Господарського суду від
13.07.2005 р. відносно ВАТ «Південбстальмонтаж» відкрита процедура банкрутства,
накладено мораторій на задоволення вимог кредиторів і встановлено строк для
пред'явлення кредиторами своїх вимог.

Ухвалою Господарського суду АР Крим
від 15.12.2005 р. відносно ВАТ «Південстальмонтаж» застосована процедура
банкрутства - санація.

Відповідно до ч.4 ст.12 Закону
України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом» протягом дії мораторію не нараховується  неустойка (штраф, пеня) не застосовується
інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і
зобов'язань щодо сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, податків і зборів ( обов'язкових платежів).

Відповідно до ч.2 п.2 ст.162
Кодексу адміністративного судочинства України (від 06.07.2005 року № 2747 із
змінами та доповненнями) перелік постанов, які може прийняти суд, не є
виключним, оскільки суд також може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала
дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших
суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів
владних повноважень. Тому суд вважає, що позивач може заявити вимоги і про
визнання недійсним акту.

З урахуванням викладеного суд
задовольняє позовні вимоги у частині визнання недійсними рішень.

Позовні вимоги у частині визнання
недійсними рішень підлягають задоволенню також з тих підстав, що рішення
Управління ПФУ в Центральному районі м.Сімферополя прийняті відносно філії
позивача, а не самої юридичної особи - ВАТ «Південьстальмонтаж».

Позовні вимоги у частині визнання
незаконними дій Управління ПФУ в Центральному районі м.Сімферополя по винесенню
рішень про застосування фінансових санкцій не підлягають задоволенню, оскільки
винесення рішень органами пенсійного фонда передбачено діючим законодавством,
тобто фактично оскаржується компетенція органів пенсійного фонду, що не
передбачено діючим законодавством.

У частині спонукання Управління ПФУ
в Центральному районі м.Сімферополя всіх сум, які сплачені філією та
перерозподілені Управлінням ПФУ в Центральному районі м.Сімферополя на
погашення пені та фінансових санкцій зарахувати на сплату недоїмки суд
задовольняє позовні вимоги.

На підставі викладеного та
керуючись ст. 17, 18, 70, 76, 86, 112, 136, 162 Кодексу адміністративного
судочинства України (від 06.07.2005 року № 2747 із змінами та доповненнями),
суд

П О С Т А Н О В И В :

·          Позов задовольнити частково.

·          Визнати недійсним рішення Управління
Пенсійного фонду в Центральному районі м. Сімферополя № 6 від 03.01.2006 р. про
застосування фінансових санкцій у розмірі 210,47 грн. та пені у розмірі 10,95
грн.

·          Визнати недійсним рішення Управління
Пенсійного фонду в Центральному районі м. Сімферополя № 720 від 13.06.2006 р.
про застосування фінансових санкцій у розмірі 781,92 грн. та пені у розмірі
119,45 грн.

·          Визнати недійсним рішення Управління
Пенсійного фонду в Центральному районі м. Сімферополя № 822 від 06.07.2006 р.
про застосування фінансових санкцій у розмірі 188,33 грн. та пені у розмірі
44,27 грн.

·          Визнати недійсним рішення Управління
Пенсійного фонду в Центральному районі м. Сімферополя № 1059 від 15.08.2006 р.
про застосування фінансових санкцій у розмірі 1757,96 грн. та пені у розмірі
404,25 грн.

·          У частині позовних вимог про визнання
незаконними дій Управління Пенсійного фонду України у Центральному районі
м.Сімферополя щодо винесення рішень про застосування фінансових санкцій до
філії СУ-117 ВАТ «Південьстальмонтаж» відмовити.

·          Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Центральному районі м.Сімферополя всі суми, що сплачені філією
СУ-117 ВАТ «Південьстальмонтаж», які були перерозподілені на погашення пені і
фінансової санкції зарахувати на сплату недоїмки.

Постанова може бути оскаржена у
апеляційному порядку відповідно до ст.185-187 Кодексу адміністративного
судочинства України.

У судовому засіданні проголошена
вступна та резолютивна частина рішення.

Постанова проголошена у судовому
засіданні 09.08.2007 року у 09 год. 45 хв.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Мокрушин В.І.