Харківський апеляційний
господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" серпня 2007
р.
Справа № 44/138-07

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слюсарева Л.В.,
суддя Фоміна В.О., суддя Бондаренко В.П.

при секретарі Криворученко О.І.

за
участю представників сторін:

позивача - Гнадченко П.М., довіреність №3 від 02.04.2007 р.

відповідача -  не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні
Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача
(вх. № 1979 Х/1-14) на рішення господарського суду Харківської області від
29.05.07 р. у справі № 44/138-07

за позовом приватної
фірми "АСА", м. Харків,

до фізичної особи- підприємця
ОСОБА_1, м. Харків,

про стягнення 7096,65 грн., визнання договору
розірваним та виселення,

встановила:

Приватна фірма "АСА", позивач, звернулась до
господарського суду  Харківської області
з позовом  до суб"єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, відповідача, та після
останніх уточнень та доповнень до позовної заяви, які були прийняті
господарським судом Харківської області до провадження, просила суд стягнути з
відповідача  7054,42 грн. заборгованості  по сплаті
орендної плати та  витрат  на
утримання  майна  за
договором  суборенди  від 01.10.2006 р., визнати  договір
суборенди  від 01.10.2006 р.
розірваним та  виселити  відповідача з цокольного приміщення гуртожитку
"Гігант", яке знаходиться за
адресою: м. Харків, вул. Пушкінська 79/1.

Рішенням
господарського суду  Харківської
області  від 29.05.2007 р. у справі №
44/138-07 (суддя  Дюкарєва С.В.) позов  задоволено частково. Виселено
відповідача  з цокольного приміщення
гуртожитку "Гігант", що знаходиться за  адресою: м. Харків, вул. Пушкінська 79/1.  В
задоволенні частини позовних вимог про стягнення  з відповідача 7054,42 грн.
заборгованості  по  орендній
платі  та  витрат на
утримання  приміщення, а також про
визнання розірваним укладеного між сторонами договору суборенди від 01.10.2006
р. відмовлено.

Відповідач із
зазначеним  рішенням господарського
суду  першої інстанції в  частині
задоволення позовних вимог про його виселення не погодився,
звернувся  до Харківського апеляційного
господарського суду з апеляцйною скаргою, в
якій, посилаючись на
порушення  місцевим господарським
судом норм матеріального права та
невідповідність викладених в ньому
висновків, обставинам  справи,
просить рішення  в частині виселення
відповідача з цокольного приміщення гуртожитку "Гігант" за  адресою: м. Харків, вул. Пушкінська 79/1
скасувати, а  в  іншій
частині рішення - залишити без змін.

Обгрунтовує апеляційну скаргу, зокрема, тим, що висновок місцевого
господарського суду  щодо відсутності в
договорі конкретного розміру орендної плати є помилковим, оскільки  сторонами договору суборенди від 01.10.2006
р. був визначений розмір орендної плати в розрахунку орендної плати, який є
додатком до цього договору та його невід"ємною частиною. Після підписання
цього додатку відповідачем була здійснена оплата орендної плати за всі місяці
користування предметом оренди, а тому рішення господарського суду першої
інстанції в частині задоволення позовних вимог про виселення відповідача він
вважає незаконним.

Відповідач представника у судове засідання не направив. За
клопотанням представника відповідача
(арк. спр. 151) справа розглядається
за його відсутності в порядку статті 75 Господарського процесуального
кодексу України.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу та його представник у
судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечуть, просять
залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін. Посилаються,
зокрема, на те, що при підписанні договору суборенди  від 01.10.2006 р. сторони не досягли згоди з
усіх істотних умов, передбачених Законом України "Про оренду державного та
комунального майна", а тому цей договір є неукладеним і у відповідача не
має правових підстав знаходитись в приміщенні за адресою: м. Харків вул.
Пушкінська, 79/1.

Колегія суддів дослідила матеріали справи, вислухала пояснення
представника позивача, перевірила правильність застосування місцевим
господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та
процесуального права та дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, а рішення господарського суду першої інстанції слід залишити без
змін, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи та було встановлено господарським
судом першої інстанції, 04.04.1997 р. між Харківським державним політехнічним
університетом, орендодавцем, та приватною фірмою "Аса", орендарем,
було укладено договір оренди НОМЕР_1, відповідно до умов якого орендодавець
передав орендарю у тимчасове строком на три роки платне користування нежитлові
приміщення загальною площею 76,4 кв.м, які є державною власністю та розташовані
за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 79/1.

Строк дії зазначеного договору неодноразово продовжувався, а
останнього разу-  до 08.08.2008 р.

01.10.2006 р. позивачем та відповідачем було підписано договір
суборенди, відповідно до умов якого позивач передав, а відповідач прийняв у
тимчасове строком до 01.08.2007 р. платне користування нежитлові приміщення,
розташовані за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 79/1.

Оскільки договір оренди за своєю правовою природою є одним з
різновидів договору найму, то господарський суд першої інстанції цілком
обгрунтовано застосував до спірних правовідносин положення Цивільного кодексу
України про  договір найму.

Крім того, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про
те, що до спірних правовідносин необхідно також застосовувати положення Закону
України "Про оренду державного та комунального майна", оскільки
предметом  як договору оренди НОМЕР_1 так
і договору  суборенди від 01.10.2006 р. є
державне майно.

Статтею 759 Цивільного кодексу України встановлено, що за
договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за плату на певний строк, а відповідно до
частини З статті 774 цього Кодексу до договору піднайму застосовуються
положення про договір найму.

Згідно зі статтею 628 Цивільного кодексу України зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін та погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

А відповідно до статті 10 Закону України "Про оренду
державного та комунального майна" (в редакції на день підписання сторонами
договору суборенди від 01.10.2006 р.)
істотними умовами договору оренди,
є:

об"єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її
індексації);

термін, на який укладається договір;

орендна плата з урахуванням її індексації;

порядок використання амортизаційних відрахувань;

відновлення орендованого майна та умови його повернення;

виконання зобов"язань;

відповідальність сторін;

страхування орендарем взятого ним в оренду майна;

обов"язки сторін щодо забезпечення  пожежної безпеки.

Проте з аналізу змісту договору суборенди від 01.10.2006 р.
вбачається, що сторонами цього договору при його підписанні не було досягнуто
згоди з усіх встановлених статтею 10 Закону України "Про оренду державного
та комунального майна" істотних умов, зокрема: щодо вартості орендованого
майна з урахуванням її індексації, порядку використання амортизаційних
відрахувань, страхування орендарем взятого ним в оренду майна.

А тому господарський суд першої інстанції дійшов обгрунтованого
висновку про те, що договір суборенди від 01.10,2006р. є фактично неукладеним
та про відмову, у зв"язку з цим, в задоволенні позовних вимог про
стягнення грошових коштів у розмірі 7054,42 грн. та розірвання цього договору,
так як він не породжує для сторін цивільних прав та обов"язків .

У зв"язку з тим, що договір суборенди від 01.10.2006р. є
неукладеним, місцевий господарський суд
дійшов цілком обгрунтованого висновку також про відсутність у
відповідача правових підстав для знаходження у нежитловому приміщенні,
розташованому за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 79/1 та про задоволення
позовних вимог про виселення відповідача з цього приміщення.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що сторонами
договору суборенди від 01.10.2006 р. був визначений розмір орендної плати в
розрахунку орендної плати, який є додатком до цього договору та його
невід"ємною частиною, не може братися до уваги, оскільки договір суборенди
від 01.10.2006 р. є неукладеним  через
відсутність домовленості між сторонами з інших істотних умов, які були наведені
вище.

Таким чином, місцевий господарський суд, приймаючи оскаржуване
рішення, повністю дослідив обставини, які мають значення для справи, правильно
застосував норми матеріального та процесуального права, а тому підстави для
скасування цього рішення відсутні.

Окрім того, слід зазначити, що на момент прийняття даної постанови
позивач є орендарем спірних приміщень за договором НОМЕР_2, а тому є належним
позивачем щодо вимоги про виселення відповідача з нежитлових приміщень, які є
предметом суборенди по неукладеному сторонами договору суборенди від 01.09.2006
р.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 33, 43, 99, 101-105
Господарського процесуального коедксу України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області  від 29.05.2007 р. у справі № 44/138-07
залишити без змін.

Головуючий суддя                        (підпис)                         Слюсарева Л.В.

Суддя                               (підпис)                         Фоміна В.О.

Суддя                               (підпис)                         Бондаренко В.П.