ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
11.01.07                                                                                           Справа  № 1/66-28/28
ПОСТАНОВА

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача                                       Кравчук Н. М.

суддів:                                                                                  Гнатюк Г. М.

Мирутенко О. Л.

розглянув апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Червоноградського відділення № 7856 від 20.06.2006 р. № 249

на ухвалу господарського суду Львівської області від 31.05.2006 р.

у справі № 1/66-28/28

за позовом (заявою)          відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Червоноградського відділення № 7856

до відділу державної виконавчої служби у м.Червонограді

про заміну сторони

за участю представників сторін:

від позивача (скаржника) –Кінас М. І. –представник;

від відповідача –Музика А. Б. –юрисконсульт;

від третьої особи не з«явились;

від ДВС не з»явились;

ВСТАНОВЛЕНО:

Ухвалою господарського суду Львівської області від 31.05.2006 р. у справі № 1/66-28/28 відмовлено в задоволенні заяви відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Червоноградського відділення № 7856 до відділу державної виконавчої служби у м.Червонограді  про заміну сторони.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою  позивач (скаржник),  звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу скасувати, покликаючись на ту обставину , що  при  розгляді заяви про правонаступництво місцевим господарським судом не враховано вимоги Закону України «Про виконавче провадження», порушено норми ЦК України, що призвело до прийняття неправомірної ухвали.

В судове засідання представники відділу ДВС, третьої особи  не  з"явились.Судова колегія вважає, що справу слід слухати за відсутності представників ДВС  по наявних матеріалах , оскільки сторони були повідомлені про час та місце  судового засідання,  а тому розгляд апеляційної скарги здійснюється згідно вимог ст.75 ГПК України.

Розглянувши подану апеляційну скаргу, матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Львівський апеляційний господарський суд встановив, що наявні підстави для скасування оскаржуваної ухвали та, відповідно, задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Постановою Вищого господарського суду України від 21.07.2005 року у справі №1/66-28/28 скасовано рішення господарського суду Львівської області від 17.03.2005 року та відмовлено у позові  ВДВС Червоноградського МУЮ до відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Червоноградського відділення № 7856 , третя особа ВАТ «Червоноградське АТП 14628»про повернення коштів в сумі 5861,76 грн. Оскільки на момент прийняття вищевказаної  постанови рішення місцевого господарського суду виконано, допущено поворот виконання та видано відповідний наказ 12.09.2005 року. Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС Львівської області  від 20.02.2006 р. закінчено виконавче провадження по стягненню  суми на користь відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»у звязку з відсутністю правонаступництва у  ВДВС Червоноградського РУЮ.

ВАТ  «Державний ощадний банк України»звернувся з заявою від 23.03.2006 року про заміну сторони в виконавчому провадженні з ВДВС Червоноградського РУЮ на ДВС у м.Червонограді з посиланням на ст.25 ГПК України, норми Закону України «Про виконавче провадження».

Місцевий господарський суд відмовив у задоволенні заяви керуючисть Наказом Міністерства юстиції України від 19.08.2005 р. № 1482/к, який прийнятий в зв”язку з реформуванням системи органів  державної виконавчої  служби на підставі Закону України „Про внесення змін до законів України "Про державну виконавчу службу" та "Про виконавче провадження" від 23.06.2005 р. №2716-ІV  та процесуально ст.55,165 , прикінцевими та перехідними положеннями КАС України.

Проте з такими висновками місцевого господарського суду погодитись не можна виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, ст.ст. 115, 116 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили є обов‘язковими для виконання на всій території України.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов‘язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Так, відповідно до ст. 1 КАС України кодекс адміністративного судочинства України визначає повноваження адміністративних судів щодо розгляду справ адміністративної юрисдикції, порядок звернення до адміністративних судів і порядок здійснення адміністративного судочинства.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 КАС України передбачено, що справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч. 6, 7 Прикінцевих та перехідних положень КАС України до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України. Адміністративні справи, провадження в яких було відкрито місцевими та апеляційними господарськими судами до початку діяльності відповідного адміністративного суду, розглядаються і вирішуються цими судами відповідно до абзацу першого цього пункту. Після набрання чинності цим Кодексом заяви і скарги у справах, що виникають з адміністративно-правових відносин, заяви у справах щодо відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести виправлення в актовий запис цивільного стану (глави 29 - 32 і 36 Цивільного процесуального кодексу України 1963 року), позовні заяви у господарських справах, що віднесені цим Кодексом до адміністративної юрисдикції, а також апеляційні, касаційні скарги (подання), заяви (подання) про перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими та винятковими обставинами у таких справах, подані і не розглянуті до набрання чинності Кодексом адміністративного судочинства України, розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом.

Наведене свідчить, що оскільки розгляд справи та виконання рішення суду провадилось за правилами  господарського судочинства всі процесуальні документи місцевий господарський суд в процесі виконання рішення суду повинен розглядати як місцевий господарський суд, а не адміністративний, оскільки розгляд заяв (скарг)  на стадії виконання є завершальною стадією судового процесу ( в даному випадку господарського). Окрім цього, нормами прикінцевих та перехідних положеннь КАС України не надано повноважень місцевому господарському суду самостійно змінювати юрисдикцію розгляду тих заяв ( скарг) які надходять на розгляд суду, в тому числі на стадії виконання рішення суду.

Щодо встановлення процесуального правонаступництва ВДВС Червоноградського РУЮ на ДВС у м.Червонограді апеляційна інстанція дійшла наступних висновків.

Відповідно до статті 25 Господарського процесуального кодексу України господарський суд у разі вибуття однієї з сторін у спірному або встановленому рішенням господарського суду правовідношенні внаслідок реорганізації підприємства чи організації  здійснює заміну цієї сторони її процесуальним правонаступником.

Правовідносини пов»язані з правонаступництвом  регулюються  нормами ЦК України в незалежності від суб»єктів ( підприємства, організації, державні органи, тощо), оскільки спеціальний закон який би регулював особливості правонаступництва залежно від суб»єкта відсутній.

Згідно приписів ст.104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації.

Відділ примусового виконання рішень ДВС Львівської області заперечує проти правонаступництва покликаючись на лист  департаменту Державної виконачої служби Міністерства юстиції України №25-1/167/7 від 09.03.2006 року та вищезгаданий наказ Міністерства юстиції №1482/к, зазначаючи при цьому що відділи ДВС РУЮ ліквідовано, що унеможливлює  встановлення правонаступництва.

Ліквідація будь-якої юридичної особи здійснюється з дотриманням правил встановлених  нормами ЦК України, зокрема  і щодо забезпечення прав кредиторів.

Так ч.1 ст.111 ЦК України встановлено, що,  ліквідаційна комісія після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, який містить відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог, а також про результати їх розгляду.

Відповідно до Закону України про внесення змін до законів України "Про державну виконавчу службу" та "Про виконавче провадження" від 23.06.2005 р. №2716-ІV Міністерству юстиції України реформовано та у тексті Закону слова "Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України", "відділи державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції" та "районні, міські (міст обласного значення), районні у містах відділи державної виконавчої служби" в усіх відмінках і числах замінити відповідно словами "Департамент державної виконавчої служби", "державна виконавча служба Автономної Республіки Крим, областей та міст Києва і Севастополя" та "державна виконавча служба у районах, містах (містах обласного значення), районах у містах" у відповідному відмінку і числі.

Наказ Міністерства юстиції України від 19.08.2005 р. № 1482/к, який прийнятий в зв»язку з реформуванням системи органів  державної виконавчої  служби на підставі Закону України про внесення змін до законів України "Про державну виконавчу службу" та "Про виконавче провадження" від 23.06.2005 р. №2716-ІV,  відповідно до якого ( Закону), не передбачено ліквідації відділів ДВС райониих управлінь юстиції, навпаки вживається термін «замінити», який не є тотожнім терміну «ліквідувати».

Таким чином, даючи правовий аналіз норм Конституції України, Законів України «Про державну виконавчу службу в Україні»"Про виконавче провадження", Львівський апеляційний господарський суд зазначає, що підзаконний нормативний акт виданий на виконання Закону не може встановлювати інші положення ніж ті, що передбачені Законом. Окрім цього, не було дотримано передбаченої законодавством України процедури ліквідації юридичної особи, що дає змогу зробити висновок про реорганізацію державних органів на місцях, не змінюючи тих повноважень які надані останнім Законом.

У відповідності до ч.3 ст.117 Конституції України нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади підлягають реєстрації в порядку, встановленому законом.  Наказ № 1482/к  який фактично встановлює ліквідацію одного державного органу - суб»єкта публічного права, що впливає на інших суб»єктів та на правовідносини між ними підлягає обов»язковій реєстрації в Міністерстві юстиції, проте вимог передбачених Конституцією України дотримано не було.

Слід  також звернути увагу на той факт, що  стягнення коштів провадиться не безпосередньо з державної виконавчої служби, а з розрахункових рахунків територіальних органів Державного казначейства України, а відтак постанова  державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС Львівської області  від 20.02.2006 р. є ухиленням від виконання рішення господарського суду.

За таких обставин, Львівський апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що судом першої інстанції  при прийнятті ухвали неправильно застосовано норми процесуального законодавства, неповно та неправильно встановлено суть правовідносин, а тому ухвалу слід скасувати, а  апеляційну скаргу задоволити.

Керуючись ст. ст. 99, 101,103,105,106 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ :

1.          Апеляційну скаргу задоволити.

2.          Ухвалу господарського суду Львівської області від 31.05.2006 р. у справі №1/66-28/28  скасувати.

3.          Заяву відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Червоноградського відділення № 7856 задоволити. Замінити боржника в виконавчому провадженні по даній справі з  ВДВС Червоноградського РУЮ на ДВС у м.Червонограді.

4.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

5.          Справу передати до місцевого господарського суду Львівської області.

Головуючий суддя                                                            Н. М. Кравчук

Суддя                                                                               Г.М. Гнатюк

Суддя                                                                               О.Л.Мирутенко