ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

15.02.07                                                                                       Справа №10/344/06

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

при секретарі: Соколов А.А.

За участю:

представника позивача: Леонова Н.О. дов. № 171 від 10.01.07р., Єфимова С.В. дов. № 170 від 10.01.07р.

представника відповідача: не з’явився

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу “Автомобіліст-3” м. Запоріжжя

на рішення господарського суду Запорізької області від 28.11.2006 року у справі № 10/344/06

про стягнення суми

встановив:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 28.11.2006 року у справі №10/344/06 (суддя Алейнікова Т.Г.) позовні вимоги  Комунального підприємства “Водоканал” м. Запоріжжя  про стягнення з Житлово-будівельного кооперативу “Автомобіліст-3”  м. Запоріжжя 1819 грн.55 коп. основного боргу задоволені в повному обсязі. До того ж, з відповідача на користь позивача стягнено 102 грн.державного мита  і 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Судом першої  інстанції встановлено, що відповідачем порушено умови договору від 01.01.2004р. № 382 на відпуск води та приймання стоків, щодо сплати послуг по відпуску  води та прийманню стоків  за період липень-серпень 2006 року. Позовні вимоги позивача, з врахуванням їх уточнень в порядку ст. 22 ГПК України, суд визнав законними, обґрунтованими, розрахунок боргу вірним, в зв’язку з чим позов задовольнив у повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду, Житлово-будівельний кооператив “Автомобіліст № 3” м. Запоріжжя – відповідач у справі, звернувся з апеляційною скаргою. Заявник вважає,  що  при подачі позову до суду позивачем порушено  вимоги ст.3 Господарського процесуального кодексу України та Закону України “Про мови в Українській РСР”, оскільки, позовна заява викладена на російській мові. За таких обставин, на думку заявника, у суду не було підстав приймати позов до провадження. До того ж, при винесенні рішення  господарським  судом  було неповно  з’ясовано обставини, що  мають  значення  для справи. Зокрема, заявник зазначає, що судом помилково зроблено висновок стосовно того, що правовідносини сторін врегульовані договором від 01.01.2004р. № 382, оскільки зі сторони позивача договір підписано 1 січня 2004р. не уповноваженою на те, особою – Гречка А.М., повноваження якому, згідно довіреності від 05.01.2004р. надані на час укладання договору не були. Крім того, в платіжних дорученнях відповідач посилався на інший договір від 2003 року, а позивач прийняв грошові кошти і обліковував їх. Таким чином, на думку заявника обидві     сторони визнавали саме договір 2003р.

За вказаних обставин Заявник апеляційної скарги просить скасувати рішення  Господарського суду Запорізької області від 28.11.2006 року по справі №10/344/06, в позові  Комунальному підприємству “Водоканал” до ЖБК  “Автомобіліст -З” відмовити.

Апеляційна скарга ЖБК “Автомобіліст - З” м. Запоріжжя  прийнята  Запорізьким апеляційним господарським судом та призначена до розгляду на 15.02.2007 року.

Розпорядженням Голови Запорізького апеляційного господарського суду №430 від 14.02.2007 року справа № 10/344/06 передана для розгляду колегії суддів у складі: головуючий:   Коробка Н.Д. (доповідач), судді: Кричмаржевський В.А., Юхименко О.В.

Представник  заявника апеляційної скарги в засідання суду апеляційної інстанції не з’явився. Заявою від 15.02.2007р. №2 клопоче про відкладення розгляду справи в зв’язку з хворобою представника. Порадившись, колегія суддів вирішила розгляд скарги не відкладати. В зв’язку з хворобою одного представника, відповідач не позбавлений був права видати довіреність на участь в засідання суду іншому представникові. До того ж, нез’явлення в засідання суду представника відповідача не перешкоджає розгляду скарги, оскільки для її розгляду матеріалів справи достатньо.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу та його представники в судовому засіданні доводи апеляційної скарги не визнають, порушень діючого законодавства при звернені позивача до суду з заявою на російській мові не вбачають, оскільки, таке звернення не протирічить Конституції України та Закону України “Про мови в Українській РСР”. Стосовно повноважень Гречки А.Н. при підписанні договору №382 від 01.01.2004р. пояснили таке. На момент укладання договору  на відпуск води і прийому стоків з відповідачем у директора по роботі зі споживачами була інша довіреність від 08.01.2003 року , зі строком дії до 04.01.2004р. Посилання на довіреність № 20 від 05.01.2004р.  в спірному договорі зроблено помилково робітниками, відповідальними за укладання  угод, в докази чого надали до суду належно завірену копію довіреності від 08.01.2003 року № 127. Оскаржуване рішення вважають таким, що повністю відповідає нормам матеріального та процесуального права.

За вказаних обставин просять апеляційну скаргу ЖБК “Автомобіліст-3” залишити без задоволення, а рішення господарського суду Запорізької області від 28.11.2006р – без змін.

За клопотанням представників Позивача, судовий процес здійснювався без фіксації технічними засобами. За їх згодою судове засідання  закінчено оголошенням вступної та резолютивної частин постанови.

Відповідно до ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у повному обсязі.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивача та проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, колегія суддів не  знаходить  підстав, передбачених  ст.104 ГПК України  для зміни чи скасування рішення господарського суду, з таких підстав.

За договором № 382 від 01.01.2004р. сторони у справі перебували в договірних відношеннях на відпуск води  та прийом стоків в комунальну каналізацію міста, згідно якому  позивач забезпечував відповідачу подачу води на господарсько - питні, побутові і технічні потреби, а також прийом стічних вод.

Пунктом  1.2 договору сторони узгодили, що розрахунки за послуги будуть проводитися за тарифами на воду і стоки, встановленими компетентними органами держави. Основним документом для оплати згідно п.4.1 договору є акт, складений “Водоканалом” , який є обов’язковим для оплати відповідачем, навіть при умові не підписання його “Абонентом”, на протязі трьох банківських днів з дня виписки.

Як  вказує позивач, акт за липень 2006р.  на суму 991 грн.06коп. сплачений відповідачем частково за пл. дорученням № 136 від 19.09.06р. в сумі 273грн.19 коп. Заборгованість за липень складає 717 грн.87 коп. Сума виконаних позивачем послуг за серпень 2006р., відображена в акті в сумі 1101 грн.68 коп., не сплачена відповідачем повністю. Таким чином, загальна сума заборгованості за заявлений позивачем період, з врахуванням уточнень в порядку ст. 22 ГПК України,  складає 1819 грн. 55 коп.

Сума заборгованості підтверджена актами виконаних послуг №382/2 від 25.07.2006р. і №382/2 від 25.08.2006р. та не оспорена по суті відповідачем.

Зобов’язання згідно ст.193 Господарського кодексу України, ст. 526 Цивільного кодексу України мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог, щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Всупереч вимогам ст. 33 ГПК України, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, відповідач не надав суду доказів, як не отримання послуг, так і їх оплати.

Заперечення відповідача щодо не укладення договору № 382 від 01.01.2004р., оскільки з боку позивача його підписано не уповноваженою на те особою, спростовуються копією доручення від 08.01.2003 року № 127 виданого генеральним директором КП “Водоканал” директору по роботі зі споживачами Гречці А.М., яким уповноважив останнього складати угоди на відпуск води і прийом стоків в комунальну каналізацію з юридичними та фізичними особами зі строком дії до 04.01.2004р. Крім того, відповідно до ч.2 ст.241 Цивільного кодексу України наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов’язки з моменту вчинення цього правочину. Схвалення дій представника можливе в різних формах, в тім числі і шляхом пред’явлення позову до суду на підставі договору, підписаного цією особою.

Згідно з приписами ст.3 ГПК України мова судочинства визначається статтею 21 Закону України “Про мови в Українській РСР”, якою встановлено, що судове провадження у справах за участю сторін, які знаходяться на території України, здійснюється українською мовою.

Подання позовної заяви на російській мові є безперечно порушенням ст.3 Господарського процесуального кодексу України, але це порушення не призвело до прийняття неправильного рішення. Отже, відповідно до ст.104 ГПК України воно не є підставою для скасування або зміни рішення.

За  вказаних  обставин, колегія  суддів  вважає  вірним  висновок  суду  першої  інстанції  щодо  стягнення  суми  позову з відповідача.

Доводи  заявника  по  апеляційній  скарзі  колегією  суддів до уваги не приймаються та спростовуються  вищевикладеним.

За таких обставин  та з огляду на відповідність  висновків, викладених  у рішенні господарського  суду  Запорізької області обставинам  справи та чинному  законодавству, колегія  суддів дійшла висновку  про необґрунтованість вимог відповідача  щодо скасування рішення господарського суду.

Відповідно до ст.49 ГК України судові витрати по апеляційній  скарзі  відносяться на заявника – Житлово-будівельний кооператив “Автомобіліст –З “м. Запоріжжя.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.101-105 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ПОСТАНОВИВ :”

Апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу “Автомобіліст-3” м. Запоріжжя залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 28.11.2006 року по справі               № 10/344/06 залишити без змін.

Постанова оформлена відповідно до ст. 84 ГПК України  19.02.2007 року.