ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2007 р.
№ 7/261/06-25/190/06

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого
Муравйова О.В.

суддів
Гоголь Т.Г., Продаєвич Л.В.

за участю представників сторін котрі
позивача
відповідача
розглянувши у відкритому
судовому засіданні касаційну скаргу

не з’явились повідомлені належним чином
Шевченко Ю.Ф. дов від 02.02.07 року № 01/07

Відкритого акціонерного товариства “Молочанський молочноконсервний комбінат”

на постанову
Запорізького апеляційного  господарського суду

від
21.11.2006 року

у справі
господарського суду
№ 7/261/06-25/190/06
Запорізької області

за позовом
Відкритого акціонерного товариства “Молочанський молочноконсервний комбінат”

до
Товариства з обмеженою відповідальністю “Страхова компанія Роксолана”

про
визнання неукладеним договору добровільного страхування  фінансових ризиків від 27.06.2003 року № ФР-078/03

Товариство з обмеженою відповідальністю “Страхова компанія Роксолана”   звернулося до господарського суду Запорізької області з позовом  про стягнення з Відкритого акціонерного товариства “Молочанський молочноконсервний комбінат”  90939,19 боргу за  договором добровільного страхування фінансових ризиків № ФР-078/03 від 27.06.2003 року.

Відкрите акціонерне товариство “Молочанський молочноконсервний комбінат”  звернулося до господарського суду Запорізької  області з зустрічною позовною заявою про визнання договору добровільного страхування фінансових ризиків № ФР-078/03 від 27.06.2003 року неукладеним .

Господарський суд Запорізької  області ухвалою  від  20.09.2006 року (суддя А.Дьоміна) Відкритому акціонерному товариству “Молочанський молочноконсервний комбінат” відмовив у прийнятті зустрічної позовної заяви на підставі пункту 1 статі 62 Господарського процесуального кодексу України, з посиланням на те, що заявлена позивачем вимога про визнання договору добровільного страхування фінансових ризиків № ФР-078/03 від 27.06.2003 року неукладеним не відповідає способам захисту цивільних прав, які передбачено статтями 16 Цивільного кодексу України та 20 Господарського кодексу України.

Не погодившись з ухвалою господарського суду Запорізької області від 20.09.2006 року Відкрите акціонерне товариство “Молочанський молочноконсервний комбінат” звернулося з апеляційною скаргою до Запорізького апеляційного господарського суду, в якій просило зазначену ухвалу суду скасувати  та передати справу за зустрічним позовом Відкритого акціонерного товариства “Молочанський молочноконсервний комбінат” на розгляд до господарського суду Запорізької області.

Запорізький апеляційний господарський суд постановою від 21.11.2006 року ( судді Антонік С.Г., Кагітіна Л.П., Юхименко О.В.) ухвалу господарського суду Запорізької області залишив без змін з тих самих підстав.

Відкрите акціонерне товариство “Молочанський молочноконсервний комбінат” звернулося до Вищого господарського суду України  з касаційною скаргою і просить скасувати ухвалу  господарського суду Запорізької області  від 20.09.2006 року та постанову Запорізького апеляційного  господарського суду від 21.11.2006 року, як такі, що винесені з порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме статті 124 Конституції України, статті 16 Цивільного кодексу України, статті 12 Господарського процесуального кодексу України.

Товариство з обмеженою відповідальністю “Страхова компанія Роксолана”  подало відзив на касаційну скаргу проти доводів якої заперечує з мотивів викладених в постанові Запорізького апеляційного  господарського суду .

Заслухавши доповідь судді Гоголь Т.Г., пояснення представника відповідача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування господарським судом Запорізької області та Запорізьким апеляційним господарським судом норм процесуального права, колегія суддів зазначає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Запорізьким апеляційним господарським судом встановлено, що Відкрите акціонерне товариство  “Молочанський молочноконсервний комбінат” звернулося до господарського суду Запорізької області з зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю   “Страхова компанія Роксолана” про визнання неукладеним договору добровільного страхування фінансових ризиків від 27.06.03р. №ФР-078/03.

Згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Статтею 15 Цивільного кодексу  України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно частини 1 статті 16 Цивільного кодексу  України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 2 статті 16 Цивільного кодексу  України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Статтею 12 Господарського процесуального кодексу України визначена  підвідомчість спорів господарським судам України, відповідно до норм якої господарським судам, зокрема, підвідомчі  справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів та з інших підстав, а також у спорах  про визнання недійсними актів з підстав зазначених у законодавстві.

В зазначеному переліку відсутня категорія - спори  що виникають з приводу визнання договору неукладеним.

Як правомірно зазначено в постанові Запорізького апеляційного  господарського суду,  вимога про встановлення факту неукладеним договору не  призводить до поновлення порушених прав позивача, у зв'язку з чим не може бути предметом спору та самостійно розглядатися в окремій справі. Вимога про визнання договору неукладеним є нічим іншим як встановленням факту, що має юридичне значення. Цей факт може встановлюватися господарськими судами лише при існуванні та розгляді між сторонами договору спору про право цивільне.  В даному випадку суд повинен з’ясувати наявність між сторонами договірних відносин при розгляді первісного позову.

Зважаючи на викладене, судова колегія погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що предмет заявленого позову не відповідає встановленим законом або договором способам захисту прав.

Наведене спростовує доводи, викладені в касаційній скарзі Відкритого акціонерного товариства “Молочанський молочноконсервний комбінат”

Попередні судові інстанції  вірно застосували приписи чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, а відтак у касаційної інстанції відсутні підстави для зміни чи скасування ухвалених у справі судових рішень.

З  огляду  на  зазначене, керуючись статтями  108,    1115 ,  1117 , 1119,  11111 Господарського процесуального кодексу  України, Вищий  господарський суд  України

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського   суду Запорізької області від 20.09.2006 року                             та  постанову Запорізького  апеляційного  господарського суду  від 21.11.2006 року у справі  № 7/261/06-25/190/06  залишити без змін, а касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства “Молочанський молочноконсервний комбінат” без задоволення.

Головуючий        суддя                                                   О.Муравйов

Судді                                                                                 Т.Гоголь

Л.Продаєвич