ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"22" серпня 2007 р.
Справа № 01/113-38.

за позовом відкритого акціонерного товариства «Ковельсільмаш», м. Ковель

до сільськогосподарського виробничого кооперативу «Україна», с. Прохід Ратнівського р-ну

про стягнення 5 073,63 грн.

суддя Якушева І.О.

Представники:

від позивача: Сорока Г.О. – юрисконсульт (дор. № 50/01-658 від 13.02.2007р.)

від відповідача: н/з

Суть спору: позивач в позовній заяві просив стягнути з СВП «Прохід» 5 073,63 грн., з них: 4 004,53грн. заборгованості за передані на підставі товарно – транспортної накладної № 001494 від 20.07.2004р. транспортери КСГ-1-01 та КСГ-8, 3% річних в сумі 312,34грн., 756,76грн. збитків, завданих інфляцією.

В судовому засіданні представник позивача пояснила, що при підготовці позовної заяви було допущено помилку у назві відповідача: зазначено СВП «Прохід» замість СВК «Україна», який знаходиться в с. Прохід, Ратнівського району. Згідно з поясненнями представника позивача, правильною назвою відповідача є сільськогосподарський виробничий кооператив «Україна», юридична адреса: с. Прохід Ратнівського р-ну.

Тому слід виправити допущену помилку.

Крім цього, подала заяву про відмову від позовних вимог в частині стягнення заборгованості, 3% річних, збитків, завданих інфляцією у зв’язку із досягненням в добровільному порядку згоди між сторонами.

Відповідач в судове засідання, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений, не з’явився, відзиву на позов не подав, суми позову не оспорив.

Відповідно до ст.75 ГПК України у разі неподачі відзиву на позовну заяву справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд

встановив:

20.07.2004р. позивач на підставі товарно – транспортної накладної № 001494 згідно довіреності ЯЗО № 635651 від 13.07.2004р. передав відповідачу транспортери КСГ-1-01 та КСГ-8 загальною вартістю 11 611,73 грн.

В даному випадку між сторонами у справі укладено договір купівлі-продажу шляхом підписання накладної.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені актами, але за аналогією породжують цивільні права і обов’язки.

Відповідно до цього цивільні права і обов’язки виникають з угод, передбачених законом, а також  з угод, хоч і не передбачених законом, але  таких, які йому не суперечать.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов’язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Оскільки сторони письмового договору не укладали, строку оплати не встановлювали, то відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо строк виконання зобов'язання не встановлений, боржник повинен виконати обов’язок по оплаті в семиденний строк з дня пред’явлення вимоги кредитором.

Відповідачем попередньо були сплачені кошти в сумі 5 120грн. в рахунок оплати за отримані транспортери. Окрім того, відповідач здійснював платежі у вересні 2004р. в сумі 1 428грн., у січні 2005р. – 1 058, 25грн. Заборгованість на момент розгляду справи складає 4 004,53грн. Доказів, які б спростовували цю заборгованість або доказів її оплати відповідач суду не подав.

14.03.2007р. позивач звертався до відповідача з вимогою про оплату шляхом надіслання претензії, проте відповіді не отримав, кошти, в рахунок погашення заборгованості не надходили.

Після звернення позивача до господарського суду відповідач повністю перерахував позивачу заборгованість за товар згідно товарно – транспортної накладної № 001494 від 20.07.2004р. в розмірі 4 004, 53 грн., що підтверджується копією виписки з банківського рахунку позивача від 21.08.2007р.

Враховуючи наведене, провадження у справі про стягнення з СВК «Україна» заборгованості в сумі 4 004, 53 грн. на підставі п.11 ст.80 ГПК України слід припинити у зв’язку з відсутністю предмету спору.

Представник позивача в судовому засіданні від позову в частині стягнення 312, 34грн. процентів річних, 756,76грн. збитків, завданих інфляцією відмовилась.

Відмова від позову – процесуальне право, передбачене ст.22 ГПК України.

Оскільки відмова позивача від позову не суперечить вимогам законодавства, не порушує прав та інтересів відповідача, відмову судом прийнято, насідки її відповідно до ст.78,ч.2 ст.80 ГПК України роз’яснено.

Як передбачено п.4 ст.80 ГПК України якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом, господарський суд припиняє провадження у справі.

Враховуючи наведене, провадження у справі в частині стягнення 3% річних в сумі 312,34грн., збитків, завданих інфляцією в сумі 756,76грн. з СВК «Україна» слід припинити.

Враховуючи те, що спір до розгляду судом доведено з вини відповідача, з нього слід стягнути судові витрати по справі: 102 грн. державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Керуючись ст.ст. 44, 49, п.1?, 4 ст.80, ст.ст.82 – 85 Господарського процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

1. Провадження у справі за позовом відкритого акціонерного товариства «Ковельсільмаш» до сільськогосподарського виробничого кооперативу «Україна» про стягнення 5 073,63 грн. припинити.

2. Стягнути з сільськогосподарського виробничого кооперативу «Україна» (с. Прохід Ратнівського району Волинської області, , р/р 260073525 в АППБ «Аваль», м. Луцьк, МФО 303569) на користь відкритого акціонерного товариства «Ковельсільмаш» (Волинська область, м. Ковель, вул. Варшавська, 1, ід. код 00238138) 102 грн. витрат, пов’язаних з оплатою державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Суддя