ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"10" серпня 2007 р.

Справа  № 30-17/24-07-1371А

За позовом :
Фізична особа -підприємець ОСОБА_1

До відповідача: Виконавчого
комітету Одеської міської ради;

Управління розвитку
споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради;

Третя особа на
стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору:
Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради

Про визнання
незаконною частині  рішення

Суддя                       Рога
Н.В.

Секретар      Герасименко  Н.П.

Представники:

Від позивача:  ОСОБА_1 -  згідно паспорту

Від відповідача:
Виконком - Дукова І.В.- довіреність №39вихд від 16.06.2006р., довіреність
№03-44вихд від 20.06.2007р.

Управління - Попова Т.В.-
довіреність №22426 від 02.10.2006р.,

Від третьої особи:
Михєєв І.Є. -довіреність №1237исх від 12.12.2006р.,

Старостін
О.С.- довіреність №01исх від 09.01.2007р.

Суть спору: Позивач,
фізична особа -підприємець ОСОБА_1, звернувся до господарського суду Одеської
області з адміністративним позовом до виконавчого комітету Одеської міської
ради про визнання незаконним  рішення
виконкому  Одеської міської ради №10 від
08.02.2007р. „Про демонтаж некапітальних пунктів дрібно-роздрібної торговельної
мережі в м. Одесі”.

В ході розгляду справи позивач
надав уточнення позовних вимог, згідно яких вимагає визнати незаконним п.60
списку дрібно - роздрібної торговельної мережі, запропонованих до демонтажу
рішенням виконкому Одеської міської ради №10 від 08.02.2007р. „Про демонтаж
некапітальних пунктів дрібно-роздрібної торговельної мережі в м. Одесі” та
визнати незаконним ч.3 рішення виконкому Одеської міської ради №106 від
22.02.2007р. „Про скасування дозволів на розміщення та експлуатацію об'єктів
торгівлі”.

Позивач позовну заяву   підтримує ,
наполягає на її задоволенні.

Відповідач -виконком Одеської
міської ради проти позову заперечує, посилаючись на правомірність прийняття
оскаржуваних рішень.

В ході розгляду справи до участі у
справі у якості другого відповідача судом було залучено Управління розвитку
споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради.
Управління  проти позову заперечує з мотивів,
викладених у відзиві на позовну заяву.

З метою повного та всебічного
розгляду справи до участі у справі у якості третьої особи на стороні
відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору судом залучено
Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, яке повністю
підтримує заперечення відповідачів по справі.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи, заслухавши
пояснення представників сторін, суд встановив:

01 вересня 2005р. між Управлінням
розвитку торгівлі та побутового обслуговування Одеської міської ради
(правонаступником якого є Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав
споживачів Одеської міської ради) (Орендодавець) та підприємцем ОСОБА_1
(орендар) був укладений Договір оренди окремого індивідуально визначеного майна
НОМЕР_1, згідно якого з метою підвищення ефективності майна комунальної
власності Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне
користування окреме індивідуально визначене майно - тверде покриття, площею
8,16 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Старосінна пл., вартість
якого складає 499грн. 39 коп. Майно передається в оренду з метою здійснення
роздрібної торгівлі фасованими товарами. Строк дії договору з 01.09.2005р. по
01.09.2006р.

01 вересня 2006р. сторони за
Договором уклали Додаткову угоду №1 до договору
оренди окремого індивідуально визначеного майна НОМЕР_1 від
01.09.2005р., якою продовжили строк дії договору до 01.09.2007р. 08 лютого  2007р. виконкомом  Одеської міської ради було прийнято рішення
№10  „Про демонтаж некапітальних пунктів
дрібно-роздрібної торговельної мережі в м. Одесі” яким вирішено управлінню
розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради,
районним адміністраціям  Одеської міської
ради, Інспекції ДАБК , ОМУ УМВС України в Одеській області  вжити заходів з проведення демонтажу
некапітальних пунктів дрібно-роздрібної торговельної мережі, згідно з
додатком.  Під п. 60 у Додатку до рішення
: Список об'єктів дрібно-роздрібної торговельної мережі, запропонованих до
демонтажу значиться:  „ОСОБА_1,
привокзальна площа, кіоск з літнім майданчиком”.

Позивач по справі вважає, що даним
рішенням суттєво порушено його права та рішення прийнято з порушенням норм
чинного законодавства. За умовами Договору оренди НОМЕР_1 від 01.09.2005р. та
Додаткової угоди до нього від 01.09.2007р. строк дії договору встановлений
сторонами до 01.09.2007р.  Прийняття
рішення про демонтаж некапітального пункту , на думку позивача, є
односторонньою відмовою від договору, що є неприпустимим  як за умовами договору, так і згідно норм
цивільного законодавства.

На підставі зазначеного, позивач
просить суд визнати п.60 списку дрібно - роздрібної торговельної мережі,
запропонованих до демонтажу рішенням виконкому Одеської міської ради №10 від
08.02.2007р. „Про демонтаж некапітальних пунктів дрібно-роздрібної торговельної
мережі в м. Одесі” та визнати незаконним ч.3 рішення виконкому Одеської міської
ради №106 від 22.02.2007р. „Про скасування дозволів на розміщення та
експлуатацію об'єктів торгівлі”.
Будь-яких підстав для визнання незаконним ч.3 рішення виконкому Одеської
міської ради №106 від 22.02.2007р. „Про скасування дозволів на розміщення та
експлуатацію об'єктів торгівлі” або посилань на норми матеріального права
позивач по справі не навів.

Відповідач - виконком Одеської
міської ради проти позову заперечує, посилаючись на прийняття оскаржуваних
позивачем рішень у повній відповідності до норм чинного законодавства. Крім
того, представник відповідача зауважив. Що позивачем не наведено жодної норми
матеріального права, яку було порушено при прийнятті оскаржуваних рішень.

Відповідач - Управління розвитку
споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради проти позову
заперечує, посилаючись на те,  що
некапітальний пункт дрібно-роздрібної торговельної мережі, який належить
ОСОБА_1, встановлений на територій м. Одеси на підставі рішення Одеської
міської ради від 26.09.2003р. №1713-ІУ „Про єдиний порядок установки та
експлуатації об'єктів дрібно-роздрібної торговельної мережі в м. Одесі”, згідно
якого суб'єкт господарювання повинен замовити паспорт некапітального пункту
дрібно-роздрібної торговельної мережі , погодити його в управлінні архітектури
та містобудування, органах санітарного та пожежного нагляду, ДАЇ, укласти
договір оренди окремого індивідуально визначеного майна, що є власністю
територіальної громади та використовується для установки  некапітального пункту дрібно-роздрібної
торговельної мережі, отримати дозволи на розміщення та дозволи на експлуатацію.

Підприємцем ОСОБА_1  Договір оренди  окремого індивідуально визначеного майна
НОМЕР_1 від 01.09.2005р. був укладений на підставі погодження управління
архітектури та містобудування від 01.03.2005р. №5774, яким паспорт
некапітального пункту дрібно-роздрібної торговельної мережі був погоджений лише
на строк до 01.03.2006р. У подальшому підприємець ОСОБА_1 погодження не
продовжив.

Крім того, відповідач зауважив, що
некапітальний пункт дрібно-роздрібної торговельної мережі, який на даний час
розташований на місті, виділеному для його розміщення Договором оренди  окремого індивідуально визначеного майна
НОМЕР_1 від 01.09.2005р., взагалі не відповідає паспорту некапітального пункту
дрібно-роздрібної торговельної мережі, який
був погоджений Управлінням архітектури та містобудування  01.03.2005р. №5774, так як був перебудований
та реконструйований Підприємцем ОСОБА_1 без належного на то дозволу. Відповідно
до п.4.2. рішення Одеської міської ради від 26.09.2003р. №1713-ХХІУ „Про єдиний
порядок установки та експлуатації об'єктів дрібно -роздрібної торговельної мережі
в м. Одесі”  такий об'єкт є самовільно
встановленим та підлягає демонтажу на підставі рішення виконкому Одеської
міської ради. За таких обставин, відповідач вважає, що Підприємець ОСОБА_1  до
списку дрібно - роздрібної торговельної мережі, запропонованих до
демонтажу рішенням виконкому Одеської міської ради №10 від 08.02.2007р. „Про
демонтаж некапітальних пунктів дрібно-роздрібної торговельної мережі в м.
Одесі” включений правомірно.

Третя особа - Управління
архітектури та містобудування повністю підтримує заперечення відповідачів.

Розглянув матеріали справи суд
доходить до такого  висновку:

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу
України, засобом захисту цивільних прав та інтересів, крім іншого, є визнання
незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади
АРК або органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 162 Кодексу
адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними
рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи
бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи
окремих його положень.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно  ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного
судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті
(вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та й спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом,
запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод
та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з
урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто
протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону
України „Про місцеве самоврядування в Україні” виконавчий  комітет міської ради є її виконавчим
органом.  Згідно ст.30 цього ж Закону до
відання виконавчих органів міських рад в галузі житлово-комунального
господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського
харчування, транспорту і зв'язку відносяться повноваження щодо управління
об'єктами торговельного обслуговування(власні повноваження), здійснення
відповідно до законодавства контролю за належною експлуатацією та організацією
обслуговування населення підприємствами торгівлі та прийняття рішень про
скасування даного дозволу на експлуатацію об'єктів у разі порушення
екологічних, санітарних правил, інших вимог законодавства (делеговані
повноваження).

Як вбачається з матеріалів справи,
рішення №10 від 08.02.2007р. було прийнято виконкомом Одеської міської
ради  відповідно до  ст.30, 59 Закону України „Про місцеве
самоврядування в Україні”, рішення Одеської міської ради від 26.09.2003р.
№1713-ІУ „Про єдиний порядок установки та експлуатації об'єктів дрібно
-роздрібної торговельної мережі в м. Одесі”, та на підставі актів, складених
спеціалістами Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів
Одеської міської ради.

Отже, оскаржуване рішення
виконкомом Одеської міської ради було прийнято в межах компетенції,
встановленої законом .

Як зазначили відповідачі по справі,
і проти чого позивач не заперечував, виготовлений у 2004р. паспорт
некапітального  пункту дрібно-роздрібної
торговельної мережі на даний час не відповідає дійсності,  адже
на даний час на місті , виділеному для його розміщення Договором
оренди  окремого індивідуально
визначеного майна НОМЕР_1 від 01.09.2005р., розташований зовсім інший,
реконструйований Підприємцем ОСОБА_1 без належного на то дозволу некапітальний
пункт дрібно-роздрібної торговельної мережі
.  Відповідно до п.4.2. рішення
Одеської міської ради від 26.09.2003р. №1713-ХХІУ „Про єдиний порядок установки
та експлуатації об'єктів дрібно -роздрібної торговельної мережі в м.
Одесі”  такий об'єкт є самовільно
встановленим та підлягає демонтажу на підставі рішення виконкому Одеської
міської ради. За таких обставин,
Підприємець ОСОБА_1 до списку дрібно - роздрібної торговельної мережі,
запропонованих до демонтажу рішенням виконкому Одеської міської ради №10 від
08.02.2007р. „Про демонтаж некапітальних пунктів дрібно-роздрібної торговельної
мережі в м. Одесі” включений правомірно.

Крім того, слід зауважити, що
наявність самого по собі Договору оренди
окремого індивідуально визначеного майна НОМЕР_1 від 01.09.2005р. ще не
свідчить про неможливість демонтажу розташованого на орендованому місті некапітального  пункту дрібно-роздрібної торговельної мережі,
якщо останній не відповідає передбаченим нормам та правилам, або встановлений
без належного погодження.

Слід також звернути увагу на те, що
позивач по справі не навів жодної норми матеріального права в обґрунтування
своїх позовних вимог.

Виходячи з викладеного вище, на
підставі зазначених норм законодавства, суд доходить до висновку про відмову
у  задоволенні адміністративного позову
.

Керуючись
ст.ст.  158-163 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1.          У задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в
порядку ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили у
порядку ст.254  Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя