ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

17.04.07                                                                                       Справа №24/378/06

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

при секретарі Шерник О.В.

за участю представників сторін

від позивача не з’явився

від відповідача не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи № 24/378/06 та апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплект», м. Маріуполь Донецька область

на рішення господарського суду Запорізької області від 01.11.2006 р. у справі №24/378/06

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплект», м. Маріуполь Донецька область (далі за текстом ТОВ «Комплект»)

до відповідача Державного комунального підприємства «Бердянський міський водоканал», м. Бердянськ Запорізька область (далі за текстом ДКП «Бердянський міський водоканал»)

про визнання недійсним акту технічного обстеження водопроводу від 29.06.2006р. та повернення незаконно одержаних грошових коштів у сумі 1840,11грн.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 01.11.2006р. у справі №24/378/06 (суддя Азізбекян Т.А.) у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем не надано суду доказів того, що несправність механізму сталась саме з вини абонента, фактів порушення пломб не встановлено. Розрахунок відповідача щодо стягнення суми вказаної у акті місцевий господарський суд визнав таким, що відповідає умовам договору, Правилам користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, а також прийняв можливим застосування в даному випадку.4.19 вказаних Правил. Вимоги позивача суд першої інстанції з вказаних підстав відхилив і відмовив останньому у задоволенні позовних вимог, обґрунтувавши свій висновок тим, що п.11.2 є можливим до застосування  при умові точного визначення дати виходу лічильника з ладу.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу до Запорізького апеляційного господарського суду, в якій останній просить рішення суду першої інстанції скасувати і прийняти нове рішення. Заявник апеляційної скарги зазначає, що судом при винесенні рішення не враховані вимоги п.4.19.3 Правил, також не враховано, що порушення нормальної роботи водоміра відбулося з причин, які не залежать від абонента. Вважає, що розрахунок відповідач повинен був  проводити на підставі п.11.2 Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України. Представник підтримав, вимоги, викладені у апеляційній скарзі.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу вказує, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, відсутні підстави для його скасування, представник підтримує доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, зазначає, що несправність водоміру була виявлена працівниками підприємства відповідача при знятті показників водоміра, як то передбачено умовами договору. Позивач повинен був повідомити водоканал про несправність лічильника, але не зробив цього. Доказів повідомлення водоканалу про вихід з ладу лічильника суду не надав. Вказує, що в матеріалах справи відсутні докази причини виходу з ладу водоміра, тобто позивач не довів, що водомір вийшов з ладу не з вини абонента – ТОВ «Комплект».

Ухвалою Запорізького апеляційного господарського суду від 04.12.2006р. апеляційна скарга прийнята та призначена до розгляду на 19.01.2007р. Розгляд справи було відкладено до 14.03.2007р. та оголошено перерву до 17.04.2007р. для підготовки постанови у повному обсязі. Представники сторін у судове засідання 17.04.2007р. не з’явились, про час розгляду справи повідомлені належним чином.

Склад колегії суддів змінювався. Розпорядженням першого заступника голови Запорізького апеляційного господарського суду № 725 від 14.03.2007р. справу призначено до розгляду у складі колегії суддів: головуючого судді Мойсеєнко Т.В. (доповідач), суддів Шевченко Т.М., Яценко О.М., даною колегією прийнято постанову.

За клопотанням представників сторін судовий процес вівся без застосування засобів технічного забезпечення.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін встановила, що 09.10.2003 р. між ДКП "Бердянський міський водоканал" (надалі "Водоканал") та ТОВ "Комплект" (надалі -"абонент") укладено договір № 7 на відпуск води з комунального водопроводу та прийом стоків в комунальну каналізацію (а.с.9-10), згідно якого, "Водоканал" приймає на себе водопостачання абоненту питної води до місця приєднання останнього к міському водопроводу та прийом стоків від абонента в міський каналізаційний колектор, при цьому відпуск води здійснюється у розмірі ліміту , затвердженого виконкомом місцевої Ради. При цьому сторони керуються  Правилами користування системами комунального водопостачання  та водовідведення  у містах  і селищах України та іншими нормативними актами , що регулюють  правовідносини за цим договором.

Відповідно до п. 1.2 договору, розрахунки між "Водоканалом" та "Абонентом" здійснюються по затвердженим, згідно діючого законодавства тарифам за групами споживачів.

Згідно із умовами договору (розділ 2), "водоканал" зобов'язаний забезпечувати "абонента" питною водою, а також здійснювати прийом стоків із забрудненнями, згідно показників лічильника води, а при його відсутності – за нормами водоспоживання.

В свою чергу, "абонент" зобов'язаний для обліку спожитої води своїми силами та засобами у термін до 01.11.2003 р. за технічними умовами "водоканалу" та у відповідності із Правилами обладнати водомірний вузол, встановити прибор обліку, пред'явити його представнику "Водоканалу" для перевірки технічного стану пломбування і реєстрації.

Відповідно до п. п. 2.2.2 договору, при відсутності або у разі не встановлення лічильника води у встановлений термін, розміщення та експлуатація "абонентом" водомірних вузлів з порушенням "Правил користування системами комунального водопостачання і водовідведення..." водопостачання "абонента" вважається без обліковим , витрати води і обсяг стоків визначається в наступному порядку: за пропускною спроможністю труби вводу зі швидкістю руху води в ній 2 м/сек. па протязі 24 годин на добу, починаючи з дня виписки останнього акту до дня приймання в експлуатацію лічильника води або водомірного вузла.

"Абонент", відповідно до п.п. 2.2.9 договору повинен здійснювати щоденний облік витрат води із занесенням даних до журналу.

На підставі п. п. 2.2.20 , 2.2.21 договору при здійсненні контролю витрат води "Водоканал" має право встановлювати на водопровідних вводах "Абоненту" контрольні лічильники, а у разі неточності роботи лічильнику води "Водоканал" здійснює перерахунок за водокористування за попередні два .місяці.

У випадку, якщо витрати води у "Абонента" значно збільшився або зменшився, тобто витрати води не відповідає калібру встановленого лічильника, "Абонент" зобов'язаний відремонтувати водомірний вузол у відповідності з вимогами "Водоканалу" у місячний термін, в іншому разі розрахунки за воду здійснюється відповідно до п. 9.6 Правил, тобто, за пропускною можливістю труби вводу.

Згідно із розділом 4 договору, основним документом для оплати є рахунок, який виписується на підставі: акту щомісячного зняття показників лічильника води; розрахунку витрат води згідно додатку №1 договору, або акту про порушення умов договору.

Договір, згідно п.6.2 договору, набуває чинності з моменту підписання і вважається пролонгованим щорічно на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну не буде заяви однієї з сторін про відмову від договору або його перегляд. Як пояснили представники сторін договір №7 від 09.10.2003р. є пролонгованим і на 2007р. в порядку п.6.2. цього договору.

16.07.2003 р. були оформлені технічні умови (а.с.11), у п. 3 яких зазначено кількість витрачання води на добу – 40 куб. м., тобто пропускна спроможність труби водоводу.

29.06.2006р. при здійсненні контрольного зняття показників лічильника представником відповідача складено акт технічного обстеження водопроводу (а.с.12) за адресою: вулиця Мелітопольське шосе, ТОВ "Комплект", яким встановлено, що водомір КВБ -10 № 026 93 вийшов з роботи. Щоденний журнал обліку витрат води не ведеться, розрахунок води за червень місяць буде здійснюватись згідно технічним умовам: 40 куб. м. на добу Х 16 днів = 640 куб. м.; 640 куб. м. Х 2,875 грн. + 20 % ПДВ = 2208грн.

Позивачу за актом про технічне обстеження від 29.06.2006 р. було предписано: - оплатити зазначену в акті суму у триденний термін; замінити водомір і встановити згідно проекту до 03.07.2006 р., про що повідомити  у письмовій формі водоканал.

30.06.2006р. позивачу ДКП "Бердянський міський водоканал" було виставлено рахунок №1037261 (а.с.36) на оплату 2208грн. призначення платежу у вказаному рахунку зазначено, як «плата за воду і каналізацію ТОВ «Комплект» водомір, згідно договору №7 від 09.10.2003р.).

Вказаний рахунок, як свідчать матеріали справи, і ,зокрема, не заперечується позивачем сплачено підприємством ТОВ "Комплект", але останній зазначає, що оплата цього рахунку була здійснена, лише у зв’язку з тим, що у разі його не сплати можливе б було відключення підприємства від водопостачання, що є неприпустимим для діяльності підприємства позивача.

З урахуванням зменшення позовних вимог (а.с.27), позивач на підставі п.6.4 договору, п.п. 11.2, 12.11, 12.12 Правил користування системами комунального водопостачання і водовідведення у містах і селищах України, просить визнати недійсним акт технічного обстеження водопроводу від 29.06.2006р. та стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 1840,11грн., із розрахунку, як зазначено позивачем, 2208грн. – 381,57грн. = 1840,11грн., де 381,57грн. – сума, яка на підставі п.11.2 Правил підлягає сплаті за червень місяць 2006р. за водопостачання.

Як зазначалось вище, позивачу у задоволенні позовних вимог відмовлено, з чим не погодився останній і звернувся до Запорізького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Відповідно до ст.99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно зі ст.101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у повному обсязі.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при прийняті оскаржуваного рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Спірні правовідносини сторін регулюються Правилами користування системами комунального водопостачання і водовідведення у містах і селищах України, які затверджено наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 01.07.1994р. №65 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 22.07.1994р. за №165/374 (надалі за текстом Правила). Вказані Правила є обов’язковими  для всіх осіб, підприємств, установ, організацій, що користуються комунальними водопроводами незалежно від їх відомчої приналежності та форм власності і запроваджують порядок користування питною водою з комунальних водопроводів і приймання стічних вод до комунальної каналізації та визначають взаємовідносини між об'єднаннями, виробничими управліннями водопровідно-каналізаційного господарствами або іншими експлуатаційними організаціями, комбінатами комунальних підприємств та абонентами міських, районних, селищних водопроводів і каналізацій на території України.

Тобто, відносини сторін регулюються Правилами користування системами комунального водопостачання і водовідведення у містах і селищах України та безпосередньо договором №7 від 09.10.2003р.

Як на підставу визнання недійсним акту технічного обстеження від 29.06.2006р. та стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 1840,11грн., позивач посилаючись на п. 6.4 договору, п. п. 11.2 , 12.11,12.12 Правил користування системами комунального водопостачання і водовідведення у містах України.

Пунктом. 11.2 Правил встановлено, що якщо вести облік води за водолічильником неможливо з причин, що не залежать від абонента (зняття водолічильника представником Водоканалу, запітніння скла, корозія циферблата, припинення нормальної роботи водолічильників через несправності, що виникли в його механізмі тощо), кількість використаної води визначається за середньодобовою витратою за попередні два розрахункові місяці. У разі тривалості роботи приладів обліку менше 2-х місяців кількість води визначається за період роботи водолічильника не менше 10 днів.

На підставі п. п. 12.11, 12.12 Правил, претензії до Водоканалу за неправильне виписування рахунків або інших платіжних документів (обчислення суми, тарифікація тощо) пред'являються підприємствами у порядку, встановленому Арбітражно-процесуальним кодексом України, а спори між абонентами – громадянами та Водоканалом вирішуються у судовому порядку. При встановленні правильності претензій надлишки сум, одержаних Водоканалом, повертаються підприємству або за його бажанням зараховуються у наступні платежі за воду.

З матеріалів справи вбачається, що 01.03.2006 р. ТОВ "Комплект" звернувся до відповідача з заявою №17/2 (а.с.23) про опломбування запірної арматури, у зв'язку з виходом зі строю прибору обліку холодної води та відсутності водопостачання на підприємстві з причини перемерзання зовнішнього трубопроводу.

02.03.2006 р. представником "Водоканалу" складено акт про відключення від міської мережі водопостачання (а.с.24), а саме: , водопровідний ввід закрито та опломбовано.

26.04.2006 р. ТОВ "Комплект" звернулось листом № 203 (а.с.25) до відповідача про надання дозволу опломбувати водомірний вузол та зняти пломбу з водопровідного вводу перед водоміром .

03.05.2006 р. представником відповідача складено акт (а.с.26), відповідно до якого встановлено, що на підприємстві прилаштований водомір КВБ -10 №02693 до трубопроводу, який опломбований, при цьому показники водоміру на момент опломбування становлять 01711.

31.05.06р. водоканалом було виставлено рахунок за спожиту у травні 2006р. воду на суму 482грн.32коп., в т.ч ПДВ.

29.06.06р. представником водоканалу складений акт технічного обстеження, яким виявлено, що водомір КВБ-10 № 02693 не працює і позивачем не ведеться журнал добового споживання води.

Позивач в позові просить визнати цей акт повністю недійсним.

Колегія суддів, вважає, що такі вимоги позивача не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Акт державного чи іншого органу – це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших відносин і має обов’язковий характер для суб’єктів цих відносин.

Підставами для визнання актів недійсними є невідповідність його вимогам чинного законодавства чи/або визначеній законом  компетенції органу, який видав цей акт. Обов’язковою умовою визнання акту недійсним є  порушення у зв’язку з його прийняттям  прав та законних інтересів позивача.

Згідно п.12.15. Правил акти про технічне обстеження складається представником водоканалу за результатами обстеження водопровідних та каналізаційних систем споживача, приладів та пристроїв на них. Тобто у цих актах фіксується результати обстеження, а у випадку виявлення представником водоканалу порушень споживачем Правил актом встановлюються, яке порушення допущено та терміни їх усунення. Акт підписується представниками водоканалу та споживача. Оформлений таким чином акт є обов’язковим для виконання у вказані в ньому строки, а також підставою для розрахунків за водокористування згідно п.9.6 Правил.

Як свідчать зміст акту обстеження від 29.06.06р. цей акт фіксує виявлене при перевірці порушення та строки його усунення. Акт був підписаний уповноваженими представниками водоканалу та позивача(нач. ділянки Самофал В.Г.). З боку позивача акт обстеження від 29.06.06р. був підписаний без заперечень. Факт того, що на момент обстеження водолічильник не працював позивач не заперечує. На підставі цього акту позивачу був виставлений рахунок від 30.06.06р. Позивачем були направлені заперечення водоканалу тільки 14.07.06р., з яких вбачається що позивач оскаржує розрахунок виставленої суми вартості недоврахованого водоспоживання. Однак, оспорювання нарахованої суми здійснюється в порядку п.12.11 Правил, а не оспорюванням самого акту. Тому в даному випадку позивач вибрав спосіб захисту, який не визначений Правилами, що регулюють спірні відносини. Більш того, заявлену до стягнення суму позивач сплачував на підставі рахунку № 1037261 від 30.06.03р., а не на підставі акту, який фіксує факт виявлення порушення.

Крім цього, Правилами користування системами комунального водопостачання і водовідведення у містах і селищах України не передбачено оскарження вказаних актів.

Що стосується вимог позивача про стягнення  1840,11 грн. колегія суддів зазначає наступне.

За розрахунком ДКП "Бердянський міський водоканал" сума , яка підлягала сплаті становила 2208грн., виходячи з технічних умов від 16.07.2003р., тобто споживання 40 куб м. на добу за 16 днів = 640 куб .м. Х 2,875 грн. + 20 % ПДВ.

В обґрунтування здійсненного розрахунку відповідач посилається на п. 4.19 та методику розрахунку ,визначену у п.9.6 Правил.

ТОВ "Комплект" було підключено до міської мережі водопостачання 03.05.2006р. (акт а.с.26). Згідно паспорту №213 (а.с.13) на лічильник води №02693 за результатами перевірки встановлено наступне. Показники станом па 14.04.2006 р. становлять 01711 м. куб. , а станом на 29.06.06р. - 01844, м.куб

29.06.2006 р. ДКП "Бердянський міський водоканал" встановлений факт несправності водоміру. Причину виходу з ладу водоміру та  з якої саме дати механізм вийшов зі строю не встановлено, при цьому ТОВ "Комплект" користувалось водою з міської мережі водопостачання. Не надано і позивачем доказів, що водомір вийшов з ладу не з його вини і з якої дати не працює водолічильник.

З 03.05.2006р. по 29.06.2006р. абонент споживав питну воду та не був відключений від мережі водопостачання.

Відповідно до п. 4.19 Правил, абонент відповідає за цілість та збереження водолічильників, пломб і з'єднань водолічильника, запірної арматури, манометра та іншого обладнання водомірного вузла незалежно від місця його знаходження. У разі пропажі або виходу з ладу водолічильника чи його з'єднань (стрілок, скла, циферблата, корпусу, зриву пломб, порушень з'єднань труб зі з'єднуючими частинами водолічильника тощо), а також псування від морозу або гарячої води абонент зобов'язаний придбати новий водолічильник або сплатити вартість його демонтажу, ремонту та встановлення.  При цьому Водоканал розраховує витрату води відповідно до п.9.6 цих Правил за час від дня виписування останнього рахунку, але не більше як за один місяць. Застосування даного пункту не ставиться в залежність від вини споживача.

В матеріалах справи відсутні докази з якої причини вийшов з ладу водомір.

Розрахунок відповідача у спірному акті саме за 16 діб не суперечить п.4.19 Правил, бо цим пунктом встановлений максимальний період не більше одного місяця.

Судовою колегією не приймаються до уваги посилання заявника апеляційної скарги на п.11.2 Правил, як на підставу застосування даного пункту при розрахунку, оскільки застосування даного пункту можливе за умови визначення дати виходу лічильника з строю до .дня відновлення обліку, а саме до 05.07.06р.(акт від 05.07.06р.). В даному випадку встановлено лише те, що ТОВ "Комплект" споживало питну воду з 03.05.2006р. по 29.06.2006р. та не було у цей період відключено між мережі водопостачання.

З урахуванням вищевикладеного та враховуючи умови договору та положення Правил, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо застосування до розрахунку витрат води пункту 4.19 Правил, а саме: за час від дня виписування останнього рахунку, але не більш як за один місяць. Останній рахунок було виписано 31.05.2006р. (а.с.22), про це зазначено також і відповідачем у відзиві на позовну заяву (а.с.17), відтак починаючи з наступного дня 01.06.2006р. по 29.06.2006р. включно, необхідно здійснювати розрахунок і загальна кількість днів становить 29діб, що також не перевищує одного місяця. Тариф, який діяв на цей час становить 2,875. Згідно технічних умов від 16.07.2006р. позивач узгодив добове споживання води у кількості 40 куб. м. Отже, відсутні підстави для стягнення з відповідача заявленої ТОВ "Комплект" суми 1840,11грн. Крім того, грошова сума, яка заявлена позивачем до стягнення не є обґрунтованою, оскільки, як зазначено у розрахунку ціни позову 2208(в т.ч ПДВ) – 381,57(без ПДВ) = 1826,43грн., а не 1840,11грн., яка заявлена до стягнення.

Також позивачем не надано доказів і відповідно причин виходу з ладу водоміра, оскільки не встановлено хто саме і яка організація робили підпис і ставила штамп у паспорті лічильника і проведеній чистці та придатності водоміру до роботи. Представник позивача не надав доказів яка організація проводила повірку та здійснювала ремонт лічильника.

Вимоги заявлені позивачем у суді апеляційної інстанції (клопотання №88 від 06.04.2007р.) про включення до складу судових витрат по даній справи витрати ТОВ "Комплект" пов’язані з розглядом справи у судах (добові, пов’язані з відрядженням представників), колегією суддів з урахуванням положень статті 101 ГПК України не розглядаються, крім того, заявлені вимоги позивача визнані судом необґрунтованими, а тому на підставі ст.49 ГПК України їх покладають на позивача.

Зазначені обставини досліджені судом першої інстанції на підставі наданих в судове засідання сторонами доказів. Порушення, або неправильного застосування норм матеріального і процесуального права не вбачається, підстави для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду відсутні.

Судові витрати по апеляційній скарзі, відповідно до ст.49 ГПК України, слід віднести на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 49, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Запорізький апеляційний господарський суд, –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплект», м. Маріуполь Донецька область залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 01.11.2006р. у справі №24/378/06 без змін.