ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2007 р.
№ 27/112б

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючий
Катеринчук Л.Й. (доповідач)

Судді
Мамонтова О.М.

Хандурін М.І.

розглянувши  касаційну скаргу
Державної податкової інспекції у м. Харцизьку

на окрему ухвалу
та постанову
господарського суду Донецької області від 16.04.2007
Донецького апеляційного господарського суду від 12.06.2007

у справі
господарського суду
№ 27/112б
Донецької області

за заявою
Державної податкової інспекції у м. Харцизьку

до
Колективного підприємства «Інтерсервіс»

про
визнання банкрутом

в судовому засіданні взяли участь  представники :

від заявника
не з’явились

від боржника
не з’явились

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою господарського суду Донецької області від 12.09.2005 було порушено провадження у справі про банкрутство колективного підприємства «Інтерсервіс»(далі –боржника) за заявою Державної податкової інспекції у м. Харцизьку (далі –ініціюючого кредитора) з урахуванням особливостей, передбачених статтею 52 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»(далі –Закону).

Постановою господарського суду Донецької області від 11.10.2005 (суддя Тарапата С.С.) боржника було визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Жевнову Т.М.

Строк ліквідаційної процедури продовжувався.

28.02.2007 до суду надійшов звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс.

Ухвалою суду від 29.03.2007 було відмовлено в затверджені звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу, строк ліквідаційної процедури було знову продовжено.

16.04.2007 Господарським судом Донецької області по справі № 27/112б (суддя Тарапата С.С.) винесено окрему ухвалу, яку надіслано ДПІ у м. Харцизьку та ДПА в Донецькій області. За змістом зазначеної ухвали вбачається, що ліквідатору було відмовлено в затвердженні звіту ліквідатора, оскільки ним було долучено як докази відсутності майна боржника запити у відповідні установи, які здійснюють реєстрацію майнових прав від імені ДПІ в м. Харцизьку як ліквідатора у справі.

З метою усунення порушень та недоліків судом запропоновано вжити необхідні заходи, спрямовані на вдосконалення організації правової роботи  ДПІ у м.Харцизьку  щодо недопущення в майбутньому порушень Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” та Закону України “Про державну податкову службу в Україні”, встановити осіб, винних у вищезазначених порушеннях та вжити до них відповідні заходи реагування.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою,  ініціюючий кредитор звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив її скасувати. При цьому ініціюючий кредитор визнав допущену ним описку у визначенні свого статусу як ліквідатора в зазначеній справі про банкрутство та пояснив її тим, що по декількох інших справах про банкрутство його, як ініціюючого кредитора, було призначено ліквідатором боржників (КП “Інтерсервіс” (справа № 27/112б), ПП “Техносервіс” (справа № 27/114б), ПП “Донмонтажсервіс” (справа № 27/111б), ЗАТ “Донбасатоменергомонтаж” (справа № 5/165б), КП “Капрі”), що сприяло допущенню помилки в здійсненні запитів від імені ініціюючого кредитора, як ліквідатора, на предмет встановлення активів боржника у даній справі.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 12.06.2007 окрему ухвалу господарського суду Донецької області від 16.04.2007 було залишено без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, кредитор звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просив скасувати окрему ухвалу та постанову суду апеляційної інстанції, аргументуючи порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема, статті 23 Закону, статті 10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»,  статті 86 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, переглянувши у касаційному порядку ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції, на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіривши застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до частини 1 статті 90 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, виявивши при вирішенні господарського спору порушення законності або недоліки в діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, виносить окрему ухвалу.

Виходячи з викладеного, окрему ухвалу може бути винесено лише, якщо зазначені обставини виявлені в ході судового засідання під час розгляду справи.

При винесенні окремої ухвали, вказівки відносно усунення порушень законності чи недоліків у діяльності підприємств і організацій не повинні виходити за межі компетенції господарського суду, тобто господарський суд не вправі давати вказівки щодо виробничих процесів , оперативно-господарської діяльності, виконання покладених на неї функцій державною установою.

Як вбачається із матеріалів справи, судового засідання 16.04.2007 у справі не було, а відтак, окрема ухвала винесена не за наслідком проведеного судового засідання, що є безумовною підставою її скасування, а відтак висновки апеляційного суду про залишення в силі окремої ухвали не відповідають нормам процесуального права.

Колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає, що відповідно до статті 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно з пунктом 1 статті 10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонні та об'єднані державні податкові інспекції здійснюють контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків та зборів (обов'язкових платежів).

Відповідно до Преамбули Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»цей Закон не регулює також питання погашення податкових зобов'язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»та погашення зобов'язань зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Системний аналіз наведених норм права дозволяє зробити висновок, що норми законодавства про банкрутство, як спеціальні норми права, обмежують компетенцію податкових органів щодо стягнення податкових зобов’язань боржників, які перебувають у процедурах банкрутства. В іншому, зокрема у наданих податковим законодавством правах встановлення наявності активів платників податків незалежно від перебування такого платника у процедурі банкрутства, чинне законодавство про банкрутство не обмежує компетенції податкових органів.

З огляду на викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України, діючи в межах повноважень суду касаційної інстанції згідно приписів ст.ст.111-5, 111-7 ГПК України, вважає, що окрема ухвалу суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а судом апеляційної інстанції зазначені порушення не виправлені, тому окрема, ухвала суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції підлягають скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115,,1117,1119,11111 ГПК України Вищий господарський суд України –

П О С Т А Н О В И В :

1.          Касаційну скаргу державної податкової інспекції у м. Харцизьку задовольнити.

2.          Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 12.06.2007 та окрему ухвалу господарського суду Донецької області від 16.04.2007 скасувати. Справу №27/112б направити для подальшого розгляду до господарського суду Донецької області.

Головуючий                                                                             Л. Катеринчук

Судді                                                                                                 О. Мамонтова

М. Хандурін