СУД
ПОСТАНОВА

23.05.07р.

Справа № А23/161(А17/404-06)

За позовом  Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м.
Нікополь Дніпропетровської області

до  Нікопольської об'єднаної державної податкової
інспекції у Дніпропетровської області, м. Нікополь Дніпропетровської області

про
визнання нечинним рішення НОМЕР_1 від 05.10.2006р.

Суддя  Добродняк І.Ю.

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_2., дов. від 10.10.06, представник

Від відповідача: Мотов В.О. дов.
від 03.05.07, № 10-10 старший держподатревізор-інспектор

СУТЬ
СПОРУ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
звернулася до господарського суду з позовною заявою, в якій просить визнати
нечинним рішення НОМЕР_1 від 05.10.06 про застосування штрафних (фінансових)
санкцій у розмірі 12937 грн. 80 коп., яке винесено Нікопольською об'єднаною
державною податковою інспекцією.

Розгляд справи відбувається згідно
розпорядження голови суду від 21.02.07 у справі № А17/404-06.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
висновок відповідача про порушення позивачем п.12 ст.3 Закону України "Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг", а саме: здійснена реалізація не облікованого товару  на суму 6468,94 грн. зроблений лише по факту
передачі товару на комісію згідно з актом прийому-передачі та накладною. Місцем
зберігання переданого твору та його можливої реалізації є торгова точка СПД
ОСОБА_3., який на предмет встановленого порядку обліку товарів за місцем їх
реалізації та зберігання не перевірявся.

Відповідач проти позову заперечує,
посилається на те, що позивачем порушений порядок обліку товарів за місцем
реалізації та зберігання товарів, а саме: реалізований не облікований товар на
суму 6468,94 грн.

Під час перевірки договір комісії,
на який посилається позивач, останнім наданий не був, акт прийому-передачі
товару на комісію від 01.09.05, згідно якого позивачем було передано СПД
ОСОБА_3. товар на реалізацію згідно з договором комісії, був наданий лише для повторної
скарги до ДПА у Дніпропетровській області, при наданні до перевірки
відповідачеві він мав назву "акт прийому-передачі від 01.09.05",
тобто товар передавався лише для комерційного використання.

Щодо поданої позивачем у судове
засідання на вимогу суду книги обліку доходів відповідачем зазначено, що її
зміст не відповідає змісту на момент проведення перевірки.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши представників сторін, господарський суд, -

В С Т А Н О В
И В  :

05.10.06 Нікопольською об'єднаною
державною податковою інспекцією у Дніпропетровської області з урахуванням
результатів розгляду скарг позивача винесено рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій НОМЕР_1, яким позивачеві нараховані штрафні (фінансові)
санкції в розмірі  12937,80 грн. згідно
ст.21  Закону України "Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг".

Підставою для винесення
оскаржуваного рішення є акт перевірки № 773/17-217. від 27.04.06,
складений відповідачем за результатами проведеної планової виїзної
документальної перевірки дотримання вимог податкового законодавства позивачем
за період з 01.10.04 по 31.12.05.

В ході перевірки встановлено, що
01.09.05 позивач згідно акту прийому-передачі від 01.09.05 та накладної від
01.09.05 № 258 реалізував продукти харчування на суму 6468,94 грн. з
урахуванням ПДВ підприємцю ОСОБА_3. для комерційного використання. Вказаний
товар не був облікований в книзі обліку доходів та витрат позивача у
встановленому порядку, чим порушений встановлений порядок обліку товарів за
місцем реалізації та зберігання товарів, а саме: реалізований не облікований
товар на суму 6468,94 грн.

Інші документи в підтвердження
правової природи такої передачі продуктів харчування, під час перевірки, про що
зазначено відповідачем, позивачем не надані.

Вищевказане порушення стало
підставою для застосування до позивача штрафних санкцій відповідно до ст.21
Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" у розмірі подвійної
вартості необлікованих товарів за цінами реалізації, але не менше десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд вважає, що позовні вимог
підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п.12 ст.3 Закону
України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг" суб'єкти підприємницької
діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в
безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків,
жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг зобов'язані вести у порядку, встановленому
законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх
реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому
обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства
оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів
реалізованих товарів (наданих послуг).

Статтею 21 цього Закону передбачена
відповідальність, яка застосовується до суб'єктів підприємницької діяльності,
що не ведуть або ведуть з порушенням встановленого порядку облік товарів за
місцем реалізації та зберігання, у вигляді фінансової санкції у розмірі
подвійної вартості необлікованих товарів за цінами реалізації, але не менше
десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідно до акту прийому-передачі від 01.09.05 та накладної від 01.09.05 №
258 на суму 6468,94 грн., в т.ч. ПДВ -1078,17 грн. позивачем передано товар
-продукти харчування під реалізацію згідно з договором комісії № 1 від
01.09.05, укладеним позивачем з СПД ОСОБА_3.

Листом від 01.09.05 СПД ОСОБА_3.
повідомив позивача про повернення товару, отриманого раніше на реалізацію на
суму 6468,94 грн. у зв'язку з неможливістю виконання умов за договором комісії
№ 1 від 01.09.05, розірвання договору комісії.

Між позивачем та СПД ОСОБА_3.
підписано специфікацію на повернення цього товару на суму 6468,94 грн.

Правовідносини щодо передання
товару на комісію врегульовані ст.ст.1011-1028 Цивільного кодексу України,
відповідно до яких право власності на товари, передані комісіонеру згідно
договору комісії, залишається у комітента,
а сама передача товару на комісію комісіонеру не є продажем для
комітента.

Виходячи з наявних в матеріалах
справи документів встановлений під час перевірки відповідачем факт реалізації
позивачем товару на суму 6468,94 грн. не підтверджений.

Відповідно до ст.71 кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок
щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається
на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Документи в підтвердження
викладених відповідачем обставин останнім не подані, в матеріалах справи відсутні.

У зв'язку з викладеним, суд вважає,
що висновок відповідача щодо порушення позивачем встановленого порядку обліку
товарів за місцем реалізації та зберігання товарів, що виразилось в реалізації
не облікованого товару, є помилковим, оскільки факт реалізації товару
відповідачем не доведений.

Інші обставини, які свідчать про
порушення позивачем порядку обліку товарів за місцем реалізації та зберігання
товарів, відповідачем не визначені, із матеріалів справи не вбачаються.

З огляду на викладене, суд вважає,
що правові підстави для притягнення позивача до відповідальності в порядку
ст.21 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій
в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" відсутні, винесення з
цього приводу оскаржуваного рішення про застосування штрафних (фінансових)
санкцій є неправомірним, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Доводи відповідача з цього приводу
суд вважає такими, що суперечать зазначеним вище нормам та фактичним обставинам
справи.

Керуючись ст.94, 160-163  Кодексу адміністративного судочинства
України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити в повному
обсязі.

Визнати нечинним рішення
Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції у Дніпропетровської
області про застосування штрафних (фінансових) санкції  №/2/38903 від 05.10.06.

Стягнути з державного бюджету на
користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Нікополь Дніпропетровської
області, - 3,40 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може
бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Суддя

І.Ю. Добродняк

01.08.07 Згiдно з оригіналом

Помічник судді

Н.Ф. Голов'яшкіна