ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.09.2007р.                                                                                        Справа № 17/158

Господарський суд Закарпатської області у складі головуючого судді Ушак І.Г. у відкритому судовому засіданні справу за участю представників:

позивача - Комаровський С.З, представник за довіреністю;

відповідача - 1 - не з’явився;

відповідача - 2 - Жоффчак В.В., представник за довіреністю;

відповідача - 3 - Скубенич В.І., представник за довіреністю

розглянув справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Кір”, м. Ужгород до товариства з обмеженою відповідальністю „Спільного підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю „Бакс”, м. Ужгород (відповідач - 1), Ужгородського районного відділу земельних ресурсів, м. Ужгород (відповідач - 2), державного підприємства „Центр Державного земельного кадастру” в особі Закарпатської регіональної філії, м. Ужгород (відповідач - 3)

СУТЬ СПОРУ: про визнання недійсними державного акту на право власності на земельну ділянку (з урахуванням уточнення позовних вимог згідно клопотання позивача від 27.08.2007р.)

Позивач звернувся із вимогами про визнання недійсними державного акту на право власності на земельну ділянку, його державної реєстрації та технічної документації, що пов’язана з виготовленням державного акту, та про спонукання землевпорядних організацій виготовити нову технічну документацію по посвідченню права власності на земельну ділянку, оскільки відповідачем - 1 при розробці технічної документації, що пов’язана з виготовленням державного акту, та в державному акті, виданому та зареєстрованому відповідно відповідачами - 2, 3, була допущена помилка щодо розміру площі земельної ділянки (зазначено 0,30 га замість 0,34 га), яка належить відповідачу на підставі договору купівлі–продажу земельної ділянки від 25.07.2003р. У ході судового розгляду позивач уточнив вимоги та просить визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЗК № 030385 від 04.12.2006р., що і є предметом даного розгляду. Провадження в іншій частині позовних вимог належить припинити згідно п.п. 1.1, 4 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач - 1, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, письмового  відзиву на позов не подав, участі уповноваженого представника у судовому розгляді не забезпечив.

Представники відповідачів –2, 3 у ході судового розгляду справи не заперечують проти визнання оспорюваного державного акту недійсним, оскільки зазначена в ньому площа земельної ділянки, що передана у власність позивачеві, не відповідає фактичним даним щодо її площі, у зв’язку з помилками допущеними при розробці технічної документації.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін у ході судового розгляду, суд дійшов висновку про підставність вимог позивача щодо визнання недійсним державного акту на право власності на землю серії ЗК № 030385 від 04.12.2006р. з огляду на наступне.

Матеріалами справи встановлено, що підставою видачі зазначеного державного акту за текстом останнього є договір купівлі–продажу земельної ділянки посвідчений приватним нотаріусом Житко О.І. 25.07.2003р. під реєстровим № 1716 з використанням бланків серії ВАМ №№ 691242, 691243. За умовами договору покупець - товариство з обмеженою відповідальністю „Кір” –позивач у справі - купив від Ужгородської районної державної адміністрації „земельну ділянку площею 3400 м. кв., що знаходиться в с. М. Добронь, вул. Леніна, 2 „а” Ужгородського району, за межами населеного пункту” (п.1 договору).           За змістом п. 9 зазначеного договору, останній разом з документом про сплату вартості земельної ділянки є підставою для відведення земельної ділянки в натурі і видачі державного акту на право приватної власності на землю на ім’я покупця.

За приписами п.п. 1.15, 1.16 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі (затвердженої наказом Держкомзему України від 04.05.1999р. № 43 та зареєстрованої Мінюстом України 04.06.1999р. за № 354/3647) (далі - Інструкція) розробка технічної документації зі складання державного акту на право власності на земельну ділянку (далі –технічна документація) здійснюється суб’єктами господарювання, що отримали ліцензії на провадження господарської діяльності щодо проведення землевпорядних робіт. Технічна документація включає, зокрема, договір купівлі-продажу земельної ділянки.

Заповнення державних актів на право власності на земельну ділянку, згідно п.п. 2.9, 3.1, 3.2 Інструкції, покладається на Центр державного земельного кадастру (ЦДЗК) при Держкомземі України та його структурні підрозділи, видача державних актів та їх державна реєстрація здійснюється структурними підрозділами ЦДЗК.

Матеріалами справи, зокрема, договором на виконання землевпорядних робіт та надання консультаційних послуг № 72 укладеним 15.04.2005р. позивачем та відповідачем - 1, технічною документацією із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку викуплену ТОВ „КІР” в с. М. Добронь Ужгородського району, встановлено та не спростовано відповідачем - 1, що останній, здійснюючи на замовлення ТОВ „КІР” та на підставі поданих ним документів  розробку технічної документації зі складання державного акту на право  власності на земельну ділянку ТОВ „КІР”, яке ґрунтується на договорі купівлі-продажу земельної ділянки від 25.07.2003р. за № 1716, допустив помилку щодо площі цієї земельної ділянки, зазначивши 0,30 га замість 0,34 га. Наведене спричинило до помилки відповідно в оспорюваному державному акті, заповнення, видача та державна реєстрація якого здійснювалася на підставі згаданої технічної документації відповідачами - 2, 3, що не заперечується  останніми у ході судового розгляду.

За таких обставин суд констатує порушення права власності позивача щодо викупленої ним земельної ділянки, та, приймаючи до уваги, що Інструкцією не передбачено порядку внесення змін та виправлень до виданих державних актів, скасування їх органами, що їх заповнюють, видають та реєструють, вважає вимоги позивача про визнання недійсним оспорюваного  державного акту та його державної реєстрації правомірними та  такими, що підлягають задоволенню судом.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст. 1, 4-3, 33, 43, 44-49, 75, п.п. 1.1, 4 ст. 80, ст.ст. 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України,

суд вирішив:

1.          Позов задоволити частково

Визнати недійсними державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЗК № 030385 від 04.12.2006р. та його державну реєстрацію.

2. Припинити провадження в іншій частині вимог.

Дане рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

27.09.07.

Суддя                                                                                                   Ушак І.Г.