ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

04.06.2007р.

м.Київ

№ 29/110-А

За позовом             Закрите акціонерне товариство
"Рууккі Україна"

До                           Спеціалізована
державна податкова інспекція у м. Києві по роботі з великими податками

Предмет
адміністративного позову

визнання протиправним рішення

Суддя

Секретар судових засідань Вознюк
М.В.

Представники:

Від позивача

Леськов П.І.- предст. (довір. в справі)

Від
відповідача      Сабадин А.В. -держ. под.
інсп. (довір. в справі)

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС
України в судовому засіданні 04.06.2007 о 16 год. 12 хв. проголошено вступну та
резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі
відкладено на 11.06.2007, про що повідомлено сторонам після проголошення
вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні 04.06.2007 з
урахуванням вимог ч. 4 ст.  167 КАС
України. З технічних причин виготовлення повного тексту постанови відкладено на
20.06.2007.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 КАС
України в судовому засіданні 16.04.2007, 04.05.2007, 16.05.2007 оголошувалась
перерва, в зв'язку з чим Постанова приймається зазначеною датою.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до господарського
суду з позовом про визнання протиправними та скасування податкових
повідомлень-рішень СДПІ у м. Києві по роботі з великими платниками податків від
08.08.2006 р. №/1 та від 19.01.2007 р. №/1.

Заявою від 16.05.2007 р. позивач
уточнив позовні вимоги та просить визнати протиправними та скасувати податкові
повідомлення-рішення СДПІ у м. Києві по роботі з великими платниками податків
від 08.08.2006 р. №/0, від 29.09.2006 р. №/1, від
08.11.2006 р. №/2, від 19.01.2007 р. №/3.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
позивач не порушував вимоги пп. 7.2.7 п. 7.2, пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону
України "Про податок на додану вартість" та пп. 15.3.1 п. 15.3 ст. 15
Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами" №2181-ІІІ від 21.12.2000 року,
оскільки право на податковий кредит виникло у позивача з моменту придбання
основних фондів, а саме з 01.08.2005 року.

Відповідач проти задоволення
позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що на підставі ВМД від 15.10.2002
№123255, №123256, №123257, №123258, від 04.02.2003 №122499, №122500 та сплати
сум податку на додану вартість в жовтні 202 року та січні 2003 року пр імпорті
обладнання, позивачем збільшено суму податкового кредиту за серпень 2005 року в
розмірі 1025479 грн. При цьому при придбанні позивачем у серпні 2005 року у
нерезидента "Аламентті Ою" на митній території України обладнання
вартістю 4065406,59 грн. сума ПДВ в розмірі 813081,32 грн. до бюджету не
сплачувалась. Таким чином, позивачем не дотримано вимоги пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7
Закону України "Про податок на додану вартість". Сплата в жовтні 2002
та в січні 2003 року ПДВ в сумі 1025479,00 грн. здійснювалась при імпорті
обладнання на виконання Договорів оренди, а не договорів купівлі-продажу, отже
вказана сума не може бути включена до складу податкового кредиту за серпень
2005 року. Крім того, позивачем не підтверджено податковими накладними чи
митними деклараціями суму податку на додану вартість, включену до податкового
кредиту за серпень 005, але не сплачену до бюджету.

Розглянувши подані суду документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення
для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Спеціалізованою державною
податковою інспекцією у м. Києві по роботі з великими платниками податків
прийняте податкове повідомлення-рішення №/0 від 08 серпня 2006, яким
позивачу за порушення пп. 7.2.7 п. 7.2, пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України
"Про податок на додану вартість" та пп. 15.3.1 п. 15.3 ст. 15 Закону
України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами" №2181-ІІІ від 21.12.2000 року
зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі
850664,00 грн.

Не погоджуючись з вказаним
повідомленням-рішенням позивач на підставі пп. 5.2.2 п. 5.2 ст. 5 Закону
України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами" оскаржив їх в адміністративному
порядку.

За результатами розгляду скарг
позивача  спірне повідомлення-рішення
залишене без змін,  та прийняте також
повідомлення-рішення від 19.08.2007 №/3.

Вказані повідомлення-рішення є
предметом даного спору.

Спірні повідомлення-рішення
прийняті на підставі акту перевірки №491/16-10/25277777 від 01.08.2006, яким
встановлено наступне:

ЗАТ "Рууккі Україна"
шляхом подання уточнюючого розрахунку проведено коригування (до збільшення) сум
податкового кредиту за серпень 205 в розмірі 1025479,00 грн. за рахунок
включення сум сплаченого податоку на додану вартість при розмитненні орендованого
обладнання в жовтні 2002 та лютому 2003 згідно заключних договорів між
"Аламентті Ою" та ЗАТ "Ранніла Київ":

25.09.2002 договір оренди
обладнання №АЛРК №1/2002 з приводу передачі в тимчасове користування та
володіння обладнання автоматизованої лінії по виробництву трапецієвидного
профілю "RAN 15" строком на 3 роки з моменту приймання-передачі
орендованого обладнання. Підтвердженням факту передачі обладнання є складений
та підписаний сторонами акт приймання. Обладнання ввезене на територію України
згідно ВМД від 15.10.2002 №123255, №123256 та оприбутковане підприємством на
позабалансовий рахунок на загальну суму 1226002,9 грн. Загальна вартість
обладнання складає 233000,00 євро. Термін оренди обладнання -до 31.07.2005 та
прийнято рішення про придбання обладнання у власність на підставі відповідного
договору купівлі-продажу.

В зв'язку з закінченням терміну
оренди між "Аламентті Ою" та ЗАТ "Рууккі Україна" укладено
контракт №1 від 01.08.2005 на купівлю-продаж автоматизованої лінії по
виробництву трапецієвидного профілю "RAN 15", яка на момент
підписання знаходилась у покупця. Право власності переходить до покупця з дати
підписання контракту. Загальна вартість -175300,00 євро. Обладнання передано
покупцю по акту приймання-передачі від 01.08.2005.

2) 25.09.2002 заключено договір
оренди обладнання №АЛРК 2/2002 між "Аламентті Ою" і ЗАТ "Ранніла
Київ" з приводу передачі в тимчасове користування та володіння обладнання
автоматизованої лінії по виробництву трапецієвидного профілю "RAN 35"
строком на 3 роки з моменту приймання-передачі орендованого обладнання.
Сторонами складений та підписаний акт приймання. Обладнання автоматизованої
лінії по виробництву трапецієвидного профілю ввезено на митну територію України
на підставі:

ВМД №123258 від 15.10.2002.
Загальна фактурна вартість складає 526181,50 грн. Вартість обладнання складає
100000,00 євро. По платіжному дорученню №7770 від 03.10.2002 сплачено ПДВ на
імпорт в сумі 141622,46 грн.;

ВМД №123257 від 15.10.2002.
Загальна фактурна вартість складає 878723,11 грн. Вартість обладнання становить
167000 євро. ПО платіжному дорученню №7770 від 03.10.2002 сплачено ПДВ на
імпорт в сумі 94673,40 грн.

Додатком №1 до Договору обумовлена
загальна вартість обладнання, яка складає 267000,00 євро. В додатковій угоді №3
від 31.03.2005 до договору сторонами змінено термін оренди обладнання до
31.07.2005 та прийнято рішення про придбання обладнання у власність на підставі
відповідно договору (контракту) купівлі-продажу. Автоматизована лінія по
виробництву трапецієвидного профілю "RAN 35" 15.10.2002 оприбуткована
підприємством по бухгалтерському обліку на позабалансовому рахунку 001 за
фактурною вартістю на загальну суму 1404904,61 грн. Згідно акту
приймання-передачі від 31.07.2005 орендар передав орендодавцю обладнання в
зв'язку з закінченням терміну оренди. Між "Аламентті Ою" та ЗАТ
"Рууккі Україна" заключний контракт №2 від 01.08.2005 на
купівлю-продаж обладнання автоматизованої лінії по виробництву трапецієвидного
профілю "RAN 35", яка на момент підписання контракту знаходиться у
покупця. Право власності на обладнання переходить з дати підписання контракту.
Загальна вартість обладнання (по специфікації) складає 197100,00 євро. Оплата
за обладнання проводиться шляхом перерахування грошових коштів на рахунок
продавця. Обладнання передано продавцем покупцю по акту приймання-передачі від
01.08.2005. Інвойс №000726 від 01.08.2005 на суму 197100,00 євро. Придбання та
введення в експлуатацію обладнання відображено в бухгалтерському обліку
01.08.2005 по вартості контракту на загальну суму 1203682,80 грн. з врахуванням
курсу валюти 6,1069 грн. за 1 євро та складає 197100,00 євро.

13.01.2003 укладено договір оренди
обладнання №АЛРК 1/2003 між "Аламентті Ою" і ЗАТ "Ранніла
Київ" з приводу передачі в тимчасове користування та володіння обладнання
автоматизованої лінії для продольного та поперечного  розкрою рулонної сталі "RAN
222-230/199" строком на 5 років з моменту прийомки-передачі орендованого
обладнання. Сторонами складений та підписаний акт приймання. Автоматизована
лінія ввезена на митну територію України на підставі:

ВМД №122500 від 04.02.2003.
Загальна фактурна вартість складає 777116,95 грн.  Вартість обладання складає 135820,00 євро. По
платіжному дорученню №9619 від 30.01.2003 сплачено ПДВ на імпорт в сумі
166809,25 грн.;

ВМД №122499 від 04.02.2003.
Загальна фактурна вартість складає 1379951,89 грн. Вартість обладнання
становить 241180,00 євро. Платіжним дорученням №9626 від 31.01.2003 та №9619
від 30.01.2003 сплачено ПДВ на імпорт на загальну суму 293785,36 грн.
Обладнання автоматизованої лінії для продольного та поперечного розкрою
рулонної сталі "RAN 222-230/199" оприбутковано підприємством по
бухгалтерському обліку на позабалансовий рахунок 001 за фактурною вартістю на
загальну суму 2157068,84 грн. Додатком №1 до договору обумовлена загальна
вартість обладнання, яка складає 377000,00 євро. В додатковій угоді від
31.03.2005 №3 до договору сторонами змінено термін оренди обладнання до
31.07.2005 та прийнято рішення про придбання обладнання у власність на підставі
відповідного договору купівлі-продажу. В зв'язку з закінченням терміну оренди
орендар передав орендодавцю обладнання по акту приймання-передачі від
31.07.2005. Між "Аламентті Ою" та ЗАТ "Рууккі Україна"
заключений контракт №1 від 01.08.2005 на купівлю-продаж автоматизованої лінії
для продольного та поперечного розкрою рулонної сталі "RAN
222-230/199", яка на момент підписання контракту знаходиться у покупця.
Право власності на обладнання переходить з дати підписання контракту. Загальна
вартість обладнання  складає 293300,00
євро. Оплата за обладнання проводиться шляхом перерахування грошових коштів на
рахунок продавця. Обладнання передано покупцю по акту приймання-передачі від
01.08.2005. Інвойс від 01.08.2005 №000727 на суму 293300,00 євро. Придбане та
введене в експлуатацію обладнання відображене в регістрах бухгалтерського
обліку 01.08.2005 по вартості контракту на загальну суму 1791172,83 грн., що
складає 293300,00 євро.

Відповідно до   контрактів №1, 2, 3 від 01.08.2005 ЗАТ
"Рууккі Україна"  всього
придбано обладнання на загальну суму 4065406,59 грн. або 665700,00 євро та
перераховано грошові кошти по платіжному дорученню в іноземній валюті №182 від
29.08.2005 на загальну суму 665700,00 євро.

Обладнання було ввезено ЗАТ
"Рууккі Україна" на територію України по вантажно-митним деклараціям
в жовтні 2002 та  в лютому 2003 на
виконання умов договорів оренди,
підписаних підприємством із нерезидентом, а не договорів
купівлі-продажу. Операція з передачі обладнання орендодавця (лізингодавця) у
користування орендарю (лізингоотримувачу) не передбачала придбання обладнання
останнім, тому і права на податковий кредит по цій операції відповідно до
Закону України №168/97-ВР платник податку (орендар) не мав.

В серпні 2005 року умови передачі
обладнання у користування згідно з договором оренди (лізингу) змінено та
підписано договір купівлі-продажу, отже покупець (платник податку), відповідно
до ст. 7 Закону України №168/97-Вр отримав право на податковий кредит (за умови
наявності ВМД на придбання обладнання, оформленої до вимог законодавства).

Оскільки у підприємства відсутні
документи, які підтверджують право на податковий кредит у зв'язку з придбанням
обладнання (в наявності лише ВМД, оформлена на ввезення обладнання на підставі
договору оренди), а також фактична сплата митним органам податку на додану
вартість на суму вартості орендованого обладнання перевищує строк давності,
встановлений законодавством, ЗАТ "Рууккі Україна" не має права на
коригування податкового кредиту лише за наявності договору купівлі-продажу та
акту приймання-передачі обладнання. Таким чином, ЗАТ "Рууккі Україна"
не мало підстав для подання уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з
податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених
помилок по вищенаведених договорах та контрактах, що призвело до завищення
від'ємного значення податку на додану вартість на загальну суму 1025479,00
грн.

Позовні вимоги  не підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

В 2002 та в 2003 роках позивачем
було укладено договори оренди з нерезидентом.

Як вбачається з акту перевірки та
не заперечується позивачем, коригування (до збільшення ) податкового кредиту за
серпень 2005 року в розмірі 1 025 479,0 грн. здійснювалось за рахунок включення
до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість, сплаченої при розмитненні
орендованого обладнання в жовтні 2002 р. та лютому 2003 р.

Відповідно до пп. 7.4.1 п. 7.4 ст.
7 Закону України від 03.04.1997р. №168/97-ВР "Про податок на додану
вартість" (в редакції, що діяла на момент здійснення операцій) податковий
кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих)
платником податку у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт,
послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу)
та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

Оскільки операція з передачі
обладнання Орендодавцем (нерезидентом "Аламентті Ою") у користування
Орендарю (ЗАТ "Рууккі Україна") не передбачала придбання обладнання
останнім, то відповідно до пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону "Про податок на
додану вартість" ЗАТ "Рууккі Україна" при імпорті обладнання не
мало права на формування податкового кредиту.

В той же час, в серпні 2005 року
між "Аламентті Ою" та ЗАТ "Рууккі Україна" були укладені
договори купівлі -продажу: Контракт №1 від 01.08.2005р. на купівлю
автоматизованої лінії по виробництву трапецієвидного профілю "RAN
15", яка на момент підписання Контракту знаходиться у покупця в м.Києві,
Україна (на підставі договору оренди обладнання №АЛРК 1/2002 від 25.09.2002
Покупцем у Продав) (п. 2.1 Контракту №1 від 01.08.2005р.); Контракт №2 від
01.08.2005р. на купівлю автоматизованої лінії по виробництву трапецієвидного
профілю "RAN 35", яка на момент підписання Контракту знаходиться у
покупця в м.Києві, Україна (на підставі договору оренди обладнання №АЛРК 2/2002
від 25.09.2002 Покупцем у Продав) (п. 2.1 Контракту №2 від 01.08.2005р.);
Контракт №3 від 01.08.2005р. на купівлю автоматизованої лінії для продольного
та поперечного розкрою рулонної сталі "RAN222-230/199", яка на момент
підписання Контракту знаходиться у покупця в м.Києві, Україна (на підставі
договору оренди обладнання №АЛРК 1/2003 від 13.01.2003 Покупцем у Продав) (п.
2.1 Контракту №3 від 01.08.2005р.).

Відповідно до вказаних
Контрактів  всього придбано обладнання на
загальну суму 4 065 406,59 грн. або 665 700,0 EUR та перераховано грошові кошти
по платіжному дорученню в іноземній валюті № 182 від 29.08.2005 р.

На підставі вантажно -митних
декларацій від 15.10.2002р. №123255, №123256, №123257, №123258, від
04.02.2003р. №122499, №122500 та сплати сум податку на додану вартість в жовтні
2002 року та січні 2003 року при імпорті обладнання, Позивачем збільшено суму
податкового кредиту за серпень 2005 року в розмірі 1 025 479,00 грн.

Слід зазначити що пп. 15.3.1 п.
15.3 ст. 15 Закону України від 21.12.2000р. №2181 “Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”
(надалі - Закон №2181) передбачено, що заяви на повернення надміру сплачених
податків, зборів (обов'язкових платежів) або на їх відшкодування у випадках,
передбачених податковими законами, можуть бути подані не пізніше 1095 дня,
наступного за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке
відшкодування.

Отже, оскільки, термін фактичної
сплати податку на додану вартість при митному оформленні перевищує 1095 днів,
то Позивач не має права на коригування податкового кредиту в серпні 2005 року.

Крім того, згідно п.6.4 ст. 6
Закону "Про податок на додану вартість" (в редакції від 25.03.2005р.)
місцем поставки товарів вважається:  а)
якщо товари відправляються або транспортуються продавцем чи покупцем або
третьою особою - місце, де товари фактично перебувають на момент відправлення
або транспортування; у разі постачання товарів, які збираються або монтуються з
проведенням пусконалагоджувальних робіт або без проведення таких робіт
постачальником, чи від його імені - місце, де такі товари монтуються або
збираються; у разі якщо ці товари з технічних, технологічних або інших
аналогічних причин не можуть бути доставлені отримувачу інакше, як в
розібраному або у незібраному стані, - місце, де товари перебувають на момент
відправлення або транспортування особі, якій вони поставляються; б) якщо товари
не відправляються або не транспортуються - місце, де товари перебувають на
момент поставки; в) у разі якщо продається нерухоме майно - місце його
розташування; г) при наданні послуг з поставки товарів для морських, повітряних
або залізничних транспортних засобів у тій частині, що припадає на перевезення
пасажирів або вантажів по митній території України, - пункт відправлення такого
транспортного засобу.

Таким чином, у разі якщо товари не
відправляються або не транспортуються, місцем поставки товарів вважається
місце, де товари перебувають на момент поставки.

Слід зазначити, що відповідно до п.
2.1 Контрактів № 1,2,3 від 01.08.2005р. обладнання, яке є предметом купівлі
-продажу, на дату підписання даного Договору знаходиться у Покупця в м. Києві,
Україна.

Отже, місцем поставки даного
обладнання є митна територія України.

Відповідно до пп. 3.1.1 п. 3.1 ст.
3 Закону "Про податок на додану вартість" (в редакції від 25.03.2005)
об'єктом оподаткування є операції платників податку з поставки товарів та
послуг, місце надання яких знаходиться на митній території України.

Пунктом 1.4 ст. 1 Закону "Про
податок на додану вартість" (в редакції від 25.03.2005р.) передбачено, що
поставка товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами
купівлі-продажу, міни, поставки та іншими цивільно-правовими договорами, які
передбачають передачу прав власності на такі товари за компенсацію незалежно
від строків її поставки...

Таким чином, при купівлі ЗАТ
"Рууккі Україна" в серпні 2005 року обладнання, об'єктом
оподаткування є операції з поставки товарів, місце надання яких знаходиться на
митній території України.

Відповідно до пп.7.4.1 п. 7.4 ст. 7
Закону "Про податок на додану вартість" (в редакції від 25.03.2005)
податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих
(сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку
з:

- придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності
платника податку;

- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних
матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні
капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого
використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних
операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Отже, до складу податкового кредиту
звітного періоду відноситься сума податку на додану вартість, сплачена
(нарахована) платником податку протягом цього ж звітного періоду, у зв'язку з
придбанням відповідних основних фондів.

Оскільки, в серпні 2005 року ЗАТ
“Рууккі Україна” не сплачувало в ціні товару суму податку на додану вартість,
то дата списання коштів з банківського рахунку платника податку (29.08.2005р.)
в оплату товарів (робіт, послуг) не можне вважатися здійсненням першої події.

Відповідно до пп. 7.2.6 п. 7.2 ст.
7 Закону "Про податок на додану вартість" податкова накладна
видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх
отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту.

Як виняток з цього правила,
підставою для нарахування податкового кредиту при поставці товарів (послуг) за
готівку чи з розрахунками картками платіжних систем, банківськими або
персональними чеками у межах граничної суми, встановленої Національним банком
України для готівкових розрахунків, є належним чином оформлений товарний чек,
інший платіжний чи розрахунковий документ, що підтверджує прийняття платежу
постачальником від отримувача таких товарів (послуг), з визначенням загальної
суми такого платежу, суми податку та податкового номера постачальника

Отже, в разі відсутності податкової
накладної , підставою для нарахування податкового кредиту є інший платіжний
чи розрахунковий документ, в якому зазначається загальна сума такого платежу та
сума податку на додану вартість.

ЗАТ “Рууккі Україна” надано акти
-прийому передачі обладнання від 01.08.2005р.

Пунктом 3 акту прийому - передачі
обладнання до контракту №1 від 01 серпня 2005р. передбачено, що вартість
переданого обладнання складає 175 300 (сто сімдесят п”ять тисяч триста) євро.
Згідно до п. 3 акту прийому - передачі обладнання до контракту №2 від 01 серпня
2005р. вартість переданого обладнання складає 197 100 (сто дев'яносто сім тисяч
сто) євро. Відповідно до п. 3 акту прийому - передачі обладнання до контракту
№3 від 01 серпня 2005р. вартість переданого обладнання складає 293 300 (двісті
дев'яносто три тисячі триста) євро.

Слід зауважити, що у вищенаведених
актах прийому -передачі зазначена лише вартість переданого обладнання (в євро),
втім, не зазначено суму податку на додану вартість.

Таким чином, акти -прийому передачі
обладнання від 01.08.2005р. не можуть бути підставою для нарахування
податкового кредиту та, відповідно, не можуть засвідчувати здійснення першої
події в серпні 2005 року.

Крім того, пп. “а” п. 6.5 ст. 6
Закону "Про податок на додану вартість" передбачено, що місцем
поставки послуг вважається за винятками, визначеними у підпунктах
"в", "д" - "е" цього підпункту, - місце, де
особа, яка надає послугу, зареєстрована платником цього податку, а у разі якщо
така послуга надається нерезидентом - місце розташування його представництва, а
за відсутності такого - місце розташування резидента, який виконує агентські
(представницькі) дії від імені такого нерезидента, а за відсутності такого -
місце фактичного розташування покупця (отримувача), який у цьому випадку
виступає податковим агентом такого нерезидента.

Отже, при наданні нерезидентом
послуг, який не має на митній території України свого представництва та/або
резидента, який виконує агентські (представницькі) дії від імені такого
нерезидента, місцем поставки вважається місце фактичного розташування покупця
(отримувача), який у цьому випадку виступає податковим агентом такого
нерезидента.

Таким чином, оскільки, Законом “Про
податок на додану вартість” не передбачено, який документ надає право платнику
податків на формування податкового кредиту, при придбанні товару у нерезидента
на митній території України, то вважаємо, що в даному випадку можливе
застосування пп. “а” п. 6.5 ст. 6 Закону "Про податок на додану
вартість".

Тобто, при придбанні резидентом на
митній території України відповідних товарів у нерезидента, який не має в
Україні свого представництва та/або особи, що виконує агентські
(представницькі) дії від імені такого нерезидента, податковим агентом такого
нерезидента є покупець (отримувач) товару. Отже, покупець (отримувач) товару є
особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування)
податку до бюджету.

Таким чином, в даному випадку ЗАТ
“Рууккі Україна” є особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату
(перерахування) податку на додану вартість до бюджету.

При придбанні Позивачем у серпні
2005 року у нерезидента "Аламентті Ою" на митній території України
обладнання, вартістю 4 065 406,59 грн. (згідно Контрактів від 01.08.2005р. № 1,
№2, №3), сума податку на додану вартість в розмірі 813 081,32 грн. (4 065
406,59 грн. Х 20%) до бюджету не сплачувалась.

Таким чином, Позивачем не дотримано
вимоги пп.7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону "Про податок на додану вартість"
(в редакції від 25.03.2005р.), який передбачає обов'язкову сплату (нарахування)
платником податку у звітному періоді сум податку на додану вартість при
придбанні основних фондів у цьому ж звітному періоді.

Сплата в жовтні 2002 року та січні
2003 року податку на додану вартість в сумі 1 025 479,00 грн. (згідно платіжних
доручень від 03.10.2002р. №770, від 30.01.2003 р. № 9619) здійснювалась при
імпорті обладнання на виконання Договорів оренди від 25.09.2002р. №АЛРК 1/2002,
№АЛРК 2/2002, від 13.01.2003р. №АЛРК 1/2002, а не договорів купівлі -продажу
від 01.08.2005р. №1, №2, №3.

Отже, сума податку на додану
вартість в розмірі 1 025 479,00 грн., сплачена в жовтні 2002р. та січні 2003
року на виконання договорів оренди, не може бути включена до складу податкового
кредиту за серпень 2005 року.

Згідно пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7
Закону "Про податок на додану вартість" не підлягають включенню до
складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з
придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними
деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього
пункту).

Надані вантажно-митні декларації
від 15.10.2002р. №123255, №123256, №123257, №123258, від 04.02.2003р. №122499,
№122500 підтверджують факт ввезення на митну територію України обладнання
згідно Договорів оренди від 25.09.2002р. №АЛРК 1/2002, №АЛРК 2/2002, від
13.01.2003р. №АЛРК 1/2002, а не договорів купівлі -продажу від 01.08.2005р. №1,
№2, №3.

Отже, позивачем не підтверджено
податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами)
суму податку на додану вартість, включену до податкового кредиту за серпень
2005р, але не сплачену до бюджету.

Таким чином, в порушення пп. 7.4.5
п. 7.4 ст. 7 Закону "Про податок на додану вартість", до складу
податкового кредиту за серпень 2005 року включена сума податку на додану
вартість, не підтверджена податковими накладними чи митними деклараціями
(іншими подібними документами).

Враховуючи вищезазначене, сума
податку на додану вартість в розмірі 1 025 479,00 грн. не може бути включена до
складу податкового кредиту за серпень 2005 року, та, відповідно, не може бути
заявлена в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів в
розмірі 850 664,00 грн., оскільки:

- з моменту фактичної сплати
податку на додану вартість при імпорті обладнання (на підставі договорів
оренди) сплинуло 1095 днів, передбачених п.п. 15.3.1 п. 15.3 ст. 15 Закону
№2181;

- при придбанні Позивачем в серпні
2005р. обладнання вартістю 4 065 406,59 грн., сума податку на додану вартість в
розмірі 813 081,32 грн. до бюджету не сплачувалась;

- включений до складу податкового
кредиту податок на додану вартість, не підтверджений податковими накладними чи
митними деклараціями (іншими подібними документами).

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС
України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Позивач не подав суду доказів, які б доводили правомірність дій відповідача.

З огляду на наведене в сукупності,
позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 9, 69-71, 94,
158-163 КАС України, господарський суд, -

П О С Т А Н О
В И В:

В позові відмовити повністю.

Постанова відповідно до ч. 1 ст.
254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було
подано.

Постанова може бути оскаржена до
суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному
обсязі за правилами, встановленими ст.
ст.  185-187 КАС України, шляхом
подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження з наступним
поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути
подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга
подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                     І.В.
Усатенко