ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26.09.07 р.                                                                               Справа № 36/220

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Будко Н.В.

при секретарі судового засідання Крючковой К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні  матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Агропромислова компанія „Євростандарт” м.Донецьк

до відповідача Державного підприємства „Шахтоуправління „Південнодонбаське №1” м.Вугледар

про стягнення 48 034,51грн.

за участю:

представників сторін:

від позивача: Магурський О.П. по дов., Грібінюков І.П. по дов.;

від відповідача: не з’явився;

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю „Агропромислова компанія „Євростандарт” м.Донецьк, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Державного підприємства „Шахтоуправління „Південнодонбаське №1” м.Вугледар, про стягнення заборгованості в сумі 43 205,02грн., 3% річних в сумі 4 829,49грн.

В обґрунтування вимог посилається на угоду про уступку права вимоги, акти звірки взаєморозрахунків, претензію, відповідь на претензію.

Відповідач позовні вимоги визнає в частині основного боргу в сумі 43 205,02грн., 3% річних в сумі 4 829,49грн., державного мита в сумі 480,35грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118грн. В іншій частині позов не визнає.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази судом ВСТАНОВЛЕНО:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю „Агропромислова компанія „Євростандарт”, та Асоціація „Деловое сотрудничество „Запад-Восток”, уклали угоду про уступку права вимоги.

За умовами даної угоди Асоціація „Деловое сотрудничество „Запад-Восток” передає, а позивач приймає на себе право вимоги виконання зобов”язання по договору №18 від 02.01.03р., укладеного між Асоціаціою „Деловое сотрудничество „Запад-Восток”  та відповідачем.

Згідно п.1.2 угоди позивач  отримує право вимоги від відповідача належного виконання наступних зобов”язань: оплата за поставлені пально-мастильні матеріали на суму 46 316,76грн.

Таким чином, до позивача перейшли всі права та зобов’язання кредитора по договору №18 від 02.01.03р.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 Цивільного кодексу України  кредитор у зобов’язанні може бути замінений, зокрема, у разі передачі ним своїх прав іншій особі за правовими діями (цесія).

Стаття 509  ЦК  України   визначає поняття зобов'язання як правовідношення,  в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої  сторони  (кредитора)  певну дію  (передати  майно,  виконати роботу,  сплатити гроші тощо),  а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

З аналізу вказаних норм законодавства вбачається, що кредитор у   зобов'язанні   може  бути  замінений  іншою  особою  внаслідок передання ним своїх прав іншій особі,  якщо цей кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, тобто відступлення права вимоги є можливим за умови її дійсності.

Дослідивши укладену угоду про уступку права вимоги, суд вважає, що вона не суперечить діючому законодавству і повністю відповідає вимогам ст. 204 Цивільного кодексу України.

Уступка права вимоги є двосторонньою угодою і згоди боржника на здійснення цесії не вимагається, оскільки діє презумпція, за якою в будь-якому випадку зобов’язання повинно бути виконане. Тому вказання кредитора на необхідність виконання зобов’язання іншій особі є для боржника обов’язковою.

Стаття 514 Цивільного кодексу України передбачає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов’язанні в обсязі і на умовах, які існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено законом.

Відповідач заборгованість в сумі 46 316,76грн. оплатив частково, у зв’язку з чим у теперішній час заборгованість відповідача перед позивачем складає 43 205грн. 02коп.

Позивач направив відповідачу претензію з вимогою погасити заборгованість в сумі 43 205,02грн.

У відповідь на означену претензію відповідач листом №8484 від 22.12.06р. повідомив, що борг буде погашений у строк до березня 2007р.

Однак, доказів оплати залишку боргу в сумі 43 205грн.02коп.  відповідач суду не представив, у зв’язку з чим суд робить висновок, що зобов’язання відповідача перед позивачем на момент прийняття рішення суду залишилось невиконаним, що є порушенням вимог статей  525 та 526 Цивільного кодексу України, які передбачають, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, причому одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

За таких обставин, враховуючи те, що факт заборгованості підтверджений матеріалами справи, угодою про уступку права вимоги, актами звірки взаєморозрахунків, претензією, листом №8484 від 22.12.06р., суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості в сумі 43 205грн. 02коп.  обґрунтовані, доведені належним чином та підлягають задоволенню.

Крім того, згідно ст. 625 Цивільного кодексу України прострочення відповідачем грошового зобов’язання також тягне за собою обов’язок сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних з простроченої суми.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок, відповідно до якого 3% річних складають 4 829,49грн., з огляду на наявність заборгованості, суд вважає вимоги позивача в цій частині обґрунтованими, доведеними належним чином та такими, що підлягають задоволенню.

Також, позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на послуги адвоката в сумі 4 000грн.

Факт надання позивачу адвокатських послуг підтверджений договором №1/08 від 16.07.07р., укладеним між позивачем та адвокатом Кірячок І.О., свідоцтвом на право зайняття адвокатською діяльністю №1704, квитанцією до прибуткового касового ордеру №6 від 27.07.07р. на суму 4 000грн.,

Відповідно до статті 49 ГПК України, державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються судом на відповідача.

Згідно статті 48 ГПК України, витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України „Про адвокатуру”. Статтею 12 Закону України „Про адвокатуру” зазначено, що оплата праці адвоката здійснюється на підставі угоди між юридичною особою і адвокатом. Між позивачем та адвокатом Кірячок І.О. (свідоцтво № 1704 від 11.06.04 року) 16.07.07 року укладено договір №1/08 про надання юридичних послуг.

Пунктом 3.1 зазначеного договору встановлено розмір витрат за послуги адвоката в сумі 4 000 грн., які сплачено позивачем згідно квитанції до прибуткового касового ордеру №6 від 27.07.07р. на суму 4 000грн.

Таким чином, витрати, які підлягають сплаті за послуги адвоката, покладаються судом на відповідача, оскільки спір виник через неправильні дії останнього.

На підставі вищенаведеного, згідно ст. ст. 509, 520, 521, 525, 526, 614, 625 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 193,  Господарського кодексу України, керуючись ст. ст. 33, 48, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України суд,-

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю „Агропромислова компанія „Євростандарт” м.Донецьк до Державного підприємства „Шахтоуправління „Південнодонбаське №1” м.Вугледар про  стягнення 48 034,51грн.

Стягнути з  Державного підприємства „Шахтоуправління „Південнодонбаське №1”(85670, Донецька область, м.Вугледар, р/р4962 у ГУ ПІБ в Донецькій області, МФО 334635, ) на користь  Товариства з обмеженою відповідальністю „Агропромислова компанія „Євростандарт” (83007, м.Донецьк, вул. Жмури, б.1, р/р5503 в ГУ ПІБ в Донецькій області, МФО 334635, ) основний борг в сумі 43 205,02грн., 3% річних в сумі 4 829,49грн., витрати по оплат послуг адвоката в сумі 4 000грн., витрати по сплаті державного мита в сумі 480,35грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118грн.

Видати наказ.

Повний текст рішення оголошений 26.09.07р. о 10год.55хвил.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя