ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

18.07.2007р.
м.Київ
№ 47/135-А

11:00

За позовом             ДПІ у Дніпровському районі м. Києва

До                           Комунальне підприємство по утриманню житлового гоподарства Дніпровського району міста Києва

Предмет
адміністративного
позову
про стягнення податкової заборгованості

Суддя

Секретар судового засідання  Разумовська Т.О.

Представники:

від позивача
Подзігун К.В. –представник за довіреністю (в матеріалах справи)

від відповідача
Гордов С.М. –представник за довіреністю (в матеріалах справи)

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 11.07.2007 проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з адміністративним позовом, в якому просив стягнути до Державного бюджету України суму податкової заборгованості з відповідача у розмірі 4 431 509,53 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що станом на 23.05.2007 відповідач має податкову заборгованість перед бюджетом самостійно узгоджену по податку на додану вартість у сумі 4 431 509,53 грн., яка не була ним погашена після направлення йому 06.02.2006 та 20.03.2006  першої та другої податкової вимог, внаслідок чого все майно та майнові права відповідача на даний час знаходяться у податковій заставі.

А тому в порядку ст. 11 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»позивач здійснює заходи щодо продажу активів такого платника податків, зокрема стягнення за рахунок майна боржника існуючого податкового боргу у судовому порядку.

Представник відповідача в судовому засіданні зазначав про те, що у КП по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва на даний час є в наявності податковий борг в сумі 4 431 509,53 грн., грошові активи на рахунках відповідача, за рахунок яких можливо б було погасити податковий борг –відсутні, у відповідача є в наявності майно, за рахунок якого можливо погасити податковий борг.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення їх представників, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

30.11.2000 рішенням Київської міської ради № 108/1080 «Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 08.06.2000 № 176/897 «Про зарахування до комунальної власності територіальної громади міста Києва нежилих будинків № 38/4 та № 38/6 по вул. Чернігівській», зазначені нежилі будинки № 38/4 та № 38/6 по вул. Чернігівській у м.Києві передані до сфери управління Дніпровської районної державної адміністрації.

15.02.2000 Дніпровською державною адміністрацією було видано розпорядження        № 135 «Про прийняття до сфери управління району обєктів нерухомого майна», відповідно до якого Державному комунальному підприємству «Соцмістечко»було передано у господарське відання обєкти нерухомого майна, зокрема і за адресою: м.Київ, вул. Чернігівська, 38/6.

Відповідно до п. 1.3 Статуту Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва, затвердженого В.о голови Дніпровської районної у м.Києві державної адміністрації, Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва є правонаступником ДКП по ЕРЖФ Дніпровського району міста Києва, ДКП «Дніпровець-14», ДКП «Соцмістечко»в повному обємі їх правовідносин.

27.12.2001 Київською міською радою було прийнято рішення № 208/1642 «Про формування комунальної власності територіальних громад районів міста Києва», пунктом 3 якого було затверджено перелік обєктів комунальної власності територіальної громади міста Києва, що передається до сфери управління районних у місті Києві державних адміністрацій.в даний перелік увійшли обєкти: Насосна станція площею 467,00 кв. м. (м. Київ, Русанівська набережна, 3),  Нежитлова будівля площею 1383,5 кв. м. (м. Київ,  вул. Стальського, 24-а),  Нежитлова будівля площею 432 кв. м. (м. Київ,  вул.  П.Запорожця, 11а/3).

20.03.2003 Дніпровською районною у місті Києві радою було прийнято рішення № 68 «Про закріплення обєктів комунального майна територіальної громади Дніпровського району міста Києва», відповідно до якого було затверджено Перелік обєктів комунальної власності територіальної громади Дніпровського району міста Києва, що закріплюються на праві повного господарського відання за комунальними підприємствами.

Згідно Переліку обєктів комунальної власності територіальної громади Дніпровського району міста Києва, що закріплюються на праві повного господарського відання за комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Дніпровського району, за позивачем на праві повного господарського відання були зокрема закріплені наступні обєкти: Насосна станція площею 467,00 кв. м. (м. Київ, Русанівська набережна, 3),  Нежитлова будівля площею 1383,5 кв. м. (м. Київ,  вул. Стальського, 24-а),  Нежитлова будівля площею 432 кв. м. (м. Київ,  вул.  П.Запорожця, 11а/3).

Пунктом 3.2 Статуту Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва визначено, що закріплене за підприємством майно належить йому на праві повного господарського відання.

Відповідно до статті 35 Закону України «Про власність», який діяв на момент передачі відповідачу у повне господарське відання вищезазначених обєктів у повне господарське відання, майно, що є державною власністю і закріплене за державним підприємством, належить йому на праві повного господарського відання, крім випадків, передбачених законодавством України.

Здійснюючи право повного господарського відання, підприємство володіє, користується та розпоряджається зазначеним майном, вчиняючи щодо нього будь-які дії, які не суперечать закону та цілям діяльності підприємства. До права повного господарського відання застосовуються правила про право власності, якщо інше не встановлено законодавчими актами України.

З 01.01.2004 набрали чинності Господарський та Цивільний кодекси України .

Згідно статті 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Стаття 317 Цивільного кодексу України визначає, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Вимогами статті 134 Господарського кодексу України визначено, що основу правового режиму майна суб'єктів господарювання, на якій базується їх господарська діяльність, становлять право власності та інші речові права - право господарського відання, право оперативного управління.

Стаття 24 Господарського кодексу України визначає, що управління господарською діяльністю у комунальному секторі економіки здійснюється через систему організаційно-господарських повноважень територіальних громад та органів місцевого самоврядування щодо суб'єктів господарювання, які належать до комунального сектора економіки і здійснюють свою діяльність на основі права господарського відання або права оперативного управління.

Відповідно до статті 136 Господарського кодексу України, право господарського відання є речовим правом суб'єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

Враховуючи викладене, судом встановлено, що відповідачу на праві господарського відання належать обєкти нерухомого майна, а саме: Насосна станція площею 467,00 кв. м. (м. Київ, Русанівська набережна, 3),  Нежитлова будівля площею 1383,5 кв. м. (м. Київ,  вул. Стальського, 24-а),  Нежитлова будівля площею 432 кв. м. (м. Київ,  вул.  П.Запорожця, 11а/3), Нежитлова будівля площею 165 кв. м. (м. Київ,  вул.  Чернігівська, 38/6), які були закріплені за ним відповідним рішенням Дніпровської районної у місті Києві ради № 68 20.03.2003 «Про закріплення обєктів комунального майна територіальної громади Дніпровського району міста Києва»та розпорядженням  Дніпровської державної адміністрації було видано від 15.02.2000 № 135 «Про прийняття до сфери управління району обєктів нерухомого майна».

Згідно Довідок про взяття на облік платника податку від 08.11.2001 № 9043/10/28-02096, 03.02.2005 № 1662 /10/19-02096, відповідач –комунальне підприємство  по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва –взяте на облік у ДПІ Дніпровського району міста Києва як платник податків з 17.12.1992.

Пунктом 1.11 статті 1 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»№ 2181-ІІІ від 21.12.2000 (далі-Закон № 2181-ІІІ від 21.12.2000), податкова декларація - це документ, що подається платником податків до контролюючого органу у строки, встановлені законодавством, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податку, збору (обов'язкового платежу).

Згідно статті 4 п. 4.1 п.п. 4.1.1 Закону № 2181-ІІІ від 21.12.2000, платник податків самостійно обчислює суму податкового зобов'язання, яку зазначає у податковій декларації.

Прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Податкова декларація приймається без попередньої перевірки зазначених у ній показників через канцелярію, чий статус визначається відповідним нормативно-правовим актом (пп. 4.1.2 п. 4.1 ст. 4 вказаного Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”).

Протягом 2006-2007 років відповідач подавав до ДПІ Дніпровського району міста Києва податкові декларації  податку на додану вартість з самостійно визначеним до сплати зобоязанням у податкових деклараціях, належним чином засвідчені копії яких знаходяться в матеріалах справи.

Відповідно до п. 5.1 Закону № 2181-ІІІ від 21.12.2000, податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації.

Згідно статті 5 п. 5.3 п.п. 5.3.1 Закону № 2181-ІІІ від 21.12.2000, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації, тобто протягом 10 календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку.

Згідно статті 5 п. 5.4 п.п. 5.4.1 Закону № 2181-ІІІ від 21.12.2000, узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Пунктом 1.3 статті 1 Закону № 2181-ІІІ від 21.12.2000, податковий борг (недоїмка) –це податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Згідно облікових карток по платежу «Податок на додану вартість» платника –Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва, належним чином копії яких заходяться в матеріалах справи, станом на 23.05.2007 відповідач має самостійно узгоджений податковий борг по податку на додану вартість в сумі 4 431 509,53 грн., який виник внаслідок несплаченої у встановлені строки суми узгодженого податкового зобовязання на суму 4 431 509,53 грн.

Статтею 6 п. 6.2 п.п. 6.2.1 Закону № 2181-ІІІ від 21.12.2000 визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

Пунктом 1.10 статті 1 Закону № 2181-ІІІ від 21.12.2000 визначено, що податкова вимога - письмова вимога податкового органу до платника податків погасити суму податкового боргу.

Пунктом 6.2.4 п. 6.2 статті 6 Закону № 2181-ІІІ від 21.12.2000, податкова вимога вважається надісланою (врученою) юридичній особі, якщо її передано посадовій особі такої юридичної особи під розписки або надіслано листом з повідомленням про вручення.

06.02.2006 позивачем відповідачу була надіслана перша податкова вимога № 1/281 з вимогою погасити суму існуючого податкового боргу, що підтверджується корінцем першої податкової вимоги від 06.02.2006 № 1/281 та повідомленням Укрпошти про вручення.

20.03.2006 позивачем відповідачу була надіслана друга податкова вимога № 2/763 з вимогою погасити суму існуючого податкового боргу, що підтверджується корінцем  другої податкової вимоги від 20.03.2006 № 2/763 та повідомленням Укрпошти про вручення.

Як зазначає позивач у позові, направленням першої та другої податкових вимог ним вчинялись заходи по погашенню податкового боргу відповідача, але податковий борг погашений відповідачем у встановлений законом строк не був. Доказів протилежного відповідачем суд не надано і відповідач не заперечував проти наявності у нього непогашеного податкового боргу в сумі 4 431 509,53 грн.

Таким чином, судом встановлено, що станом на день розгляду спору у відповідача наявний непогашений податковий борг в сумі 4 431 509,53 грн., який виник внаслідок несплаченої у встановлені строки суми узгодженого податкового зобовязання на суму 4 431 509,53 грн., що підтверджується матеріалами справи.

Стаття 8 п. 8.2 п.п. 8.2.1 Закону № 2181-ІІІ від 21.12.2000, право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Законом, суми податкового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, наступного за останнім днем зазначеного строку.

Пунктом 1.17 статті 1 Закону України № 2181-ІІІ від 21.12.2000 встановлено, що податкова застава - спосіб забезпечення податкового зобов'язання платника податків, не погашеного у строк. Податкова застава виникає в силу закону. У силу податкової застави орган стягнення має право в разі невиконання забезпеченого податковою заставою податкового зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами у порядку, встановленому законом. Пріоритет заставодержателя на задоволення вимог із заставленого майна встановлюється відповідно до закону.

Порядок реєстрації обтяжень рухомого майна регламентується Законом України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" від 18.11.2003 № 1255-ІV, Порядком ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 № 830 та Інструкцією про порядок ведення Державного реєстру та заповнення заяв, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 29.07.2004 № 73/5, зареєстрованим в Мін'юсті України 29.07.2004 за № 942/9541.

Стаття 8 п. 8.2 п.п. 8.2.2. Закону № 2181-ІІІ від 21.12.2000 визначає, що право податкової застави поширюється на будь-які види активів платника податків, які перебували в його власності (повному господарському віданні) у день виникнення такого права, а також на будь-які інші активи, на які платник податків набуде прав власності у майбутньому, до моменту погашення його податкових зобов'язань або податкового боргу.

Відповідно до п. 8.3 статті 8  Закону № 2181-ІІІ від 21.12.2000, платник податків має право безоплатно зареєструвати податкову заставу в державних реєстрах застав рухомого чи нерухомого майна, а податковий орган зобов'язаний безоплатно зареєструвати податкову заставу у відповідному державному реєстрі застав за умови строку дії такої податкової застави більш як десять календарних днів.

Згідно Акту опису активів, самостійно виділених платником податків для продажу від 09.11.2006, затвердженого начальником ДПІ у Дніпровському районі міста Києва, платник податків –КП по УЖГ у Дніпровському районі міста Києва –самостійно виділив та передав податковому органу активи, які перебувають у власності (повному господарському віданні) платника податків для спрямування їх на погашення податкового боргу, а саме: Насосна станція площею 467,00 кв. м. (м. Київ, Русанівська набережна, 3) на суму 902,09 грн.

Згідно Акту опису активів, на які поширюється право податкової застави від 09.11.2006 № 13/1, податковим керуючим  Чернишенко С.І. призначеного наказом ДПІ у Дніпровському районі міста Києва від 23.10.2006 № 1823 за участю КП по УЖГ у дніпровському районі міста Києва було проведено опис активів, на які поширюється право податкової застави, а саме: Насосна станція площею 467,00 кв. м. (м. Київ, Русанівська набережна, 3) на суму 902,09 грн.

Згідно витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 11928601, у Державний реєстр обтяжень рухомого майна було внесено запис про публічне обтяження (податкова застава) обєкта згідно Акту опису активів, на які поширюється право податкової застави від 09.11.2006 № 13/1.

Згідно Акту опису активів, самостійно виділених платником податків для продажу від 09.11.2006, затвердженого начальником ДПІ у Дніпровському районі міста Києва, платник податків –КП по УЖГ у Дніпровському районі міста Києва –самостійно виділив та передав податковому органу активи, які перебувають у власності (повному господарському віданні) платника податків для спрямування їх на погашення податкового боргу, а саме:  Нежитлова будівля площею 165 кв. м. (м. Київ,  вул.  Чернігівська, 38/6) на суму 176312,65 грн.

Згідно Акту опису активів, на які поширюється право податкової застави від 15.03.2007 № 3/1, податковим керуючим  Чернишенко С.І. призначеного наказом ДПІ у Дніпровському районі міста Києва від 23.10.2006 № 1823 за участю КП по УЖГ у дніпровському районі міста Києва було проведено опис активів, на які поширюється право податкової застави, а саме: Нежитлова будівля площею 165 кв. м. (м. Київ,  вул.  Чернігівська, 38/6) на суму 176312,65 грн.

Згідно витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №  11928812, у Державний реєстр обтяжень рухомого майна було внесено запис про публічне обтяження (податкова застава) обєкта згідно Акту опису активів, на які поширюється право податкової застави від 09.11.2006 № 12/1.

Згідно Акту опису активів, на які поширюється право податкової застави від 14.03.2007 № 2/1, податковим керуючим  Чернишенко С.І. призначеного наказом ДПІ у Дніпровському районі міста Києва від 23.10.2006 № 1823 за участю КП по УЖГ у дніпровському районі міста Києва було проведено опис активів, на які поширюється право податкової застави, а саме:  Нежитлова будівля площею 1383,5 кв. м. (м. Київ,  вул. Стальського, 24-а) на суму 1 157 389,00 грн.

Згідно витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 11928969, у Державний реєстр обтяжень рухомого майна було внесено запис про публічне обтяження (податкова застава) обєкта згідно Акту опису активів, на які поширюється право податкової застави від 14.03.2007 № 2/1.

Згідно Акту опису активів, самостійно виділених платником податків для продажу від 15.03.2007 № 3, затвердженого начальником ДПІ у Дніпровському районі міста Києва, платник податків –КП по УЖГ у Дніпровському районі міста Києва –самостійно виділив та передав податковому органу активи, які перебувають у власності (повному господарському віданні) платника податків для спрямування їх на погашення податкового боргу, а саме:  Нежитлова будівля площею 432 кв. м. (м. Київ,  вул.  П.Запорожця, 11а/3) на суму  59946,21 грн.

Згідно Акту опису активів, на які поширюється право податкової застави від 15.03.2007 № 3/1, податковим керуючим  Чернишенко С.І.. призначеного наказом ДПІ у Дніпровському районі міста Києва від 23.10.2006 № 1823 за участю КП по УЖГ у дніпровському районі міста Києва було проведено опис активів, на які поширюється право податкової застави, а саме:   Нежитлова будівля площею 432 кв. м. (м. Київ,  вул.  П.Запорожця, 11а/3) на суму  59946,21 грн.

Згідно витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 11928900, у Державний реєстр обтяжень рухомого майна було внесено запис про публічне обтяження (податкова застава) обєкта згідно Акту опису активів, на які поширюється право податкової застави від 15.03.2007 № 3/1.

Враховуючи викладене, судом встановлено, що відповідача у звязку з несплатою відповідачем у встановлений законом строк узгодженого податкового зобовязання  в сумі 4 431 509,53 грн., в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна станом на момент розгляду спору зареєстровано податкову заставу (публічне обтяження) обєктів саме: Насосна станція площею 467,00 кв. м. (м. Київ, Русанівська набережна, 3), Нежитлова будівля площею 165 кв. м. (м. Київ,  вул.  Чернігівська, 38/6), Нежитлова будівля площею 1383,5 кв. м. (м. Київ,  вул. Стальського, 24-а),  Нежитлова будівля площею 432 кв. м. (м. Київ,  вул.  П.Запорожця, 11а/3), які знаходяться на праві господарського відання у відповідача.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки  і  збори  в порядку і розмірах, встановлених законом.

Стаття 10 пункт 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»від 04.12.1990 N 509-XII (зі змінами і доповненнями) визначає, що державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонні та об'єднані державні податкові інспекції виконують такі функції подають до судів позови до підприємств, установ, організацій та громадян про визнання угод недійсними і стягнення в доход держави коштів, одержаних ними за такими угодами, а в інших випадках - коштів, одержаних без установлених законом підстав, а також про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна.

Пунктом 1.7 статті 1 Закону № 2181-ІІІ від 21.12.2000 визначено, що  активи платника податків –це кошти, матеріальні та нематеріальні цінності, що належать юридичній або фізичній особі за правом власності або повного господарського відання.

Стаття 3 п. 3.1 п.п. 3.1.1 Закону № 2181-ІІІ від 21.12.2000 визначає, що активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Згідно частини першої  статті  71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що  податковий борг відповідача в сумі 4 431 509,53 грн. – не погашений, його наявність підтверджується відповідними податковими деклараціями за 2006-2007 роки з  податку на додану вартість з самостійно визначеним відповідачем до сплати зобовязанням, а оскільки у відповідача є в наявності активи, які належать йому на праві господарського відання і на які можливо звернути стягнення в рахунок погашення податкового боргу відповідача,  суд прийшов до висновку, що податковий борг відповідача перед бюджетом в сумі 4 431 509,53 грн. підлягає погашенню за рахунок його активів.

Враховуючи, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними конкретними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, судом визнається, що в позовній заяві наведені обставини, які підтверджуються достатніми доказами, які свідчать про обґрунтованість позовних вимог та обраного позивачем способу порушеного права. Докази, подані позивачем, підтверджують обставини, на які позивач посилається в обґрунтування позовних вимог. Доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідачем суду не надано.

З огляду на вищевикладене, позовна вимога Державної податкової інспекції Дніпровського району у місті Києві про стягнення з відповідача податкового боргу в сумі 4 431 509,53 грн. за рахунок його активів - визнається судом такою, що доведена належними доказами, є обгрунтованою, законою та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов’язаних з розглядом справи.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 71, 158-163 КАС України, господарський суд-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва () до Державного бюджету України суму податкової заборгованості  в розмірі 4 431 509,53 грн. за рахунок активів Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва, а саме: Насосної станції площею 467,00 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Київ, Русанівська набережна, 3; Нежитлової будівлі площею 165 кв. м. за адресою: м. Київ,  вул.  Чернігівська, 38/6; Нежитлової будівлї площею 1383,5 кв. м. за адресою: м. Київ,  вул. Стальського, 24-а;  Нежитлової будівлі площею 432 кв. м. за адресою: м. Київ,  вул.  П.Запорожця, 11а/3.

Доручити реалізацію вищевказаного майна Державній податковій інспекції у Дніпровському районі міста Києва.

Стягнути з Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва () до Державного бюджету України   судовий збір в розмірі 03 (три) грн. 40 коп.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст.  ст.  185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий суддя                                                              С.Р.Станік

Дата складення та підписання постанови в повному обсязі –26.07.2007