РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2007 р.

Справа № 9/91-2014

Господарський суд Тернопільської
області

у складі   судді Кропивної Л.В.

Розглянув справу

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "Галич" вул. Стецька,
20а,м.Тернопіль.

до
Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 АДРЕСА_1.

за участю представників сторін:

позивача:  ОСОБА_2., доручення НОМЕР_1 від 23.05.2007 р.

ОСОБА_3., договір про надання юридичних
послуг № 27 від 03.04.2007 р.

відповідача
: не з'явився.

роз'яснивши  у розпочатому судовому засіданні
представникам Позивача  права та
обов'язки  учасників господарського
процесу згідно з ст.ст. 22,  29  ГПК
України,

Встановив

Позивач -Товариство з обмеженою
відповідальністю “Галич”, м. Тернопіль, звернувся 03.05.2007 р. до
господарського суду Тернопільської області з позовом до Відповідача -Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1, м. Тернопіль, про стягнення   11 286,00 грн. заборгованості з орендної
плати, 55 609,07 грн. пені (штрафу) за
порушення терміну сплати  за
оренду, 3 738,63 грн. заборгованості за комунальні послуги, враховуючи витрати
на електроенергію, воду і земельний податок, 29 366,30 грн. пені (штрафу) за
несплату витрат на комунальні послуги та 10 000, 00 грн. витрат на юридичні
послуги .

Обґрунтовуючи свої вимоги,  Позивач посилається  на таке :

03 січня 2006 р. між Позивачем
-ТзОВ “Галич” та Відповідачем - Суб'єктом підприємницької діяльності
ОСОБА_1.   був укладений договір  оренди
об'єкта нерухомості за  НОМЕР_2,
терміном  на 11 місяців з дати його
підписання.

У відповідності до умов вказаної
угоди ТзОВ “Галич” (Орендодавець) передав, а Суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_1. (Орендар) прийняв  в строкове
платне користування споруду (адмінбудинок), загальною площею 57 кв. м.,
розташовану по вул. Я. Стецька, 20а,                           м. Тернопіль.

Згідно п. 4.1 договору оренди  вартість орендної плати становить  1 026,00
грн. за місяць.

У відповідності  до п. 4.2 договору  Відповідач зобов'язався сплачувати  орендну плату, яку перераховувати на поточний
рахунок  або в   касу Орендодавця авансом за весь наступний
місяць не пізніше 5-го числа.

На підставі п. 4.4 договору оренди
Відповідач зобов'язався відшкодовувати витрати Орендодавцю по оплаті за  спожиту електроенергію, воду та інші, згідно
питомої ваги до орендованої площі об'єкта нерухомості -5,77%.

Як стверджує Позивач,  Суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_1.  порушив  зобов'язання Орендаря щодо своєчасної та в
повному обсязі внесення орендної плати та
плати за комунальні послуги.

Станом на день звернення до суду з
позовом (03.05.2007 р.), борг Відповідача за оренду об'єкта нерухомості
(адмінбудинку)   становив   11 286,00 грн., а заборгованість  по оплаті за надані комунальні послуги,
враховуючи  витрати по сплаті за
електроенергію, воду і земельний податок
складала 3 738,63 грн.

За неналежне виконання грошових
зобов'язань та  спираючись на  умови договору ,   Позивач
просить стягнути  з  боржника
пеню (штраф)  за несплату орендної
плати в сумі 55 609,07    грн., а також
пеню (штраф)  за несплату   комунальних послуг в розмірі  9 366,30 грн.

Крім суми боргу за оренду
приміщення, надані комунальні послуги  та
суми пені (штрафу),  Позивач просив
стягнути з   Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1. 10 00,00 грн. витрат на оплату юридичних послуг.

Ухвалою від 04.05.2007 р. порушено
провадження та призначено розгляд справи на 11:40 год. 24 травня  2007 р.

Розгляд справи неодноразово
відкладався з підстав, викладених в ст. 77 ГПК України.

В судовому засіданні  02.07.2007 р. представник  Позивача
заявив про відмову від стягнення
з Відповідача  10 000,00 грн.
витрат на юридичні послуги.

Відповідач не скористався своїм
правом на участь у судовому засіданні
02.07.2007 р., представника  не
направив, відзиву на позов не подав.

Справа розглядається за
наявними  у ній матеріалами згідно ст. 75
Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи,
оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов до висновку про те, що позов
підлягає до задоволення частково,
враховуючи наступне:

03.01.2006 р. між Позивачем, як
Орендодавцем та Відповідачем, як Орендарем, був укладений договір  оренди
об'єкта нерухомості за  НОМЕР_2, предметом
якого є зобов'язання  Орендодавця
передати, а Орендаря -прийняти у строкове
користування   споруду
(адмінбудинок), загальною площею 57,0 кв.м, розташовану  адресою: м. Тернопіль,   вул.                        Я. Стецька, 20а.

Згідно п. 4.1 договору оренди  вартість орендної плати становить  1 026,00
грн. за місяць.

У відповідності  до п.
4.2  договору передбачено
обов'язок Орендаря  сплачувати орендну
плату в безготівковому вигляді на поточний рахунок або готівкою в касу
Орендодавця  авансом за весь наступний
місяць не пізніше 5-го числа, а також відшкодовувати витрати по оплаті за
комунальні послуги згідно питомої ваги до орендованої площі об'єкта нерухомості
5,77%                 (п.  4.4. ).

Позатим, за період дії договору,
Суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1 порушив взяті на себе грошові
зобов'язання, внаслідок чого  заборгував
за оренду об'єкту нерухомості 11 286,00  грн.

Спір виник внаслідок порушення
Відповідачем, як  Орендарем, зобов'язань
щодо сплати за оренду приміщення та комунальні послуги.

Положеннями ст. 526 ЦК України та
ст. 193 ГК України встановлено обов'язок
учасників господарських відносин
належним чином виконувати свої зобов'язання відповідно до вказівок
закону, інших правових актів,  договору,
а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Згідно з  ч. 2 ст. 193 ГК України,  кожна сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої
сторони та забезпечення
загальногосподарського  інтересу.

Відповідно  до договору оренди нежитлових приміщень
та  ст. 762 ЦК України   обов'язок орендаря, зокрема, полягає  у своєчасній та в повному обсязі сплаті
орендної плати за користування  майном.

Згідно ч. 5 ст.22 ГПК України
Позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет
позову, збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого
порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею                      5 цього Кодексу,  в цій частині, відмовитись від позову або
зменшити розмір позовних вимог.

В судовому засіданні  02.07.2007 р. представник  Позивача
заявив про відмову від стягнення
з Відповідача  10 000,00 грн.
витрат на юридичні послуги, що є підставою для
припинення провадження у справі щодо
вказаних вимог  за  п. 4
ст. 80 ГПК України.

Матеріалами справи  підтверджується  порушення орендарем договірних зобов'язань
щодо своєчасної  , у повному обсязі  сплати орендної  плати
в період користування об'єктом
оренди, а тому  доводи Позивача
про стягнення заборгованості  по орендній
платі  у розмірі  11 286,00 грн.   є правомірними, документально підтвердженими
та не спростованими Відповідачем в установленому законом порядку.

Як вбачається з матеріалів справи,
доказів,  що підтверджують  виконання
Відповідачем  зобов'язань з оплати
за комунальні послуги, передбачені договором оренди,  не зважаючи на отримання боржником письмових  вимог
про  відшкодування      від
16.01.2006 р., 22.05.2006 р.
матеріали справи не містять,
тому  правомірними є вимоги  щодо стягнення  з Відповідача
1 001,54 грн.  заборгованості за  комунальні послуги.

В частині  стягнення
51,03 грн. боргу за комунальні послуги слід відмовити за безпідставністю
нарахування, оскільки рахунки на оплату за комунальні послуги направлялись
Відповідачу лише на суму 1001,54 грн.

Частиною 1 ст. 216 Господарського
кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть
господарсько - правову відповідальність за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на
підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами та договором.

Згідно ч. 2 ст. 217 ГК України у
сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій:
відшкодування збитків, штрафні санкції, оперативно-господарські санкції.

Враховуючи, що  Відповідач
не виконав своїх зобов'язань  за
договором   оренди нежитлових приміщень,   допустив
заборгованість у  розмірі   11 286,00 грн.,  відтак,
він вважається  таким, що порушив
господарське зобов'язання а тому  повинен
нести відповідальність, встановлену
договором  та законом.

Згідно розрахунку про стягнення
пені за  прострочення сплати орендних
платежів, Позивач просить стягнути  з
боржника  55 609,07 грн. пені за період з
06.01.2006 р. по 06.11.2006 р.

Відповідно до  ч. 1
ст. 230 Господарського  Кодексу
України    штрафними    санкціями
у   цьому   Кодексі
визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського зобов'язання. Згідно  з ч. 4
статті 231  ГК України   у разі якщо розмір штрафних санкцій законом
не  визначено, санкції  застосовуються  в розмірі,
передбаченому договором.

За
правилами ч. 6  ст. 232  цього кодексу нарахування штрафних  санкцій
за  прострочення  виконання зобов'язання, якщо інше не
встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Натомість Позивач нарахував
Відповідачу  пеню (штраф) за період
з  06.01.2006 р.   по
06.11.2006 р.  (всього за  304 дні)
на підставі  п. 8.1 договору  оренди об'єкту нерухомості, яким  передбачено, що у разі прострочення сплати
орендних платежів орендар сплачує Орендодавцю пеню у розмірі 3%  від суми прострочених платежів за кожен день
прострочення.

Відтак, в частині вимог  стосовно стягнення  39118,54
грн. пені, нарахованої  в розмірі  3%  від суми прострочених платежів за  період з 06.01.2006 р. по 06.05.2006 р.  позов до задоволення    не підлягає,  оскільки
пеня  за цей період   нарахована
безпідставно і   усупереч   ст. 232 ГК України.

Оцінюючи вимоги щодо стягнення  29 366,30 грн. пені за несплату витрат за
комунальні послуги, то  такі вимоги     не відповідають умовам договору
оренди    НОМЕР_2 від  03 січня 2006 р.,  адже
виконання  цього обов'язку  орендарем
не забезпечено  пенею,    відтак їх
стягнення  не може бути     задоволене.

За таких обставин справи, позовні
вимоги задовольняються  частково  на суму 11 286,00 грн. в частині основного
боргу за оренду, 16 490,53 грн. в частині стягнення пені  за несплату орендної плати та 1 001, 54 грн.
заборгованості за комунальні послуги .

В
частині позову , а саме:  щодо
стягнення  51,03 грн. заборгованості за
комунальні послуги,   грн. 39118,54
пені  за несплату  орендних платежів, а також 29366,30 грн. пені
за несплату комунальних платежів слід відмовити.

В частині стягнення  10 000,00 грн.  витрат за юридичні послуги  провадження
у справі слід припинити через відсутність предмету спору на підставі  п. 4
ст. 80 ГПК України.

Судові витрати згідно ст. 49 ГПК
України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У судовому засіданні  02.07.2007 р. за згодою представників
Позивача оголошено лише вступну та резолютивну частинну рішення суду відповідно
до  ст. 85 ГПК України.

З огляду на наведене, керуючись ст.
ст. 15, 526, 527, 762 ЦК України, ст. 193 ГК України, ст.ст. 4, 22, 33, 34, 43,
49, п. 4 ст. 80,  82, 84, 85, 116, 117
ГПК України, Господарський суд

Вирішив:

1.          Позов задовольнити  частково.

2.
Стягнути  11 286,00 грн.  боргу за оренду, 1 001,54 грн. боргу по
сплаті за комунальні платежі, 16 490,53 грн. пені,   та
318,65  грн. судових витрат із
Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1(АДРЕСА_1,  ідентифікаційний код НОМЕР_3)  в користь Товариства з обмеженою
відповідальністю  “Галич”, ( вул. Я.
Стецька, 20а, м. Тернопіль, р/р НОМЕР_4 в ЦБ ПІБ м. Тернополя, МФО  338426, ідент. код  НОМЕР_5).

3.
В частині стягнення  51,03  грн. заборгованості за комунальні послуги,
39118,54 пені  за

несплату  орендних платежів
та    29366,30 грн. пені за несплату за
комунальні послуги слід

відмовити.

4.
В частині  стягнення  10 000,00 грн.  витрат за юридичні послуги  провадження
припинити.

Наказ   видати після набрання
рішенням законної сили.

На
рішення суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати
апеляційну скаргу, а прокурор - апеляційне подання, протягом десяти днів з дня
прийняття (підписання) “05”
липня  2007 р. рішення, через
місцевий господарський суд.

Суддя
Л.В. Кропивна