ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2007 р.
№ 18/145

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого судді:
Черкащенка М.М.,

суддів:
Рибака В.В.,
Грека Б.М.,

за участю представників сторін:

від позивача –
Шанько І.О.;

від відповідача –
Найда С.В.;

розглянувши  матеріали
касаційної  скарги

Кооперативної агрофірми "Колос"

на рішення

на  постанову
господарського суду Полтавської області від 19.09.2006р. та
Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 17.01.2007р.

у справі
№ 18/145 господарського суду Полтавської області

за позовом
ТОВ "Амарант"

до
Кооперативної агрофірми "Колос"

про
стягнення  8 534,19 грн.

та за зустрічним позовом
Кооперативної агрофірми "Колос"

до
ТОВ "Амарант"

про
стягнення  21 390, 34 грн.

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Амарант" м. Полтава звернулось з позовом до Кооперативної агрофірми "Колос" с. Корсунівка Лохвицького району про стягнення 8534,19 грн. в т.ч. 8050 грн. боргу в зв’язку з неоплатою насіння ріпаку, 107,19 грн. річних та 377 грн. інфляційних.

Кооперативна агрофірма "Колос" с. Корсунівка звернулось до ТОВ "Амарат" з зустрічним позовом про стягнення 21390,34 грн. збитків, які виникли внаслідок поставки насіння ріпаку неналежної якості.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 19.09.06 у справі № 18/145 первісний позов ТОВ "Амарант" та зустрічний позов Кооперативної агрофірми "Колос" залишені без задоволення.

Рішення суду по первісному позову мотивовано підтвердженням матеріалами справи факту поставки ТОВ "Амарант" некондиційного насіння ріпаку, що зумовлює його заміну та правомірність відмови від оплати; по зустрічному -  недоведеність позивачем понесених Кооперативною фірмою "Колос" збитків в сумі 21390,34 грн., які знаходяться в причинному зв’язку з фактом поставки йому ТОВ "Амарант" некондинційного насіння ріпаку.

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 17.01.07 у справі № 18/145 вказане судове рішення в частині первісного позову скасовано з підстав помилкового висновку про підтвердження матеріалами справи факту поставки ТОВ "Амарант" некондиційного насіння ріпаку.

Первісний позов ТОВ "Амарант" задоволено.

По зустрічному позову рішення господарського суду першої інстанції залишено без зміни.

У поданій касаційній скарзі Кооперативна агрофірма "Колос" просить скасувати зазначені постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду в цілому та рішення господарського суду Полтавської області в частині відмови в позові по зустрічному позову; прийняти нове рішення, яким задоволити цей позов.

В обґрунтування цих вимог скаржник посилається на неповне з’ясування судами обставин справи, які пов’язані з визначенням якості поставленого йому насіння ріпаку.

Судова колегія  розглянувши наявні матеріалами справи, дослідивши юридичну оцінку попередніми судовими інстанціями обставин справи та повноту їх встановлення, перевіривши правильність застосування ними норм матеріального та  процесуального права прийшла до висновку про відсутність правових підстав для задоволення касаційної скарги.

Матеріалами справи, що було також предметом дослідження при апеляційному провадженні у справі, підтверджується наступне.

19.08.05 сторони у справі уклали договір поставки згідно з умовами якого позивач зобов’язався поставити відповідачу насіння ріпаку першої репродукції загальною кількістю 700 тн. на суму 8050 грн., а відповідач –прийняти насіння і оплатити його вартість в передбачені  договором строк та порядком.

Сторони погодили попередню 100% оплату насіння (п.4 Договору).

Згідно положень договору приймання насіння по кількості і якості здійснюється  відповідно до вимог чинного законодавства.

19.08.05 позивач поставив відповідачу 0,7 тн. насіння ріпаку першої репродукції на загальну суму 8050 грн., що підтверджується видатковою накладною № РН-0000072 від 19.08.05, довіреністю серії ЯНО № 863996 від 19.08.05.

На оплату насіння позивач виставив відповідачу для оплати рахунок-фактуру № СФ-0000077 від 19.08.05 на суму 8050 грн., яка відповідачем була не оплачена.

Претензією від 02.11.05 № 40 позивач заявив вимогу про оплату заборгованості.

У відповідь відповідач направив позивачу зустрічну претензію від 10.11.05 № 544, якою повідомив про неналежну якість поставленого насіння та заявив вимогу про відшкодування збитків.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

В п.2 Договору сторони погодили, що якість продукції, яка постачається, повинна відповідати вимогам  ГОСТ чи ТУ на  дану продукцію, що діє на території України.

За результатами аналізу насіння озимого ріпаку від 13.09.05 та від 12.10.05, проведених Лохвицькою районною державною насіннєвою інспекцією, встановлена некондиційність насіння ріпаку озимого сорту "Одила" по показнику "схожість" та встановлено, що насіння підлягає заміні.

Проте зазначені документи не мають правового значення, оскільки згідно п.п. 4.8.4 ДСТУ 4138-2002,  у разі перевіряння якості закупленого насіння, проби відбираються не пізніше як за 10 днів з часу завезення до господарства.

Відбирає проби штатний інспектор у присутності обох зацікавлених сторін.

Проте матеріалами справи підтверджується той факт, що відбір проб проводився з порушенням вимог цієї нормативно-технічної документації (а.с. 42, 43), що знецінює висновки Лохвицької районної державної насіннєвої інспекції.

Крім того позивачем надано Сертифікат на насіння ріпаку сорту "Одила" першої репродукції серії БП № 067958 від 15.08.05 та посвідчення про кондиційність насіння № 767768 від 16.08.05,  які підтверджують належну якість проданого відповідачу насіння.

Таким чином, з урахуванням викладеного, апеляційною інстанцією встановлена наявність у відповідача боргу в сумі 8050 грн. за отримане насіння ріпаку та  недоведеність відповідачем в установленому порядку його некондиційності.

Відповідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми.

Тому позивачем правомірно нараховані відповідачу інфляційні в сумі 377 грн. та 107,19 грн. річних.

Судова колегія погоджується з даними висновками апеляційної інстанції по первісному  позові.

В обґрунтування зустрічного позову відповідач посилається на те, що в результаті посіву неякісним насінням ріпаку на площі 126 га. він поніс  збитки в сумі 21390 грн., що становлять витрати на оплату праці в сумі 736,26 грн., на пальне –16327,08 грн.. на амортизацію –2581 грн., на ремонт –1515 грн., інші затрати -  781 грн.

Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов’язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

За ст. 33 ГПК України кожна  сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як зазначено вище відповідач не довів факту поставки некондиційного  насіння ріпаку, а відповідно і порушення  господарського зобов’язання або  установлених вимог щодо здійснення господарської діяльності позивачем.

Відповідач також не надав суду документальних доказів підтвердження фактично понесених збитків, а саме виплати заробітної плати в заявленому розмірі, заявленої вартості пального, підстав нарахування до відшкодування суми амортизації, вартості ремонту.

Також не доведена документально доцільність та необхідність понесення витрат саме в заявленому розмірі.

З урахуванням зазначеного судова колегія погоджується з думкою попередніх судових інстанцій, що вимоги Кооперативної агрофірми "Колос" по зустрічному позову задоволенню не підлягають.

За таких обставин рішення господарського суду Полтавської області від 19.09.06 у справі № 18/145 правомірно визнано апеляційною інстанцією таким, що підлягає скасуванню частково.

Зазначене свідчить про повноту встановлення Київським  міжобласним апеляційним  господарським судом обставин справи та вірне застосування до них норм матеріального та процесуального права, спростовує доводи касаційної скарги.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 17.01.07 у справі №18/145 –без зміни.

Головуючий, суддя                                                                   М.Черкащенко

Судді                                                                                                   В.Рибак

Б.Грек