ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2007 р.
№ 5/799-06

Вищий господарський суд  України у складі колегії суддів :

головуючий суддя
Муравйов О.В.

судді
Полянський А.Г.

Коробенко Г.П.

розглянувши

касаційні скарги
Навчально-методичного центру цивільного захисту та безпеки життєдіяльності Сумської області та Управління з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Сумської обласної державної адміністрації

на
постанову від 19.04.2007 р. Харківського апеляційного господарського суду

у справі
№ 5/799-06 господарського суду Сумської області

за позовом
Управління з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Сумської обласної державної адміністрації

до
Навчально-методичного центру цивільного захисту та безпеки життєдіяльності Сумської області

про
стягнення 9 660,72 грн.

За участю представників сторін:

позивач –Оніщенко О.В. дов. від 29.12.2006 р.,

відповідач –не з’явились

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Сумської області від 19.02.2007 р. (суддя  - Гудим В.Д.) в позові відмовлено.

Постановою від 19.04.2007 р. Харківського апеляційного господарського суду (судді –Слюсарева Л.В., Фоміна В.О., Шепітько І.І.) рішення господарського суду Сумської області від 19.02.2007 р. скасовано в частині відмови у задоволенні позову про стягнення з відповідача 1 414, 82 грн. податку з власників транспортних засобів. Позов в цій частині задоволено. Стягнуто з навчально-методичного центру цивільного захисту та безпеки життєдіяльності Сумської області  на користь Управління з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Сумської обласної державної  адміністрації заборгованість з податку з власників транспортних засобів в сумі 1 414,82 грн. Стягнуто з навчально-методичного центру цивільного захисту та безпеки життєдіяльності Сумської області на користь Управління з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Сумської обласної державної  адміністрації  14,94 грн. державного мита  та 17,28 грн.  витрат зі сплати інформаційного-технічного   забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись з постановою апеляційної інстанції, Навчально-методичний центр цивільного захисту та безпеки життєдіяльності Сумської області та Управління з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Сумської обласної державної адміністрації звернулись до Вищого господарського суду України з касаційними скаргами, в яких просять її частково скасувати, мотивуючи скарги порушенням і неправильним застосуванням апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права.

Розпорядженням Заступника Голови Вищого господарського суду України від 23.07.2007 р. у зв’язку з відпусткою судді Фролової Г.М. для перегляду в касаційному порядку справи № 5/799-06, призначеної до розгляду на 24.07.2007 р. утворено колегію суддів в наступному складі: головуючий –Муравйов О.В., судді – Полянський А.Г., Коробенко Г.П.

Відповідач не скористався наданим процесуальним правом участі у суді касаційної інстанції та надав клопотання про розгляд справи без участі його представника.

У відзиві на касаційну скаргу позивач просить залишити без змін постанову Харківського апеляційного господарського суду від 19.04.2007 р. в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по податку з власників транспортних засобів в розмірі 1 414,82 грн.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи касаційних скарг, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України прийшла до висновку, що касаційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити постанову суду без змін, а скаргу без задоволення.

Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що постанова апеляційного господарського суду прийнята з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 8 245,90 грн. заборгованості по відшкодуванню витрат по проведеному поточному ремонту приміщень, переданих відповідачу по договору безоплатного користування приміщенням та відшкодування витрат по комунальним та іншим послугам № 1 від 13.01.2003 року та стягнення 1 414,82 грн. заборгованості по відшкодуванню податку з власників транспортних засобів сплаченого за автомобілі, передані відповідачу за договором оренди транспортних засобів № 2 від 01.04.2003 р.

Рішення місцевого господарського суду про відмову в позові було мотивовано тим, що відповідно до п. 3.1.1 договору № 1 від 13.01.2003 р. користувач зобов’язувався проводити поточний ремонт переданих у користування приміщень та обладнання за рахунок власних коштів, а відшкодування власнику витрат за ремонт в орендованих приміщеннях умовами договору не було передбачено.

Крім того, відповідачем були виконані роботи по поточному ремонту приміщень на загальну суму 9 813,54 грн. Позивач не погоджував з відповідачем необхідність проведення ремонтних робіт, з претензіями щодо невиконання умов договору № 1 по проведенню поточного ремонту користувачем приміщення за власний рахунок позивач до відповідача не звертався.

Відмову у позові в частині стягнення 1 414,82 грн. заборгованості по відшкодуванню податку з власників транспортних засобів сплаченого за автомобілі, місцевий господарський суд обґрунтував посиланням на ст. 1 Закону України "Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів", згідно якої платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи (далі - юридичні особи), а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства (далі - фізичні особи), які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до статті 2 цього Закону є об'єктами оподаткування.

Разом з цим, місцевим господарським судом в порушення вимог процесуального права (ст. ст. 43, 47, 38, 43 ГПК України) не було забезпечено всебічний та повний розгляд обставин справи та не надано правильну юридичну оцінку всім обставинам справи, що призвело до передчасних і необґрунтованих висновків щодо повної відмови у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до договору  від 01.04.2003 року  оренди транспортних засобів, позивач передав відповідачу в строкове безкоштовне користування вісім одиниць автомобілів згідно додатку № 1, а відповідач прийняв ці автомобілі та зобов'язався використовувати їх виключно за цільовим призначенням.

Згідно п. 2.3 вказаного договору оренди відповідач, зобов'язався підтримувати автомобілі в технічно справному стані, за свій рахунок проводити їх ремонт (в т.ч. капітальний) та нести затрати на їх експлуатацію.

Протягом дії договору відповідно до чинного законодавства позивач сплачував податок з власників транспортних засобів за автомобілі, які перебували в оренді відповідача, в період з 01.07.2004 р. по 31.08.2006 р. на загальну суму 1 414,82 грн.

Відповідно до ст. 801 ЦК України, наймач зобов'язаний підтримувати транспортний засіб у належному технічному стані. Витрати, пов'язані з використанням транспортного засобу, в тому числі зі сплатою податків та інших платежів, несе наймач.

За таких обставин, апеляційним господарським судом було зроблено правомірний висновок про обґрунтованість позовних вимог Управління з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Сумської обласної державної адміністрації в цій частині.

Разом  з цим, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду, апеляційний господарський суд обґрунтовано зазначив про безпідставність позовних вимог в частині стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат по проведеному поточному ремонту приміщень, оскільки в порушення вимог ст. 33 ГПК України, позивачем не було доведено заборгованості відповідача за проведений позивачем поточний ремонт.

Суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України, повторно розглядаючи справу, повно з’ясував обставини, які мали значення для правильного розгляду поданої апеляційної скарги. Висновки апеляційного суду ґрунтуються на доказах, наведених в постанові суду, та відповідають положенням чинного законодавства. Як наслідок, прийнята апеляційним господарським судом постанова відповідає положенням ст. 105 ГПК України та вимогам, що викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 р. № 11 “Про судове рішення” зі змінами та доповненнями.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1115 ГПК України та частин 1, 2 статті 1117 ГПК України, касаційна інстанція на підставі вже встановлених фактичних обставин справи перевіряє судові рішення виключно на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові господарських судів. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Твердження оскаржувачів про порушення і неправильне застосування апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті постанови не знайшли свого підтвердження, в зв’язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст.ст.85, 111-5 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні за згодою представника позивача оголошена вступна та резолютивна частини постанови.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, п. 1 ст. 1119, 11111 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги Навчально-методичного центру цивільного захисту та безпеки життєдіяльності Сумської області та Управління з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Сумської обласної державної адміністрації залишити  без задоволення.

Постанову від 19.04.2007 року Харківського апеляційного господарського суду у справі № 5/799-06 Господарського суду Сумської області залишити без змін.

Головуючий    суддя                                                                   Муравйов О.В.

Судді                                                                                             Полянський А.Г.

Коробенко Г.П.