СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

11 вересня 2007 року
Справа № 2-25/12170-2005

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Волкова К.В.,

суддів                                                                      Плута В.М.,

Голика В.С.,

секретар судового засідання                                        Запорожець Т.О.

за участю представників сторін:

позивача: Вовк Віктор Іванович, довіреність №30 від 02.03.07;

відповідача: Сачок Олег Анатолійович, довіреність №2155/10/10-0 від 15.05.07;

розглянувши апеляційну скаргу Красноперекопської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Маргарітов М.В.) від 23.08.2005 року у справі № 2-25/12170-2005

за позовом           відкритого акціонерного товариства "Кримський содовий завод" (вул. Проектна, 1,Красноперекопськ,96002)

до           Красноперекопської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим (вул. Північна, 2,Красноперекопськ,96000)

про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство "Кримський содовий завод" звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення Красноперекопської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим №/0 від 21.07.2005 року про зобов’язання сплатити суму штрафних санкцій в розмірі 96187,14 грн. за порушення граничного терміну сплати податкового зобов’язання з податку на прибуток в сумі 961881,37 грн.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 23.08.2005 року у справі №2-25/12170-2005 позов  задоволено. Постанова суду мотивована тим, що штрафні санкції застосовані після спливу строку визначеного підпунктом 15.1.1 пункту 15.1 статті 15 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду першої інстанції скасувати, у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції під час вирішення спору були порушені вимоги норм матеріального та процесуального права.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 02.11.2005 року рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 23.08.2005 року у справі №2-25/12170-2005 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 26.07.2007 року постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 02.11.2006 року скасовано, справу направлено до суду апеляційної інстанції, оскільки останнім розгляд апеляційної скарги здійснювався у порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України, тоді як підлягали застосуванню норми Кодексу адміністративного судочинства України.

Розпорядженням першого заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду Видашенко Т.С. від 11.09.2007 року у зв’язку з відрядженням судді Латиніна О.А. та зайнятістю в іншому судовому процесі судді Гоголя Ю.М. у складі колегії було замінено суддів Латиніна О.А. та Гоголя Ю.М. на суддів Голика В.С. та Плута В.М.

У судовому засіданні 11.09.2007 року представник податкової інспекції підтримав вимоги апеляційної скарги, представник позивача проти вимог апеляційної скарги заперечував та просив залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Переглянувши рішення суду першої інстанції відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія встановила наступне.

Красноперекопською об'єднаною державною податковою інспекцією в Автономній Республіці Крим 04.07.2005 року було проведено перевірку відкритого акціонерного товариства "Кримський содовий завод" з питання своєчасності сплати узгоджених сум податкового зобов’язання з податку на прибуток. По результатах перевірки був складений акт №60/15-1 від 04.07.2005 року.

Перевіркою було встановлено порушення вимог підпункту 5.3.1 пункту 5.3 статті 5 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, а саме, порушення граничних термінів сплати узгоджених сум податкового зобов’язання з податку на прибуток у травні –липні 2001 року.

На підставі акту перевірки податковою інспекцією було прийнято податкове повідомлення-рішення №/0 від 21.07.2005 року про  застосування штрафу в розмірі 10% у сумі 96187,14 грн. за затримку на 291 календарних днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 961871,37 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що строк давності для застосування штрафних санкцій, встановлений підпунктом 15.1.1 пункту 15.1 статті 15 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, сплинув, тому підстав для застосування санкцій неправомірно.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія вважає апеляційну скаргу Красноперекопської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим такою, що підлягає задоволенню, у зв’язку з наступним.

З акту перевірки  № 60/15-1 від 4 липня 2005 року вбачається, що позивачем у травні-липні 2001 року була несвоєчасно здійснена сплата податкового зобов’язання з податку на прибуток, яке було узгоджене актом перевірки №00023-1 від 27 квітня 2001 року і податковими деклараціями №1481 від 18 травня 2001 року і №15991 від 19 червня 2001 року.

З наявних у матеріалах справи податкових декларацій з податку на прибуток та картки особового рахунку слідує, що позивач самостійно визначив і узгодив суми податкового зобов'язання: за квітень 2001 року –850600,00 грн., за травень 2001 року –984300,00 грн.

Відповідно до картки особового рахунку позивача, платіжних доручень, банківських документів, листа податкового органу, заяв платника податків про взаємозалік позивачем були сплачені суми податку з затримкою до 30 календарних днів:

-          за квітень 2001 року - 31 травня 2001 року в сумі 57110,00 грн. та 7 червня 2001 року - 1024,52 грн. і взаємозаліком 30 травня 2001 року –97135,59 грн., 1 червня 2001 року –485015,97 грн., 6 червня 2001 року –182139,30 грн., 27 червня 2001 року - 88370,40грн.;

-          за травень 2001 року  взаємозаліком 5 липня 2001 року –24100,00 грн.,          6 липня 2001 року –15700,00 грн., 30 липня 2001 року -  482225,40 грн.

При цьому судова колегія звертає увагу на те, що позивачем факт порушень вимог податкового законодавства, встановлених актом перевірки № 60/15-1 від 4 липня 2005 року, позивачем не оспорюється.

Відповідно до підпункту 15.1.1 пункту 15.1 статті 15 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” податковий орган має право самостійно визначити суму податкових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Законом, не пізніше закінчення 1095 дня, наступного за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, а у разі, коли така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку податковий орган не визначає суму податкових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого податкового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Підпунктом 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 вказаного Закону встановлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податку зобов'язаний сплатити штраф при затримці до 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі десяти відсотків погашеної суми податкового боргу.

За таких обставин судова колегія погоджується з доводами, викладеними в апеляційній скарзі, про те, що визначений підпунктом 15.1.1 пункту 15.1 статті 15 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” термін давності стосується лише податкових зобов'язань, які визначаються податковими органами у випадках, передбачених підпунктом 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього Закону. Норма вище зазначених підпунктів не передбачає застосування строку давності 1095 днів у разі нарахування штрафних санкцій на підставі підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 вищевказаного Закону за порушення граничних термінів сплати узгоджених сум податкових зобов'язань.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає рішення суду першої інстанції таким, що прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права, тому підлягає скасуванню.

Керуючись статтею 195, пунктом 3 частини 1 статті 198, статтею 202, пунктом 3 частини 1 статті 205, статтями 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Красноперекопської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим задовольнити.

2. Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 23.08.2005 року у справі № 2-25/12170-2005 скасувати.

3. У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту оголошення.

Постанову може бути оскаржено протягом одного місяця до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя                                                            К.В. Волков

Судді                                                                                          В.М. Плут

В.С. Голик