ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2007 р.
№ 12/450

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П. –головуючий, судді Бенедисюк І.М. і Львов Б.Ю.

розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Інтелект-Сервіс", м. Київ (далі –ТОВ "Інтелект-Сервіс")

на рішення господарського суду міста Києва від 26.09.2006 та

постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.05.2007

зі справи № 12/450

за позовом  госпрозрахункової організації "Київреклама", м. Київ (далі –організація "Київреклама")

до ТОВ "Інтелект-Сервіс"

про стягнення 43 138,58 грн.

Судове засідання проведено за участю представників:

ТОВ "Інтелект-Сервіс" –не з’яв.,

організації "Київреклама" –Вриги Н.А.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

Організація "Київреклама" звернулася до господарського суду міста Києва з позовом про  стягнення з ТОВ "Інтелект-Сервіс" 43 138,58 грн. заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання відповідачем умов договору від 17.02.2005 № 113/ТК на право тимчасового користування місцем(-ями) для розміщення об’єкту (-ів) зовнішньої реклами (далі –Договір).

Рішенням господарського суду міста Києва від 26.09.2006 (суддя Прокопенко Л.В.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.05.2007 (колегія суддів у складі: суддя Гарник Л.Л. –головуючий, судді Розваляєва Т.С., Мартюк А.І.), позов  задоволено. Судові рішення з посиланнями на статтю 526 Цивільного кодексу України (далі –ЦК України) і статтю 193 Господарського кодексу України (далі –ГК України) мотивовано необхідністю виконання сторонами своїх зобов’язань за Договором.

ТОВ "Інтелект-Сервіс" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить зазначені рішення та постанову господарських судів скасувати, а справу передати на новий розгляд до господарського суду першої інстанції. В обґрунтування скарги  зазначено, що відповідач не був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи господарським судом міста Києва, і це відповідно до статті 11110 Господарського процесуального кодексу України (далі –ГПК України) є підставою для безумовного скасування судових актів з даної справи.

У відзиві на касаційну скаргу організація "Київреклама" заперечує проти доводів скарги і просить залишити судові рішення зі справи без змін.

Учасників судового процесу відповідно до статті 1114 ГПК України належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Перевіривши на підставі встановлених судовими інстанціями обставин справи правильність застосування ними норм матеріального і процесуального права, заслухавши пояснення представника організації "Київреклама", Вищий господарський суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з урахуванням такого.

Судовими інстанціями у справі встановлено:

- на підставі протокольних рішень Київської міської державної адміністрації від 04.03.2005 № 3 та від 17.02.2005 № 2 відповідач отримав такі дозволи Головного управління контролю за благоустроєм та зовнішнім дизайном м. Києва:

№ 08079-05 на розміщення об’єкту зовнішньої реклами за адресою:            м. Київ, вул. маршала Тимошенка,12 (навпроти) строком дії з 14.03.2005 по 13.03.2006;

№ 07766-05 на розміщення об’єкту зовнішньої реклами за адресою: м. Київ, Столичне шосе,24 км + 650 м (праворуч) строком дії з 17.02.2005 по 28.02.2006;

- 17.02.2005 організацією "Київреклама" і ТОВ "Інтелект-Сервіс" укладено Договір, відповідно до умов якого:

розмір плати за право тимчасового користування місцем (-ями) для  розміщення об’єктів зовнішньої реклами встановлюється виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією) та сплачується розповсюджувачем зовнішньої реклами (ТОВ "Інтелект-Сервіс") на підставі рахунків-фактур, наданих робочим органом (організація "Київреклама") (підпункт 4.1 пункту 4 Договору);

розповсюджувач зовнішньої реклами зобов’язаний отримати рахунок на сплату коштів за право тимчасового користування місцем для розміщення об’єктів зовнішньої реклами не пізніше 15-го числа поточного місяця (підпункт 4.2 пункту 4 Договору);

нарахування плати здійснюється з дати прийняття виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією) рішення про видачу дозволу на розміщення об’єктів зовнішньої реклами (підпункт 4.4 пункту 4 Договору);

плата за право тимчасового користування місцем (-ями) для  розміщення об’єктів зовнішньої реклами сплачується розповсюджувачем не пізніше 20-го числа поточного місяця шляхом перерахування суми коштів, зазначеної у рахунку-фактурі, наданої робочим органом, на поточний рахунок останнього (підпункт 4.5 пункту 4 Договору);

- з метою отримання платежів за користування відповідачем з 17.02.2005 по 06.02.2006 місцем для розміщення об’єкту зовнішньої реклами згідно з дозволом № 07766-05 позивачем виписано рахунки: від 18.02.2005 № 22471, від 30.06.2005 № 29932, від 09.08.2005 №№ 31979, 31981, 31984, від 28.12.2005         № 41406 і від 06.02.2006 № 45633 на загальну суму 33 202, 58 грн.;

- з метою ж отримання платежів за користування відповідачем з 01.05.2005 по 06.02.2006 місцем для розміщення об’єкту зовнішньої реклами згідно з дозволом № 08079-05 позивачем виписано рахунки: від 30.06.2005 № 29393, від 09.08.2005 №№ 31980, 31982, 31985, від 28.12.2005 № 41407 і від 06.02.2006                № 45634 на загальну суму 9 936 грн.;

- кошти за зазначеними рахунками сплачені не були; ТОВ "Інтелект-Сервіс" має перед позивачем заборгованість у сумі 43 138,58 грн., яка станом на момент звернення організації "Київреклама" до суду з позовом погашена не була.

Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Із зазначеною нормою кореспондується й частина перша статті 193 ГК України, відповідно до якої суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З урахуванням того, що ТОВ "Інтелект-Сервіс" не виконало зобов'язання за Договором, судові інстанції дійшли вірного висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача 43 138,58 грн.

Посилання відповідача на те, що його не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи судом першої інстанції, не беруться Вищим господарським судом України до уваги з урахуванням такого.

Відповідно до статті 87 ГПК України рішення та ухвали розсилаються сторонам не пізніше п’яти днів після їх прийняття або вручаються їм під розписку.

Згідно з пунктом 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Голови Вищого господарського суду від 10.12.2002 № 75, при розсиланні сторонам справи примірників процесуальних документів на звороті у лівому нижньому куті першого примірника процесуального документа, який залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправку документа, що містить: вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправки, підпис працівника, яким вона здійснена.

Відповідні відмітки на звороті ухвал господарського суду міста Києва як про прийняття позовної заяви та призначення справи до розгляду, так і про відкладення розгляду справи, містять всі необхідні дані, що не ставить під сумнів належне повідомлення сторін про час і місце проведення засідань господарським судом першої інстанції.

Таким чином, Вищий господарський суд України дійшов висновку про те, що рішення господарського суду міста Києва та постанова Київського апеляційного господарського суду з даної справи відповідають встановленим судовими інстанціями фактичним обставинам, прийняті з дотриманням норм матеріального та процесуального права і передбачені законом підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями  1119 – 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду міста Києва від 26.09.2006  та постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.05.2007 зі справи № 12/450 залишити без змін, а касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Інтелект-Сервіс" –без задоволення.

Суддя                                                                                                  В. Селіваненко

Суддя                І. Бенедисюк

Суддя                                                                                                  Б. Львов