ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2007 р.
№ 1/402-06-10825

Вищий господарський суд України у складі колегії  суддів:

Божок В.С.- головуючого,

Костенко Т.Ф.
Коробенко Г.П.

розглянувши матеріали касаційної скарги
Відкритого акціонерного товариства "Аліягське хлібоприймальне підприємство"

на постанову
Одеського апеляційного господарського суду від 06.03.2007

у справі
господарського суду Одеської області

за позовом
Відкритого акціонерного товариства "Аліягське хлібоприймальне підприємство"

до
Закритого акціонерного товариства "Селена"

про
стягнення 136294,61 грн.

в судовому засіданні взяли участь представники:

від позивача:
Кобилінський С.І.- дов. від 02.07.2007

від відповідача:
Прохода Ю.Л.- дов. від 26.06.2007

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Одеської області від 12.01.2007 позовні вимоги задоволено частково.

Стягнено з ЗАТ "Селена" на користь ВАТ "Аліягське хлібоприймальне підприємство" - 120905,79 грн. заборгованості, 1209,06 грн. витрат з оплати державного мита та 118,00 грн. витрат з оплати послуг на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В решті позовних вимог провадження у справі припинено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 06.03.2007 рішення господарського суду Одеської області від 12.01.2007 скасовано.

У задоволенні позову в частині позовних вимог зі стягнення з ЗАТ "Селена" заборгованості за договором оброблення гібридного насіння кукурудзи від 20.10.2004 за № 7 відмовлено.

В решті позовні вимоги зі стягнення з ЗАТ "Селена" заборгованості за договором відповідального зберігання від 29.04.2005 залишено без розгляду.

Постанова мотивована тим, що позивачем не надано доказів виконання ним робіт за договором. Відповідно до п. 2.4 договору, таким доказом є  акт виконання робіт, який за твердженням відповідача, сторони не підписували. Суду наданий акт виконаних робіт, підписаний лише позивачем, тому судом апеляційної інстанції він не прийнятий як належний доказ в розумінні ст. 34 Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючись з постановою ВАТ "Аліягське хлібоприймальне підприємство" звернулось  до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою і просить її скасувати посилаючись на те, що судом порушенні норми матеріального та процесуального права, зокрема, ст.ст. 853, 854 Цивільного кодексу України та  ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права  при винесенні оспорюваного судового акта, знаходить необхідним касаційну скаргу задовольнити частково.

Господарським судом встановлено, що 20.10.2004 сторони уклали договір № 7 на оброблення гібридного насіння. За умовами договору позивач зобов'язався прийняти на оброблення насіння кукурудзи, а відповідач відшкодувати його витрати.

29.04.2005 сторони уклали договір відповідального зберігання, відповідно до умов якого позивач приймає на відповідальне зберігання насіння гібридів кукурудзи, а відповідач передає його та оплачує послуги зберігання. Позивач виконав умови договорів пов'язані з обробленням насіння кукурудзи та його зберіганням. Відповідач умови договорів не виконав.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.  До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доказом виконаних робіт може бути тільки акт виконання робіт, який за твердженням відповідача не складався.

Відповідно до частин 1,6 статті 853 Цивільного кодексу України, замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Якщо ухилення замовника від прийняття виконаної роботи спричинило зміну строку здачі роботи, вважається, що право власності на виготовлену (перероблену) річ перейшло до замовника у момент, коли мало відбутися її передання.

За умовами п.4.2 договору № 7 від 20.10.2004 останній термін вибірки насіння - 01.04.2005, однак, це залишилось поза увагою суду і цьому факту не надано належної правової оцінки.

В матеріалах справи  міститься акт звірення взаємних розрахунків від 26.05.2006, підписаний сторонами, однак, господарськими судами йому також не надано належної правової оцінки, як доказу заборгованості сторони.

Зважаючи на те, що відповідно зі ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, тому рішення та постанова у справі підлягають скасуванню, а справа передачі на новий розгляд господарському суду.

Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у пункті 1 постанови від 29.12.1976 № 11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

При новому розгляді справи принагідно повно та всебічно вияснити всі обставини справи, дати їм належну правову оцінку та постановити законне та обґрунтоване рішення.

На підставі  викладеного, керуючись ст. 1115,п.3 ст. 1119  - ст.11111  Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну  скаргу  задовольнити частково.

Постанову від 06.03.2007 Одеського апеляційного господарського суду  та рішення від 12.01.2007 господарського суду Одеської області зі  справи № 1/402-06-10825 скасувати.

Справу направити на новий розгляд до господарського суду Одеської області.

Головуючий                                                          В.С. Божок

Судді                                                                      Т.Ф.Костенко

Г.П.Коробенко