ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2007 р.
№ 14/358

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого
Глос О.І.,

суддів:
Бакуліної С.В., Полянського А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційне подання
прокурора Полтавського району Полтавської області

на постанову
Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 26.02.2007 р.

у справі
№14/358

господарського суду
Полтавської області

за позовом
прокурора Полтавського району Полтавської області в інтересах держави в особі Нестеренківської сільської ради

до
СФГ "Калинова Левада"

про
стягнення 17 170,00 грн.

у судовому засіданні взяли участь представники:

від позивача:
не з'явився

від відповідача:
не з'явився

від прокуратури:
Савицька О.В.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 01.08.2006 р. у справі №14/358 (суддя Іваницький О.Т.) позов задоволено повністю: стягнуто з СФГ "Калинова Левада": на користь Нестеренківської сільської ради суму боргу —17 170,00 грн.; у доход Держбюджету України —державне мито в сумі 171,70 грн.; на користь ДП "Судовий інформаційний центр" —118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, СФГ "Калинова Левада" було подано апеляційну скаргу до Київського міжобласного апеляційного господарського суду.

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 26.02.2007 р. у справі №14/358 (судді: Мостова Г.І., Андрейцева Г.М., Жук Г.А.) апеляційну скаргу СФГ "Калинова Левада" на рішення господарського суду Полтавської області від 01.08.2006 р. у справі №14/358 задоволено: рішення господарського суду Полтавської області від 01.08.2006 р. у справі №14/358 скасовано, прийнято нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог повністю.

У касаційному поданні прокурор Полтавського району Полтавської області просить скасувати постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 26.02.2007 р. та залишити без змін рішення господарського суду Полтавської області від 01.08.2006 р. у справі №14/358, посилаючись на неправильне застосування господарським судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, оскільки факт користування земельною ділянкою за договором оренди землі від 31.01.2004 р. №1/27-04 та часткової сплати орендної плати визнано самим відповідачем в апеляційній скарзі й підтверджено матеріалами справи.

Відповідно до розпорядження заступника Голови Вищого господарського суду України Осетинського А.Й. від 12.09.2007 р. №02-12.2/231 змінено склад колегії суддів та призначено колегію суддів у складі: головуючого —судді Глос О.І., суддів: Бакуліної С.В., Полянського А.Г.

Позивач та відповідач не скористалися своїм процесуальним правом на участь своїх представників у судовому засіданні касаційної інстанції.

Заслухавши представника прокуратури, перевіривши матеріали справи, повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки господарськими судами першої та апеляційної інстанцій, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Господарськими судами першої та апеляційної інстанцій встановлено наступне.

31.01.2004 р. між Нестренківською сільською радою (позивач) та Селянським фермерським господарством "Калинова Левада" (відповідач) було укладено договір оренди земельної ділянки №1/27-04, згідно з яким позивач зобов'язувався надати в оренду відповідачу земельну ділянку площею 147,8 га (24 невитребувані паї), яка знаходиться в с.Березівка Полтавського району, для вирощування сільськогосподарської продукції.

Термін оренди складає два роки з моменту прийняття об'єкта, що орендується, за актом здачі-приймання (п. 4.1 договору).

На виконання умов даного договору позивач передав в оренду відповідачу зазначену земельну ділянку відповідно до акта передачі-приймання земельної ділянки, що передається в оренду, від 31.01.2004 р.

Відповідно до п.п. 5.1-5.2 договору розмір орендної плати за весь об'єкт, що орендується, у цілому складається: 50,00 грн. за 1 га за перший рік використання і не менше 100,00 грн. за га в наступні періоди. Орендна плата сплачується в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок орендодавця: перший термін —до 20.08.2004 р., другий термін —до 20.11.2004 р. рівними долями.

Враховуючи, що взяті на себе зобов'язання по сплаті коштів за надану в оренду земельну ділянку відповідач належним чином не виконав (у зв'язку з чим виникла заборгованість по орендній платі за 2004 р. в розмірі 2 390,00 грн., за 2005 р. —в розмірі 14 780,00 грн.), прокурор Полтавського району Полтавської області звернувся до господарського суду з позовною заявою в інтересах держави в особі Нестеренківської сільської ради про стягнення з відповідача —СФГ "Калинова левада" заборгованості з орендної плати у сумі 17 170,00 грн.

Задовольняючи позов, господарський суд першої інстанції виходив із того, що відповідач взяті на себе зобов'язання по сплаті коштів за надану в оренду земельну ділянку належним чином не виконав, що підтверджено матеріалами справи.

Скасовуючи рішення господарського суду першої інстанції та прий маючи нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, господарський суд апеляційної інстанції виходив із того, що в порушення вимог ст. 125 Земельного кодексу України та ст.ст. 18, 20 Закону України "Про оренду землі" відсутнє посвідчення договору оренди землі печаткою реєструючого органу з підписом уповноваженої на це особи та зазначенням дати реєстрації на примірнику договору, у зв'язку з чим вищевказаний договір оренди не набрав чинності, тому не породжує для сторін договору будь-яких прав та обов'язків, у т.ч. обов'язку сплачувати орендну плату за користування земельною ділянкою.

Однак, вищезазначені висновки господарських судів не є такими, що ґрунтуються на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, як це передбачено ст. 43 ГПК України з огляду на наступне.

Так, господарськими судами не встановлено обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, не надано оцінки всім доказам у справі.

Апеляційний господарський суд, обмежившись посиланням на те, що укладений між сторонами договір оренди землі не набрав чинності у зв'язку з відсутністю державної реєстрації, не взяв до уваги, що: по-перше, факт виконання сторонами договору оренди, в т.ч. користування відповідачем земельною ділянкою і часткової сплати орендної плати встановлено господарським судом першої інстанції, підтверджено матеріалами справи та визнається самим відповідачем (який в апеляційній скарзі не тільки визнає факт користування земельною ділянкою та сплати орендної плати за користування 51 га землі, а й наголошує на значному покращенні ним під час користування земельної ділянки площею 147 га внаслідок проведення хімічно-авіаційних робіт із застосуванням препарату "Раундал" —а.с. 36); по-друге, відповідно до ст.ст. 2, 5 Закону України "Про плату за землю" використання землі в Україні є платним; плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати; суб'єктом плати за землю (платником) є власник земельної ділянки, земельної частки (паю) і землекористувач, у т.ч. орендар.

Обмежившись посиланням на непроведення державної реєстрації укладеного між сторонами договору оренди, господарський суд апеляційної інстанції не встановив обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, не надав будь-якої оцінки наданим самим відповідачем доказам користування та покращення спірної земельної ділянки під час користування, доказам часткової сплати орендної плати за договором оренди землі від 31.01.2004 р. №1/27-04 (а.с. 40–65).

Господарський суд першої інстанції, дійшовши правомірного висновку щодо зобов'язання відповідача сплатити орендну плату за користування земельною ділянкою, не встановив, в якому розмірі була сплачена відповідачем орендна плата, не дослідив платіжні документи про часткову сплату орендної плати за користування земельною ділянкою, розглянув справу та вирішив господарський спір по суті у першому ж судовому засіданні за відсутності представника відповідача та без дослідження витребуваних судом матеріалів лише на підставі наданих позивачем доказів (стягнувши заборгованість з орендної плати лише на підставі розрахунку позивача).

Викладене свідчить про те, що судами зроблено висновки при неповно встановлених обставинах справи.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 1 Постанови "Про судове рішення" від 29.12.1976 р. №11 рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

У зв'язку з наведеним та врахуванням меж повноважень касаційної інстанції, встановлених ч. 2 ст. 1115 та ст. 1117 ГПК України, постановлені у справі судові рішення підлягають скасуванню, а справа — передачі на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи суду першої інстанції слід взяти до уваги викладене у зазначеній постанові, вжити всі передбачені чинним законодавством засоби для всебічного, повного та об'єктивного встановлення обставин справи, прав та обов'язків сторін і, в залежності від встановленого та у відповідності з вимогами закону, вирішити спір.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 1115, 1117, п. 3 ст. 1119, ст.ст. 11110, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційне подання прокурора Полтавського району Полтавської області на постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 26.02.2007 р. у справі №14/358 задовольнити частково.

Постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 26.02.2007 р. у справі №14/358 та рішення господарського суду Полтавської області від 01.08.2006 р. у справі №14/358 скасувати.

Справу №14/358 направити до господарського суду Полтавської області на новий розгляд.

Головуючий                                                                                      О.Глос

Судді                                                                                                   С.Бакуліна

А.Полянський