ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2007 р.                                                            Справа № 49/175-06

вх. № 14748/3-49

Суддя господарського суду Кононова О.В.

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - Сливко Е.В., дов. № 60/29 від 12.01.2007 року, Пікула В.Ю., дов. № 55/29 від 12.01.2007 року

відповідача - Ващенко Т.Д., дов. № 38-134/209юр від 18.01.2006 року

розглянувши справу за позовом КП ВТП "Вода", м. Х-в

до  КП "Харківські теплові мережі", м. Харків

про стягнення 3855841,32 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою, в який просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за надані послуги з водопостачання, яка виникла згідно договору № 13024 від 12.11.2005 року "Про відпускання води та споживання" у розмірі 3855841,32 грн., з яких 3785058,69 грн. - сума основного боргу, 4519,83 грн. - інфляційні витрати та 16262,80 грн. - три відсотки річних. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що відповідач не сплачує суму боргу у добровільному порядку.

16.01.2007 року позивач надав суду уточнення позовних вимог, в яких зазначив, що 07.12.2006 року між КП "ВТП "Вода" та ТОВ "Харківагротехніка" був укладений договір уступки права вимоги № 162-Д, відповідно якого до ТОВ "Харківагротехніка" перейшло право витребування боргу від КП "Харківські теплові мережі" у розмірі 2646723,97 грн. за період жовтень 2006 року - листопад 2006 року, який частково в сумі 302696,16 грн., охоплюється періодом заявлених позовних вимог. У зв'язку з зазначеним, позивач зменшує заявлену до стягнення суму та просить стягнути з відповідача 3482362,53 грн. основного боргу, 54519,83 грн. інфляційних витрат та 16262,80 грн. трьох відсотків річних. Враховуючи що у відповідності до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог і це не суперечить законодавству та не порушує чиїх - небудь прав та охоронюваних законом інтересів, суд прийняв заяву до розгляду та продовжив розгляд справи з її урахуванням.

В судовому засіданні 20.02.2007 року позивач надав суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій у зв'язку з допущеною помилкою при зазначенні в позовній заяві заявленої до стягнення суми індексації боргу, уточнив суму інфляційних витрат, заявлену до стягнення до 54519,83 грн. Заяву було прийнято судом до провадження та продовжено розгляд справи з її урахуванням.

В судовому засіданні 03.04.2007 року позивач надав суду акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.06.2006 року по 31.10.2006 року, який був залучений судом до матеріалів справи.

Представник відповідача в судовому засіданні 03.04.2007 року надав уточнений відзив на позовну заяву, в якому визнав позовні вимоги на суму 2216602,94 грн.

В судовому засіданні 03.04.2007 року було оголошено перерву до 12.04.2007 року до 11:00 години.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з урахуванням наданої заяви про уточнення.

Представник відповідача в судовому засіданні визнав позовні вимоги частково.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, встановив наступне.

22.11.2005 року між Комунальним підприємством "Виробничо-технологічне підприємство "Вода" та КП "Харківські теплові мережі" був укладений договір № 13024 на відпуск та споживання води. Згідно п. 2.1. - 2.2. договору позивач зобов'язався здійснювати водопостачання відповідачу, а відповідач відповідно п. 3.4.2 договору своєчасно та в повному обсязі проводити оплату за питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого питного водопостачання. Згідно п. 4.1 всі розрахунки за воду здійснюються відповідачем щомісячно платіжними документами КП "ВТП "Вода" або "Абонента" на підставі діючих тарифів за обсяги водоспоживання, які визначені за показниками приладів обліку або нормам водоспоживання. Пунктом 4.5. сторони передбачили, що "Абонент" робить оплату за спожиту воду на протязі трьох банківських днів від дня одержання рахунку.

При дослідженні матеріалів справи встановлено, що позивач надав відповідачу послуги з водопостачання з урахуванням діючих тарифів в період з червня 2006 року по жовтень 2006 року на загальну суму 4401050,28 грн., що підтверджено двосторонніми актами фіксації об'ємів відпущеної та спожитої води, складеними представниками сторін по справі, копії яких додані до матеріалів справи.

Як свідчать матеріали справи, відповідачу були виставлені платіжні вимоги на оплату вищевказаної суми. Але відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов’язання, відмовився від виконання обов’язків по своєчасній оплаті наданих позивачем послуг, не сплатив у визначені договором порядку та розмірі вартість послуг з водопостачання, сплатив заборгованість лише частково, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 3482362,53 грн.

Як свідчать матеріали справи, сторонами по справі на протязі жовтня - грудня 2006 року було проведено заліки зустрічних однорідних вимог.

Так, 29.09.2006 року відповідач направив позивачеві лист № 23-2822, в якому зазначив про зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 157573,66 грн., в рахунок погашення заборгованості за холодну воду за серпень 2006 року.

24.10.2006 року відповідач направив позивачеві лист № 23-3166, в якому зазначив про зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 145636,96 грн., в рахунок погашення заборгованості за холодну воду за вересень 2006 року.

17.11.2006 року відповідач направив позивачеві лист № 23-3473, в якому зазначив про зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 150701,99 грн., в рахунок погашення заборгованості за холодну воду за жовтень 2006 року.

Відповідно ст. 601 ЦК України, зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін. Отже залік зустрічних однорідних вимог є односторонньою угодою, а тому її умови визначаються строною, яка ініціює проведення взаємозаліку.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського кодексу України, господарське зобов'язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов'язання; у разі поєднання уравненої та зобов'язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами, а також відповідно частини 2 цієї ж статті, у разі його розірвання або визнання недійсним за рішенням суду.

Таким чином,  господарське зобов'язання відповідача в сумі 453912,61 грн. суд вважає припиненим зарахуванням зустрічних однорідних вимог, а тому дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині.

22.12.2006 року відповідач направив позивачеві лист № 23-3937, в якому зазначив про зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 159509,49 грн., в рахунок погашення заборгованості за холодну воду за жовтень 2006 року. Отже, господарське зобов'язання відповідача в сумі 159509,49 грн. суд також вважає припиненим зарахуванням зустрічних однорідних вимог. Та, оскільки погашення суми заборгованості в цій частині відбулося після подачі позову до суду, суд вважає за необхідне в частині заявленої до стягнення суми основного боргу у розмірі 159509,49 грн. провадження по справі припинити на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Відповідач вказує, що зарахування зустрічних однорідних вимог в рахунок погашення заборгованості за спірний період відбулося всього на суму 880759,58 грн., а саме листом № 23-3624 від 30.11.2006 року на суму 40393,25 грн. та листом № 23-3987 від 25.12.2006 року на суму 226944,23 грн. Проте таке твердження суд не може прийняти до уваги, оскільки 23.11.2006 року позивач направляв відповідачеві повідомлення про зарахування зустрічних однорідних вимог, в т.ч. і на суму 40393,25 грн. та зазначив про погашення цією сумою заборгованості за рішенням суду № 33/224-05 від 20.10.2005 року. До матеріалів справи додано також повідомлення позивача від 22.12.2006 року зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 226944,23 грн., в якому зазначено про погашення цією сумою заборгованості за рішенням суду № 33/224-05 від 20.10.2005 року.

Отже, позивач, відповідно до ст. 601 ЦК України заявив про зарахування зустрічних однорідних вимог в розмірі 40393,25 грн. та 226944,23 грн. на умовах погашення заборгованості відповідно до рішення суду № 33/224-05, тому правові підстави для зарахування вказаних сум в рахунок погашення заборгованості за водоспоживання за спірний період відсутні.

Крім того, відповідач зазначає, що в період з 04.09.2006 року по 27.09.2006 року здійснив оплати платіжними дорученнями, копії яких додані до матеріалів справи, на загальну суму 385000,00 грн. Із матеріалів справи вбачається, що при здійсненні вказаних платежів, відповідач вказував призначення платежу: в рахунок погашення заборгованості за рішеннями суду № 49/202-05 та № 33/224-05.

Відповідач посилається на той факт, що кошти у розмірі 385000,00 грн. повинні бути зараховані в рахунок погашення заборгованості за водоспоживання за спірний період, оскільки 02.10.2006 року направляв позивачеві лист за № 09-2848, в якому прохав здійснені проплати рахувати в оплату за поточний місяць (вересень 2006 року).

До матеріалів справи додана постанова ДВС Харківської області від 14.12.2006 року за № 41/4 про закінчення виконавчого провадження по примусовому виконанню наказу № 49/202-05 виданого 16.09.2005 року, а також лист від 19.02.2007 року за вих. № 05/В-4/2222 ДВС Харківської області, в якому повідомляється про зарахування проведених сторонами взаємозаліків та самостійних виплат боржником коштів, у зв'язку з чим залишок нестягнутої за наказом № 33/224-05 суми боргу станом на 19.02.2007 року становить 125343,28 грн.

Оскільки відповідно до вимог чинного законодавства стягнення заборгованості підтверджене судовим рішенням і виконавчим листом або наказом господарського суду повинно бути реалізовано з урахуванням Закону України "Про виконавче провадження", суд вважає необгрунтованим твердження відповідача про зарахування сум, проведених в рахунок погашення заборгованості за рішеннями суду, для погашення суми заборгованості за водоспоживання за спірний період.

За таких підстав, станом на час розгляду справи, заборгованість відповідача перед позивачем становить 2868940,43 грн.

Загальні умови виконання зобов'язання встановлені ст. 526 ЦК України згідно якої зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 212 зазначеного кодексу боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання.

За таких підстав суд вважає вимогу позивача про стягнення 2868940,43 грн. обгрунтованою та підлягаючою задоволенню.

У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочки та 3 % річних.

Позивач просить суд стягнути з відповідача 54519,83 грн інфляційних витрат та 16262,80 грн. трьох відсотків річних, які нараховані на суму заборгованості 3482362,53 грн. Оскільки судом визнана обгрунтованою та належною до стягнення сума заборгованості у розмірі 2868940,43 грн., суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 42716,47 грн. інфляційних та 13087,41 грн. 3% річних, нарахованих на належну до сплати суму боргу.

Відповідно до статті 44 та статті 49 Господарського процесуального кодексу України, у разі задоволення позову, витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно - технічне  забезпечення судового процесу покладаються на сторони, пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином суд вважає необхідним  витрати по сплаті державного мита у сумі 25500 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу  у сумі 118 грн. покласти на відповідача, оскільки з його вини спір було доведено до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 33-34, 38, 43, 47-49, п. 1-1 ст. 80, 82-85, Господарського процесуального кодексу України; -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (адреса: 61054, м. Харків, вул. Доброхотова, 11, р/р 389, банк "Базис", МФО 351760, ) на користь Комунального підприємства "Виробничо - технологічне підприємство "Вода" (адреса: 61052, м. Харків, вул. Червоножовтнева, 90, р/р 2835 в Філії № 1 АБ "Факторіал-Банк", МФО 350482, ) - 2868940,43 грн. заборгованості, 42716, 47 грн. інфляційних витрат, 13087,41 трьох відсотків річних, 25500 витрат по сплаті державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної чинності.

В частині заявленої до стягнення суми основного боргу у розмірі 159509,49 грн. провадження по справі припинити.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення підписаний 16.04.2007 року.

Суддя                                                                                            Кононова О.В.