ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  12/224

04.07.07

За позовом          Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут біографічних досліджень»

До                    Головне управління у справах сім”ї та молоді Київської міської державної адміністрації

Про                              стягнення 54 462,56 грн.

Суддя   Прокопенко Л.В.

Представники:

Від позивача                Волинська В.І. - предст. (дов. № 688 від 08.05.07 р.)

Від відповідача            не з’явився

Обставини справи:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Головне управління у справах сім»ї та молоді Київської міської державної адміністрації про стягнення заборгованості у розмірі 54 462,56 грн. яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем умов угоди ДНУ №310-18 від 19.07.06 р.

Позивачем в порядку ст. 22 Господарського процесуального кодексу України 04.07.07 р. у судовому засіданні подано заяву про уточнення розміру пені, в якій заявник просить стягнути з відповідача 5000,00 грн. основного боргу з якого 135,07 грн. пені, 115,00 грн. збитків від  інфляції та 3% річних 47,56 грн.

Відповідач в засідання суду не з’явився, письмовий відзив на позов не надав, не виконав вимог суду викладених в ухвалах про порушення провадження у справі № 12/224 від 11.04.07 та ухвалі від 17.05.07 р.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні Господарського суду міста Києва про час і місце його проведення.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (Роз’яснення Президії ВАС України від 18.09.97р. № 02 - 5/289 із змінами «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України»).

Про поважні причини неявки в судове засідання повноважного представника відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 04.07.07р. оголошено повний текст рішення.

Ознайомившись з матеріалами справи та вислухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

19.07.06 р. між позивачем та відповідачем було укладено угоду ДНУ №310-18 від 19.07.06 р., згідно з якою позивач взяв на себе зобов’язання по підготовці та публікації інформації відповідача.

Відповідно до п. 2.1.1 угоди позивач свої зобов’язання виконав в повному обсязі і в обумовлений строк.

Згідно п. 2.2.1 угоди відповідач повинен сплатити у повному обсязі та в узгоджений строк вартість розміщення інформаційних матеріалів.

На момент подання позовної заяви сума боргу становить 5000,00 грн.

Згідно п.6.6 угоди відповідач за несвоєчасну оплату послуг сплачує позивачу  санкцію у розмірі облікової ставки НБУ від суми угоди за кожен день прострочення.

Крім суми основного боргу, позивач ставить вимоги про стягнення з відповідача 115,00 грн. –сума індексу інфляції, 47,56 грн. - 3% річних, 135,07 грн. –пені, 59,10 грн. - судових витрат, 544,63 грн. –держмито та 118,00 грн. -  інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення позивача, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

До правовідносин сторін суд застосовує положення нових Цивільного та Господарського кодексів України, що набули чинності 01.01.04 р., так як згідно з п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України та п. 4 Прикінцевих положень ГК України до цивільних (господарських) відносин, що виникли до набрання чинності кодексами, їх положення застосовуються до тих прав і обов’язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ними чинності.

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускаються одностороння відмова від виконання зобов’язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов’язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 500,00 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання.

Стягнення пені передбачене ч. 2 ст. 343 ГК України –у розмірі, що не може перевищувати подвійну облікову ставку НБУ за кожен день прострочення. Аналогічний розмір пені передбачений ст. 2 Закону України «Про відповідальність за невчасне виконання грошових зобов’язань».

Позивачем надано суду розрахунок розміру пені на загальну суму 135,07 грн. (розрахунок в матеріалах справи). Контррозрахунку суми пені відповідач суду не надав.

Вимоги в частині стягнення пені підлягають задоволенню.

Також підлягають до задоволення позовні вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних витрат, так як їх стягнення передбачене ст. 625 ЦК України. При чому, термін нарахування інфляційних витрат та 3% річних законодавством не обмежений, так як ці нарахування не є неустойкою згідно ст. 549 ЦК України, а також не відносяться до штрафних санкцій згідно ст. 230 ГК України.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов’язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з розрахунку позову, наданого позивачем і не оспореного відповідачем, розмір 3 % річних становить 47,56 грн., індекс інфляції 115,00 грн. Вимоги позивача в частині стягнення 3% річних та індексу інфляції обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

Витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до ст. 49 ГПК України,  підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі.

Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 525, 526, 629 ЦК України, ст. 193   ГК України, ст. ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити повністю.

2.Стягнути з Головного управління у справах сім»ї та молоді Київської міської держаної адміністрації (01034 м. Київ, вул. Рейтарська, 8-5Б, , МФО 820019, р/р 1750 УДК у м. Києві, а у випадку відсутності коштів –з будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське-російське підприємство «Інститут біографічних досліджень»(03056, м. Київ, вул. Борщагівська 143-б, , МФО 300681, р/р 6301 у Солом’янській філії АКБ «Київ») 5000,00 грн. –основного боргу, 47,56 грн. –3% річних, 115,00 грн. –індекс інфляції, 135,07 грн. - пені, державного мита - 544,63 грн., 118,00 грн. –витрат на  інформаційно-технічне  забезпечення  судового процесу.

3. Після вступу рішення в законну силу видати накази.

4.Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня прийняття.

Суддя                                                                                          Л.В.Прокопенко