СУД
ПОСТАНОВА

"04" вересня 2007 р.

Справа №  14/213

Господарський суд Кіровоградської
області в складі судді Колодій С.Б., розглянувши у відкритому судовому
засіданні ІНФОРМАЦІЯ_1 року о 16 год. 10 хв. при секретарі Адаменко А.В.
матеріали адміністративної справи №14/213

за адміністративним позовом:
Державної податкової інспекції у Новоукраїнському районі, м. Новоукраїнка
Кіровоградської області

до відповідача: суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, м. Новоукраїнка
Кіровоградської області

про припинення підприємницької
діяльності

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача - участі не брав;

від відповідача - участі не брав.

Державною податковою інспекцією у
Новоукраїнському районі подано позов про припинення підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця  ОСОБА_1 у
зв'язку з неподанням ним протягом одного року до органу державної податкової
служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до
закону.

Сторони до суду не з'явилися, хоча
належним чином сповіщені про час та місце проведення судового засідання, що
підтверджується матеріалами справи (а.с.11,12). Проте, позивач ІНФОРМАЦІЯ_1
року об 11 год. 01 хв. шляхом факсимільного зв'язку надіслав до господарського
клопотання НОМЕР_2від ІНФОРМАЦІЯ_1 року (вх.НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1р.) в якому
просить розглянути справу без участі його повноважного представника (а.с. 13).
Відповідач причини неявки в суд не повідомив, адміністративний позов не заперечив,
витребувані господарським судом документи не подав.

Розглянувши матеріали справи,
оцінивши наявні в них та досліджені в судовому засіданні докази, господарський
суд встановив наступне.

На підставі розпорядження голови
Новоукраїнської районної державної адміністрації Кіровоградської області
НОМЕР_3 від ІНФОРМАЦІЯ_2 року, ОСОБА_1, зареєстрований як приватний підприємець
Новоукраїнською районною державною адміністрацією, про що свідчить свідоцтво
про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця від ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а.с.
5).

Відповідно до пункту 2 ст. 9 Закону
України “Про систему оподаткування” платники податків і зборів (обов'язкових
платежів) зобов'язані подати до державних
податкових органів відповідно до законодавства декларації, бухгалтерську
звітність та інші документи та відомості, пов'язані з обчисленням та сплатою
податків і зборів (обов'язкових платежів).

Відповідач є платником прибуткового
податку з громадян відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України “Про
прибутковий податок з громадян”; згідно ст. 14 цього Декрету повинен надавати
податковому органу декларації за наслідками кожного звітного кварталу, а також
звітного року у строки, визначені законом.

Однак, відповідач більше одного
року не подавав до органу державної податкової інспекції декларації по
прибутковому податку з громадян, iншi документи бухгалтерської звітності згідно
з чинним законодавством.

Згідно з підпунктом 5 пункту 1
статті 46 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців” від 15.05.2004р. №755-IV, державна реєстрація припинення
підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця проводиться у разі
постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності
фізичної особи -підприємця.

Підпунктом 3 пункту 2 статті 46
вищезазначеного Закону визначено, що підставою для постановлення судового
рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця є
неподання протягом року органам державної податкової служби податкових
декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону.

Фізична особа позбавляється статусу
підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну
реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Порядок державної реєстрації
припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця за судовим
рішенням, що не пов'язано з банкрутством фізичної особи - підприємця,
визначений статтею 49 вищезазначеного Закону.

Суд, який постановив рішення про
припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, у тому числі
рішення про визнання фізичної особи - підприємця недієздатною або про обмеження
її цивільної дієздатності, в день набрання таким рішенням законної сили
направляє його копію державному реєстратору за місцем реєстрації фізичної особи
- підприємця для внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове
рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Дата надходження судового рішення
щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця
вноситься державним реєстратором до журналу обліку реєстраційних дій.

Повноваження позивача, в тому числі
і звернення до суду, передбачені статтею 11 Закону України “Про державну
податкову службу в Україні”.

Вказана стаття Закону передбачає
право органів державної податкової служби на звернення до суду з заявою про
скасування державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності, між тим не
містить повноважень щодо звернення до суду із позовною заявою про припинення
підприємницької діяльності фізичної особи- підприємця.

Проте господарський суд вважає, що
позивач має право на звернення до суду з позовом про припинення підприємницької
діяльності фізичної особи - підприємця виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 1
Господарського процесуального кодексу України, у випадках, передбачених
законодавчими актами України, до господарського суду мають право звертатися
державні та інші органи, громадяни, що не є суб'єктами підприємницької
діяльності.

Статтею 124 Конституції України
визначено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають
у державі.

Згідно статті 2 Закону України “Про
судоустрій”, суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує
захист гарантованих Конституцією України та законами прав і законних інтересів
юридичних осіб. Пунктом 3 статті 3 зазначеного закону встановлено, що судова
система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи в порядку,
встановленому Конституцією України та законами. Відповідно до пункту 1 статті 6
Закону України “Про судоустрій”, усім суб'єктам правовідносин гарантується
захист їх прав і законних інтересів незалежним і неупередженим судом.
Відповідно до пункту 3 статті 6 вказаного закону, ніхто не може бути
позбавлений права на розгляд його справи у суді, до підсудності якого вона
віднесена процесуальним законом.

Рішенням Конституційного Суду
України від 9 липня 2002 року по справі №1-2/2002 визначено, що частина 2
статті 124 Конституції України передбачає право юридичної особи на захист судом
своїх прав, встановлює юридичні гарантії їх реалізації, надаючи можливість
кожному захищати права будь-якими не забороненими засобами. Кожна особа має
право вільно обирати не заборонений законом засіб захисту прав, у тому числі
судовий захист. Право на судовий захист своїх прав не може бути обмежене.
Суб'єкти правовідносин, у тому числі юридичні особи, у разі виникнення спору
можуть звертатися до суду за його вирішенням. Юридичні особи мають право на
звернення до суду для захисту своїх прав безпосередньо на підставі Конституції
України. Держава має забезпечувати захист прав усіх суб'єктів права власності,
в тому числі у судовому порядку. Право юридичної особи на звернення до суду за
вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно - правовими
актами.

Враховуючи викладене, позивача слід
вважати уповноваженим органом держави, який має право на звернення до суду з
позовними вимогами, що є предметом спору у даній справі.

Відповідач доказів своєчасного
подання до державної податкової інспекції податкових декларацій і документів
бухгалтерської звітності господарському суду не подав.

За таких обставин, позовні вимоги
підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 160, 162, 163,
частинами 1-4 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, пунктом
6 "Прикінцевих та перехідних положень" Кодексу адміністративного
судочинства України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити
повністю.

Припинити підприємницьку діяльність
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (Кіровоградська область, АДРЕСА_1,
ідентифікаційний НОМЕР_4), зареєстрованого Новоукраїнською районною державною
адміністрацією.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження.

Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду
першої інстанції набирає законної сили
після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної
сили.

Заява про апеляційне оскарження та
апеляційна скарга подаються до Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через господарський суд Кіровоградської області. Заява
про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному
обсязі  відповідно до ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства України - з дня
складення в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження, і копія апеляційної скарги одночасно надсилається
особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга може
бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо
скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження.

Копію постанови направити сторонам
по справі, а також державному реєстратору - Новоукраїнській районній державній
адміністрації після набрання постановою законної сили для внесення ним запису
до Єдиного державного реєстру про припинення підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця.

Суддя