ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

від "20" вересня 2007 р.                                                       по справі  № 8/122-38

За позовом Відкритого акціонерного товариства „Волинь - Авто”,

м. Луцьк

до  Відкритого акціонерного товариства „Володимирцукор”, м. Володимир –Волинський

про стягнення 3 733 грн. 61 коп.

Суддя  Кравчук А.М.

Представники:

Від позивача: Луцик К.В., довір. №22 від 05.01.2007 року

Від відповідача: н/з.

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України роз’яснено право відводу судді. Відводу судді не заявлено. На підставі ст. 22 ГПК України  роз’яснено процесуальні права та обов’язки сторін.

Суть спору: позивач  - відкрите акціонерне товариство „Волинь - Авто” просить стягнути з відповідача -  відкритого акціонерного товариства „Володимирцукор” 3 733 грн. 61 коп., в тому числі: 3 439 грн. 22 коп. основного боргу, 68 грн. 78 коп. річних, 225 грн. 61 коп. збитків від інфляції та судові витрати по справі: 102 грн. 00 коп. в повернення витрат по сплаті державного мита та

118 грн. 00 коп. в повернення витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Представник позивача в порядку ст. 22 ГПК України в межах наданих їй повноважень згідно довіреності № 22 від 05.01.2007 року подала заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просить стягнути з відповідача

146 грн. 16 коп. збитків від інфляції та 25 грн. 80 коп. річних за період з травня по липень 2007 року. В решті вимог позов підтримала.

Відповідач пояснень по суті позовних вимог згідно ухвали суду від 03.09.2007 року не подав, повноважного представника в судове засідання не направив з невідомих суду причин, хоча був вчасно та належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

4 грудня 2006 року позивач – відкрите акціонерне товариство „Волинь - Авто” відпустив відповідачу – відкритому акціонерному товариству „Володимирцукор” товар (автозапчастини) згідно накладної №РН-0004888 по довіреності серії ЯМУ

№ 119427 від 01.12.2006р. (а.с. 7-8) на загальну суму 3 439 грн. 22 коп.

Відповідач за отриманий товар не розрахувався.

Відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобов’язання можуть виникати: безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акту, що регулює господарську діяльність, з акту управління господарською діяльністю, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також  з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. Між сторонами зобов’язання виникли на підставі вищезазначених накладних.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Строк виконання зобов’язання ні в накладній,  ні в  довіреності  не був визначений, письмовий договір між сторонами не укладався, тому позивач в порядку ст. 530 ЦК України направив відповідачу претензію № 461 від 18.04.2007 року з вимогою про оплату боргу (а. с. 11).

Відповідач розрахунку не провів, пред’явлену йому претензію залишив без відповіді та задоволення.

Заборгованість відповідача на день розгляду справи становить 3 439 грн.

22 коп., підтверджена матеріалами справи, відповідачем не оспорюється, підставна і підлягає до стягнення з відповідача, оскільки в силу  ст. 193 ГК України зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а одностороння відмова від виконання зобов’язань не допускається.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник , який прострочив виконання зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції  за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми.

Нараховані позивачем згідно уточненого розрахунку 25 грн. 80 коп. річних за та 146 грн. 16 коп. збитків від інфляції за період з травня по липень 2007 року  підставні і підлягають до стягнення згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Провадження у справі на суму 42 грн. 98 коп. річних та 79 грн. 45 коп.  збитків від інфляції підлягає припиненню в силу п. 4 ст. 80 ГПК України, оскільки відмова позивача від позовних вимог  в цій частині не суперечить законодавству, не порушує чиї – небуть права і охоронювані законом інтереси, і приймається судом.

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача то витрати пропорційно до задоволених позовних вимог по сплаті державного мита в сумі

98 грн. 65 коп. та  114 грн. 13 коп. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до ст. 49 ГПК України віднести на нього.

Господарський суд, керуючись ст.ст. 44, 49, п.4 ст. 80, 82-85  ГПК України , -                                                              в и р і ш и в:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з відкритого акціонерного товариства „Володимирцукор”,

м. Володимир –Волинський, вул. Луцька, 230, р/р 6 в КБ „Західінкомбанк”, МФО 303484, код 00372664 на користь відкритого акціонерного товариства „Волинь - Авто”, м. Луцьк, вул. Рівненська, 145, р/р 4501 в АБ „Брокбізнесбанк” м. Луцьк, МФО 303592, код 03120584

- 3 439 грн. 22 коп. основного боргу, 25 грн. 80 коп. річних, 146 грн. 16 коп. збитків від інфляції, 98 грн. 65 коп. в повернення витрат по сплаті державного мита, 114 грн. 13 коп. в повернення витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, а всього: 3 823 грн. 96 коп. (три тисячі вісімсот двадцять

три грн. 96 коп.)

3. Провадження у справі на суму 122 грн. 43 коп.  припинити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя