СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

24.09.2007

Справа №2-24/7470-2007А

За адміністративним позовом -
Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1)

До відповідача  - Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в АР Крим  (ГУ
МВС України в АР Крим) (м. Сімферополь, вул..Б.Хмельницького, 4)

Третя особа - Головне Управління
Державного казначейства України в АР Крим (м. Сімферополь, вул.
Севастопольська, 19).

про визнання дій неправомірними та
стягнення 145241,14 грн.

Суддя Г.Г.Колосова

При секретарі Капустіної І.М.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача - ОСОБА_2,
представник, дов. у справі.

Від відповідача - Гудима О.Л.,
представник, дов у справі.

3-тя особа -  Пермінова Н.О., представник, дов у справі.

Обставини справи:

Позивач звернувся з позовом до суду
про визнання неправомірними дій співробітників Управління державної служби
боротьби з економічною злочинністю ГУ МВС України в АР Крим по здійсненню
оперативної перевірки приватного підприємця ОСОБА_1; по вилученню у неї
перелічених в протоколі огляду бухгалтерських документів та ювелірних виробів;
з покладення на неї обов'язку перед Державною пробірною службою Міністерства
фінансів України по оплаті проведення експертизи ювелірних виробів, які
вилучені у неї. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 145241,14
грн., у тому числі 59,19 грн. вартості експертизи ювелірних виробів, 181,95 грн.
вартості проїзду до м. Київ, 3000 грн., які сплачені представнику у зв'язку з
наданням позивачеві юридичної допомоги, 42000 грн. доходу, який втрачений
позивачем внаслідок незаконних дій співробітників міліції, 100000 грн.
компенсації за заподіяну моральну шкоду.

Змінивши позовні вимоги, позивач
просить визнати неправомірними дії Головного Управління Міністерства внутрішніх
справ України в АР Крим по здійсненню оперативної перевірки приватного
підприємця ОСОБА_1; по вилученню у неї перелічених в протоколі огляду
бухгалтерських документів та ювелірних виробів; з покладення на неї обов'язку
перед Державною пробірною службою Міністерства фінансів України по оплаті
проведення експертизи ювелірних виробів, які вилучені у неї. Крім того, позивач
просить стягнути з відповідача 145241,14 грн., у тому числі 59,19 грн. вартості
експертизи ювелірних виробів, 181,95 грн. вартості проїзду до м. Київ, 3000
грн., які сплачені представнику у зв'язку з наданням позивачеві юридичної
допомоги, 42000 грн. доходу, який втрачений позивачем внаслідок незаконних дій
співробітників міліції, 100000 грн. компенсації за заподіяну моральну шкоду.

Позивач у судових засіданнях
підтримав змінені позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач позовні вимоги не визнає,
просить у позові відмовити за мотивами, викладеними у відзиві на
адміністративний позов.

У судовому засіданні
24.07.2007р.  представник відповідача
заявив клопотання про залучення в якості другого  відповідача по справі Управління Державного
казначейства України.

Ухвалою ГС АР Крим від 24.07.2007р.
у задоволенні клопотання відповідача було відмовлено та  до участі в справі в якості  третьої особи, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет  спору  залучено Управління Державного казначейства
України в АР Крим.

Оскільки  третя особа
у даний час має назву Головне управління Державного казначейства в АР
Крим, суд замінив Управління Державного казначейства в АР Крим на Головне
управління    Державного
казначейства  в АР Крим.

Третя особа у письмовому
поясненні  та у судовому засіданні
підтримала позицію відповідача.

У судовому засіданні 20.09.2007р.
представник відповідача  заявив
клопотання про  залучення другим та
третім відповідачем по справі оперуповноважених
УДСБЕЗ ГУМВС України в АР Крим Кондратьєва М.В. та Запорожця А.П. та
передання справи до Залізничного
районного суду м. Сімферополя.

Позивач просить відмовити у
задоволенні клопотання відповідача з причин, викладених у  запереченні.

У судовому засіданні  без виходу до нарадчої кімнати  у задоволенні клопотання було відмовлено
та  сторонам роз'яснені мотиви відмови.

У судовому засіданні 24.09.2007р.
представник відповідача заявив усне клопотання про його заміну на  оперуповноважених  УДСБЕЗ ГУМВС України в  АР Крим
Кондратьєва М.В. та Запорожця А.П. У задоволенні клопотання також було
відмовлено  у судовому засіданні без
виходу до нарадчої кімнати   та  сторонам роз'яснені мотиви відмови.

Згідно з п. 6 Закону України “Про
внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України” № 2953-ІV від
06.10.2005р., що набрав чинність 01.11.2005р., до початку  діяльності окружних та апеляційних
адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам
відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991р. (1798-12),
вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні
господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства
України.

Відповідно до внесених змін до Кодексу
Адміністративного судочинства України (від 08.09.2005р. № 2875-ІУ) повне
фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою звукозаписувального
технічного засобу.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши надані докази, заслухавши представників сторін, 3-ї особи, суд, -

встановив:

Позовна заява СПД ОСОБА_1
мотивована тим, що 17.12.2006р. співробітниками Управління державної служби
боротьби з економічною злочинністю ГУ МВС України в АР Крим старшим
оперуповноваженим капітаном міліції Запорожцем А.П. та оперуповноваженим
капітаном міліції Кондратьєвим М.В. була проведена перевірка ювелірного відділу
у торгівельному центрі «Фокстрот», де здійснює підприємницьку діяльність
позивач.

Вказана перевірка, а також дії по
вилученню у СПД ОСОБА_1 перелічених в протоколі огляду бухгалтерських
документів та ювелірних виробів та з покладення на неї обов'язку перед
Державною пробірною службою Міністерства фінансів України по оплаті проведення
експертизи ювелірних виробів, які вилучені, на думку позивача є неправомірними.

Тому позивач, змінивши позовні
вимоги у цій частині, просить визнати неправомірними дії Головного Управління
Міністерства внутрішніх справ України в АР Крим по здійсненню оперативної
перевірки приватного підприємця ОСОБА_1; по вилученню у неї перелічених в
протоколі огляду бухгалтерських документів та ювелірних виробів; з покладення
на неї обов'язку перед Державною пробірною службою Міністерства фінансів
України по оплаті проведення експертизи ювелірних виробів, які вилучені у неї.

Однак, усі доводи позовної заяви
стосуються неправомірних дій конкретних посадових осіб, зокрема старшого
оперуповноваженого капітана міліції Запорожця А.П. та оперуповноваженого
капітана міліції Кондратьєва М.В., які здійснювали перевірку та проводили інші
дії.

Суд дійшов висновку про те, що
позивач оскаржує конкретні дії посадових осіб, а не колегіальні дії органу - ГУ
МВС України в АР Крим.

До того ж, згідно з ч. 4 ст. 25
Закону України «Про міліцію» № 565-ХІІ від 20.12.1990р. із змінами та
доповненнями (Закон № 565) дії працівника міліції можуть бути оскаржені у
встановленому порядку до органів внутрішніх справ, суду або прокурору.

З урахуванням викладеного, суд
дійшов висновку про те, що вимоги позивача щодо визнання неправомірними дій
Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в АР Крим по
здійсненню оперативної перевірки приватного підприємця ОСОБА_1; по вилученню у
неї перелічених в протоколі огляду бухгалтерських документів та ювелірних
виробів; з покладення на неї обов'язку перед Державною пробірною службою
Міністерства фінансів України по оплаті проведення експертизи ювелірних
виробів, які вилучені у неї задоволенню не підлягають, у позові у цій частині
відмовлено.

Крім того, позивач просить стягнути
з ГУ МВС України в АР Крим 145241,14 грн., у тому числі 59,19 грн. вартості
експертизи ювелірних виробів, 181,95 грн. вартості проїзду до м. Київ, 3000
грн., які сплачені представнику у зв'язку з наданням позивачеві юридичної
допомоги, 42000 грн. доходу, який втрачений позивачем внаслідок незаконних дій
співробітників міліції, 100000 грн. компенсації за заподіяну моральну шкоду,
посилаючись на положення Закону України «Про міліцію», зокрема, на ст. 5
вказаного закону.

Згідно з частинами 6-12 ст. 5
Закону № 565 у разі  невиконання
працівниками міліції вимог,  встановлених
цією статтею, особа, права якої  були
порушені, та/або  її представники  (родичі,
захисник)  можуть  звернутися до суду із заявою про
відшкодування шкоди у  встановленому  законом
порядку. При  цьому  такі
особи  звільняються  від сплати державного мита.

Відшкодуванню підлягають у повному
обсязі:

1) заробіток  та  інші
грошові  доходи,  які
особа втратила внаслідок незаконних дій або бездіяльності працівників
міліції;

2) майно (в тому числі гроші,
грошові вклади і  відсотки по них,
цінні  папери та відсотки по них, частка
у статутному фонді господарського товариства, учасником якого був  громадянин, та прибуток, який  він  не  отримав відповідно до цієї частки,  інші цінності),  вартість вилученого  майна,
якщо  його  повернення
в натурі та в тому ж стані стало неможливим;

3) суми,  сплачені  громадянином
у  зв'язку  з поданням йому юридичної допомоги;

4) моральна шкода.

Відшкодування моральної шкоди провадиться
у разі, коли незаконні дії або
бездіяльність працівників  міліції
завдали моральної втрати громадянинові, моральних страждань, призвели до
порушення його нормальних життєвих зв'язків,
вимагають від нього додаткових зусиль
для  організації  свого
життя.

Моральною шкодою визнаються
страждання, заподіяні громадянинові внаслідок
фізичного чи психічного
впливу,  що призвело до погіршення
або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення
відносин з оточуючими людьми, інших
негативних  наслідків  морального
характеру.

Тобто, як вбачається з назви статті
5 , а саме - «Діяльність міліції та права громадян», та її змісту, вона
стосується прав фізичних осіб-громадян.

Частиною  13 ст. 5 Закону № 565 передбачено, що працівники
органів  міліції  несуть матеріальну відповідальність за шкоду,
завдану  незаконними  діями
або бездіяльністю  в межах,
встановлених законом.

Частиною 2 ст. 25 вказаного закону
також передбачено, що при порушенні працівником міліції прав і  законних інтересів громадянина міліція
зобов'язана вжити заходів до поновлення цих прав, відшкодування завданих
матеріальних збитків, на вимогу громадянина публічно вибачитися.

Таким чином, суд дійшов висновку
про те, що усі вищевказані норми закону стосуються та захищають права саме
громадянина, тобто фізичної особи, яка може на їх підставі звернутися за
захистом своїх порушених прав у встановленому
законом порядку.

Однак, як вбачається з позовної
заяви, за захистом порушених прав звернувся не громадянин - ОСОБА_1, а суб'єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_1

Тому вимоги позивача щодо стягнення
з ГУ МВС України в АР Крим 145241,14 грн., у тому числі 59,19 грн. вартості
експертизи ювелірних виробів, 181,95 грн. вартості проїзду до м. Київ, 3000
грн., які сплачені представнику у зв'язку з наданням позивачеві юридичної
допомоги, 42000 грн. доходу, який втрачений позивачем внаслідок незаконних дій
співробітників міліції, 100000 грн. компенсації за заподіяну моральну шкоду за
підставами, які викладені у позові, задоволенню не підлягають, у позові у цій
частині відмовлено.

У судовому засіданні оголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

Постанова складена у повному
обсязі  26.09.2007року.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. ч.1 ст. 94, 98, 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У позові відмовити.

У разі неподання  заяви про апеляційне оскарження, постанова
набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення (у разі
складання  постанови у повному обсязі,
відповідно до ст. 160 КАСУ -  з дня
складення у повному обсязі).

Якщо після подачі заяви  про апеляційне оскарження , апеляційна скарга
не подана, постанова вступає в законну силу
через 20 днів після подання заяви про апеляційне  оскарження.

Постанова може бути оскаржена в
порядку і строки передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим
Колосова Г.Г.