донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем
України

31.07.2007 р.
справа №16/116

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого:

Скакуна  О.А.

суддів:

Алєєвої  І.В. , Колядко  Т.М.

при секретарі:

Максіної В.В.

за участю представників сторін:

від позивача:

Вихристюк О.О. - по довір. б/н
від 12.07.07р.,

від відповідача:

не з"явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

Суб"єкта підприємницької
діяльності  ОСОБА_1. м. Донецьк

на рішення господарського суду

Донецької області

від

21.06.2007 року

по справі

№16/116

за позовом

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Юні-Групп" м. Донецьк

до

Суб"єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1. м. Донецьк

про

стягнення 72 966грн. 85коп

Рішенням господарського суду
Донецької області від 21.06.07р. (суддя Манжур В.В.)  задоволені позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю „Юні-Групп” м. Донецьк (далі по тексту -Товариство)
до  Суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1. м. Донецьк (далі по тексту -Підприємець) про стягнення боргу у сумі 70
000грн. та пені у розмірі 2 053,97грн.

В обґрунтування рішення
господарський суд посилався на те, що вимоги позивача доведені відповідними
доказами та ґрунтуються на нормах чинного законодавства, тому підлягають
задоволенню.

Відповідач не погодився з рішенням
суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його
скасувати, як таке, що винесене з

порушенням норм матеріального і
процесуального права на підставі висновків, які не відповідають матеріалам
справи та фактичним обставинам. Зокрема, заявник посилається на те, що
господарським судом безпідставно не прийнято до уваги, що позивач в порушення
п.2.1 договору поставки не надав відповідачу сертифікат відповідності, який би
підтверджував відповідність продукції стандартам, що діють в Україні.

Позивач у відзиві на апеляційну
скаргу та у судовому засіданні  проти
задоволення апеляційної скарги заперечує і вважає рішення місцевого суду
законним і обґрунтованим.

Між тим, позивачем вказано на те,
що судом першої інстанції при задоволенні позовних вимог в частині стягнення
пені помилково зазначена сума 2 053 грн. 97коп., оскільки це є сума на яку
збільшені позовні вимоги, та загальна сума пені складається з первісно
заявленої суми - 912 грн. 88коп. і додаткової вимоги -2 053 грн. 97коп. (заява
про збільшення розміру позовних вимог від 13.06.07р. а.с. 32).

Крім того, позивачем у судовому
засіданні заявлено усне клопотання про застосування заходів забезпечення позову
шляхом накладання арешту на грошові кошти відповідача в порядку ст. 66
Господарського процесуального кодексу України.

Заявник скарги у судове засідання
не з'явився, незважаючи на те, що про час та місце розгляду скарги був
повідомлений належним чином.

Позивач проти розгляду апеляційної
скарги у відсутності представника відповідача не заперечував. Враховуючи цей
факт, а також те, що у матеріалах справи достатньо доказів для розгляду
апеляційної скарги, судова колегія розглядає її по суті у відсутності
відповідача.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника позивача, Донецький апеляційний господарський
суд, -

В С Т  А Н О В И В:

Як вбачається з матеріалів справи,
між позивачем та відповідачем був укладений договір поставки (далі по тексту
договір ) б/н від 23.01.07р. (а.с. 8), на підставі якого позивачем був
поставлений товар - колодки футерівки канатовідучого шківа на багатоканатну
машину 4х4 на загальну суму 70 000грн.

Пунктом 1.1 та 5.1 договору
передбачено зобов'язання позивача передати у визначений строк відповідачу у
власність товар в асортименті та у кількості, що передбачені у специфікаціях до
договору, а останній зобов'язується оплатити товар протягом тридцяти
банківських днів з моменту поставки шляхом перерахування коштів на банківський
рахунок позивача.

Факт виконання позивачем умов
договору підтверджується видатковою накладною НОМЕР_1. (а.с.10) на загальну
суму 70 000грн., яка була підписана особисто Підприємцем.

Товариство обґрунтовує свої вимоги
тим, що відповідачем не сплачені грошові кошти в якості боргу, з приводу чого
були нараховані штрафні санкції.

Відповідно до ст. 101
Господарського процесуального кодексу України апеляційний суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги та перевіряє оскаржене рішення у повному обсязі.

Дослідивши наявні в матеріалах
справи докази в їх сукупності з врахуванням пояснень представника позивача,
судова колегія дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу
України (далі по тексту ЦК України) зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пунктом 5.1 договору передбачено,
що Підприємець зобов'язаний оплатити товар протягом тридцяти банківських днів з
моменту поставки.

Як свідчать матеріали справи
відповідач особисто прийняв товар 25.01.07р. без зауважень з приводу його
якості та відповідності стандартам, що діють в Україні.

Крім того, позивачем на вимогу
господарського суду були надані копії сертифікатів, а саме: сертифікат якості
ТОВ „Реал-Пластік і К” на колодки футеровки термостійкі НОМЕР_2. та сертифікат
якості Мак НДІ 06С.149М від 11.12.06р. на колодки марки Ф7-050-49БМ.

Між тим, настання обов'язку оплати
одержаного товару не обумовлено
відсутністю чи не наданням сертифікату заводу виробника і сертифікату
відповідності товару стандартам, що діють в Україні.

Також, відповідачем не надано апеляційній
інстанції доказів в обґрунтування своїх заперечень. Не містять таких доказів і
матеріали справи.

Таким чином, судова колегія не
приймає до уваги довід скаржника викладений в апеляційній скарзі щодо порушення
позивачем умов п.2.1 договору, оскільки дане ствердження є необґрунтованим, а
тому погоджується з висновком суду першої інстанції викладеному в оспорюваному
рішенні, в частині стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 70
000грн.

Апеляційний суд під час розгляду
справи не встановив порушення або неправильного застосування судом першої
інстанції в цій частині норм матеріального та процесуального права.

Що стосується задоволення позовних
вимог в частині стягнення  пені  на суму 2 053грн. 97коп., то в цій частині
рішення господарського суду підлягає скасуванню, з огляду на наступне.

Позивачем суду першої інстанції був
наданий розрахунок пені та заявлено к стягненню -912грн.88коп. (а.с.18). Заявою
від 13.06.07р.  збільшено розмір
пені  на 2 053грн. 97коп.(а.с. 32), що
загалом становить к стягненню 2 966грн. 85коп.

Таким чином судова колегія вважає,
що стягненню з відповідача, окрім суми основного боргу та судових витрат,  підлягає сума пені у розмірі 2 966грн.
85коп., а  не 2 053грн. 97коп., як це
вказано в рішенні.

Крім того, представником Товариства
у судовому засіданні було заявлено усне клопотання про забезпечення позову
шляхом накладання арешту на грошові кошти відповідача, з посиланням на те, що
існує загроза порушень прав позивача, за результатами розгляду якого судова
колегія відмовляє у його задоволенні, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 66, 67 ГПК
України та Роз'яснень президії Вищого господарського суду України від
31.05.2002 р. N 04-5/609, умовою застосування заходів до забезпечення позову є
достатньо обґрунтоване припущення, що майно ( у тому числі грошові суми), яке є
у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись
за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення,  а також судам при накладанні арешту на
грошові суми відповідача слід обмежувати піддані арешту кошти розміром суми
позову та можливих судових витрат.

Судова колегія, перевіривши наявні
в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що позивач  не довів свої вимоги про необхідність
накладення арешту на кошти відповідача, не надано таких доказів і апеляційній
інстанції.

Відповідно до норм ст. 33
Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті
обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи вищевикладене,
апеляційна інстанція вважає, що рішення господарського суду Донецької області
від 21.06.07р. підлягає скасуванню, в частині визначення суми пені, оскільки
воно винесене при неповному з'ясуванні істотних обставин справи. В іншій
частині рішення залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102,
103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький
апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н
О В И В:

Апеляційну скаргу Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1. м. Донецьк - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Донецької області від 21.06.2007р. у справі № 16/116 частково скасувати в
частині визначення пені на суму 2 053 грн. 97коп.

Позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю „Юні-Групп” м. Донецьк до Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1. м. Донецьк про стягнення пені в сумі 2 966грн. 85коп.
повністю задовольнити.

Стягнути з Суб'єкта підприємницької
діяльності  ОСОБА_1. (АДРЕСА_1, п/р
НОМЕР_3в ЗАТ „Банк Петрокоммерц Україна” м. Донецьк, МФО НОМЕР_4) на користь
Товариства з обмеженою відповідальністю „Юні-Групп” (83017, м. Донецьк, вул.
Овнатаняна, 4, р/р 1011 в КФ м. Донецька ТОВ „УНІКОМБАНК”, МФО
394675) пеню у сумі 2 966грн. 85коп.

В іншій частині рішення залишити
без змін.

Господарському суду Донецької
області видати відповідні накази.

Головуючий:          О.А.
Скакун

Судді:          І.В.
Алєєва

Т.М.
Колядко

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

1. відповідачу

1. у
справу

1. ДАГС

1. господарському суду