донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

14.08.2007 р.                                                                          справа № 6/158

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:
Скакуна  О.А.

суддів
Колядко  Т.М. , Старовойтової  Г.Я.

за участю представників сторін:

від позивача:
Супонін С.А. - на підст. рішення засновника № 011201 від 01.12.2001 р.,
Кириченко М.А. - за довір. № 1510607 від 15.06.2007 р.,

від відповідача:
Головкін В.Ю. - за довір. № 250-37 Д від 02.01.2007 р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Відкритого акціонерного товариства "Маріупольський завод важкого машинобудування" м. Маріуполь Донецької області

на рішення  господарського суду

Донецької області

від
18.06.2007 року

по справі
№ 6/158 (Подколзіна Л.Д.)

за позовом
Малого приватного підприємства "Агрорембуд" м. Маріуполь Донецької області

до
Відкритого акціонерного товариства "Маріупольський завод важкого машинобудування" м. Маріуполь Донецької області

про
стягнення 58 643 грн. 50 коп.

Рішенням господарського суду Донецької області від 18.06.07 року частково задоволені позовні вимоги малого приватного підприємства „Агрорембуд” м. Маріуполь Донецької області (далі по тексту –Підприємство) до відкритого акціонерного товариства „Маріупольський завод важкого машинобудування” м. Маріуполь Донецької області (далі по тексту –Завод) про стягнення  58 643 грн. 50 коп. (згідно уточнених вимог).

Відповідно до рішення з відповідача на користь позивача стягнуто  основний борг в сумі 48 916 грн. 30 коп., витрати по сплаті держмита в сумі 489 грн. 16 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. 00 коп. У задоволенні  іншої частини  вимог про стягнення пені в сумі 9 727 грн. 20 коп. відмовлено, в зв’язку з пропуском строку позовної давності.

Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд виходив з того, що  позивачем доведена лише частина заборгованості в сумі 48 916 грн. 30 коп., яка виникла на підставі договору від 28.02.05 р.  № ПСН-01255 (далі по тексту - договір поставки) та   комерційної пропозиції від 19.09.06 р. № 1910906 (далі по тексту - комерційна пропозиція).

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції та звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати, як таке, що винесене з порушенням норм процесуального права, при  неповному з’ясуванні   обставин, які мають значення для справи. У апеляційній скарзі та під час судових засідань  заявник, зокрема,  послався на те, що господарським судом  рішення було винесено за наявними у справі матеріалами,  у відсутності представника Заводу, незважаючи на те, що відповідач повідомив господарський суд телеграмою, про неможливість прибути у дане судове засідання з поважних причин.  Крім того, скаржник вказує на те, що у судовому засіданні 18.06.07 р. позивачем були збільшені первісні позовні вимоги, які були прийняті судом першої інстанції до уваги та справа була розглянута по суті, чим порушено ст. 22 ГПК України, в частині надання права відповідачу заперечувати проти даного збільшення. Також, господарський суд ухвалою від 21.05.07 р. зобов’язав сторони надати суду акт звірки розрахунків, що  на думку скаржника,  виконано не було. Відповідач вважає, що без витребуваного судом першої інстанції акта звірки, правильне вирішення спору по суті, неможливе.   У апеляційній скарзі та під час судових засідань, відповідач навів і інші заперечення, які на його думку, є підставою для скасування оскарженого рішення.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу та у судовому засіданні проти її задоволення заперечує і просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Представником відповідача у судовому засіданні, яке відбулось 31.07.07 р. було надано письмове клопотання про залучення до матеріалів справи додаткових документів. Надане клопотання задоволено судовою колегією, оскільки воно обгрунтовано відповідно до вимог ст. 101 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, Донецький апеляційний господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем був укладений договір  № ПСН-01255  від 28.02.05 р. (а.с. 11-12).

За умов вищевказаного договору  позивач зобов"язаний  поставити відповідачу лісоматеріали хвойних порід  загальною вартістю 239 342 грн. 41 коп., а останній повинен прийняти та оплатити вартість товару.

Відповідно до  розділу 5 вищевказаного договору, поставка товару здійснюється протягом 10 календарних  днів  з моменту надходження письмової заявки від Заводу, за угодою сторін допускається дострокова поставка. При цьому, сторони не вказали у договорі, що угода сторін про дострокову поставку повинна бути укладена в письмовій формі.

Умовами п. 7.1. договору поставки сторони визначили, що розрахунки за отриманий Заводом товар здійснюються останнім, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства протягом 10 банківських днів з моменту  поставки.

Факт належного виконання позивачем своїх обов"язків за договром поставки  підтверджується  видатковими накладними, наявними в матеріалах справи (а.с. 17-28).

Крім того, відповідно комерційної пропозиції від 19.09.06 р. № 1910906 (а.с. 56) позивач здійснив поставку товару вартістю 15 398 грн. 59 коп. на склад відповідача, що доводиться  видатковою накладною № РН-301206 від 30.12.06 р.  (а.с.57).

Відповідач,  свої зобов"язання за договором поставки  виконував не у повному обсязі, в зв"язку з чим в нього перед позивачем виникла заборгованість.

Такі обставини стали підставою звернення Товариства з позовом про стягнення з Заводу боргу в сумі 58 126 грн. 00 коп.

В порядку ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач надав  уточнення ціни позову від 18.06.2007 року (а.с.69-70) і остаточно просив господарський суд стягнути з Заводу  58 643 грн. 50 коп.,  з яких: 33 517 грн. 71 коп. - основний борг за договором поставки, 9 727 грн. 20 коп. - пеня, 15 398 грн. 59 коп. - борг, який виник на підставі комерційної концесії.

Відповідач відзив на позов першої інстанції не надав та не приймав участі під час вирішення спору по суті.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє оскаржене рішення у повному обсязі.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності з врахуванням пояснень представників сторін та додатково наданих документів, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Надані відповідачем апеляційній інстаніції банківські виписки з розрахункового рахунку відповідача, які прийняті у якості доказів доводять, що  Заводом була погашена Товариству частина боргу, який є предметом спору по цій справі.  Відповідно до вищезгаданих виписок відповідач погасив позивачу борг в сумі 16 043 грн. 09 коп.

Крім того, судова колегія для всебічного з’ясування істотних обставин справи, ухвалою від 31.07.07 р.  зобов’язала сторони провести звірку взаємних розрахунків в рамках договору  та по комерційній пропозиції.

На виконання вищевказаної ухвали, сторони надали акт звірки розрахунків від 03.08.07 р., підписаний їх повноважними представниками.  З цього акту також  вбачається, що позивачем була поставлена відповідачу продукція на загальну суму  239 342 грн. 41 коп. В свою чергу, відповідач сплатив позивачу частину її вартості в сумі  206 469 грн. 20 коп., отже  сальдо на користь позивача складає 32 873 грн. 21 коп.

Суд першої інстанції припустив помилку при визначенні заборгованості відповідача перед позивачем, оскільки ним не був  досліджений  вищевказаний факт, що позивачу на момент розгляду справи було сплачено відповідачем ще сума в розмірі  16 043 грн. 09 коп.

Враховуючи  докази, отримані  від сторін, а також пояснення їх представників, судова колегія встановила, що фактично борг  Заводу перед  Товариством  на момент вирішення спору  становить 32 873 грн. 21 коп.

Перевіряючи оскаржене рішення, судова колегія, крім  неправильного визначення суми боргу внаслідок не повного з"ясування істотних обставин справи, не встановила інших   порушень норм матеріального або процесуального права судом першої інстанції.

Судова колегія вважає решту висновків, які викладені у оскарженому рішенні законними та обгрунтованими, а тому погоджується з ними.

Відповідно до норм ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Апеляційна інстанція не може прийняти до уваги посилання відповідача на те, що частина товару була отримана ним в рамках позадоговорної поставки, оскільки відповідний договір  був  підписаний Заводом 09.03.2005 року, а Товариством 14.03.2005 року, тобто договор поставки набрав чинності з 14.03.2005 року.

З наявного у справі договру вбачається, що він укладений сторонами 28.02.2005 року. Саме з цієї дати позивач і почав здійснювати поставку товару відповідачу, що підтверджується відповідними доказами, які є в матеріалах справи, тобто заперечення Товариства в цій частині спростовуються наявними у справі доказами, а тому не приймаються апеляційним судом до уваги.

Що стосується інших заперечень відповідача, то вони, на думку судової колегії, є безпідставними, оскільки не спростовують правомірних висновків  господарського суду, які викладені в решті частини оскарженого рішення.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна інстанція дійшла висновку, що рішення господарського суду Донецької області від 18.06.07 р. підлягає скасуванню, в частині стягнення з відповідача суми основного боргу, оскільки воно винесене при неповному з’ясуванні істотних обставин справи. В решті частини оскаржене  рішення є законнім, обгрунтованим, а тому залишається без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України,  апеляційна інстанція розподіляє  судові витрати  між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, - Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства „Маріупольський завод важкого машинобудування” м. Маріуполь Донецької області –задовольнити частково.

Рішення господарського суду Донецької області від 18.06.2007 р. у справі № 6/158 частково скасувати.

Позовні вимоги Малого приватного підприємства „Агрорембуд” м. Маріуполь Донецької області до Відкритого акціонерного товариства „Маріупольський завод важкого машинобудування” м. Маріуполь Донецької області  задовольнити частково в сумі               32 873 грн. 21 коп.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства “Маріупольський завод важкого машинобудування” (87535, пл.Машинобудівників,1, м. Маріуполь Донецької області, ) на користь Малого приватного підприємства “Агрорембуд” (87504,       вул. Вузівська, 1, м. Маріуполь Донецької області, ) основний боргу в сумі 32 873 грн. 21 коп.,  витрати по сплаті держмита в сумі 325 грн. 83 коп. та  витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 66 грн.15 коп.

Стягнути з Малого приватного підприємства “Агрорембуд” (87504, вул. Вузівська, 1,       м. Маріуполь Донецької області, ) на користь Відкритого акціонерного товариства “Маріупольський завод важкого машинобудування” (87535, пл.Машинобудівників,1, м. Маріуполь Донецької області, ) частину витрат по сплаті державного мита, сплаченого при подачі  апеляційної скарги в сумі               80 грн. 24 коп.

В  решті частини  рішення залишити без змін.

Господарському суду Донецької області видати відповідні накази.

Головуючий          О.А.  Скакун

Судді:          Т.М.  Колядко

Г.Я.  Старовойтова

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3.  до справи

4.  ДАГС

5. господарському суду.