ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.09.07 р.                                                                               Справа № 16/176

Суддя господарського суду Донецької області В.В. Манжур,

При секретарі  судового засідання  Муравйовій  М.В.  ,

за позовом: Державного підприємства матеріального забезпечення залізничного транспорту України “Укрзалізничпостач”, м. Київ,

до відповідача: Державного підприємства “Донецька залізниця”, м. Донецьк

про:     відшкодування   збитків    в сумі   779  грн. 92  коп.

за участю представників сторін:

від позивача :  Становова Ю.В.    по  дор.

від відповідача : Латиш С.В.   по дор.

ВСТАНОВИВ  :

Державне  підприємство  матеріального забезпечення залізничного транспорту України “Укрзалізничпостач”  звернулося з позовом до Державного підприємства “Донецька залізниця”(повна назва відповідача уточнена під час розгляду справи) про зобов‘язання відповідача  сплатити    понесені  збитки   в розмірі   779  грн.  92  коп.

Представників  сторін  було ознайомлено з правами та обов’язками у відповідності із ст.22 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні надано клопотання про відмову від фіксації судового процесу  технічними засобами, яке судом прийнято до розгляду та задоволено. Крім цього, роз’яснено  вимоги ст.811 Господарського процесуального кодексу України, тому складено протокол, який  долучено до матеріалів справи.

У відповідності до п.п.2, 3, 4 частини ст.129 Конституції України, основними засадами  судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення  доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні  перед судом їх переконливості.

Згідно ст.42 Господарського процесуального кодексу України - правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України - судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Ст.33 Господарського процесуального кодексу України зазначає - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору від 10.01.2004р. за № ЦХП-14-00404-02 щодо порядку оплати дизельного пального, яке було поставлено позивачем.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що при прийнятті вантажу –дизпалива, яке надійшло за залізничною накладною № 43161472 в цистерні №  79559167  на виконання умов зазначеного договору –була встановлена недостача у кількості    0, 351 т.     У зв‘язку з чим зважаючи на умови п. 6 договору та “Порядку економічних взаємовідносин на залізничному транспорті України”, затвердженого Наказом Укрзалізниці № 251-Ц від 03.07.2000р., –спірне сповіщення було акцептовано лише в межах фактично поставленого обсягу товару. Стосово  вразировки  “збитки “  заперечує , стверджує ,  що   в  даному  випадку  зазначена  сума  не  є збитками    ,   та  є  не  доказаною    в  розумінні  статей   612, 614  , 615, 629, 664  ЦК  України  (  пояснення    № 2002-12/81  від 18.09.2007р.) .

Згідно   ч.4. ст. 22  ГПК  України  -  позивач  вправі  до  прийняття   рішення   по  справі  змінити  підставу   або  предмет  позову , збільшити розмір  позовних  вимог та  умови дотримання встановленого  порядку досудового врегулювання спору  у  випадках , передбачених ст. 5  цього  Кодексу   в  цій  частині ,  відмовитись від  позову або  зменшити розмір  позовних  вимог.

Позивачем    в  судове  засідання  19.09.2007р.      в порядку  ст. 22  ГПК було надано  уточнення  до  позову від 18.09.2007р. за    №   ЦЧПю-791 ,   згідно  якого   він  змінює  предмет  позову    , а саме  : просить  стягнути  заборгованість  в сумі   779   грн.   92  коп.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив :  .

Між сторонами був підписаний Договір від 10.01.2004р. за № ЦХП-14-00404-02 (далі –“Договір”), за змістом якого позивач зобов‘язався поставити, а відповідач –прийняти та оплатити нафтопродукти (далі –“Товар”) найменування, марка, ціна і кількість яких вказується в додатках, які є невід‘ємними частинами договору та надаються додатково. Усе, що не обговорено договором регулюється чинним законодавством України і міжнародними правилами тлумачення торговок термінів ІНКОТЕРМС в редакції 2000 року ( п. 11.1 р. 11 Договору).

Враховуючи те, що зобов‘язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору (ст. 526 Цивільного Кодексу (“ЦК”) України), на станцію  Красноармійськ   Донецької залізниці відповідачу поставлене дизельне паливо   марки   Л-0, 2-62  за  ціною   1833, 30 грн/тн (  без ПДВ)   , на  загальну  суму  2 458 088, 64  грн.  ,   в  кількості   161350  кг  (  брутто)  ,   1 340, 80 тн ( нетто)   , за залізничною накладною № 43161472   в цистерні         №  79559167 .

Поставка нафтопродуктів здійснювалась відповідачу залізничним транспортом загального користування, зі станції Кагамлицька   Південної  залізниці, на умовах ФСА правил ІНКОТЕРМС 2000 шляхом завантаження в залізничні цистерни. Факт належного виконання своїх обов'язків по договору з боку позивача підтверджується залізничною  накладною  № 43161472 .

Пунктом 2.2. Договору передбачено, що товар, який постачається за даним договором, встановлюється в гривнях та включає в себе: вартість Товару; націнку Постачальника, відповідно до Наказу Укрзалізниці № 036-Ц від 01.03.04р. (складська націнка - 1,5% та транзитна націнка - 1,0% від вартості поставленого Товару).

Позивач     нарахував   на  поставлений  товар 24 580 грн. 89  коп.    транзитної  націнки    та   496 533 грн. 91  коп.   ПДВ .

Керуючись п. 6.1. р. 6 Договору, для проведення розрахунків позивач надав відповідачу рахунок-фактуру № ТОП04-477  ,  сповіщення авізо № 5854  від  08.06.2004р.  на  суму           2 979 203 грн. 44  коп.   на Товар, який був поставлений відповідачу. Згідно п. 6.2. р. 6 Договору передбачено, що покупець протягом двох днів з дати отримання документів визначених п. 6.1. цього Договору, здійснює розрахунки за постачений постачальником товар шляхом акцепту сповіщення.

.

Відповідач  , в  свою  чергу    , провів   акцепт сповіщення    позивачу   лише   на  суму     2 978 423  грн. 52  коп.   , то б то відповідач   недоплатив     товар  на  суму    779 грн. 92  коп., вважаючи  , що    не  повинен  сплачувати   зазначену  суму    в зв`язку з  нестачею  товару .

Дослідивши  матеріали справи   , суд  з`ясував  , що  у зв’язку з відсутністю ознак втрати на підставі ст. 52 Статуту залізниць України вантаж був виданий залізницею одержувачу без перевірки маси вантажу у цистерні, з  приводу  чого  відсутні      комерційні  акти      та    відмітки     в  накладних  .

За ч. 1 ст. 687 ЦК України перевірка додержання продавцем умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару та інших умов здійснюється у випадках та в порядку, встановлених договором або актами цивільного законодавства. Якщо нормативно-правовими актами з питань стандартизації встановлено вимоги щодо порядку перевірки кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару, порядок перевірки, визначений договором, має відповідати цим вимогам.

Відповідно до п. 4.2. договору приймання Товару за кількістю здійснюється за Інструкцією “Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і в організаціях України”, затвердженої наказами Державного комітету нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту України, Державного комітету по стандартизації, метрології та сертифікації України, Державного комітету статистики України від 2 квітня 1998 року № 81/38/101/235/122, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 07.10.1999р. за № 685/3978  (далі –“Інструкція”) із складанням “Акту приймання нафтопродуктів за кількістю”за формою № 5-НП

Виходячи з п. 4.1.3.1 Інструкції приймання нафти і нафтопродуктів за кількістю здійснюється у відповідності з вимогами нормативної документації, умовами поставки та договорами.

Згідно п. 4.1.3.19 Інструкції на всі нафтопродукти, що надійшли, складається “Акт приймання нафтопродуктів за кількістю”за формою № 5-НП (додаток 5). При цьому в разі приймання нафтопродукту, що надійшов в одній цистерні, заповнюється п. 12.1, при прийманні кількох цистерн заповнюється п. 12.2 цього додатка. Акт складається у день надходження нафтопродуктів і затверджується керівництвом вантажоодержувача не пізніше наступного дня після його складання. Якщо приймання здійснюється у вихідний або святковий день, акт приймання повинен бути затверджений у перший робочий день після вихідного або святкового дня.

За п. 4.1.3.21 Інструкції у разі виявлення нестачі нафти або нафтопродуктів з вини вантажовідправника матеріально відповідальна особа припиняє приймання продукції і негайно повідомляє керівника підприємства. При цьому матеріально відповідальна особа повинна забезпечити зберігання одержаної продукції, а також вжити заходів, що унеможливлюють погіршення її якості. Одночасно з припиненням приймання одержувач зобов'язаний викликати представника виготовлювача (відправника) для участі у прийманні продукції і складанні двостороннього акта.

Заперечуючи проти позову відповідач посилається на виявлену під час прийняття вантажу недостачу , а  саме   :  при прийнятті вантажу –дизпалива, яке надійшло за залізничною накладною №  43161472  в цистерні №  79559167  на виконання умов зазначеного договору –була встановлена недостача у кількості   923 кг ( 0, 351 т)    , наявність якої  підтверджується актом прийняття нафтопродуктів    №  77/6  від  11.06.2004р.  Проте, з цим погодитись не можна виходячи з того, що:

1.  В порушення п. 4.1.3.19 Інструкції акт № 77/6 був складений 11.06.2004р. в той час, як вантаж  був  поставлений  05.06.2004р. (що підтверджується відміткою на зворотному боці залізничної накладної  );

2. В  порушення   п. 4.1.3.18    Інструкції     акт      акти  складені    та  затверджені     не  лігітивними  особами   після  їх  складання  , а  саме  :    як  видно  з  залізничної  накладної    №  43161472   вантажоодержувачем   є  ТНТС  -  паливний  склад     станції     Дебальцеве   Сортировочна    Донецької  залізниці    .   Однак    акт    приймання    нафтопродуктів     за  кількістю    №  3    від   09.06.2004р.       затверджені   керівником    Локомотивного  депо   Красноармійськ     Донецької  залізниці   .   Отже ,  зазначених  осіб   не  можна  вважати     уповноваженими особами       для   затвердження  зазначених  актів     , так  як  дані  структурні    підрозділи    не  є      вантажоотримувачами  .

3.   В  порушення   п.1.3.  Правил   оформлення   перевізних   документів    , затверджених  наказом     Міністерства     транспорту   України    від 21.11.2000р.    за             №     644     зазначені  акти      та залізничні  накладні   містять       виправлення    , які     не  є    засвідченими      підписами  відповідальної  особи     (  керівника  )   та  штемпелем  стації  , а  саме     згідно    з п.4.5.  Правил    “  при   переадресуванні  вантаж    за   первинними   документами     найменування    станції    призначення      і  її  код    , одержувач , його  код    і  адреса    в  перевізних  документах     закреслюється    (  так  , щоб   їх   можна    було   прочитати )    і  вказуються  нові    дані    відповідно     до  наказу   про    переадресування  .   Виправлення    засвідчуються   підписом     працівника   станції    і її   штемпелем    Крім  того    , в  графі    №  5     проставляється  відмітка    :  “  Вантаж     переадресовано   за  наказом   №____ від  ___ ___р.   на   ______залізниці”  .    Відмітка  засвідчується   підписом    працівника    станції   і  її   штемпелем “ .

Однак  , як  видно    із наданої   до  суду    залізничної  накладної   №  43161472     переадресування  не  було    оформлене  належним  чином      (  відсутні  підписи     відповідального   працівника   які  засвідчують    виправлення   , штемпель    станції   , не  заповнена  графа  № 5 )   .

На  підставі  зазначеного  можна  зробити   висновок , що  складення  акту  приймання    нафтопродуктів  за  кількістю № 3    від 09.06.2004р.  відбулося    неналежною  особою    , яка  не   набула  прав    вантажоотримувача по  договору    перевезення ,  укладеного    згідно  п.3 ст. 909  ЦК  України   у  формі    транспортної  накладної  .

Також ,  як  видно    із наданої   до  суду    залізничної  накладної   № 43161472          спірний  вантаж   не зрозуміло  кому  був  виданий   , так  як   в  графі  № 6  залізничної  накладної     відсутні   відмітки   про  видачу  вантажу  .

Для  повного  дослідження   справи   судом   було   зобов`язано  відповідача     надати     пам’ятку   прийому  - здачі   товару   по  вагонам  -  ухвала    від 21.08.2007р.

В  порушення   вимог     суду     зі  сторони  відповідача  зазначені  документи  не  були  надані     (  був  наданий  акт    утилізації  зазначених  документів)   , то б то   факт   прийому  - здачі     товару     по  вагонам   не  був  доведеним   .

Також,   для  повного  дослідження   справи   , судом    було  зроблено  запит   від  04.07.2007р.  до   ЗАТ “   Торговий  дім   “ Укрнафта”   м.Кременчук   у  відповідності  до  норм    ч.1. ст. 38  ГПК  України   з  метою  представлення    документів  , необхідних  для  вирішення  спору  по суті    а  саме   :   квітанції про   приймання   вантажу    № 43161472             (  цистерна  №  79559167  , відправка 05.06.2004р.)   ,  акт експертизи    Торгово- Промислової   Палати   від   05.06.2004р.  №  3443/ 1 , відомость    на   запірно  -  промбувальні  пристрої   на  цистерну   №   79559167   , відправка  05.06.2007р.;  квитанції   переважування  на цистерну   № 79559167.

31.07.2007р.  на  адресу  суду    надійшов  лист  від  ЗАТ “   Торговий  дім   “ Укрнафта”   м.Кременчук     за  №  17-2021/23ю – 1426  , до  якого    були  додані  витребувані  документи   (  супровідний  лист     знаходиться   в  матеріалах  справи  16/175   , а  необхідні  документи    вилучені  в  справу  16/176 )  .

Давши  оцінку      наданим   документам     , суд    з`ясував   , що    зазначені   в  залізничній  накладній    №   43161472   данні   щодо   маси  вантажу   співпадають  с даними    в  квітанціях    про  приймання   вантажу    та  квитанціях   переважування    цистерн , в  актах  експертизи  , а  саме   : в  квитанціях  про   приймання   вантажу    № 43161472              (  цистерна  №  79559167  , відправка 05.06.2004р.)   , в  акті експертизи    Торгово- Промислової   Палати   від   05.06.2004р.  №  3443/ 1 , в   відомості    на   запірно  -  промбувальні  пристрої   на  цистерну   №   79559167   , відправка  05.06.2007р.;  в квитанції   переважування  на цистерну   № 79559167.     Також,    с  зазначених  документів  вбачається, що   товар  (  дизельне паливо )    зважувався     та  опломбовувався  .

За таких обставин суд вважає доводи відповідача щодо наявності недостачі вантажу у зазначеній цистерні такими, що не ґрунтуються на  будь-яких доказах. Адже, факт недостачі відповідачем є не доведеним з причини недодержання встановленого порядку прийомки продукції. Наданий суду акт не має юридичної сили і –не може бути прийнятим господарським судом у якості доказу у розумінні вимог ст. 34 ГПК України.

Статтєю   692    ЦК  України     визначено   ,що  покупець     зобов`язаний    сплатити    продавцеві    повну    ціну   переданого   товару    після    його   прийняття  або   прийняння   товаророзпорядчих  документів   на  нього  .

Відповідно зі ст.43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Оскільки позивач  довів   суду  обставини, на які він посилається у позовній заяві, представив суду докази , що підтверджують факти, викладені у позовній заяві, тому позов  слід  задовольнити  .

Відповідно до статті 49 ГПК України, державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються судом на відповідача  пропорційно  задоволеним  вимогам  .

З огляду на вищевикладене, керуючись ст.ст. 43, 33, 34, 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні   вимоги    Державного підприємства матеріального забезпечення залізничного транспорту України “Укрзалізничпостач”  до Державного підприємства “Донецька залізниця  про  стягнення     заборгованості     в розмірі   779   грн.  92  коп.   , задовольнити  повністю  .

Стягнути з  Державного підприємства “Донецька залізниця”(83000, м. Донецьк, вул. Артема, 68 ) на користь Державного підприємства матеріально-технічного Забезпечення залізничного транспорту    України “Укрзалізничпостач”(03049,              м. Київ, Повітрофлотський пр-т, 11/15 )  - заборгованості  в  сумі   779 грн.   92 коп.     ,  витрати   по сплаченому держмиту  в  сумі  102,00 грн.;   витрати  на  інформаційно-технічне забезпечення судового процесу –118,00 грн.

Видати наказ після набуття рішенням законної сили .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття   ( підписання).

Рішення   підписане   20.09.2007р.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя

Надруковано 3 примірника :

1 прим- Господарському суду Донецької  області

1прим- Позивачу

1прим- Відповідачу

Виконавець-  Подолян  О.О.