СУД
ПОСТАНОВА

"20" вересня 2007 р.

Справа №  16/297

Господарський суд Кіровоградської
області в складі судді Л.С. Коротченко, розглянувши у відкритому попередньому
засіданні справу №  16/297

за позовом: фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1,                 м.
Кіровоград

до відповідача:    Кіровоградської міської ради, м.
Кіровоград

про визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання укласти договір,

за участю секретаря судового
засідання Котенко В.О.

та представників сторін:

від позивача - ОСОБА_2.,
довіреність б/н від ІНФОРМАЦІЯ_1;

від відповідача - Бачурін С.М.,
довіреність № 147-МР від 19.03.07.

Час прийняття постанови 16 год. 25
хв.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець
ОСОБА_1звернувся до господарського суду Кіровоградської області з позовною
заявою, в якій викладено наступні вимоги:

- визнати протиправною
бездіяльність Кіровоградської міської ради щодо невиконання нею вимог
Земельного кодексу України в частині розгляду у місячний термін заяви і
прийняття рішення про надання в оренду земельної ділянки;

- зобов'язати Кіровоградську міську
раду укласти з приватним підприємцем договір оренди земельної ділянки площею
100 кв.м. по вул. АДРЕСА_1, під розміщення магазину, відповідно до встановлених
меж земельної ділянки у натурі (на місцевості).

Відповідач в наданих до суду
запереченнях не визнав адміністративний позов.

Досліджуючи матеріали справи,
господарський суд встановив наступне.

На підставі договору дарування від
ІНФОРМАЦІЯ_1р. у власність ОСОБА_1. перейшла 1/2 частина нежитлового приміщення
площею 46,8 кв.м. в будинку № АДРЕСА_1(а.с.8).

Крім того, на підставі договору
купівлі-продажу від ІНФОРМАЦІЯ_2р. ОСОБА_1. придбав у власність 1/2 частину
нежитлового приміщення площею 46,8 кв.м. в будинку № АДРЕСА_1(а.с. 11).

Рішенням виконавчого комітету
Кіровоградської міської ради НОМЕР_1року "Про надання дозволу на
реконструкцію нежитлового приміщення по вул. АДРЕСА_1 з надбудовою мансардного
поверху", вирішено надати ОСОБА_1. дозвіл на реконструкцію (а.с. 13).

20.09.2005 р. приватний підприємець
ОСОБА_1. (далі - позивач) звернувся до Кіровоградської міської ради із заявою
щодо надання в оренду земельної ділянки площею 60 кв.м., за адресою: м.
Кіровоград, вул. АДРЕСА_1під розміщення магазину непродовольчих товарів.

На вказану вище заяву
Кіровоградською міською радою у відповідь направлено лист № НОМЕР_2р., в якому
вказано про те, що Кіровоградським міським управлінням земельних ресурсів
забезпечуються роботи по розгляду документів для укладення договору оренди
земельної ділянки (а.с. 23).

23.06.2006 р. позивач звернувся із
заявою на ім'я секретаря Кіровоградської міської ради про надання дозволу на
оренду земельної ділянки під розміщення магазину по вул. ОСОБА_1.

При цьому господарський суд звертає
увагу на те, що у  заяві від 23.06.2006
р. не зазначена площа земельної ділянки, дозвіл про надання в оренду якої
просить надати позивач; лист містить вхідний штам міськвиконкому, а не міської
ради; заява не містить додатку, передбаченого ч. 4 ст. 123 та ст. 151
Земельного кодексу України (а.с. 24). Тобто заява не відповідає вимогам ст. 123
Земельного кодексу України, на яку в позові посилається сам позивач.

13.07.2006 р. комісією з питань
розгляду матеріалів інвентаризації та вибору земель міста вирішено погодити
місце розташування  земельної ділянки
площею 100 кв.м. по вул. АДРЕСА_1 під розміщення магазину (а.с. 22).

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач
посилається на ст. 16 Закону України "Про оренду землі" та вказує на
те, що у виготовленні проекту відведення вказаної вище земельної ділянки не має
потреби та не вимагається діючим законодавством, оскільки відсутні підстави,
визначені в ч. 3 ст. 124 Земельного кодексу України, тобто не змінюється
цільове призначення та земельна ділянка потрібна не під забудову.

Тобто, за доводами позивача для
надання йому в оренду земельної ділянки проект відведення земельної ділянки на
дану земельну ділянку не потрібен, а отже , вважає позивач, після отримання
заяви від 23.06.2006 р. у відповідача були всі підстави для укладення договору
оренди земельної ділянки між Кіровоградською міською радою та ПП ОСОБА_1.

Однак, доводи позивача
господарський  суд вважає безпідставними,
з огляду на наступне.

Місцеві ради відповідно до ст. 4
Закону України “Про оренду землі” є орендодавцями земельних ділянок, що
перебувають у комунальній власності.

Згідно до ч.ч. 1,2 ст. 16 Закону
України "Про оренду землі" особа, яка бажає отримати в оренду із
земель державної або комунальної власності, подає до відповідного органу
виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування за місцем розташування
земельної ділянки заяву. Розгляд заяви (клопотання) і надання земельної ділянки
в оренду проводяться в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 124
Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають
у державній або комунальній власності відбувається на підставі рішення органу
виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладання договору
оренди земельної ділянки.

В силу ч. 3 ст. 124 Земельного
кодексу України передача в оренду земельних ділянок громадянам і юридичним
особам із зміною їх цільового призначення та із земель запасу під забудову
здійснюється за проектами відведення в порядку, встановленому статтями 118, 123
цього Кодексу.

Статтею 123 Земельного кодексу
України визначений порядок надання земельних ділянок.

Так, відповідно до ч. 3
вищевказаної норми, юридична особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у
постійне користування із земель державної або комунальної власності,
звертається з відповідним клопотанням до районної, Київської та
Севастопольської міських державних адміністрацій або сільської, селищної, міської
ради.

Відповіднодо ч. 6 ст. 123
Земельного кодексу України рішення про надання земельної ділянки приймається
міською радою після погодження проекту відведення земельної ділянки із
землекористувачем, органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним
органами, органами архітектури та охорони культурної спадщини; одержання
висновку державної експертизи по об'єктах, які їй підлягають, а також подання
такого проекту до міської ради.

Однак проект відведення земельної
ділянки позивачем взагалі не виготовлявся і на розгляд міській раді не
надавався, а тому відсутні встановлені законом підстави для прийняття рішення
про надання земельної ділянки.

Факт відсутності проекту відведення
земельної ділянки, яку позивач просить надати в оренду, підтверджується
наданими господарському суду самим позивачем доказами, а саме: заява від
09.08.2007 р. про надання позивачу в оренду спірної земельної ділянки,
адресована міському голові; заява від 13.08.2007 р. аналогічного змісту,
адресована Кіровоградській міській раді, а також лист-відповідь Кіровоградської
міської ради № НОМЕР_3р. з повідомленням про те, що Кіровоградським управлінням
земельних ресурсів підготовлено проект рішення Кіровоградської міської ради
"Про надання згоди на складання проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки під розміщення магазину" (а.с. 49, 56 , 57).

Отже, надані суду самим позивачем
докази свідчать про те, що позивач лише у серпні місяці 2007 року у
відповідності до вимог земельного законодавства звернувся до Кіровоградської
міської ради із заявою про надання в оренду земельної ділянки та отримав
змістовну та обґрунтовану відповідь .

Однак вказана заява від 09.08.2007
р., а також заява від 13.08.2007 р. не можуть бути прийнята судом як доказ, на
підтвердження викладених в позові доводів, оскільки вона датується більш
пізньою датою, ніж дата звернення позивача до суду з даним позовом.

Частиною 6 ст. 123 Земельного
кодексу визначено місячний строк, протягом якого міська рада має розглянути
затверджений відповідними органами проект та прийняти рішення про надання
земельної ділянки.

Оскільки проект відведення
земельної ділянки не складався, та відповідно не затверджувався повноважними на
те органами, вимога позивача про зобов'язання відповідача прийняти рішення про
надання в оренду земельної ділянки площею 100 кв.м. по вул. АДРЕСА_1є
передчасною і не правомірною.

Частиною 4 ст. 16 Закону України
"Про оренду землі" визначено підстави, наявність яких не вимагає
розроблення проекту відведення земельної ділянки, однак позивач під
застосування до нього цієї норми не підпадає, оскільки відсутні докази
визначення меж в натурі ( на місцевості) спірної земельної ділянки.

Враховуючи наведене, вимога
позивача в частині визнання протиправною бездіяльність Кіровоградської міської
ради щодо невиконання нею вимог Земельного кодексу України в частині розгляду у
місячний термін заяви і прийняття рішення про надання в оренду земельної
ділянки є безпідставною, а тому в цій частині позову суд відмовляє позивачу.

Що ж стосується інших вимог позивача,
позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача укласти між ним та
відповідачем договір оренди земельної ділянки площею 100 кв.м. по вул.
АДРЕСА_1, під розміщення магазину, є безпідставними та такими, що не підлягають
задоволенню, при цьому господарський суд виходить з наступних положень
законодавства.

Відповідно до положень пункту 6
розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного
судочинства України до початку діяльності окружних та апеляційних
адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам
відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року,  вирішують у першій та апеляційній  інстанціях відповідні місцеві та апеляційні
господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 17
Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних
судів поширюється, зокрема, на спори фізичних чи  юридичних
осіб  із  суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових
актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно ст. 12 Господарського
процесуального кодексу України 1991 року (у редакції Закону України № 483-V від
15.12.2006) господарським судам підвідомчі, зокрема,  справи у
спорах,  що  виникають
при  укладанні, зміні,
розірванні  і виконанні господарських
договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав.

Зазначення Кіровоградської міської
ради як відповідача не змінює правову природу спірних відносин та не робить
даний спір публічно-правовим.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав  та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, справою адміністративної
юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий
спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами стосовно їхніх
прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт
законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів,
а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого
владного суб'єкта.

Дана справа не є публічно-правовим
спором і не підпадає під визначення справи адміністративної юрисдикції
(адміністративна справа), яке наведене у п. 1 ч. 1 ст. 3 Кодексу
адміністративного судочинства України і компетенція адміністративних судів,
встановлена ст. 17 Кодексу, на цей спір не поширюється, оскільки вимоги
позивача не стосуються захисту його прав, свобод та інтересів у сфері
публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів
місцевого самоврядування.

У пред'явленому адміністративному
позові міститься вимога про зобов'язання відповідача укласти з позивачем
договір оренди земельної ділянки площею 100 кв.м. по вул. АДРЕСА_1, під
розміщення магазину, відповідно до встановлених меж земельної ділянки у натурі
на строк, який позивачем в позові не визначено.

Предмет спору у даній справі
фактично пов'язаний з правом оренди спірної земельної ділянки.

Окрім позивача, відсутні особи, які
мають із міською радою спір про право оренди земельної ділянки щодо якої подано
позов, тобто спір не є публічним.

Отже, між сторонами існує спір про
цивільне право на земельну ділянку, що в свою чергу виключає його розгляд в
порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, позов в частині
зобов'язання Кіровоградської міської ради укласти з приватним підприємцем
ОСОБА_1. договір оренди земельної ділянки площею 100 кв.м. не належить
розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Безпідставним є посилання позивача
в позові на ст. 377 Цивільного кодексу України та ст. 120 Земельного кодексу
України, оскільки відомості про те, що земельна ділянка, на якій розташовано
нежитлове приміщення по вул. АДРЕСА_1, була надана у власність чи в
користування попередніх власників вказаного приміщення, відсутні.

Враховуючи викладене, провадження у
справі в цій частині слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Керуючись ч. 2 ст. 94, п. 1 ч. 1
ст. 157, ст. 160, ст. 162, ст. 163, ст. 186, ч. 1-4 ст. 254, пунктом 6 розділу
VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства
України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову в частині
визнання протиправною бездіяльність Кіровоградської міської ради щодо
невиконання вимог Земельного законодавства України в частині розгляду у
місячний термін заяви і прийняття рішення про надання в оренду земельної
ділянки відмовити.

В іншій частині позову провадження
у справі закрити.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження.

Заява про апеляційне оскарження
постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дні її
проголошення, а у разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.
160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в повному
обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду
першої інстанції набирає законної сили
після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Заява про апеляційне оскарження та
апеляційна скарга подаються до Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через господарський суд Кіровоградської області.

Повний текст постанови буде
виготовлено 25.09.2007 р.

Суддя