ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

05.04.07                                                                                               Справа №4/375-пн-06

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

при секретарі - Акімовій Т.М.

за участю представників:позивача:         Корнієнко П.І., паспорт МО №624090 від 26.10.1998, голова правління;

Коваленко С.М., дов. б/н від 29.11.2006;

відповідача-1:  не з’явився;

відповідача-2:  не з’явився;

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Херсонського державного бюро технічної інвентаризації, м. Херсон та Виконавчого комітету Херсонської міської ради, м. Херсон

на рішення господарського суду Херсонської області від 19.01.2007р. у справі № 4/375-пн-06

за позовом: Малого приватного підприємства «Заря», м. Херсон

до відповідача-1: Херсонського державного бюро технічної інвентаризації, м. Херсон

до відповідача-2: Виконавчого комітету Херсонської міської ради, м. Херсон

про визнання права власності

СУТЬ СПОРУ:

МПП «Заря» звернулось до господарського суду із позовом про визнання за ним права власності на об’єкти нерухомості, які знаходяться в м. Херсоні по вул. Домобудівній №2, а саме:

1. Адміністративна будівля літ. "А"

2.Майстерня літ. "Б"

3.Гараж літ. "В"

4.Склад літ. "Г"

5.Котельня літ. "Д"

6.Насосна станція літ "Е"

7.Туалет літ. "Л"

8.Гараж літ. "М"

9.Майстерня літ. "О"

Ю.Котельня літ. "П"

11.Навіси літ. "Р","С","Ш"

12.Сараї літ. "Т", "У", "Ф", "X", "Ц", "Щ".

13.Склад літ. "Ч"

14.Огорожа № 1-4

15.Вимощення літ. " І".

Рішенням господарського суду Херсонської області від 19.01.2007 (суддя Ємленінова З.І.) позовні вимоги задоволено, визнано за позивачем право власності на зазначені вище об’єкти. Рішення мотивовано приписами статей 331, ч. 5 ст. 376, 392 ЦК України, а також із посиланням на статтю 182 ЦК України.

Не погоджуючись із прийнятим судовим актом, відповідачі звернулись до Запорізького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

На підставі розпорядження голови Запорізького апеляційного господарського суду  №1076 від 04.04.2007 справу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді: Федорова І.О., суддів: Шевченко Т.М., Юхименко О.В. Колегією суддів справу прийнято до свого провадження.

Відповідач-1 (Херсонське ДБТІ) вважає, що судом порушено норми процесуального права, неправильно застосовані норм матеріального права, що призвело до прийняття незаконного рішення. В обґрунтування доводів в апеляційній скарзі зазначає наступне. По-перше, справи за участю БТІ розглядаються в порядку адміністративного судочинства, про що, як зазначає заявник, свідчить практика Верховного суду України, тому суд першої інстанції повинен був повернути позовну заяву МПП «Заря» або після прийняття – припинити провадження по справі. По-друге, місцевий суд не застосував ч. 2 ст. 376 ЦК України, в якій встановлено, що особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває право власності на нього, та невірно застосував ч. 7 цієї ж статті, так згідно приписів зазначеної, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може визнаватися судом лише за умови надання земельної ділянки.  По-третє, зміст ч. 7 ст. 376 ЦК України, на думку заявника, дає підстави стверджувати, що при визнанні права власності суду необхідно перевіряти відповідність об’єкту будівельним нормам, суспільним інтересам, крім того новозбудована споруда підлягає прийняттю в експлуатацію. На думку заявника, зазначені обставини судом не прийнято до уваги. Відповідач-1 зазначає, що він не здійснював жодних дій,  спрямованих на  порушення прав та  інтересів позивача, тому не може бути відповідачем по справі. З зазначених в апеляційній скарзі підстав, просить скасувати рішення господарського суду та припинити провадження по справі.

Відповідач-2 (Виконавчий комітет Херсонської міської ради) вважає, що судом неповно з’ясовано обставини, що мають значення для справи, не доведено  обставини, які суд визнав встановленими, порушено норми матеріального та процесуального права. На думку заявника, виконком є неналежним відповідачем по справі, а участь у справі в якості відповідача повинна була брати Херсонська міськрада.  Висновок суду щодо виникнення права власності на нову річ, яка створена особою, з моменту завершення будівництва, суперечить положенням ЦК України, Законам України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про основи містобудування», «Про архітектурну діяльність», постанови КМУ від 22.09.2004 №1243, Наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 05.12.2000 №273. Просить рішення місцевого господарського суду скасувати і прийняти нове рішення, яким відмовити МПП «Заря» в позові повністю, судові витрати покласти на позивача.

Позивач проти апеляційних скарг відповідачів заперечує, як вбачається зі змісту відгуку на апеляційні скарги, вважає рішення господарського суду законним та обґрунтованим, повністю погоджується з висновками суду, просить залишити його без змін. Також, позивачем надано державний акт на право постійного користування землею ХС-ХІХ-1 від 28.12.1994 в підтвердження  законності користування земельною ділянкою під спірними об’єктами.

Представники відповідачів в судове засідання не з’явились, від БТІ надійшов відзив, в якому зазначено, що відповідач-1 в повному обсязі підтримує апеляційну скаргу та просить розглянути справу за відсутністю представника БТІ. Відповідач-2 про причини неявки суд  не повідомив.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційні скарги за відсутністю заявників, за наявними у справі матеріалами.

За клопотанням представників позивача судове засідання проводилось без застосування технічних засобів запису судового процесу, за їх згодою в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

У відповідності до ст. 99 ГПК України, апеляційний господарський  суд,  переглядаючи рішення   в апеляційному порядку,  користується правами,  наданими суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Запорізький апеляційний господарський суд, перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного судового акту, вивчивши матеріали справи та апеляційних скарг, вислухавши пояснення присутніх представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

Спір між сторонами виник з приводу відмови Херсонського ДБТІ (відповідач-1 по справі) видати витяг з реєстру прав власності на будівлі та споруди, які належать МПП «Заря» (позивач), у зв’язку з наявністю, крім законно збудованих об’єктів нерухомості, самочинно збудованих споруд. Це стало підставою для звернення МПП «Заря» до суду з вимогами про визнання права власності на самочинно збудовані об’єкти, а саме:

1. Адміністративна будівля літ. "А"

2.Майстерня літ. "Б"

3.Гараж літ. "В"

4.Склад літ. "Г"

5.Котельня літ. "Д"

6.Насосна станція літ "Е"

7.Туалет літ. "Л"

8.Гараж літ. "М"

9.Майстерня літ. "О"

10..Котельня літ. "П"

11.Навіси літ. "Р","С","Ш"

12.Сараї літ. "Т", "У", "Ф", "X", "Ц", "Щ".

13.Склад літ. "Ч"

14.Огорожа № 1-4

15.Вимощення літ. " І".

03.11.1998, згідно з актом Державної приймальної комісії, прийнято в експлуатацію нерухомі будівлі - виробничу базу, АПК, складські та допоміжні приміщення, що знаходяться по вул. Домобудівній №2, м. Херсон.

Рішенням виконавчого комітету Херсонської міської ради №638 від 17.11.1998 за МПП «Заря» визнано право власності на усі будівлі, інженерні споруди і мережі, збудовані за рахунок власних коштів по вул. Домобудівній №2, м. Херсон.

11.12.1998 Херсонським БТІ видано МПП «Заря» реєстраційне посвідчення на об’єкти нерухомості: А – адмін. будівля, Б.О – майстерня, В. М – гараж, Г – склад, Е – насосна, Р,С – навіс, №1,2 – огорожа, №3 – споруда.

Як вбачається з Державного акту на право постійного користування землею, рішенням виконавчого комітету Херсонської міської Ради від 19.12.2000 №523 позивачу додатково виділена земельна ділянка із земель запасу по вул. Домобудівній №2 під розташування виробничої бази та організації санітарно-захисної зони артезіанської свердловини площею 0,1521га, а взагалі у постійному користуванні позивача знаходиться земельна ділянка по вул. Домобудівній №2 в м. Херсоні загальною площею 0,4680га.

Позивачем із своїх матеріалів було додатково збудовано та переобладнано декілька споруд, а саме: сараї літ. Т, У, Ф, X, Ц, Щ; склад літ. Ч; туалет літ. Л; навіс літ. Ш, у зв'язку з чим виникла необхідність оформлення права власності на зазначене майно.

Проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при винесенні оскаржуваної постанови, знаходить апеляційні скарги відповідачів такими, що підлягають задоволенню з огляду на  наступне.

Відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про  визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як випливає зі змісту позовної заяви та вимог, заявлених позивачем, позов пред’явлено до Херсонського ДБТІ про визнання права власності на зазначені вище об’єкти.

Однак, БТІ, згідно з пунктом 1.4 Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 09.06.1998 №121, здійснює лише державну реєстрацію об’єктів нерухомого майна, отже відповідачем може бути не за позовом про визнання права власності, а лише про спонукання вчинити певні дії – зареєструвати, внести відповідні дані до Державного реєстру речових прав на  нерухоме майно та їх обмежень, що може бути предметом  адміністративного позову при певних обставинах.

Таким чином, БТІ не може виступати відповідачем у спорах про визнання права власності на майно.  Зазначене узгоджується з правовою позицією Вищого господарського суду України, викладеною у листі від 31.01.2002 № 01-8/98 «Про деякі приписи законодавства, яке регулює питання, пов’язані із здійсненням права власності та його захистом».

Як свідчать матеріали справи, ухвалою господарського суду Херсонської області від 18.12.2006 до участі у справі в якості відповідача-2 залучено виконавчий комітет Херсонської міської ради (а.с.45).

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази в підтвердження того, що виконавчий комітет будь-яким чином оспорює або не визнає право власності позивача на майно, зазначене ним у позовній заяві, а свою відмову у видачі позивачу свідоцтва на право власності пояснює недотриманням МПП «Заря» встановленого законом порядку зведення таких споруд – отримання дозволу на виконання будівельних робіт, введення в експлуатацію спорудженого об’єкту, тощо.

Таким чином, зазначене свідчить про те, що право власності МПП «Заря» на зазначені об’єкти з боку відповідачів не оспорюється та не заперечується.

Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України, позов про визнання права власності спрямовано на усунення перешкод у здійсненні власником свого права і виключення домагань на приналежне власнику майно за допомогою підтвердження в судовому порядку факту приналежності йому спірного майна на праві власності, яке в свою чергу оспорюється, заперечується чи не визнається третьою особою. Відповідачем в даному випадку виступає третя особа, яка заявляє свої права на річ або не визнає за позивачем право на майно.

Виходячи з обставин справи, відповідачі на спірне майно не претендують, право позивача на це майно не оспорюють та не заперечують про нього, у зв’язку з чим колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав, визначених законом, для  задоволення позовних вимог, заявлених до вказаних відповідачів.

Колегія суддів вважає, що господарським судом неправильно застосовані положення цивільного законодавства щодо виникнення та визнання права власності.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на той факт, що господарським судом визнано право власності на деякі об’єкти, а саме: А – адмін. будівля, Б.О – майстерня, В. М – гараж, Г – склад, Е – насосна, Р,С – навіс, №1,2 – огорожа, №3 – споруда, право власності на які вже визнано та зареєстровано у встановленому законом порядку, про що свідчать документи, які містяться в матеріалах справи - Рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради №638 від 17.11.1998 та реєстраційне посвідчення БТІ від 11.12.1998.

Підстав для повторного визнання права власності на ці об’єкти колегія суддів не вбачає.

Враховуюче вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду прийнято при неповному з’ясуванні обставин, що мають значення для справи, неправильному застосуванню норм матеріального та процесуального права, а висновки господарського суду не відповідають фактичним обставинам справи, що є підставою для скасування рішення.

Судові витрати в розмірі 85 грн. за апеляційними скаргами відносяться на позивача у справі.

На підставі  вищезазначеного,  керуючись ст.ст.  49, 99, 101-105  ГПК України, Запорізький апеляційний  господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Херсонського державного бюро технічної інвентаризації, м. Херсон, та Виконавчого комітету Херсонської міської ради, м. Херсон, задовольнити.

Рішення господарського суду Херсонської області від 19.01.2007р. у справі № 4/375-пн-06 скасувати.

В задоволенні  позову відмовити.

Стягнути з Малого приватного підприємства «Заря», м. Херсон на користь Херсонського державного бюро технічної інвентаризації, м. Херсон 42,50 грн. держмита за апеляційною скаргою.

Стягнути з Малого приватного підприємства «Заря», м. Херсон на користь Виконавчого комітету Херсонської міської ради, м. Херсон 42,50 грн. держмита за апеляційною скаргою.

Видачу наказів доручити господарському суду Херсонської області.

Постанову оформлено відповідно до ст. 84 ГПК України та підписано 12.04.2007.