ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
___________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

14.06.2007  року                                                            Справа № 2/495

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Єжової С.С.

суддів                                        Бойченка К.І.

Семендяєвої І.В.

секретар

судового засідання                     Наумов Б.Є.

та за участю

представників сторін:

від позивача                              юрисконсульт Орехова Г.І.,

довіреність №03/5-9 від 25.12.2006;

провідний юрисконсульт Гречуха Н.Є.,

довіреність №03/5-634 від 25.12.2006;

заступник генерального директора з правових

питань Юрченко Є.О., довіреність №03/03-3

від 03.01.2007;

від  відповідача                               представник за довіреністю Кучеров І.А.,

довіреність №17 від 25.10.2005;

розглянувши

апеляційну скаргу                    Товариства з обмеженою відповідальністю „Луганськвуглепереробка”, м. Луганськ

на рішення

господарського суду                    Луганської області

від                                                  25.04.2007

по справі                                        №2/495 (головуючий суддя –Седляр О.О.,

судді-Зюбанова Н.М., Калашник Т.Л.)

за позовом                                        Державного підприємства „Луганськвугілля”, м.Луганськ

до відповідача                              Товариства з обмеженою відповідальністю „Луганськвуглепереробка”, м.Луганськ

про                                               зобов”язання відвантажити вугільну продукцію

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство „Луганськвугілля”, м.Луганськ звернулося до господарського суду Луганської області з позовом до відповідача –товариства з обмеженою відповідальністю „Луганськвуглепереробка”, м.Луганськ  про зобов”язання відвантажити вугільну продукцію.

Рішенням господарського суду Луганської області від 25.04.2007 позов задоволений повністю.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду від 25.04.2007 товариство з обмеженою відповідальністю „Луганськвуглепереробка”, м.Луганськ  звернулося до Луганського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить скасувати оскаржуване рішення повністю та прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на те, що суд не залучив в якості третьої особи ДП „Орджонікідзевугілля”; що суд зробив невідповідні висновки, що призвело до вступу в дію правової норми передбаченої п.3 ч.1 ст.104 Господарського процесуального кодексу України; що суд замість вирішення питання про заподіяну шкоду, вирішував питання про спонукання відповідача виконати умови договору.

Запереченням на апеляційну скаргу №03/1-313 від 08.06.2007 позивач вимоги апеляційної скарги відхилив, вважає оскаржуване рішення законним та обгрунтованим.

Розпорядженням першого заступника голови Луганського апеляційного господарського суду від 18.05.2007 відповідно до ст. 28 Закону України “Про судоустрій України” для розгляду апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю „Луганськвуглепереробка”, м.Луганськ на рішення господарського суду Луганської області від 25.04.2007 по справі №2/495 призначена судова колегія у складі: Семендяєва І.В. - суддя –головуючий, Бойченко К.І.- суддя ,Парамонова Т.Ф.–суддя.

Розпорядженням голови Луганського апеляційного господарського суду від 06.06.2007 відповідно до ст. 28 Закону України “Про судоустрій України” для розгляду апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю „Луганськвуглепереробка”, м.Луганськ на рішення господарського суду Луганської області від 25.04.2007 по справі №2/495 у зв”язку з виходом на роботу судді Єжової С.С. здійснено заміну головуючого судді Семендяєвої І.В. на головуючого суддю  Єжову С.С.

Розпорядженням голови Луганського апеляційного господарського суду від 13.06.2007 відповідно до ст. 28 Закону України “Про судоустрій України” для розгляду апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю „Луганськвуглепереробка”, м.Луганськ на рішення господарського суду Луганської області від 25.04.2007 по справі №2/495 у зв’язку з відпусткою судді  Парамонової Т.Ф. її виключено із складу колегії та включено суддю        Семендяєву І.В.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України в процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції (ст.99 ч.2 Господарського процесуального кодексу України).

Заслухавши представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 15 Цивільного кодексу України встановлено право кожної особи на захист цивільних прав та інтересів у разі їх порушення.

Підстави виникнення цивільних прав та обов’язків встановлені ст.11 Цивільного кодексу України і ст.174 Господарського кодексу України.

Способи захисту цивільних прав та інтересів перелічені в ст.16 Цивільного кодексу України та ст.20 Господарського кодексу України.

Як встановлено господарським судом, правовідносини сторін по даній справі виникли на підставі договору на переробку давальницької сировини від 01.02.2004 №40 з додатковими угодами до нього.

За умовами даного договору Замовник (позивач у справі) в особі шахт зобов’язався своїми силами поставляти на збагачення Виконавцю (відповідач у справі) рядове вугілля та оплачувати вартість послуг зі збагачення, а останній зобов’язався його збагачувати з метою передачі продукції збагачення Замовнику.

На виконання умов вказаного договору (п.1.1, п.2.1), згідно уточненого розрахунку позивача протягом березня-грудня 2004 року відповідачеві було поставлено рядове вугілля у кількості 156145,98тн, що підтверджено залізничними накладними , посвідченнями якості та відповідачем не оспорюється.

Відповідно до вимог п.1.2 ,п.2.2, п.3.4.  відповідач повинен був здійснити збагачення вугілля та відвантажити споживачам вугільний концентрат за замовленнями позивача , при цьому визначення якості продуктів збагачення, які поставляються повинні здійснюватися у порядку, встановленому “Методикою визначення випусків продуктів збагачення з давальницької сировини по шахтах” на базі фактичних якісних характеристик.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на порушення відповідачем умов п.1.2, п. 2.2 укладеного сторонами договору, яке виразилось у невірному визначенні якісних показників рядового вугілля, яке приймалось на збагачення, внаслідок чого створилось недоданням підприємству продуктів збагачення у кількості 8124,3 тон, у зв’язку з чим він звернувся до суду з даним позовом.

Відповідач вимоги позову та апеляційної скарги оспорює.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна за змістом норма міститься у п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених  змістом  зобов'язання  (неналежне виконання).

Згідно п.2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів,  необхідних  для належного  виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Пунктом 4.3 укладеного договору сторонами передбачено, що приймання продукції за якістю здійснюється відповідно до ДОСТУ 1137-64 “Правила приймання за якістю”. Показники якості вугілля шахт, яке надходить на збагачення на підприємства відповідача здійснюються хімічною лабораторією позивача та являються розрахунковими. При неузгодженні позивачем якісних показників вугілля яке надходить на збагачення с ВТК відповідача, останній має право приймати в переробку неузгоджене вугілля за даними свого контрольного опробування.

У разі неузгодження з показниками якості вугілля, сторони користуються положеннями, вказаними в нормативних документах та кінцевими виступають результати проведення арбітражних досліджень. При невідповідності якості вугілля шахт, яке поступає на збагачення на дані фабрики, викликається представник шахт для спільного опробування. Якщо представник шахти не прибув на збагачувальну фабрику для спільного опробування в строк, передбачений Інструкцією П-7, результати опробування приймаються за даними фабрики.

Згідно додаткової угоди від 01.06.2004 сторони доповнили п.4 укладеного договору п.п. 4.12, відповідно до якого зазначено, що при прийманні вугілля за якістю сторони користуються нормативними актами, передбаченими у договорі від 01.02.2004 та іншими прийнятими по даним питанням в доповнення або взамін, які не суперечать діючому законодавству.

На період укладання договору від 01.02.2004 № 40 та до даного часу діючими нормативними актами, які регламентують порядок приймання продукції за якістю були  Інструкція про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю”          (Інструкція П-7), яка затверджена Постановою ДА та СС СРСР від 25.04.1966  з доповненнями та змінами та ДОСТом 1137-64 зі змінами та доповненнями № 2, пункт 36 якого відсилає до порядку та строків передбачених Інструкцією П-7.

Приймаючи до уваги обставини справи, надані сторонами обгрунтування своїх доводів, судова колегія вважає, що господарський суд обгрунтовано дійшов висновку про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги, що господарський суд не прийняв до уваги інформацію від ДП „Орджонікідзевугілля” і не залучив його у якості третьої особи, чим порушив приписи ст.27 Господарського процесуального кодексу України судова колегія вважає необгрунтованими.

Відповідно до приписів ст.27 Господарського процесуального кодексу України відповідач не довів підстави необхідності залучення до справи ДП „Орджонікідзевугілля” у якості третьої особи, не довів обставини, за яким це може вплинути на результат розгляду даної справи.

Інші доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи.

На підставі вищевикладеного, судова колегія Луганського апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду Луганської області від 25.04.2007 по справі №2/495 ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді всіх обставин та відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита відносяться на заявника - товариство з обмеженою відповідальністю „Луганськвуглепереробка”, м.Луганськ .

У судовому засіданні за згодою представників сторін оголошені вступна та резолютивна частини постанови.

Керуючись ст.ст. 43, 49, 85, 99, 101, п.1 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю „Луганськвуглепереробка”, м.Луганськ  на рішення господарського суду Луганської області від 25.04.2007 по справі №2/495 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Луганської області від 25.04.2007 по справі №2/495 –без змін.

Відповідно ч. 3, ч. 5 ст. 105 Господарського процесуального кодексу України постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя                                                   С.С. Єжова

Суддя                                                                      К.І. Бойченко

Суддя                                                                      І.В. Семендяєва

Провідний спеціаліст                                                   С.І. Заєць