ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2007 р.
№ 14/297

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:
Кравчука Г.А.

суддів:
Мачульського Г.М.

Шаргала В.І.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні

касаційну скаргу
Відкритого акціонерного товариства "Запорожкокс"

на  постанову
Донецького апеляційного господарського суду

від
14.03.2007р.

у справі
господарського суду
№ 14/297
Донецької області

за позовом
Відкритого акціонерного товариства "Запорожкокс"

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "КВТ"

про
стягнення суми

за участю представників

- позивача:
Семоненка О.В. (довіреність №19/4 від 01.01.2007р.)

- відповідача:

не з'явився, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Донецької області від 01.02.2007р. (суддя Тимошенко О.О.) позов задоволено, постановлено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КВТ" на користь Відкритого акціонерного товариства "Запорожкокс" попередню оплату в сумі 47 066, 87 грн., держмито в сумі 470, 70 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн.

Оскарженою постановою Донецького апеляційного господарського суду від 14.03.2007р. (колегія суддів у складі: головуючого –судді Мирошниченка С.В., суддів Колядко Т.М., Акулової Н.В.) вказане рішення суду скасовано, в позові відмовлено.

В своїй касаційній скарзі позивач просить скасувати постанову Донецького апеляційного господарського суду від 14.03.2007р., а рішення Господарського суду Донецької області від 01.02.2007р. залишити без змін, посилаючись на порушення апеляційним господарським судом норм матеріального і процесуального права, а саме: ст.ст.525, 526, 629, ч.1 ст.678, ч.2 ст.693 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України, ст.6 Закону України "Про статус суддів", ст.32, ч.2 ст.35, ст.36, 101, 105 Господарського процесуального кодексу України.

У запереченні на касаційну скаргу відповідач просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції без змін, посилаючись на те, що постанова суду є законною і обґрунтованою.

У запереченні на заперечення відповідача позивач просить постанову Донецького апеляційного господарського суду від 14.03.2007р. скасувати, а рішення Господарського суду Донецької області від 01.02.2007р. залишити без змін, посилаючись на те, що рішення суду є законним і обґрунтованим та прийнято з дотриманням норм матеріального права.

Відповідач не використав наданого законом права на участь свого представника у судовому засіданні.

Переглянувши у касаційному порядку судові рішення, колегія суддів Вищого господарського суду України, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, 10.01.2003р. між позивачем (покупець) і відповідачем (постачальник) був укладений договір на поставку продукції №88 від 10.01.2003р. 10.01.2003р., 03.02.2003р., 11.03.2003р. та 02.04.2003р. сторони підписали специфікації №1, №2/356, №3/680, №4-870 до договору №88 від 10.01.2003р., якими узгодили кількість, якість, марочний склад та ціну вугілля, що поставляється.

Згідно умов договору відповідач прийняв на себе зобов'язання поставити, а позивач прийняти та оплатити вугільний концентрат, що коксується; датою відвантаження вугілля вважається дата штампа в залізничній накладній на станції вантажовідправника; датою поставки вугілля вважається дата штампа, поставленого в залізничній накладній на станції Запоріжжя-Ліве; по факту поставки відповідач надає позивачеві сертифікати якості, залізничні квитанції, лист про підтвердження права власності на поставлене вугілля, акт приймання-передачі, рахунок-фактуру на поставлене вугілля та податкову накладну; умови оплати –наступна оплата на розрахунковий рахунок відповідача протягом 10-ти календарних днів з моменту виставлення рахунку на вугілля, отриманого та прийнятого позивачем; можливі й інші строки оплати, які узгоджуються в щомісячних Специфікаціях на поставку продукції; прийомка вугілля за якістю здійснюється у відповідності з Інструкцією П-7 із залученням державної холдінгової компанії "Донвугілля"; опробуванню підлягає вся партія вугілля по одному УДК вантажовідправника за наявності УДК; за відсутності УДК відповідача допускається опробування партії частинами згідно залізничних накладних; відповідач надає позивачеві оригінал або факсимільну копію УДК вантажовідправника на якому відділом технічного контролю позивача робиться відмітка про відповідність або невідповідність фактичної якості вугілля УДК вантажовідправника; у випадку ненадання УДК на момент отримання партії вугілля воно приймається за результатами аналізу ДХК "Донвугілля"; за невідповідну за якістю партію вугілля не пізніше 5 днів з дати поставки партії вугілля по УДК оформлюється акт відбору і підготовки проби та протокол випробувань і аналізів проби згідно Додатку №1; зазначені документи є підставою для розрахунку приплат і знижок згідно Договору; документи повинні бути завірені оригінальною печаткою позивача і ДХК "Донвугілля" а також підписані відповідальними особами позивача і ДХК "Донвугілля"; якщо акт відбору і підготовки проб а також протокол випробувань і аналізів проб не будуть оформлені протягом 5 діб з дати поставки вугілля таке вугілля вважається таким, що відповідає за якістю УДК вантажовідправника; складення актів відбору і підготовки проб та протоколів випробувань і аналізів проб є підставою для розрахунку приплат та знижок; також передбачена наступна оплата за продукцію протягом 10-ти календарних днів з моменту виставлення рахунку на вугілля, яке отримано і прийнято позивачем у відповідності до Розділу 5 Договору.

На виконання умов вказаного договору відповідач відвантажив позивачеві вугілля загальною кількістю 3 517, 5 т, про що, як встановлено судами, підтверджується залізничними квитанціями №48314918, №48314966, №48314928, №48314903, №48314870, №48314866 та виставив відповідні рахунки на оплату: №31/03-01 від 31.03.2003р. на суму 286 737, 44 грн., №31/03-02 від 31.03.2003р. на суму 190 769, 15 грн., №04/10 від 10.04.2003р. на суму 213 618, 76 грн., №04/14 від 14.04.2003р. на суму 215 431, 80 грн., №04/24 від 24.04.2003р. на суму 72 532, 22 грн. Всього було виставлено рахунків на загальну суму 979 089, 37 грн.

Позивач платіжними дорученнями №4162 від 31.03.2003р. на суму 293 752, 28 грн., №4173 від 01.04.2003р. на суму 194 544, 29 грн., №4878 від 10.04.2003р. на суму 100 000 грн.; №4982 від 11.04.2003р. на суму 50 000 грн., №5116 від 15.04.2003р. на суму 100 000 грн., №5246 від 17.04.2003р. на суму 100 000 грн.; №5379 від 18.04.2003р. на суму 50 000 грн., №5645 від 24.04.2003р. на суму 30 000 грн.; №5909 від 30.04.2003р. на суму 50 000 грн. перерахував відповідачеві в рахунок оплати продукції 968 296, 57 грн.

В призначенні платежу перелічених платіжних доручень, крім платіжних доручень №4173 від 01.04.2003р. та №4162 від 31.03.2003р. зазначено "попередня оплата за вугільний концентрат згідно договору №88 від 10.01.2003р.".

В платіжних дорученнях №4173 від 01.04.2003р. та №4162 від 31.03.2003р. в призначенні платежу стоїть відмітка: "оплата за отриманий вугільний концентрат згідно рахунка №31/03-02 від 31.03.2003 і рахунка №31/03-01 від 31.03.2003."

У зв'язку з систематичним порушенням відповідачем умов договору стосовно своєчасності надання посвідчення якості поставленої продукції позивачем при прийманні вугільного концентрату було залучено Управління по якості вугілля ДХК "Донвугілля".

За результатами відбору, підготовки та опробування проб були складені акти відбору і підготовки проб Управління за якістю вугілля ВАТ ДХК "Донвугілля" №143 від 02.04.2003р., №144 від 02.04.2003р., №158 від 11.04.2003р., №166 від 17.04.2003р., №160 від 13.04.2003р., №183 від 25.04.2003р. та протоколи випробувань і аналізів проб вугілля Хімічної лабораторії "Центральна" ВАТ ДХК "Донвугілля" №1228 від 03.04.2003р., №1235 від 03.04.2003р., №1381 від 11.04.2003р., №1505 від 18.04.2003р., №1423 від 14.04.2003р., №1650 від 26.04.2003р.

Якісні показники отриманої продукції визначалися одночасно в трьох лабораторіях, а саме: в випробувальній хімічній лабораторії "Запорізька" Управління з якості вугілля ДХК "Донвугілля", в Центральній заводській лабораторії ВАТ "Запорожкокс", в вуглехімічній лабораторії "Центральна" Управління з якості вугілля ДХК "Донвугілля".

Позивач дійшовши до висновків про невідповідність якості поставленої продукції умовам Договору, а також завищення відповідачем вартості продукції через неналежне застосування останнім системи приплат та знижок, внаслідок чого виникла переплата у розмірі 47 066, 87 грн. (через встановлення позивачем фактичної вартості продукції у розмірі 921 229, 70 грн.), направив 06.04.2006р. на адресу відповідача претензію №19/168 від 04.04.2006р., в порядку ст.530 Цивільного кодексу України, з вимогою повернення зайво перерахованої грошової суми в розмірі 47 066, 87 грн. Претензія була отримана відповідачем 17.04.2006р., але залишена без відповіді та задоволення. Внаслідок цього позивач звернувся до господарського суду із позовом про стягнення з відповідача вказаної суми.

Приймаючи оскаржене рішення місцевий господарський суд виходив з того, що позивач дотримався умов договору щодо порядку приймання вугільного концентрату що коксується, склав відповідні документи, що надало йому право застосовувати систему приплат та знижок до фактичних показників якості вугільного концентрату.

Так, зокрема, цим судом встановлено, що складення актів відбору і підготовки проб та протоколів випробувань і аналізів проб згідно п.5.5 договору є підставою для розрахунку приплат та знижок, чим і скористався позивач при розрахунку вартості поставленої продукції. Якісні показники отриманої продукції визначалися одночасно в трьох лабораторіях, а саме: в випробувальній хімічній лабораторії "Запорізька" Управління з якості вугілля ДХК "Донвугілля", в Центральній заводській лабораторії ВАТ "Запорожкокс", в вуглехімічній лабораторії "Центральна" Управління з якості вугілля ДХК "Донвугілля".

Також, задовольняючи позов місцевий господарський суд виходив з положень ст.678 ч.1 ЦК України, відповідно до якої покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором - пропорційного зменшення ціни, або безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк, або відшкодування витрат на усунення недоліків товару. Дослідивши складені акти відбору і підготовки проб та протоколів випробувань і аналізів проб згідно п.5.5 договору, що є підставою для розрахунку приплат та знижок, при проведенні такого розрахунку із застосуванням  системи приплат та знижок судом першої інстанції встановлено, що на користь відповідача позивачем зайво перераховано 47066,87 грн. Таким чином суд першої інстанції дійшов до правильного висновку що позивачем правомірно застосована система приплат та знижок, передбачена умовами договору, а позовні вимоги ґрунтуються на приписах, зокрема, ст.678 ч.1 ЦК України.

Суд апеляційної інстанції приймаючи оскаржену постанову виходив з того, що відповідач на суму отриманої передплати поставив позивачу товар, а ст.693 ч.2 ЦК України не вказує, що поставка неякісного товару є підставою для повернення передплати. За вказаних обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку що доводи позивача не підтверджені матеріалами справи і тому, скасувавши рішення суду першої інстанції, в позові відмовив.

Однак вказані висновки суду апеляційної інстанції не ґрунтуються на приписах ст. 678 ч.1 ЦК України та на фактичних обставинах справи оскільки не спростовують висновків місцевого господарського суду щодо наявності факту поставки товару неналежної якості.

Як встановлено судом першої інстанції, та не спростовано судом апеляційної інстанції, позивач належним чином виконував свої зобов’язання щодо попередньої оплати вугільного концентрату що коксується.

Отже, при ухваленні рішення суд першої інстанцій дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлених обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Рішення суду першої інстанції належним чином мотивоване і за своїм змістом та формою відповідає вимогам процесуального закону.

За таких обставин постанову суду апеляційної інстанції не можна вважати законною і обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 п.6, 11110 ч.1, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Запорожкокс" задовольнити.

Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 14.03.2007р. у справі № 14/297 Господарського суду Донецької області скасувати, а рішення Господарського суду Донецької області від 01.02.2007р. у цій справі залишити в силі.

Головуючий суддя                                                                 Г.А. Кравчук

С у д д і                                                                                     Г.М. Мачульський

В.І. Шаргало