СУД
ПОСТАНОВА

21.05.07р.

Справа № А23/73

За позовом  Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної
особи ОСОБА_1, м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровської області

до  Відповідач-1: Державна податкова інспекція у
м. Дніпродзержинську, Дніпропетровської області

Відповідач-2: Державна податкова
інспекція в Дніпропетровській області

про
визнання акту перевірки щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у
сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності
№ НОМЕР_1 від 29.11.05, рішень про застосування фінансових санкцій № НОМЕР_2

Суддя  Добродняк І.Ю.

Представники сторін:

Від позивача: не з"явився

Від відповідача-1: Євтушенко О.В.,
дов.від 05.04.07, №8891/10/100, головний держподатревізор-інспектор

Від відповідача-2: Шахматова Т.М.,
дов. від 09.01.07, №100/10/10-029, старший
держподатінспектор

СУТЬ
СПОРУ:

Позивач звернувся з позовом до
Державної податкової інспекції у м. Дніпродзержинську про визнання акту
перевірки Державної податкової адміністрації в Дніпропетровській області від
29.11.05 №НОМЕР_1, рішень Державної податкової інспекції в м. Дніпродзержинську
про застосування фінансових санкцій ІНФОРМАЦІЯ_1від 18.01.06 недійсними.

Державна податкова інспекція у м.
Дніпродзержинську проти позову заперечує, подала письмове клопотання про
залучення до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог
Державної податкової адміністрації в Дніпропетровській області в зв'язку з тим,
що перевірка була проведена працівниками ДПА в Дніпропетровській області.

Судом клопотання залишено без
задоволення  за відсутністю підстав,
передбачених ст. 53 КАСУ, для залучення ДПА у Дніпропетровській області в
якості третьої особи. Одночасно суд за власною ініціативою, виходячи з суті
заявлених вимог, залучив за згодою позивача до участі в справі в якості іншого
відповідача - ДПА в Дніпропетровській області, про винесено ухвалу у даній
справі від 22.02.07.

Відповідач-2 проти позову
заперечує, посилається на те правомірність проведення перевірки позивача.

18.04.07 відповідач-2 подав
письмову заяву про залучення свідка.

Суд, виходячи з обставин справи,
наявних в матеріалах справи документів, задовольнив заяву відповідача-2,
викликав до суду в якості свідка - гр. ОСОБА_2. - начальника відділу
оперативного контролю Лівобережної міжрайонної державної податкової інспекції
м. Дніпропетровська.

За показаннями свідка ОСОБА_2. -
перевіряючими було з'ясовано, що об'єкт належить ОСОБА_1., документи
знаходяться у хазяїна - саме ОСОБА_1.

Позивач вимоги суду, визначені
ухвалою суду від 05.04.07, не виконав, в судовому засіданні 17.05.07 подав усне
клопотання про допит в якості свідка гр. ОСОБА_3., яка на момент проведення
спірної перевірки працювала барменом на перевіряємому об'єкті.

Суд, виходячи з обставин справи,
наявних в матеріалах справи документів, задовольнив заяву позивача, допитав в
якості свідка - гр. ОСОБА_3.

Свідок ОСОБА_3. показала, що на
момент перевірки знаходилась в трудових відносинах з громадянином ОСОБА_4. Щодо
взаємозв'язку ОСОБА_4. з ОСОБА_1., підстави їх взаємовідносин їй не відомі.

За результатами судового засідання
17.05.07 позивачем подано клопотання про зупинення провадження у справі для
надання можливості подати додаткові докази, задоволено судом до 21.05.07.

В дане судове засідання позивача не
з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений судом належним чином.
Причини неявки позивача в судове засідання суду не відомі. Заяви та клопотання
від позивача до початку судового засідання не надходили.

За викладених обставин суд вважає
можливим розглянути справу за наявними в ній доказами.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши представників сторін, свідків, господарський суд,

В С Т А Н О В
И В  :

21.08.06 Державною податковою
інспекцією у м. Дніпродзержинську (відповідачем-1) винесені рішення про
застосування фінансових санкцій до позивача: № НОМЕР_3, яким визначено суму
фінансових санкцій 50,00 грн.; № НОМЕР_4, яким визначено суму фінансових
санкцій 8,67 грн.; № НОМЕР_5, яким визначену фінансову санкцію у вигляді штрафу
в розмірі 1700,00 грн.

Підставою для винесення
оскаржуваних рішень про застосування фінансових санкцій є акт № НОМЕР_1 від
29.11.05, складений Державною податковою адміністрацією у Дніпропетровській
області  за результатами  перевірки щодо контролю за здійсненням
розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єктами
підприємницької діяльності, а саме: перевірки кафе, що розташовано за адресою
м. Дніпропетровськ, бульвар Будівників, автобусна зупинка, та належить суб'єкту
підприємницької діяльності - позивачу по справі.

В акті зазначено, що позивачем
порушені п.п. 1, 2 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та
послуг", а саме: здійснено проведення розрахункової операції  на суму 6,00 грн. без застосування
реєстратора розрахункових операцій, видачі відповідного розрахункового
документа;

ст.3, 7 Закону України "Про
патентування деяких видів підприємницької діяльності" - здійснення торгової
діяльності без придбання торгового патенту;

ст.15 Закону України "Про
державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і
плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами" -здійснення
роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності відповідної ліцензії.

Акт складений у присутності бармену
ОСОБА_3., підписаний нею без зауважень та заперечень.

До акту в якості додатків долучені
письмова пояснювальна ОСОБА_3., відповідно до якої барменом підтверджений факт
продажу товару на суму 6,00 грн. без видачі касового чеку, стосовно документів
надано пояснення, що всі документи знаходяться у хазяїна; опис наявної готівки
на місці проведення розрахунків в кафе, що належить ПП ОСОБА_1., також
підписаний ОСОБА_3. особисто.

Суд вважає, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Статтею 11 Закону України "Про
державну податкову службу в Україні" органам державної   податкової
служби  у  випадках,
в  межах компетенції та у
порядку,  встановлених  законами
України,  надано право здійснювати
контроль за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари
(послуги) у встановленому законом порядку, а також контролю за наявністю
свідоцтв про державну реєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності та ліцензій
на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню
відповідно до закону, торгових патентів.

Відповідно до ст.15 Закону України
"Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг" контроль за додержанням суб'єктам
підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги),
інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України
шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством
України.

Згідно ст. 16 Закону України
"Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" контроль
за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а
також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України. Указом
Президента України № 510/2001 від 11.07.01 "Про посилення державного
контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів" функції із забезпечення реалізації державної політики у сфері
контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів, здійснення міжгалузевої координації у цій сфері покладено на Державну
податкову адміністрацію України.

Відповідно до ст.9 Закону України
"Про патентування деяких видів підприємницької діяльності" контроль
за дотриманням вимог  цього  Закону
здійснюється державними
податковими   органами   та
органами   Міністерства внутрішніх
справ України

Перевірка господарської одиниці позивача
проводилась відповідно до затвердженого головою ДПА у Дніпропетровській області
26.10.05 плану-графіку проведення перевірок щодо контролю за здійсненням
розрахункових операцій на листопад 2005 року зав сектором ДПІ у Ленінському
районі м. Дніпропетровська Середою Ю.М. на підставі направлення № 384/233 від
29.11.05 та головним держподатковим ревізором-інспектором Лівобережної МДПІ
м.Дніпропетровська  Шмельовим О.В. на
підставі направлення № 389/233 від 29.11.05.

Дії посадових осіб державної
податкової служби щодо проведення перевірки, складення акту перевірки
відповідають вимогам зазначених вище норм, внаслідок чого посилання позивача
щодо безпідставності проведення перевірки суд вважає таким, що суперечить
нормам діючого законодавства.

Щодо виявлених фактів порушення
Законів України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", "Про патентування
деяких видів підприємницької діяльності" "Про державне регулювання виробництва
та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів" зафіксовані в акті перевірки обставини не
спростовуються наявними в  матеріалах
справи доказами в їх сукупності, поданими сторонами та свідками поясненнями.

Доводи позивача з цього приводу,
приймаючи до уваги положення ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства,
відповідно до ч.1 якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення, суд вважає помилковими, такими, що
суперечать зазначеним вище нормам та фактичним обставинам справи.

Так, в підтвердження обґрунтування
своїх вимог позивач посилається на договір оренди від 01.11.05, укладений між
позивачем та орендарем -ОСОБА_4.  про
передачу в оренду приміщення загальною площею 50 кв.м за адресою:АДРЕСА_1,
строком з 01.11.05 до 01.01.06, який набирає силу з моменту його підписання.

До договору доданий акт
приймання-передачі нежитлого приміщення від 01.11.05, відповідно до якого в
оренду передано приміщення разом з обладнанням.

Суд не може прийняти до уваги
зазначені документи, оскільки як вбачається з наявних в матеріалах справи
документів в їх сукупностіё докази фактичного користування приміщенням позивача
та здійснення в ньому підприємницької діяльності орендарем  ОСОБА_4. (фізичною особою) відсутні,
посилання позивача на той факт, що на момент перевірки він не користувався
належним йому торговим павільйоном та не здійснював в ньому будь-яку
торговельну діяльність спростовується матеріалами справи, зокрема, письмовими
поясненнями бармену ОСОБА_3., актом перевірки, підписаним ОСОБА_3. без
заперечень та зауважень щодо суб'єкта підприємницької діяльності, діяльність
якого перевірялась. Докази перебування ОСОБА_3. в трудових відносинах з іншою
особою ніж позивач позивачем не подані, в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, виходячи з матеріалів
справи, суд вважає висновки відповідача-2 про порушення позивачем "Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг", "Про патентування деяких видів підприємницької
діяльності" "Про державне регулювання виробництва та обігу спирту
етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових
виробів" правильними, притягнення позивача з цього приводу до
відповідальності в порядку, визначеному зазначеними вище Законами, є
правомірним, у зв'язку з чим суд вважає, що правові підстави для визнання
оскаржуваних рішень, прийнятих відповідачем-1,
незаконними та недійсними немає, позовні вимоги в цій частині задоволенню
не підлягають.

Стосовно вимог позивача про
визнання акту перевірки Державної податкової адміністрації в Дніпропетровській
області від 29.11.05 №НОМЕР_1 суд вважає, що провадження у справі підлягає
закриттю.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.17 Кодексу
адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів
поширюється, зокрема, на спори фізичних чи
юридичних  осіб  із
суб'єктом  владних повноважень
щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів
індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Пунктом 6 Розділу VІІ Прикінцевих
та Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України
встановлено, що до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних
судів господарські суди вирішують за правилами Кодексу адміністративного
судочинства України ті адміністративні справи, які підвідомчі господарським
судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року.

Підвідомчість  -це визначена законом сукупність повноважень
судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції.

Відповідно до ст. 12 Господарського
процесуального кодексу України в редакції на момент набрання чинності  Кодексу адміністративного судочинства України
господарським судам підвідомчі, зокрема, справи у спорах про визнання
недійсними актів з підстав, зазначених у законодавстві, якщо ці акти не
відповідають законодавству і порушують права та охоронювані законом інтереси
підприємств та організацій.

При цьому під актом державного чи
іншого органу слід розуміти юридичну форму рішень цих органів -офіційний письмовий
документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих
чи інших відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Акт від 29.11.05 №НОМЕР_1,
складений відповідачем-2 за результатами проведеної перевірки позивача,  - це, як зазначено в п.1.3 Порядку оформлення
результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових
перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства,
затвердженому наказом Державної податкової адміністрації України від
10.08.2005  № 327,  є документ, який стверджує факт проведення
невиїзної документальної  або  виїзної
планової  чи  позапланової перевірки
фінансово-господарської  діяльності  суб'єкта господарювання  і
є  носієм  доказової
інформації  про  виявлені порушення  вимог
податкового,  валютного  та іншого законодавства суб'єктами
господарювання.

З огляду на викладене, акт
відповідача від 29.11.05 №НОМЕР_1 не має обов'язкового характеру і не набуває
статусу рішення в розумінні ст.17 КАС України, акту -  в розумінні ст.12 ГПК України, внаслідок чого
відомості, зазначені в такому акті, не можуть бути оскаржені в господарському
суді в порядку адміністративного судочинства.

Розгляд таких справ віднесений до
юрисдикції місцевих загальних судів.

Керуючись ст.94, п.1 ч.1 ст.157,
ст.ст.160-163   Кодексу адміністративного
судочинства України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В позові відмовити.

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може
бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Суддя

І.Ю. Добродняк

30.07.07

Згiдно з оригіналом

Помічник судді

Н.Ф. Голов'яшкіна