ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.07                                                                                           Справа  № 5/80-38

Львівський апеляційний господарський суд  у складі колегії:

Головуючого – судді                                        Давид Л.Л.

Суддів                                                            Кордюк Г.Т.

Мурської Х.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги ВАТ «Горохівський цукровий завод» за вих. № 296 від 10.07.2007 р.

на рішення Господарського суду Волинської області від 03.07.2007 року

у справі № 5/80-38 (суддя –Слупко В.Л.)

за позовом ВАТ «АК Сатер»в особі філії ВАТ «АК Сатер»«Львівцукорремналадка», м. Львів

до відповідача ВАТ «Горохівський цукровий завод», смт. Мар‘янівка, Горохівського району, Волинської області

про стягнення 20 169,63 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Громов С.В. –юрисконсульт (довіреність за №4 від 10.01.2007 р.);

від відповідача: Іванушко Л.М. –юрист (довіреність за №27/08 від 27.08.2007 р.);

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Волинської області від 03.07.2007 р. у справі №5/80-38 задоволено позовні вимоги Відкритого акціонерного товариство «Акціонерної компанії «САТЕР»в особі філії ВАТ «АК «САТЕР»підприємства «Львівцукорремналадка», м. Львів (надалі –Позивач) до Відкритого акціонерного товариства «Горохівський цукровий завод», смт. Мар‘янівка, Горохівського району, Волинської області (надалі –Відповідач) про стягнення 20 169,63 грн.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що Відповідач неналежно виконував умови договору від 27.04.2006 р. №22 в частині оплати, в зв‘язку з чим заборгував 19 456,86 грн. за виконані Позивачем роботи. Згідно з вимогами ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив зобов‘язання повинен сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідачем доказів погашення заборгованості не подано, а тому позовні вимоги ВАТ «АК «Сатер»в особі філії ВАТ «АК «Сатер»підприємства «Львівцукоррремналадка»підлягають до задоволення.

Відповідач –ВАТ «Горохівський цукровий завод», не погодившись з винесеним рішенням, подав до Львівського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу (вих. №296 від 10.07.2007 р.), в якій покликається на те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм чинного законодавства та з неповним з‘ясуванням обставин справи, а саме: судом не взято до уваги п. 9.2 Договору від 27.04.2006 р. №22, згідно якого встановлюється договірний коефіцієнт на виконанні роботи = 0,8 при відпускній ціні на цукор 2850,00 грн. за одну тону, а також те, що на момент підписання актів приймання-передачі від 01.12.2006 р. №65 та від 21.12.2006 р. №67 –відпускна ціна на цукор-пісок не відповідала ціні, визначеній в зазначеному пункті договору. В силу того, що в договорі не визначено порядок визначення коефіцієнту на виконанні роботи відносно реальної відпускної ціни на цукор-пісок, скаржник стверджує, що не мав можливості самостійно визначити вартість виконаних робіт відносно відпускної ціни цукру на момент виконання зобов‘язання по оплаті виконаних робіт.

Позивач у відзиві (вих. №63 від 06.09.2007 р.) заперечує доводи апеляційної скарги, вважає рішення місцевого господарського суду таким, що прийняте у відповідності до норм чинного законодавства та матеріалів справи, просить останнє залишити без змін, апеляційну скаргу –без задоволення.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані по них докази, заслухавши представників сторін, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відповідність рішення місцевого господарського суду чинному законодавству, матеріалам та обставинам справи, виходячи з наступного.

27.04.2006 р. ВАТ «Горохівський цукровий завод»(Замовник) та Підприємство «Львівцукорремналадка»(Підрядчик) уклали Договір №22, пунктом 1.1. якого визначено, що Замовник передає, а Підрядчик приймає на себе виконання робіт по наданню техдопомоги при проведенні ремонту, експлуатації та наладці парової турбіни потужністю 6 МВт. (а.с.20)

На виконання умов договору Позивач виконав передбачені кошторисом-специфікацією №1, що є додатком до Договору №22 від 27.04.2006 р.(а.с.21), роботи загальною вартістю 19456,86 грн., про що складені акти виконаних робіт №65 від 01.12.2006 р.(а.с.22) та №67 від 21.12.2006 р. (а.с.23).

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов‘язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться .

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов‘язання припиняється виконанням, проведеним належним чином

Пунктом 3.5 Договору сторони передбачили проведення розрахунку за виконані роботи шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Підрядчика в 10-ти денний термін з дати оформлення акта виконаних робіт, а в разі порушення строків розрахунку Відповідач зобов‘язався сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу

Скаржник в апеляційній скарзі покликається на ту обставину, що судом не враховано умови п. 9.2. Договору, яким визначено, що договірний коефіцієнт на виконанні роботи = 0,8 при відпускній ціні на цукор 2 850 грн. за одну тону, а також те, що на момент підписання актів приймання-передачі від 01.12.2006 р. № 65 та від 21.12.2006 р. № 67 –відпускна ціна на цукор-пісок не відповідала ціні, визначеній в зазначеному пункті договору.

З аналізу п. 3.7 та п. 9.2 Договору, випливає, що останній виконує функцію захисту договірної ціни від знецінювання внаслідок інфляції, і не впливає на розрахунки між сторонами, порядок яких встановлений п. п. 3.1., 3.2. Договору.

Відповідач при підписанні актів виконаних робіт в грудні 2006 р. зауважень щодо їх вартості не висловлював, а тому його покликання в апеляційній скарзі на неврахування сторонами договірного коефіцієнту –безпідставні.

Відповідачем доказів сплати заборгованості суду не подано, відповідно до цього суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку про обґрунтованість вимог Позивача в частині стягнення заборгованості за виконанні Позивачем роботи –19 456,86 грн. з урахуванням пені в сумі 145,88 грн.

Порушенням зобов‘язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов‘язання. У випадку порушення зобов‘язання настають правові наслідки, передбачені договором або законом.

Положеннями ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов‘язання настають правові наслідки, встановленні договором або законом, зокрема – сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов‘язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов‘язання, на вимогу кредитора зобов‘язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, а тому місцевий господарський суд вірно задоволено позовні вимоги і в частині стягнення 309,43 грн. інфляційних втрат та 257,46 грн. –3% річних.

Відповідно з поданого Позивачем розрахунку, Відповідачу нараховано 309,43 грн. інфляційних втрат та 257,46 грн. –3% річних, які є обґрунтованими і правомірно задоволенні судом першої інстанції.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, чого скаржником не зроблено.

Оцінивши докази в їх сукупності судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відповідність рішення Господарського суду Львівської області нормам чинного законодавства, матеріалам та обставинам справи.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, 103, 105 ГПК України,

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1.     Рішення Господарського суду Львівської області від 03.07.2007 р. у справі №5/80-38 залишити без змін, апеляційну скаргу ВАТ «Горохівський цукровий завод»- без задоволення.

2.           Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

3.           Справу №5/80-38 повернути Господарському суду Львівської області.

Головуючий суддя                                                                      Л.Л.Давид

Суддя                                                                                          Г.Т.Кордюк

Суддя                                                                                          Х.В.Мурська