ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

29 серпня 2007 р.

№ 18/141пд

Вищий
господарський суд  України у
складі колегії  суддів:

головуючого

Кравчука Г.А.,

суддів:

Мачульського Г.М., Першикова
Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу

Державної податкової інспекції у
Ворошиловському районі м. Донецька

на постанову

Донецького апеляційного
господарського суду від 27.07.2005 р.

у справі

№ 18/141пд

господарського суду

Донецької області

за позовом

Відділу державної виконавчої
служби Куйбишевського районного управління юстиції м. Донецька

до

1) Державної податкової інспекції
у Ворошиловському районі м. Донецька, 2) Універсальної біржі “Примус”, 3)
Товариства з обмеженою відповідальністю “Покрівельні технології”

треті особи:

1) Донецька філія
Спеціалізованого державного підприємства “Укрспецюст”, 2) суб'єкт
підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_1

про

визнання недійсними прилюдних
торгів

в судовому
засіданні взяли участь  представники:

позивача:

- не з'явились;

відповідача-1:

Болоцька О.В., дов. № 10-013 від
29.05.2007 р.;

відповідача-2:

- не з'явились;

відповідача-3:

- не з'явились;

третьої особи-1:

Мегей Г.Г., дов. № 67/ю-07 від
07.08.2007 р.;

третьої особи-2:

- не з'явились;

В С ТА Н О В
И В:

У квітні 2005 р. Відділ державної
виконавчої служби Куйбишевського районного управління юстиції м. Донецька (далі
-Відділ) звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою,
у якій просив визнати недійсними прилюдні торги, які відбулись 10.01.2005 р. на
Універсальній біржі “Примус” (далі -Біржа), з продажу об'єктів нерухомого майна
-комплексу будівель виробничого і допоміжного призначення (далі -Комплекс),
розташованого за адресою: м. Донецьк, вул. Шахтарів Донбаса, 1: будівлі
прохідної, будівлі їдальні, будівлі столярної майстерні (площею 262,90 кв. м),
будівлі складу готової продукції, будівлі столярної майстерні (площею 920,50
кв. м), визнати недійсними договори купівлі-продажу №№ НОМЕР_1р., укладені на
Біржі між Державною податковою інспекцією у Ворошиловському районі м. Донецька
(далі -Інспекція) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Покрівельні
технології” (далі -Товариство).

Позовні вимоги Відділ обґрунтовував
тим, що:

- прилюдні торги з продажу об'єктів
нерухомого майна -Комплексу, які відбулись 10.01.2005 р., були проведені з
порушенням вимог Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” та Порядку стягнення
коштів та продажу інших активів платника податків, яке перебувають у податковій
заставі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 538 від
15.04.2002 р. (далі -Порядок № 538) та Порядку проведення цільових аукціонів з
продажу активів платника податків, які перебувають у податковій заставі,
затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України № 294 від
26.06.2002 р. (далі -Порядок № 294);

- об'єкти нерухомого майна
-Комплексу, на момент їх передачі Товариству як покупцю за прилюдними торгами,
які відбулись 10.01.2005 р., належали іншим особам, що придбали їх 11.01.2005
р. на торгах, проведених Донецькою філією Спеціалізованого державного підприємства
“Укрспецюст” (далі -Філія);

- наведене є підставою для визнання
відповідних прилюдних торгів та договорів купівлі-продажу недійсними на
підставі ст. 328 ЦК України.

Ухвалою господарського суду
Донецької області від 25.04.2005 р. до участі у справі у якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача залучено
Філію.

Рішенням господарського суду
Донецької області від 25.05.2005 р. (суддя Овсяннікова О.В.) позовні вимоги
Відділу задоволено.

Постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 27.07.2005 р. (колегія суддів: Запорощенко М.Д., Волков
Р.В., Москальова І.В.) рішення господарського суду Донецької області від
25.05.2005 р. залишено без змін.

Вказані судові акти мотивовані тим,
що прилюдні торги з продажу об'єктів нерухомого майна -Комплексу, які відбулись
10.01.2005 р., були проведені з порушенням норм Закону України “Про товарну
біржу”, Порядку № 538 та Порядку № 294, а тому, так само як і угоди, укладені
за результатами цих торгів, підлягають визнанню недійсними на підставі ст. 215
ЦК України.

Інспекція звернулась до Вищого
господарського суду України з касаційною скаргою, у якій просить постанову
Донецького апеляційного господарського суду від 27.07.2005 р. скасувати та
прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Відділу.
Вимоги, викладені у касаційній скарзі, Інспекція обґрунтовує тим, що
господарським судом другої інстанції неправильно застосовано ст. 44 Закону
України “Про виконавче провадження”, п. п. 5.1.1 та 5.3.4 Інструкції про
проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №
74/5 від 15.12.1999 р., ст. 43 ГПК України.

Відділ скористався правом, наданим
ст. 1112 ГПК України, та надіслав до Вищого господарського суду
України відзив на касаційну скаргу Інспекції, у якому просить відмовити у її
задоволенні. Вимоги, викладені у відзиві, Відділ обґрунтовує тим, що доводи
Інспекції, викладені у касаційній скарзі, є необґрунтованими, а висновки
апеляційного господарського суду відповідають обставинам справи та
законодавству України.

Товариство скористалось правом,
наданим ст. 1112 ГПК України, та надіслало до Вищого господарського
суду України відзив на касаційну скаргу Інспекції, у якому просить скасувати
постанову Донецького апеляційного господарського суду від 27.07.2005 р. та
залишити позов Відділу без розгляду. Вимоги, викладені у відзиві, Товариство
обґрунтовує тим, що Відділ, виходячи зі ст. 1 ГПК України, не мав права
звертатись до господарського суду з позовом, оскільки його права не були порушені.

Біржа та Філія не скористались
правом, наданим ст. 1112 ГПК України, та відзивів на касаційну
скаргу Інспекції до Вищого господарського суду України не надіслали, що не
перешкоджає касаційному перегляду судових актів, які оскаржуються.

За розпорядженням заступника Голови
Вищого господарського суду України від 29.08.2007 р. розгляд касаційної скарги
здійснюється колегією суддів Вищого господарського суду України у складі судді
Кравчука Г.А. -головуючого, суддів Мачульського Г.М. та Першикова Є.В.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки
встановлених фактичних обставини справи, застосування господарськими судами
першої та другої інстанцій норм матеріального та процесуального права при прийнятті
рішення та постанови, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає,
що касаційна скарга Інспекції не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Господарськими судами попередніх
інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджується, що між Інспекцією
та Біржею укладено угоду № НОМЕР_2р., відповідно до умов якої Інспекція
передає, а Біржа проводить експертну оцінку та організовує реалізацію на
конкурсних засадах активів платників податків, що знаходяться у податковій
заставі, і обліковуються Інспекцією, при цьому Біржа зобов'язана додержуватись
умов вказаної угоди та законодавства України.

Пп. пп. 10.3.1 та 10.3.2 п. 10.3
ст. 10 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків
перед бюджетами та державними цільовими фондами” передбачають, що інформація
про склад активів платників податків, призначених для продажу, оприлюднюється
центральним податковим органом. Інформація про час та умови проведення
прилюдних торгів активами платників податків оприлюднюється: при продажу
активів на біржовому ринку -відповідною товарною біржею; при продажу активів на
позабіржовому аукціоні та через організації роздрібної торгівлі -відповідним
податковим органом.

Відповідно до п. 3.4 Порядку № 294
організатор аукціону не пізніше ніж за 10 днів до дня проведення аукціону
оприлюднює в засобах масової інформації та на власній WEB-сторінці повідомлення
(оголошення), яке повинно містити таку інформацію:

назву активу, що пропонується до
продажу, його місцезнаходження;

відомості про активи (технічні
характеристики, рік випуску, відновну вартість тощо);

початкову ціну продажу активу;

суму коштів, що вносяться учасником
перед початком аукціону (гарантійний внесок), назву банку, його
місцезнаходження, номер рахунку, відкритого для їх унесення;

кінцевий термін прийняття заявок
учасників аукціону на покупку активів;

час та місце ознайомлення з
активами;

час та місце проведення аукціону;

місцезнаходження, номер телефону
аукціонного комітету.

Якщо продажу підлягає цілісний
майновий комплекс підприємства (або його частина), то в інформації додатково
зазначаються:

обсяг та основна номенклатура
продукції (робіт, послуг) підприємства, у тому числі для продажу на експорт;

кількість та склад робочих місць;

баланс активів і пасивів;

рентабельність виробництва за
останні три роки (для конкретного цілісного майнового комплексу підприємства);

відомості про будівлі (споруди,
приміщення) та земельну ділянку, на якій розташовано цілісний майновий комплекс
підприємства, його структурний підрозділ.

Проте, як вбачається з матеріалів
справи та встановлено місцевим та апеляційним господарськими судами, Біржа як
організатор прилюдних торгів, які є предметом спору, вимог пп. пп. 10.3.1 та
10.3.2 п. 10.3 ст. 10 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” та п. 3.4 Порядку №
294 не виконала та не оприлюднила в засобах масової інформації та на власній
WEB-сторінці повідомлення (оголошення) з інформацією про активи платника
податку, які підлягають продажу (у даному випадку -Комплекс).

Згідно з п. п. 3.7 та 3.8 Порядку №
294 фізична або юридична особа, що виявила бажання зареєструватись як учасник
аукціону, сплачує на вказаний в повідомленні про проведення аукціону рахунок
реєстраційний внесок, розмір якого встановлюється організатором аукціону, а
також уносить гарантійний внесок у розмірі 10 відсотків від початкової ціни
лота. Учасник аукціону разом із заявою подає організатору аукціону: документ,
що посвідчує фізичну особу або представника юридичної особи, їх повноваження;
документ про сплату реєстраційного внеску; документ про внесення гарантійного
внеску.

Однак, як з'ясовано господарськими
судами першої та другої інстанції та підтверджується матеріалами справи,
Товариство, яке є переможцем прилюдних торгів, що є предметом спору, не подало
у встановленому порядку документів про сплату реєстраційного та гарантійного
внесків.

За таких обставин колегія суддів
Вищого господарського суду України погоджується з висновками господарських
судів попередніх інстанцій про те, що прилюдні торги з продажу Комплексу, які
відбулись 10.01.2005 р. на Біржі, були проведені з порушенням вимог пп. пп.
10.3.1 та 10.3.2 п. 10.3 ст. 10 Закону України “Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”
та п. п. 3.4, 3.7 та 3.8 Порядку № 294.

Між тим, як встановлено місцевим та
апеляційним господарськими судами та підтверджується матеріалами справи, на
підставі норм Закону України “Про виконавче провадження” Відділом відкрито
виконавчі провадження з виконання судових рішень про стягнення грошових коштів
з Державного відкритого акціонерного товариства “Трест Донецькшахтобуд” та
звернено стягнення на майно -Комплекс, закріплене за вказаним товариством,
внаслідок чого 11.01.2005 р. Філією було проведено прилюдні торги, на яких
відповідне майно було продано.

Частина третя ст. 215 ЦК України
передбачає, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але
одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на
підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом
недійсним (оспорюваний правочин).

Беручи до уваги наведене, колегія
суддів Вищого господарського суду України вважає, що господарські суди першої
та другої інстанції обґрунтовано прийшли до висновку про задоволення позовних
вимог Відділу.

Посилання Інспекції у касаційній
скарзі на те, Відділ при проведенні виконавчих дій щодо реалізації майна
боржника -Комплексу, діяв з порушенням ст. 44 Закону України “Про виконавче
провадження”, п. п. 5.1.1 та 5.3.4 Інструкції про проведення виконавчих дій,
затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 74/5 від 15.12.1999 р., на
що не звернув уваги апеляційний
господарський суд, є безпідставними та не може бути розглянуто Вищим
господарським судом України, оскільки перевірка законності відповідних дій
Відділу не є предметом розгляду у даній справі, зустрічного позову про визнання
недійсними прилюдних торгів з продажу Комплексу, проведених Філією 11.01.2005
р., Інспекція не заявляла. Відповідно ж до частини третьої ст. 1117
ГПК України у касаційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що
не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

На підставі викладеного, колегія
суддів Вищого господарського суду України вважає, що відповідно до вимог ст. 43
ГПК України постанова Донецького апеляційного господарського суду від
27.07.2005 р. ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх
обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам
матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги Інспекції не
спростовують висновку апеляційного господарського суду, у зв'язку з чим підстав
для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 1115,
1117, 1119, 11110, 11111 та 11113
ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О
В И В:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Ворошиловському районі м. Донецька залишити без
задоволення, а постанову Донецького апеляційного господарського суду від
27.07.2005 р. у справі № 18/141пд господарського суду Донецької області -без
змін.

Головуючий суддя
Г.А. Кравчук

Суддя
Г.М. Мачульський

Суддя                                                                         Є.В.
Першиков