ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

04.09.2007
Справа №2-28/9131-2007

За позовом – Товариства з обмеженою відповідальністю «Заря», м. Сімферополь,

до відповідача – Закритого акціонерного товариства «Майбел», м. Сімферополь,

про стягнення 7 454,81 грн.

Суддя С. М. Альошина

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

20.07.2007 р.

04.09.2007 р.

Від позивача – Костюков І.М. – представник по довіреності № 91 від 20.09.2005 р. (к/копія довіреності у справі)

Від відповідача – Головченко І.М. – представник по довіреності від 22.05.2007 р. (к/копія довіреності у справі)

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Заря», м. Сімферополь, звернулось до господарського суду АР Крим із позовом до Закритого акціонерного товариства «Майбел», м. Сімферополь, про стягнення 7 454,81  грн. заборгованості, у тому числі 667,28 грн. основного боргу та 6 787,53 грн. пені.

Представник позивача у судовому засіданні, яке відбулось 20.07.2007 р., позовні вимоги підтримав частково та надав суду письмову заяву про уточнення позовних вимог від 20.07.2007р., в якій позивач уточнив суму позовних вимог та просив стягнути з відповідача 667,28 грн. основного боргу та 354,72 грн. пені.

Також, представник позивача у засіданні суду надав суду письмове клопотання про залучення до матеріалів справи копії акту звірки розрахунків станом на            18.07.2007 р., підписаного позивачем, з доказами його направлення відповідачу.

Представник відповідача у цьому ж засіданні суду з позовними вимогами не погодився, однак, надав суду письмову заяву № 241 від 20.07.2007 р., в якій просив розгляд справи відкласти, у зв’язку з можливим врегулюванням спору та вказав на те, що позивачем невірно розрахована сума пені.

Крім того представники сторін у судовому засіданні заявили письмове клопотання про продовження строку вирішення спору у порядку ст. 69 ГПК України, у зв’язку з необхідністю надання суду додаткових документів у справі.

У зв’язку з викладеним, ухвалою господарського суду від 20.07.2007 р., строк вирішення спору був продовжений.

За результатами судового засідання було оголошено перерву до 04.09.2007 р. до         9 години 10 хвилин для надання сторонами додаткових документів та доказів у справі.

Після перерви розгляд справи був продовжений за участю тих самих представників сторін.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав частково, з урахуванням вищевказаної заяви про уточнення позовних вимог від 20.07.2007 р., та надав суду письмову заяву про уточнення позовних вимог від 04.09.2007 р., в якій позивач вдруге уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача 667,28 грн. основного боргу та 332,63 грн. пені, у зв’язку з її перерозрахунком.

Від позовних вимог в частині стягнення решти суми пені позивач у вищевказаній заяві від 04.09.2007 р. відмовився на підставі п. 4 ст. 80 ГПК України.

Наслідки часткової відмови від позову позивачу у судовому засіданні роз’яснені (про що зазначено в протоколі судового засідання).

Представник відповідача у засіданні суду позовні вимоги визнав частково та надав суду письмову заяву від 04.09.2007 р, в якій визнав позовні вимоги в частині стягнення основного боргу, та просив залучити до матеріалів справи акт звірки розрахунків станом на 18.07.2007 р., підписаний обома сторонами без заперечень, в якому вказано, що сума заборгованості Закритого акціонерного товариства «Майбел», м. Сімферополь, склала 667,28 грн.

У судовому засіданні оголошувалась перерва відповідно до вимог ст. 77 ГПК України, у зв’язку з необхідністю надання сторонами додаткових документів та доказів у справі.

Строк розгляду справи було продовжено відповідно до вимог ст. 69 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

В С Т А Н О В И В:

09.01.2007 року між сторонами було укладено договір постачання № 15 (на умовах EXW франко – завод з відстрочкою платежу).

Відповідно до п. 1.1. Розділу 1 даного договору Постачальник (позивач) зобов’язувався поставити Покупцю (відповідачу) товар, а Покупець (відповідач) - прийняти товар в асортименті, кількості та за цінами, вказаними в специфікаціях, які є невід’ємною частиною цього договору, та оплатити його на умовах відстрочення платежу.

Пунктом 5.2. вищевказаного договору передбачалось, що Покупець (відповідач) повинен був здійснити повну оплату вартості отриманої партії товару протягом 21 календарного дня з дня отримання товару зі складу Постачальника (позивача).

На виконання умов вищевказаного договору, позивач свої зобов’язання виконав у повному обсязі.

Так, згідно з видатковою накладною № РН-0000019 від 06.02.2007 р. відповідачу було поставлено товар на суму (з ПДВ) 9 543,96 грн., який був одержаний представником відповідача за довіреністю серії ЯМШ № 422666 від 05.02.2007 р.

Відповідач, всупереч умовам договору своєчасно оплату не здійснив, однак, 12.04.2007 р. відповідачем на адресу позивача був направлений гарантійний лист           № 125, в якому відповідач, посилаючись на тимчасові фінансові труднощі, гарантував повне погашення заборгованості до 30 квітня 2007 р.

Проте, свої зобов’язання виконав несвоєчасно та не у повному обсязі.

Так, останнім, 10.05.2007 р., було погашено заборгованість в сумі 8 876,68 грн., що підтверджено копією банківської виписки від 10.05.2007 р.

Таким чином, решта заборгованості відповідача перед позивачем склала             667,28 грн.

Вищевикладене свідчить про наявність зобов’язання у відповідача перед позивачем.

Згідно з ч. 1  ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання  та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону,  інших правових актів,  договору, а за відсутності  конкретних  вимог  щодо  виконання  зобов'язання  - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Згідно зі ст. ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору.

Підпунктом 11.2.2. п. 11.1. вищезазначеного договору передбачено, що за порушення строків оплати товару Покупець (відповідач) сплачує Постачальнику (позивачу) пеню у розмірі 1 % від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу.

Так, позивачем було нараховано відповідачу пеню в сумі 6 787,53 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача.

Проте, ця умова договору суперечить ст. 3 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” від 22.11.1996 р. № 543/96-ВР, згідно з якою розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється  від  суми  простроченого платежу та не може перевищувати  подвійної  облікової  ставки   Національного  банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня

Частиною 2 ст. 343 Господарського кодексу України передбачено, що платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Тому, Товариством з обмеженою відповідальністю «Заря», м. Сімферополь, була надана суду заява про уточнення позовних вимог від 04.09.2007 р., в якій був уточнений розмір пені. Так, позивач просив стягнути з відповідача 332,63 грн. пені, яка і підлягає стягненню з відповідача.

Як було зазначено вище, в частині стягнення з відповідача пені у розмірі                   6 454,90 грн. позивач від позову відмовився на підставі п. 4 ст. 80 ГПК України.

Суд вважає, що часткова відмова позивача від позову не суперечить закону та інтересам сторін і тому може бути прийнята господарським судом.

Факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем, на день розгляду справи,  в сумі 999,91 грн., у тому числі 667,28 грн. основного боргу та 332,63 грн. пені, документально встановлений. Він підтверджений матеріалами справи, та не оспорювався відповідачем, а в частині вимог про стягнення основного боргу в сумі 667,28 грн. визнаний ним у заяві від 04.09.2007 р. та в акті звірки розрахунків станом на 18.07.2007 р., підписаному обома сторонами без заперечень.

За таких обставин позов, з урахуванням вищевказаної заяви позивача про уточнення позовних вимог від 04.09.2007 р., підлягає задоволенню в частині стягнення з відповідача заборгованості в сумі 999,91 грн., у тому числі 667,28 грн. основного боргу та 332,63 грн. пені, а в частині стягнення пені у розмірі 6 454,90 грн. провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 4 ст. 80 ГПК України.

Витрати на державне мито та інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з відповідача пропорційно задоволеним вимогам  відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

За згодою представників сторін, згідно зі ст. 85 ГПК України, у засіданні суду були оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Рішення  оформлене  у  відповідності  до  ст.  84  ГПК  України  і  підписане 10.09.2007 року.

Керуючись ст. 49, п. 4 ст. 80, ст. ст. 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

В И Р І Ш И В:

1). Позов задовольнити частково.

2). Стягнути з Закритого акціонерного товариства «Майбел» (95015, АР Крим,            м. Сімферополь, вул. Севастопольська, б. 62, п/р 0629 у КЦВ «Промінвестбанк» м. Сімферополь, МФО 324430, ідентифікаційний код 22229967) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Заря» (95037, АР Крим,                        м. Сімферополь, вул. Хатідже Чапчакчи, б. 3, п/р 260014083 в КРД ВАТ «Райффайзен банк Аваль», МФО 324021, ідентифікаційний код 31717766)           999,91 грн. заборгованості, у тому числі 667,28 грн. основного боргу та 332,63 грн. пені, а також 13,68 грн. державного мита та 15,83 грн. витрат на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу.

3). В іншій частині провадження у справі припинити.

Видати наказ після набрання рішенням господарського суду АР Крим  законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Альошина С.М.