КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2007                                                                                           № 45/285

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:           Григоровича О.М.

суддів:

за участю секретаря судового засідання:

представників сторін:

від позивача:      Манжола Д.В. - (дов.від 01.07.07 б/н);

від відповідача: Яніцький М.В. - (дов. від 24.09.07 б/н);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-промислова компанія "Велс"

на рішення Господарського суду міста Києва від 06.08.2007

у справі № 45/285

за позовом                               Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-промислова компанія "Велс"

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю "Будцентр"

про                                                  визнання недійсним договору 09.11.05 та застосування правових наслідків недійності правочину,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Торгівельно-промислова компанія”Велс” (далі-позивач) звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю “Будцентр” (далі-відповідач) з позовом про визнання недійсним договору від 09.11.05 та застосування правових наслідків недійсності правочину.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.08.07 у позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позову.

Скарга мотивована тим, що висновки суду є помилковими, оскільки представник відповідача Дорошенко П.В. не мав права на підписання оспорюваного договору на підставі довіреності від 22.08.05 № 346, а тому, на думку позивача, договір від 09.11.05 підлягає визнанню недійсним.

Розглянувши мотиви апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

09.11.05 між позивачем  та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу сільськогосподарської техніки.

Відповідно до преамбули зазначений договір купівлі-продажу укладено між ТОВ “Будцентр” (продавець), в особі директора Дяченко Василя Опанасовича та ТОВ “Торгівельно-промислова компанія”Велс” (покупець), в особі директора Куліша В’ячеслава Семеновича.

ТОВ “Будцентр” було видано довіреність від 22.08.05 № 346 на ім’я Дорошенка Павла Вікторовича. Цією довіреністю Дорошенка П.В. уповноважено представляти інтереси, бути представником та вести справи від імені ТОВ “Будцентр” з правом підпису на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та всіх рівнів в тому числі державних, громадських, комерційних, колективних тощо, одержувати від них всі необхідні документи та подавати їх від імені ТОВ “Будцентр”. Довіреність підписано директором ТОВ “Будцентр” Дяченко В.О.

З боку відповідача підписантом спірного договору зазначено директора Дяченко В.О., проте підпис від імені ТОВ “Будцентр” вчинено Дорошенком П.В.  на підставі довіреності № 346 від 22.08.05, про що є запис в тексті договору.

Частинами 1-3, 5 ст. 203 Цивільного кодексу України (далі-ЦК України) передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п’ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов’язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Зі змісту довіреності від 22.08.05 №346 вбачається, що відповідачем було надано Дорошенку П.В. повноваження, зміст яких охоплює право на вчинення правочину від  імені ТОВ «Будцентр».

Відповідно до ст. 239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов’язки особи, яку він представляє.

Крім того, згідно ст. 241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов’язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Приймаючи від позивача оплату за договором, відповідач схвалив його.

26.10.06 позивачем була направлена відповідачу претензія № 16/10-2006 з вимогою розірвати договір купівлі-продажу від 09.11.05.

У відповіді на претензію відповідач визнав факт укладення між сторонами договору та відмовив у задоволенні претензії.

Отже, ТОВ “Будцентр” схвалено оспорюваний правочин, тому договір створює цивільні права і обов’язки для сторін спору.

Як вбачається з матеріалів справи, спірний договір був підписаний уповноваженою особою та схвалений ТОВ “Будцентр”, а тому посилання позивача на те, що договір є недійсним у зв’язку з підписанням його від імені ТОВ “Будцентр” неуповноваженою особою є безпідставним та спростовується матеріалами справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову та вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими і такими, що не дають підстав для скасування прийнятого у справі судового рішення.

За таких умов рішення Господарського суду міста Києва від 06.08.07 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду міста Києва від 06.08.07 у справі №45/285 залишити без змін, а апеляційну скаргу–  без задоволення.

2. Матеріали справи №45/285 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя

Судді

04.10.07 (відправлено)