ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2007 р.
11:09

Справа №  6/466/07

11.09.2007 р. 11 год. 09 хв. м. Миколаїв, Будинок Рад, вул. Адміральська, 22.каб. № 921

Господарський суд Миколаївської області в складі: судді Ткаченко О.В. при секретарі Засядівко О.О.

за позовом
Снігурівської міжрайонної державної податкової інспекції у Миколаївській області, Миколаївська область, м. Снігурівка, вул. Леніна, 3.

до відповідача
Фермерського господарства “Зевс”, Миколаївська область, Снігурівський район, с. Любино.

про
Стягнення  за рахунок активів податкового боргу в сумі 1568,57 грн.

Суддя   Ткаченко О.В.

Представники:

Від позивача
Гладун М.П., довіреність від 02.04.07 № 1.

Від відповідача
Представник не з’явився.

Предмет спору:  Позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою про стягнення за рахунок активів відповідача заборгованості в сумі 1568,57 грн.

Відповідач в судове засідання не з’явився, заперечень проти позову не надав.

Господарський суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача,

встановив:

Відповідач зареєстрований як суб’єкт підприємницької діяльності –юридична особа Снігурівською райдержадміністрацією за № 0422, про що свідчить копія свідоцтва про державну реєстрацію від 17.02.2000 року.

Станом на день розгляду справи, відповідач має заборгованість перед бюджетом зі сплати штрафних санкцій в сумі 1572,47 грн.

Зазначена заборгованість виникла у зв’язку з неповною сплатою застосованих згідно рішення від 18.04.2007 року № /0  штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки в сумі 1572,42 грн.

Враховуючи, що за відповідачем рахувалась переплата в сумі 3,90 грн., розмір заборгованості зі сплати штрафних санкцій становить 1568,57 грн.

Зазначене податкове рішення було отримано головою фермерського господарства особисто 18.04.2007 року, що підтверджується його підписом на корінці рішення від 18.04.2007 року № /0.

Виходячи з встановлених обставин, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з огляду на  наступне.

Оскільки вищезазначене рішення відповідачем отримано та не оскаржено ним в адміністративному та судовому порядках, визначене позивачем податкове зобов’язання вважається узгодженим в розумінні ст. 5 Закону України   “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Відповідно до п. 11 ст. 11 Закону України «Про державну податкову службу»від 04.12.1990 року № 509-XII Державні податкові інспекції мають право застосовувати  до  платників податків фінансові (штрафні) санкції,  стягувати до бюджетів та державних цільових фондів  суми недоїмки,  пені  у  випадках,  порядку  та розмірах,  встановлених законами  України.

Відповідно до ст. 3 Закону України від 21.12.2000  № 2181-III “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Враховуючи, що станом на день розгляду справи податковий борг в сумі 1568,57 грн. відповідачем не сплачений, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 94, 161-163 КАС України,  господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

1.           Позовні вимоги задовольнити.

2.          Стягнути за рахунок активів з Фермерського господарства “Зевс”, Миколаївська область, Снігурівський район, с. Любино, ідент. номер 30757902 на користь Снігурівської міжрайонної державної податкової інспекції у Миколаївській області, Миколаївська область, м. Снігурівка, вул. Леніна, 3, ід. номер 35010185 податковий борг в сумі 1568,57 грн.

Постанова  або ухвала суду першої інстанції,  якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд  першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом  десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя
О.В.Ткаченко