ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

"15" серпня 2007 р.                                                             Справа №     А18/087-07

м. Київ, вул. Комінтерну, 16

(зал судових засідань №  205)

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді А.Ю. Кошика при секретарі   розглянувши матеріали адміністративної справи

за позовом  Державної податкової інспекції у Миронівському районі

до  Комунального підприємства теплових мереж "Миронівкатепломережа"

про      стягнення 294035,42 грн.

За участю представників:

Позивач -  Олексієнко  Л.І.

Відповідач -  не прибув

Суть спору:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява  Державної податкової інспекції у Миронівському районі (далі - позивач) до Комунального підприємства теплових мереж «Миронівкатеплмережа»(далі –відповідач)  про стягнення  294035,42  грн. заборгованості перед бюджетом.

Відповідно до ухвали від  05.03.2007 року   було відкрите провадження у справі за правилами Кодексу адміністративного судочинства України (далі –КАС України).

Позовні вимоги ґрунтуються на порушенні відповідачем Закону України «Про  податок з доходів фізичних осіб»та Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», внаслідок чого за ним утворився податковий борг перед бюджетом.

В ході розгляду спору   в судовому засіданні 05.07.2007 року  відповідач надав клопотання  про  прийняття  рішення щодо частини позовних вимог  у відповідності і до ст. 164 КАС України, зокрема по стягненню заборгованості з податку на прибуток з метою  його реструктуризації.

Відповідно до постанови  суду від  05.07.2007 року   у справі № А 18/087-07 керуючись  ст. 164 КАС України з відповідача було стягнуто  150106,80 грн.    податкового боргу з податку на прибуток.

Подальший розгляд справи тривав щодо  податкової заборгованості з  податку на додану вартість в сумі 143928,62 грн.

В судовому засіданні  15.08.2007 року позивач позовні вимоги підтримав.

Представник  відповідача, належним чином повідомлений про час і місце  розгляду спору повісткою  суду, в судове засідання 15.08.2007 року  не з’явився.

Відповідно до ч. 2 ст. 128 КАС України неприбуття  в судове засідання без поважних причин представника сторони або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою  для розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника  позивача встановлено наступне.

Відповідно до розрахунку  позивача,  станом на день  розгляду спору  заборгованість відповідача складає   143928,62 грн. з податку на додану вартість, що підтверджується наявними  в матеріалах справи податковими деклараціями та  даними  облікових карток платника, також спірна заборгованість погоджена  відповідачем  в Акті звірки станом на  24.05.2007 року.

Згідно п. 11 ст. 10 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” від 04.12.1990  № 509-XII, державні податкові інспекції в районах,  містах без районного поділу,   районах  у  містах,  міжрайонні  та  об`єднані  державні податкові інспекції подають   до  судів  позови  до  підприємств,  установ, організацій та громадян про визнання угод недійсними і стягнення в доход  держави коштів, одержаних ними за такими угодами, а в інших випадках  -  коштів, одержаних без установлених законом підстав, а також  про  стягнення  заборгованості  перед бюджетом і державними цільовими  фондами  за  рахунок  їх майна.

Відповідач по суті позовні вимоги не спростував,  надані заперечення стосуються факту стягнення заборгованості, а не її наявності.

Згідно п. 1.3. ст. 1 Закону України № 2181-ІІІ податковий борг (недоїмка) - це податкове  зобов'язання  (з урахуванням   штрафних   санкцій   за  їх  наявності),  самостійно узгоджене  платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому  порядку,  але  не сплачене у встановлений строк, а також пеня,  нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Органами, уповноваженими здійснювати заходи з погашення податкового боргу, згідно підпункту 2.3.1. п. 2.3. ст. 2 Закону є виключно податкові органи.

Підпунктом 5.3.1. пункту 5.3. статті 5 Закону України  № 2181-ІІІ передбачено, що платник податків зобов’язаний самостійно сплатити суму податкового зобов’язання, зазначену у  поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за  останнім днем  відповідного граничного строку. У разі   коли   відповідно   до   закону  контролюючий  орган самостійно визначає податкове зобов'язання  платника  податків  за причинами, не пов'язаними із порушенням податкового законодавства, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму податкового зобов'язання у строки,  визначені у законі з відповідного податку, а  за  їх відсутності - протягом тридцяти календарних днів від дня отримання  податкового  повідомлення про таке нарахування.  Коли ж  податкове зобов'язання визначено контролюючим органом за підставами, зазначеними у п. п. “а”“в”п.п. 4.2.2. п. 4.2 ст. 4, платник податків зобов’язаний погасити  нараховану суму податкового зобов`язання протягом десяти календарних днів від дня  отримання  податкового повідомлення.

Відповідно до п. 1.4 ст. 1 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21 грудня 2000 року № 2181-III (надалі Закон-2181) пеня-плата у вигляді процентів, нарахованих на суму податкового боргу (без урахування пені), що справляється з платника податків у зв’язку з несвоєчасним погашення податкового зобов'язання.

Пункт   1.3   ст.1   Закону-2181   визначає,   що   податковий   борг   (недоїмка) податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене   платником   податків   або   узгоджене   в   адміністративному   чи   судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Статтею 5 Закону України № 2181-ІІІ встановлено, що узгоджена сума податкового зобов’язання, не сплачена платником податків у строки,  визначені цією  статтею,  визнається сумою податкового боргу платника податків (підпункт 5.4.1.).

Згідно підпункту 7.2.1. пункту 7.2. ст. 7 Закону України № 2181-ІІІ джерелами   погашення   податкового   боргу   платника податків   за   рішенням   органу  стягнення,  які  є  виконавчими документами, є  будь-які  активи  платника  податків  (його  філій, відділень,   інших   відокремлених   підрозділів)   з  урахуванням обмежень,   визначених  цим  Законом,  а  також  іншими  законами.

В той же час,  п.п. 7.7. ст. 7 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», яка безпосередньо  визначає саме  джерела та порядок погашення податкового боргу,  визначено рівність бюджетних інтересів та передбачено,  що  податковий борг  погашається  попередньо погашенню  податкових зобов’язань, які не є податковим  боргом,  у порядку календарної черговості його виникнення, а в разі  одночасного його  виникнення за різними податками, зборами (обов’язковими платежами) –у рівних пропорціях.

Таким чином, зазначена норма передбачає, що  з коштів, що надходять від платника податків в першу чергу погашаються суми податкового боргу, при їх наявності на дату фактичної сплати, поточні ж платежі по земельному податку,  строк сплати яких не пропущено, вважаються лише податковими зобов’язаннями і не мають статусу податкового боргу, тому  в розумінні  п.п. 7.7. ст. 7 Закону погашаються після   погашення податкового  боргу.

Як передбачено п. 1.7. ст. 1 Закону України № 2181-ІІІ активи   платника   податків  - це  кошти,  матеріальні  та нематеріальні цінності,  що належать юридичній або фізичній  особі за правом власності або повного господарського відання.

Відповідно до підпункту 3.1.1. пункту 3.1. ст. 3 Закону України № 2181-ІІІ активи  платника  податків   можуть   бути   примусово стягнені  в  рахунок  погашення його податкового боргу виключно за рішенням  суду.

Як вбачається з матеріалів справи  сума уточнених позовних вимог  визнана  відповідачем шляхом підписання Акту звірки розрахунків станом на 24.05.2007 року.

Проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства та всебічно розглянувши матеріали справи господарський суд дійшов  висновку, що позовні вимоги  обґрунтовані, погоджені відповідачем в акті звірки розрахунків, тому  підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 4 ст.  94 КАС України   судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 158-163, 164  КАС України,

п  о  с  т  а  н  о  в  и  в  :

1.       Позов задовольнити  в частині стягнення заборгованості з податку на прибуток, зокрема,  в сумі 143928,62  грн.

2.  Стягнути з Комунального підприємства теплових мереж «Миронівкатеплмережа»(08800,  Київська обл., м. Миронівка, вул. Коцюбинського, 5, код  20595254) в доход державного бюджету 143928,62 (сто  сорок три тисячі дев’ятсот  двадцять вісім)  грн.   податкового боргу.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня її проголошення, якщо заява про апеляційне оскарження постанови не буде подана. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана, в двадцятиденний строк після надання заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя