СУД
РІШЕННЯ

Іменем
України

09.08.2007

Справа №2-11/9947-2007

За позовом - Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, (АДРЕСА_1)

До відповідача - Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2, (АДРЕСА_2)

Про визнання права власності.

Суддя    Цикуренко А.С.

Представники:

Від позивача - ОСОБА_3, дов. у
справі

Від відповідача - не з'явився

Сутність спору:

Позивач звернувся до господарського
суду АР Крим з позовними вимогами про визнання за фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_1, (АДРЕСА_1, ідент. номер НОМЕР_1) право вланості на нерухоме майно :
нежитлову будівлю, площею 42,0 кв.м., що розташована за адресою : АДРЕСА_3,
літ.Ж; сарай, площею 9,0 кв.м., що розташований за адресою : АРК, АДРЕСА_3,
літ.З.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, представив в суд відзив, згідно якого з позовними вимогами не згоден
за мотивами викладеними у відзиві, просить суд розглянути справу у його
відсутність.

Справа розглядається по наявним в
неї матеріалам в порядку ст..75 Господарського процесуального кодексу України.

По клопотанню  представників
сторін провадження по справі здійснювалося   російською мовою у відповідності зі ст. 10
Закону України «Про судоустрій».

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши представлені докази, вислухавши представників  сторін, суд

встановив:

06.08.2002 р. між Приватним підприємством
«Нота» та суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_1
укладений договір купівлі-продажу, згідно якого Продавець - Приватне
підприємство «Нота» продав, а Покупець - СПД ОСОБА_1 купив нерухоме майно :
нежилу будівлю, площею 42,0 кв.м., сарай, площею 9,9 кв.м., розташовани за
адресою : АДРЕСА_3. Ціна продажу встановлена Продавцем та Покупцем та складає
12 000 грн., які Покупець зобов'язується сплатити на протязі 7 днів з момента
укладення договора.

Пунктами 2.2 та 2.3 договора визначено,
що передача майна, провадиться Продавцем Покупцю на підставі Акта
прийому-передачи, який підписується сторонами після завершення розрахунків по
договору. Право власності на майно переходить до Покупця з моменту підписання
Акта прийому-передачи.

Актом прийома-передачи від 06.08.2002 р.,
що є додатком до договору купівлі-продажу від 06.08.2002 р., який представлений
в матеріалах справи, Продавець - Приватне підприємство «Нота» передав, а
Покупець - суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1 прийняв
нерухоме майно : нежилу будівлю, площею 42,0 кв.м., сарай, площею 9,9 кв.м.,
розташовани за адресою : АДРЕСА_3 (а.с.17).

11.02.2003 р. між cуб'єктом
підприємницької діяльності - фізичної особою ОСОБА_1 та cуб'єктом
підприємницької діяльності - фізичної особою ОСОБА_2 укладений договір
безоплатного користування майном : нежитлової будівлею, площею 42,0 кв.м.,
сараєм, площею, 9,9 кв.м., що розташовани за адресою : АДРЕСА_3 для
використування його під склад терміном на 4 рокі з 11.02.2003 р. по 11.02.2007
р.

Згідно п.1.2 договора від 11.02.2003 р. cуб'єкт підприємницької
діяльності - фізична особа ОСОБА_2 зобов'язується повернути вказане майно у
тому стані, в якому вона його отримала, за обліком нормального зносу.

11.02.2003 р. по акту прийома-передачи cуб'єктом підприємницької
діяльності - фізичної особою ОСОБА_1 були передани суб'єкту підприємницької
діяльності - фізичної особою ОСОБА_2 у безоплатне тимчасове користування
нерухоме майно : нежилу будівлю, площею 42,0 кв.м., сарай, площею, 9,9 кв.м.,
що розташовани за адресою : АДРЕСА_3.

05.07.2004 р. між cуб'єктом підприємницької діяльності - фізичної особою
ОСОБА_1 та cуб'єктом підприємницької діяльності - фізичної особою ОСОБА_2
укладена додаткова угода до договору безоплатного користування майном від
11.02.2003 р., якої п.1.1 договора викладений у наступній редакції : «по
дійсному договору cуб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1
зобов'язується передати у безоплатне тимчасове користування cуб'єкту
підприємницької діяльності - фізичної особою ОСОБА_2  нерухоме майно : нежилу будівлю, площею 42,0
кв.м., розташовану за адресою : АДРЕСА_3, лит.Ж, сарай, площею 9,9 кв.м.,
розташовани за адресою : АДРЕСА_3, лит. З для використування його під склад, у
стані, що пригодно для його використування терміном на 4 рокі з 11.02.2003 р.
по 11.02.2007 р.

Пунктом 3.2.7 договору передбачено, що відповідач зобов'язується повернути
майно позивачу по закінченню строку дії даного договору.

У пункті 7.3 договору вказано, що після закінчення строку дії даного
договору або його дострокового розірвання передача майна здійснюється впродовж
трьох днів за актом прийому-передачі, якій підписується сторонами.

12.02.2007 р. cуб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1
звернулась із листом до відповідача, в якому просить у зв'язку із закінченням
строку дії цього договору повернути нерухоме майно, що знаходиться в користуванні
відповідача, а саме : нежитлову будівлю, площею 42,0 кв.м., що розташована за
адресою : АДРЕСА_3, лит.Ж; сарай, площею 9,0 кв.м., що розташований за адресою
: АДРЕСА_3, лит.З, в строк до 16.02.2007 р. Однак відповідач у вказаний строк
нерухоме майно не передав, від підписання акту прийому передачі цього майна
відмовився.

Позивач - Фізична особа - підприємець ОСОБА_1, (АДРЕСА_1) звернулась з
позовними вимогами до відповідача - Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2,
(АДРЕСА_2) про визнання за фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, (АДРЕСА_1,
ідент. номер НОМЕР_1) право власності на нерухоме майно : нежитлову будівлю,
площею 42,0 кв.м., що розташована за адресою : АДРЕСА_3, літ.Ж; сарай, площею
9,0 кв.м., що розташований за адресою : АРК, АДРЕСА_3, літ.З.

Відповідач в своєму відзиві не згоден з позовними вимогами та зазначає,
що ним були проведени значні поліпшення щодо вказаного майна, а саме : був
проведений капітальний ремонт, у тому числі відновлення покрівлі будівлі та
сараю, тому він має переважне право перед іншими особами на укладання договору
найму на новий строк, або на її придбання.

Пунктом 1 ст. 4 Закону України «Про
власність» встановлено, що власник за своїм розсудом володіє, користується та
розпоряджається належним йому майном. Пунктами 3, 5 ст. 48 Закону України «Про
власність» також передбачено, що власник або особа, що володіє майном на
законних підставах, має право вимагати усунення будь-яких порушень його
права.

Судом встановлено, що договір
купівлі-продажу від 06.08.2002 р., укладений між Приватним підприємством «Нота»
та суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_1 у
встановленому законом порядку не визнан недійсним та не розривався.

Матеріали справи свідчать про те, що
Фізична особа - підприємець ОСОБА_1, (АДРЕСА_1) має усі необхідні докази,
необхідні для підтвердження тих обставин, що вона є власником нерухомого майна
: нежитлову будівлю, площею 42,0 кв.м., що розташована за адресою : АДРЕСА_3,
літ.Ж; сарай, площею 9,0 кв.м., що розташований за адресою : АРК, АДРЕСА_3,
літ.З (а.с.15-17).

Згідно зі ст. 33 Господарського
Кодексу України кожна сторона повинна доказати ті обставини на які вона
посилається, як на підстави своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 328 ЦК України
право власності набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Викладені обставини свідчать про
те, що у позивача є усі підстави для набуття права власності на спірне майно,
оскільки таке право виникає шляхом не забороненим законом, а саме з договору
купівлі-продажу, форма та зміст якого цілком відповідає закону.

Норма ст.392 ЦК України надають
власнику майна право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо
це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право власності.

Так, суд вважає, що позивач цілком
обґрунтовано та у спосіб передбачений ст. 16 ЦК України звернувся до суду за
захистом свого права.

За викладених обставинах, вимоги
позивача обґрунтовані, підтверджується матеріалами справи, у зв'язку з чим
позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Витрати по оплаті держмита в доход
держбюджету України, витрати по інформаційно-технічному забезпеченню судового
процесу на користь ГП «Судовий інформаційний центр» (м. Київ) віднести на
відповідача пропорційно задоволеним вимогам згідно ст. 44, 49 Господарського
процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись
ст. 33, 44, 49, 75, 77, 82-84,
Господарського процесуального кодексу України,   суд

Вирішив:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати за фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1, (АДРЕСА_1, ідент. номер НОМЕР_1) право власності на
нерухоме майно : нежитлову будівлю, площею 42,0 кв.м., що розташована за
адресою : АДРЕСА_3, літ.Ж; сарай, площею 9,0 кв.м., що розташований за адресою
: АРК, АДРЕСА_3, літ.З.

3.          Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2, (АДРЕСА_2), (ідент.код НОМЕР_2) на користь Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, (АДРЕСА_1), (ідент код НОМЕР_1) 120 грн. держмита, 118,00
грн. витрат за інформаційне-техничне судового процесу.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим
Цикуренко А.С.