ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2007 р.
№ 21/46пн

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П.–головуючий, судді Бенедисюк І.М. і Львов Б.Ю.

розглянув касаційну скаргу комунального підприємства "Управління генерального плану м. Донецька", м. Донецьк  (далі – КП "Управління генерального плану м. Донецька")

на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду  від 06.03.2006

зі справи  № 21/46пн

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Паритет –2001",             м. Донецьк (далі –ТОВ "Паритет –2001")

до Донецької міської ради, м. Донецьк, та

КП "Управління генерального плану м. Донецька"

про визнання неправомірною відмови у наданні дозволу на розміщення зовнішньої реклами.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2006 року ТОВ "Паритет –2001" звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до Донецької міської ради та КП “Управління генерального плану м. Донецька” про визнання неправомірною відмови у наданні дозволу на розміщення зовнішньої реклами.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 22.02.2006 (суддя Матюхін В.І.) названу позовну заяву прийнято до провадження та призначено її до розгляду.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 06.03.2006 (колегія суддів у складі: суддя Запорощенко М.Д. –головуючий, судді           Волков Р.В., Москальова І.В.) відмовлено у прийнятті апеляційної скарги КП "Управління генерального плану м. Донецька" на зазначену ухвалу місцевого господарського суду. Апеляційний господарський суд відповідне судове рішення мотивував тим, що ухвалу господарського суду Донецької області від 22.02.2006 згідно з частиною першою статті 106 Господарського процесуального кодексу України (далі –ГПК України) не може бути оскаржено.

КП "Управління генерального плану м. Донецька" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій  просить скасувати ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 06.03.2006, посилаючись на порушення апеляційним господарським судом норм процесуального права, зокрема, статті 97 ГПК України.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 23.03.2006 касаційну скаргу КП "Управління генерального плану м. Донецька" разом з матеріалами даної справи передано для вирішення до Вищого адміністративного суду України.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.06.2007 КП “Управління генерального плану м. Донецька” відмовлено у відкритті касаційного провадження  у справі  № 21/46пн, касаційну скаргу повернуто до Вищого господарського суду України з посиланням на відсутність у Вищого адміністративного суду України повноважень з перегляду в касаційному порядку рішень, прийнятих не за Кодексом адміністративного судочинства України (далі –КАС України).

Сторони відповідно до статті 1114 ГПК України належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги. Представники сторін у судове засідання не з’явились.

Перевіривши правильність застосування апеляційним господарським судом норм процесуального права, Вищий господарський суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 106 ГПК України ухвали місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку у випадках, передбачених цим Кодексом та Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

ГПК України не передбачена можливість оскарження ухвали місцевого господарського суду про порушення провадження у справі.

У пункті 5 роз’яснення президії Вищого господарського суду України від 28.03.2002 № 02-5/366 “Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України” зазначено, що подання  апеляційної   скарги на  ухвалу  місцевого  господарського  суду,  яку  не  може  бути  оскаржено, виключає перегляд судових актів місцевого господарського суду в апеляційному порядку. Тому у відповідних випадках   апеляційний  господарський  суд  повинен відмовити  у  прийнятті  апеляційної  скарги і  винести з цього приводу відповідну ухвалу.

Таким чином, ухвала Донецького апеляційного господарського суду від 06.03.2006, яку  прийнято з дотриманням норм процесуального права, є законною і обґрунтованою, а тому підлягає залишенню без змін.

Водночас Вищий господарський суд України вважає за необхідне зазначити таке.

У зв’язку з набранням чинності КАС України з 01.09.2005 до компетенції адміністративних судів віднесено усі публічно-правові спори, позивачами в яких є особи, на захист прав, свобод та інтересів яких подано адміністративний позов до суб’єкта владних повноважень (статті 2, 3, 17, 50 і 104 названого Кодексу).

Відповідно до приписів статті 4 КАС України правосуддя в адміністративних справах здійснюється адміністративними судами. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Визначення суб’єкта владних повноважень наведено в пункті 7 статті 3 КАС України: це –орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб’єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини першої статті 16 Закону України "Про рекламу" розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах провадиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, та в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Наведена норма кореспондується з приписом пункту 13 статті 30 Закону України "Про місцеве самоврядування", згідно з яким до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить надання дозволу в порядку, встановленому законодавством, на розміщення реклами.

З наведеного випливає, що Донецька міська рада, вирішуючи питання про надання дозволу на розміщення зовнішньої реклами, діє як суб’єкт владних повноважень.

Отже, даний спір є публічно-правовим та на нього поширюється юрисдикція адміністративних судів. Відповідну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду України від 17.01.2006 зі справи № 13/189, від 24.01.2006 зі справи № 11/268 та інших.

Абзацом першим пункту 6 розділу VІІ "Прикінцеві та перехідні положення" (в редакції Закону України від 06.10.2005) КАС України передбачено, що до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами КАС України.

Керуючись статтями 1117, 1119 –11111, 11113 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 06.03.2006  зі справи № 21/46пн залишити без змін, а касаційну скаргу комунального підприємства “Управління генерального плану м. Донецька” –без задоволення.

Суддя                 В. Селіваненко

Суддя                                                                                                  І. Бенедисюк

Суддя                                                                                                  Б. Львов