ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

№ 34/305
31.07.07 р.

За позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю «Еластмедпак»

до
Дочірнього підприємства фірми «Екотехніка-М»

про
стягнення 17 949,08 грн.

Суддя
Сташків Р.Б.

Представники:

від позивача –
Шемяткіна О.В. (довіреність у справі);

від відповідача –
не з’явився.

У судовому засіданні за згодою позивача було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Еластмедпак»(далі –Товариство) звернулося до господарського суду з позовом до Дочірнього підприємства фірми «Екотехніка-М»(далі –Підприємство) про стягнення 16 763,58 грн. заборгованості за поставлений товар за договором № 16 від 03.05.2006, укладеного між Товариством та Підприємством (далі –Договір), та 1185,50 грн. пені.

Відповідач письмових заперечень проти позову не подав, в судове засідання  не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні суду, про час і місце його проведення.

Ухвала про порушення провадження у справі та призначення судового засідання від 04.07.2007 надсилалась відповідачу за адресою: м. Київ, пр-т. Паладіна, 46/2, та була отримана відповідачем 09.07.2007, про що свідчить наявне у матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення.

Про поважні причини неявки в судове засідання представника відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

За таких обставин відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 24.07.2007 оголошувалась перерва до 31.07.2007.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

03.05.2006 між Товариством та Підприємством було укладено Договір, відповідно до якого Товариство (Продавець) продає, а Підприємство (Покупець) купує гофропродукцію (далі –Товар) у об’ємах та кількості, вказаній у заявці (пункт 1.1).

Пунктом 3.3 Договору передбачено, що Покупець здійснює оплату за Товар, з відстрочкою платежу 25 календарних днів, банківським переказом на розрахунковий рахунок Продавця.

При порушенні строків оплати, передбачених пунктом 3.3 Договору, Покупець сплачує Продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості не оплаченого товару за кожен день прострочення на момент нарахування штрафних санкцій (пункт5.4).

На виконання вказаного Договору Товариство поставило Підприємству Товар згідно з рахунком № 645г/к від 08.12.2006, видатковою накладною № 520г/к від 08.12.2006, податковою накладною № 677 від 08.12.2006 на суму 970,20 грн.; рахунком № 652г/к від 18.12.2006, видатковою накладною № 540г/к від 18.12.2006, податковою накладною № 707 від 18.12.2006 на суму 3682,14 грн.; рахунком № 678г/к від 25.12.2006, видатковою накладною № 531 г/к від 25.12.2006, податковою накладною № 723 від 25.12.2006 на суму 7571,88 грн.; рахунком № 821г/к від 19.01.2007, видатковою накладною № 34г/к від 19.01.2007, податковою накладною № 34 від 19.01.2007 на суму 3169,56 грн., а також рахунком № 617г/к від 30.11.2006, видатковою накладною № 502г/к від 30.11.2006, податковою накладною № 655 від 30.11.2006 на суму 3140,71 грн. (ця партія товару була частково оплачена; неоплачена частина склала 1369,80 грн.).

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України (далі –ЦК України), статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) зобов'язання мають виконуватися належним чином, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Проте, відповідач у встановлений Договором строк свого зобов'язання щодо оплати вартості поставленого Товару у повному обсязі не виконав. Згідно з наданою представником позивача випискою з банку вказана сума заборгованості (16 763,58 грн.) була сплачена лише 12.07.2007, тобто після пред’явлення позову до суду.

З матеріалів справи також вбачається, що Товариство намагалось врегулювати спір в досудовому порядку, зокрема, шляхом надіслання Підприємству претензії № 46 від 11.06.2007, у якій встановлювався строк сплати заборгованості за поставлений Товар в сумі 16 763,58 грн. та нарахованої пені в сумі 1185,50 грн. до 20.06.2007. Разом з тим, Підприємство вимоги викладені у цій претензії не виконало, як і не надало на неї відповіді.

Відповідно до пункту 11 статті 80 Господарського процесуального кодексу України (далі –ГПК України) господарський суд припиняє провадження у справі якщо відсутній предмет спору.

У зв’язку із цим, провадження у справі в частині вимог про стягнення 16 763,58 грн. боргу підлягає припиненню. Проте, суд відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати в цій частині покладає на відповідача, оскільки спір виник внаслідок прострочення оплати останнім.

Товариство просить суд стягнути з Підприємства на підставі пункту 5.4 Договору пеню у сумі 1185,50 грн. за період з моменту виникнення прострочення до моменту пред’явлення позову до суду (20.06.2007).

Зазначена вимога підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 231 ГК України, законом щодо окремих видів зобов’язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Частиною шостою статті 232 ГК України передбачено, що  нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли  зобов’язання мало бути виконано.

У зв’язку з вищезазначеним, розрахунок пені здійснюється судом відповідно до приписів вказаної норми та статей 1,3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань», якими передбачено, що розмір   пені, яка нараховується за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов’язань за договором обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У період з моменту прострочення оплати товару 26.12.2006, 03.01.2007, 13.01.2007, 20.01.2007, 14.02.2007 до 09.06.2007 діяла ставка НБУ у розмірі 8,5 % (лист НБУ від 06.06.2006 № 14-011/1373-6039), а з 10.06.2007 розмір ставки НБУ складає 8,0% (лист НБУ від 17.05.2007 № 14-011/1150-5118).

Таким чином, розрахована відповідно до пунктів 3.3 та 5.4 Договору пеня складає:

№
п/п
дата поставки товару
період виникнення прострочен-ня
сума боргу
(грн.)
розмір
2-ної ставки НБУ
кільк. днів прост.
Розмір
2-ної
ставки
НБУ
кільк. днів прост.
сума пені (грн.)

1.
30.11.2006
26.12.2006
1369,90
17%
157
16%
20
112,17

2.
08.12.2006
03.01.2007
970,2
17%
149
16%
20
75,84

3.
18.12.2006
13.01.2007
3682,14
17%
139
16%
20
270,66

4.
25.12.2006
20.01.2007
7571,88
17%
132
16%
20
531,9

5.
19.01.2007
14.02.2007
3169,56
17%
107
16%
20
185,75

Всього:
1176,32

Суми, які підлягають сплаті за витрати, пов’язані з розглядом справи, при частковому задоволенні позову покладаються на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог (частина п’ята статті 49 ГПК України).

Отже, відповідно до статей 44, 49 ГПК України на відповідача відносяться витрати по сплаті державного мита у сумі 179,40 грн., 117,94 грн. –витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 80, 82-85 ГПК України, статтями 15, 253, 254, 530, 549, 594, 625, 629 ЦК України, статтями 193, 231, 232 ГК України, Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань», суд –

ВИРІШИВ:

Припинити провадження у справі в частині стягнення з Дочірнього підприємства фірми «Екотехніка-М»16 763,58 грн. основного боргу.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Дочірнього підприємства фірми «Екотехніка-М»(03680, м. Київ, пр-т. Паладіна, 46/2, ідентифікаційний код 24363204, р/р № 26004175 в КБ «Кредит промбанк»м. Київ, МФО 300863, а у випадку відсутності коштів  з будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Еластмедпак»(04074, м. Київ, вул. Лугова, 16, ідентифікаційний код 32772917, р/р 26001080 у філії ВАТ МКБ Київська дирекція м. Київ, МФО 380151) 1176 (одну тисячу сто сімдесят шість) грн. 32 коп. пені, а також 179 (сто сімдесят дев’ять) грн. 40 коп. витрат по сплаті державного мита та 117 (сто сімнадцять) грн. 94 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В решті позову відмовити.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денногс строку з дня його підписання.

Суддя
Сташків Р.Б.

Рішення підписано –10.08.2007