ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2007 р.
№ 1/1010-14/277

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого
Добролюбової Т.В.

суддів
Гоголь Т.Г., Мачульського Г.М

за участю представників сторін
позивача

відповідачів

розглянувши у відкритому
судовому засіданні касаційну скаргу

не з'явились, належно повідомлені про час і місце засідання суду

Висоцький М.В. дов. від 11.12.2006 року

Громадського клубу інтелектуально-творчої ініціативи "Династія"

на постанову
Львівського апеляційного господарського суду

від
23.01.2007 року

у справі
№ 1/1010-14/277

господарського суду
Львівської області

за позовом
Громадського клубу інтелектуально-творчої ініціативи “Династія”

до
Державного університету інформаційно-комунікаційних технологій
Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області
Міністерства транспорту та зв’язку України

про
спонукання до укладення договору оренди

Доповідач Гоголь Т.Г.

Господарський суд Львівської області ухвалою від 27.10.2006 року (суддя Кітаєва С.Б.) повернув без розгляду зустрічний позов Громадського клубу інтелектуально-творчої ініціативи "Династія" до Державного університету інформаційно-комунікаційних технологій, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області, Міністерства транспорту та

зв’язку України про спонукання до укладення договору оренди, з посиланням на те, що позивачем за зустрічним позовом не надано належних доказів про сплату державного мита у встановленому порядку. Окрім того суд зазначив, що поданий позов не є зустрічним по відношенню до первісного, оскільки третім відповідачем за зустрічним позовом вказано Міністерство транспорту та зв’язку України, яке не є стороною за первісним позовом.

Львівський апеляційний господарський суд постановою від 23.01.2007 року (судді Кузь В.Л., Юркевич М.В., Городечна М.І.) ухвалу господарського суду Львівської області від 27.10.2006 року залишив без змін.

Громадський клуб інтелектуально-творчої ініціативи "Династія" звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Львівського апеляційного господарського суду від 23.01.2007 року, посилаючись на порушення апеляційним господарським судом норм процесуального права. Скаржник зазначив, що апеляційний господарський суд не звернув уваги на те, що оскаржувана ухвала винесена судом 27.10.2006 року, а надіслана сторонам у справі, всупереч вимогам статті 87 Господарського процесуального кодексу України - 05.11.2006 року; додані до зустрічної заяви документи відповідають вимогам статті 57 Господарського процесуального кодексу України; поданий позов є зустрічним по відношенню до первісного.

Державний університет інформаційно - комунікаційних технологій направив до Вищого господарського суду України заперечення на касаційну скаргу, в якому просить відмовити скаржнику в задоволенні касаційних вимог, пославшись на їх необґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді Гоголь Т.Г., пояснення представника відповідача - Міністерства транспорту та зв’язку України, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування норм процесуального права в ухвалі господарського суду Львівської області та постанові Львівського апеляційного господарського суду у даній справі, Вищий господарський суд України зазначає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Право відповідача на подання зустрічного позову визначено статтею 60 Господарського процесуального кодексу України, в якій зазначено, що відповідач має право до прийняття рішення зі спору подати до позивача зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом. Зустрічний позов повинен бути взаємно пов’язаний з первісним. Таким чином зазначеною статтею чітко визначається особа до якої може бути пред’явлено зустрічний позов, ця особа - позивач у справі. В даному випадку позивачем у справі, у якій заявлено зустрічний позов, є Державний університет інформаційно-комунікаційних технологій. Проте, скаржником в якості відповідачів за зустрічним позовом, визначені також Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській області та Міністерство транспорту та зв’язку України, що, як правомірно зазначено в постанові Львівського апеляційного господарського суду, суперечить приписам статті 60 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 2 статті 60 Господарського процесуального кодексу України подання зустрічного позову провадиться за загальними правилами подання позовів.

Відповідно до вимог статті 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату держаного мита, у встановленому порядку та розмірі.

Порядок і розмір сплати державного мита в Україні передбачено Декретом Кабінету Міністрів України "Про державне мито" та Інструкцією про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженою наказом державної податкової інспекції України від 22.04.1993 року №15 яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 19.05.1993 року за N 50.

Відповідно до пункту 14 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита при сплаті державного мита готівкою до документа, щодо якого вчиняється відповідна дія, додається оригінал квитанції кредитної установи, яка прийняла платіж, а при перерахуванні мита з рахунку платника - останній примірник платіжного доручення з написом (поміткою) кредитної установи такого змісту "Зараховано в доход бюджету ______грн. (дата)". Цей напис скріплюється першим і другим підписами посадових осіб, а саме керівником та головним бухгалтером і відтиском печатки кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного доручення.

Як правомірно зазначено в ухвалі господарського суду Львівської області, надання позивачем за зустрічним позовом в якості доказу сплати державного мита незасвідченої копії платіжного доручення № 156 від 11.10.2006 року є підставою для повернення позову без розгляду відповідно до пункту 4 статті 63 Господарського процесуального кодексу України.

Посилання скаржника на порушення господарським судом строку розсилання ухвали, визначеного нормою статті 87 Господарського процесуального кодексу України, не приймаються судом до уваги, оскільки зазначене порушення не призвело до ухвалення неправильного рішення (ухвали), а відтак відповідно до статті 104 Господарського процесуального кодексу України не може бути підставою для її скасування.

Повернення зустрічного позову без розгляду не позбавляє скаржника можливості звернутися до господарського суду з відповідним позовом на захист свого порушеного права.

З огляду на наведене, господарським судом Львівської області та Львівським апеляційним господарським судом правильно застосовані норми процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, а відтак у касаційної інстанції відсутні підстави для скасування прийнятих у справі судових актів.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1115, 1117, пункту 1 статті 1119, 11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Львівської області від 27.10.2006 року та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 23.01.2007 року у справі № 1/1010-14/277 залишити без змін, а касаційну скаргу Громадського клубу інтелектуально-творчої ініціативи "Династія" залишити без задоволення.

Головуючий суддя                                                                      Т. Добролюбова

Судді                                                                                           Т. Гоголь

Г. Мачульський