ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД   СУМСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.07
Справа №АС 13/314-07.

за позовом :            Сумського обласного відділення Фонду соціального захисту

інвалідів

до відповідача:       відкритого акціонерного товариства «Сумсільмаш»

про стягнення        19644 грн. 49 коп.

СУДДЯ        ЛИХОВИД Б.І.

За участю представників сторін:

Від позивача:        Марченко О.М., довіреність від 01.08.2007 року № 04-213/881

від відповідача:    Аксьонова В.І., довіреність від 02.08.2007 року № 31/261,

Мирославський С.В., довіреність від 21.09.2006 року

СУТЬ СПОРУ: позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість на загальну суму 19644 грн. 49 коп., в тому числі: 19308 грн. 52 коп.  адміністративно – господарських санкцій за невиконання робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів у 2006 році та 335 грн. 97 коп. пені.

26.07.2007 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву № 31/251 від 26.07.2007 року, в якому проти позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення повноважних представників позивача та відповідача, дослідивши наявні докази по справі, суд вважає частково задовольнити позовні вимоги, виходячи з наступного:

Статтею 4 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів» № 875-ХІІ від 21.03.1991р. зі змінами та доповненнями (далі Закон) передбачено, що держава створює правові, економічні, політичні, соціально-побутові і соціально-психологічні умови для задоволення потреб інвалідів у відновленні здоров’я, матеріальному забезпеченні, посильній трудовій та громадській діяльності.

Згідно ч. 5 ст. 20 Закону, фінансування заходів щодо соціальної, трудової, фізкультурно-спортивної та професійної реабілітації інвалідів, надання позик на створення робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів, забезпечення інвалідів технічними реабілітаційними засобами, оплата навчання та перекваліфікація здійснюються Фондом соціального захисту інвалідів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону для підприємств (об’єднань), установ і організацій незалежно від форм власності і господарювання встановлюється норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків від загальної чисельності працюючих, а якщо працює від 8 до 25 чоловік - у кількості одного робочого місця.

Ст. 20 Закону встановлено обов’язок підприємств (об’єднань), установ і організацій незалежно від форм власності і господарювання, де кількість працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим ч. 1 ст. 19 Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається у розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві (в об’єднанні), установі, організації за кожне робоче місце не зайняте інвалідом. Але, відповідно до п. 3.7 Інструкції, щодо заповнення форми № 10-ПІ «Звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів», що затверджено Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 10.02.2007 року № 42, сума коштів адміністративно-господарських санкцій, яку повинен сплатити роботодавець у разі невиконання нормативу, на яких працює 15 осіб і більше, сума коштів адміністративно-господарських санкцій сплачується у розмірі середньорічної заробітної плати на підприємстві, установі, організації, у фізичної особи, яка використовує найману працю, а для роботодавців, у яких працює від 8 до 15 осіб - в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві.

Сплату адміністративно-господарських санкцій підприємства (об’єднання), установи і організації провадять відповідно до закону за рахунок прибутку, який залишається в їх розпорядженні після сплати всіх податків і зборів (обов’язкових платежів). У разі відсутності коштів адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані шляхом звернення стягнення на майно підприємства (об’єднання), установи і організації в порядку, передбаченому законом.

Пунктом 2 Порядку сплати підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007 року, передбачено, що суми адміністративно-господарських санкцій та пені перераховуються роботодавцем на рахунок, відкритий в органах державного казначейства до 15 квітня року, що настає за роком, в якому відбулось порушення нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Відповідно до форма 10-ПІ «Звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів», за 2006 рік, наданого до Сумського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів по ВАТ «Сумсільмаш», середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу підприємства у 2006 році становила 94 чоловік.

Таким чином, згідно із ст.19 Закону, на підприємстві відповідача у 2006 році норматив складає 4 робочих місць. Фактично ж, згідно даних, зазначених відповідачем у звіті, було створено 2 робочих місця для працевлаштування інвалідів. Отже, підприємством відповідача не виконано норматив по створенню 2 робочих місць для працевлаштування інвалідів. Відповідно до поданого відповідачем звіту, розмір середньої річної заробітної плати на підприємстві за 2006 рік становить 9654 грн. 26 коп.

Таким чином, сума адміністративно-господарських санкцій за невиконання відповідачем нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів у 2006 році, становить 19308 грн. 52 коп.

П. 20 ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», передбачено, що надходження до Фонду України соціального захисту інвалідів належать до надходжень спеціального фонду Державного бюджету України на 2007 рік.

Таким чином, несплата відповідачем адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів у 2006 році, призвела до ненадходження цих коштів до Державного бюджету України, що, в свою чергу, перешкоджає державі у створенні економічних, соціально-побутових, соціально-психологічних умов для задоволення потреб інвалідів, чим порушуються інтереси держави та соціальні гарантії прав інвалідів.

Як зазначається у статті 8 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» державне управління в галузі забезпечення соціальної захищеності інвалідів здійснюється центральним органом виконавчої влади з питань праці та соціальної політики, Міністерством охорони здоров’я України та органами місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 1 Положення про Фонд соціального захисту інвалідів затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2002 року № 1434 Фонд соціального захисту інвалідів є урядовим органом державного управління, який діє у складі Мінпраці та підпорядковується йому.

Згідно до пункту 9 цього ж Положення для реалізації покладених на Фонд завдань за погодженням з Мінпраці утворюються територіальні відділення Фонду в межах граничної чисельності його працівників.

За змістом статті 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» саме Фонду соціального захисту інвалідів надано право на стягнення адміністративно-господарських санкції за недодержання законодавчо встановленого нормативу робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів.

Пункт 4 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що до компетенції адміністративних судів відносяться спори за зверненням суб’єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 03.05.1995 року № 314, яка ще діяла у 2006 році, робоче місце вважається створеним, якщо воно відповідає встановленим вимогам робочого місця для інвалідів відповідної нозології, атестоване спеціальною комісією підприємства за участю представників МСЕК, органів держнаглядохоронпраці, громадських організацій інвалідів і введено в дію шляхом працевлаштування на ньому інваліда.

Отже, підприємства мають лише право створювати робочі місця шляхом працевлаштування на ньому інваліда або сплачувати адміністративно-господарські санкції за кожне нестворене робоче місце для працевлаштування інваліда.

Відповідач не подав доказів сплати 19308 грн. 52 коп. адміністративно-господарських санкцій за нестворення 2 робочих місць для працевлаштування інвалідів в 2006 року  відповідно до вимог ст.19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», тому суд вважає вимоги позивача, щодо стягнення зазначеної суми правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до Порядку сплати підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007 року № 70, порушення строків сплати суми адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені в розмірі 120% річних облікової ставки НБУ за кожен календарний день прострочення.

Але як вбачається з матеріалів справи, 27.07.2005 року господарським судом Сумської області порушено провадження у справі № 12/83-05 про банкрутство відносно ВАТ «Сумсільмаш», судом введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та нарахування штрафних санкцій, а також заборонено посадовим особам боржника вчиняти будь-які дії щодо відчуження будь-яких майнових активів боржника на користь інших осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», протягом дії мораторію не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов’язань.

Таким чином, вимоги позивача, щодо стягнення з відповідача суми пені в розмірі 335 грн. 97 коп. є правомірними, необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 162, 163 Кодексу адміністративного  судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Адміністративний позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з відкритого акціонерного товариства «Сумсільмаш» (40000, м. Суми, вул. Харківська, 6, код 00901588) на користь Сумського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (м. Суми, вул. Горького, 2, р/р 0002 відділення Державного казначейства у Сумській області в банку ГУДКУ м. Суми, МФО 837013, код 23636315, код бюджетної класифікації 50070000) 19308 грн. 52 коп. адміністративно – господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів у 2006 році.

3.          Видати виконавчий лист після набрання постановою законної сили.

4.          В іншій частині позову – відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду. Заява про апеляційне оскарження подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо буде подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде подана в строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання, апеляційної скарги постанова, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

СУДДЯ                                                                      Б.І.ЛИХОВИД

Повний текст постанови підписано 03.08.2007 року