ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2007 р.
№ 2-16/1222-2005

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Божок В.С. - головуючого,

Костенко Т. Ф.,

Коробенко Г.П.

розглянувши матеріали

касаційної скарги
ДПІ в Бахчисарайському районі АР Крим

на постанову
Севастопольського апеляційного господарського суду від 27.03.2007

у справі
господарського суду АР Крим

за позовом
СЗАТ “Симиренко”

до
ДПІ в Бахчисарайському районі АР Крим

про
визнання недійсним податкового повідомлення-рішення,

в судовому засіданні взяли участь представники:

позивача: не з’явились,

відповідача: не з’явились,

ВСТАНОВИВ :

Рішенням від 05.12-13.12.05 господарського суду АР Крим позов задоволено. Визнано недійсними податкові повідомлення –рішення ДПІ в Бахчисарайському районі АР Крим № /0 від 17.11.04 та № /0 від 11.07.04, № /0 від 17.11.04, на користь позивача стягнуто 85 грн. державного мита, 118 грн. на ІТЗ судового процесу.

Постановою від 27.03.06 Севастопольського апеляційного господарського суду вказану вище постанову  залишено без змін.

Не погоджуючись з судовими рішеннями, ДПІ в Бахчисарайському районі АР Крим звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою і просила їх скасувати, прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, приймаючи до уваги межі перегляду  справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оспорюваних судових актів знаходить необхідним касаційну скаргу задовольнити частково.

Як встановлено попередніми судовими інстанціями, предметом спору  у даній справі є визнання недійсними податкових повідомлень-рішень ДПІ в Бахчисарайському районі АР Крим № /0 від 17.11.04 та № /0 від 11.07.04, № /0 від 17.11.04.

Виходячи з положень п. 1 ст. 3 цього Кодексу справа за позовом суб’єкта підприємницької діяльності до державної податкової інспекції про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення є справою адміністративної юрисдикції (адміністративною справою).

Статтею 1 Кодексу  адміністративного судочинства України передбачено, що цей Кодекс визначає повноваження адміністративних судів  щодо розгляду справ адміністративної юрисдикції, порядок  звернення до адміністративних судів  і порядок здійснення адміністративного судочинства.

Згідно п.6 Розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень КАСУ до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів  адміністративні справи, підвідомчі господарським судам, відповідно до Господарського процесуального кодексу України  1991 року  вирішують у першій  та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та  апеляційні господарські суди за правилами КАСУ.

Проте, судами попередніх інстанцій в порушення зазначених вимог процесуального закону розглянуто справу адміністративної юрисдикції за правилами Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на викладене, судові рішення підлягають скасуванню з передачею справи на розгляд до господарського суду зі стадії прийняття  позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України, Вищий  господарський  суд   України

ПОСТАНОВИВ  :

Касаційну скаргу задовольнити частково.

Рішення від 05.12-13.12.05 господарського суду АР Крим та постанову від 27.03.2006 Севастопольського апеляційного господарського суду у справі № 2-16/1222-2005 скасувати.

Справу направити на розгляд до господарського суду АР Крим зі стадії прийняття  позовної заяви.

Головуючий                                                                                         Божок В.С.

Судді                                                                                                      Костенко Т.Ф.

Коробенко Г.П.