ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
УХВАЛА

Іменем України

06.03.2007
Справа №2-7/3067-2007

За позовом Прокурора Ленінського району, смт. Леніне, в інтересах держави в особі Щолкінського виробничого підприємства водопровідно-каналізаційного господарства, Ленінський район, м. Шолкіне

До відповідача – Товариства з обмеженою відповідальністю «Кримтеплоелектроцентраль», Сімферопольський район, смт. Молодіжне

Про стягнення 75395,56 грн.

Суддя І .І. Дворний

представники:

Від позивача – Бабійчук О. М., предст., дов. №67 від 02.02.2007 р..

Від відповідача –  Криличенко М. М., предст., дов. №5 від 04.01.2007 р.

Від прокуратури – Домнікова Я. І., посв. №05364

Сутність спору: Прокурор Ленінського району звернувся до Господарського суду Автономної Республіки Крим в інтересах держави в особі Щолкінського виробничого підприємства водопровідно-каналізаційного господарства з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кримтеплоелектроцентраль» 75395,56 грн. заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення.

У судовому засіданні представник відповідача надав суду заперечення на позовну заяву, в яких зазначив, що прокурор невірно визначив орган Щолкінське ВПВКГ в якості органа, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах. На думку ТОВ «Кримтеплоелектроцентраль», позовна заява пред’явлена не в інтересах держави, а в інтересах самостійного суб’єкта підприємницької діяльності, через що просить суд відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

П. 2 ст. 121 Конституції України на Прокуратуру України покладається представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом. Відповідно до ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» підставою представництва в суді держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. В позовній заяві прокурор самостійно визначає, в чому саме полягає порушення інтересів держави і обгрунтовує необхідність їх захисту (ч. 2 ст. 2 ГПК України).

Конституційниу суд України в рішенні від 08.04.1999 р. визначив, що прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обгрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. При цьому інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

П. 2 резолютивної частини рішення КСУ визначено, що під поняттям "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах”, зазначеним у частині другій статті 2 Господарського процесуального кодексу України, потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

В п. 5 мотивувальної частини рішення КСУ передбачено, що орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, фактично є позивачем у справах, порушених за позовною заявою прокурора, і на підставі частини першої статті 21 Господарського процесуального кодексу України є стороною в господарському процесі. Цей орган вчиняє процесуальні дії (відповідні функції) згідно зі статтею 22 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, прокурор може бути представником сторони у справі тільки у випадку, коли цією стороною у справі є орган державної влади або орган місцевого самоврядування, наділені повноваженнями виконавчої влади.

Отже, заявляючи позов про стягнення 75395,56 грн. заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення на користь Щолкінського виробничого підприємства водопровідно-каналізаційного господарства, прокурор необґрунтовано визначив Щолкінське ВПВКГ як орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Суд зазначає, що Щолкінське ВПВКГ є самостійним господарюючим суб’єктом, управління господарською діяльністю здійснює через свої органи та посадові особи (ст. 89 Господарського кодексу України) у порядку, визначеному ст.ст. 41-49 Закону України «Про господарські товариства», і не є органом державної влади чи органом місцевого самоврядування.

Таким чином, прокурором пред’явлено позов не в інтересах держави, а в інтересах самостійного суб’єкта господарської діяльності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано.

Крім того, в п. 3 Роз’яснень Вищого господарського суду України «Про деякі питання участі прокурора у розгляді справ, підвідомчих господарським судам» №04-5/570 від 22.05.2002 р. зазначено, що якщо господарський суд помилково порушив справу за позовом прокурора чи його заступника, в якій неправильно визначено позивача за вимогами про захист інтересів держави, такий позов підлягає залишенню без розгляду відповідно до пункту 1 частини першої статті 81 ГПК.

За таких обставин, позов підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 81, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов залишити без розгляду.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Дворний І.І.