ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

25.05.07                                                                                       Справа №10/274-06

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

при секретарі: Шерник О.В.

за участю представників

позивача: не з’явився

відповідача: Чернявський О.О., дов. № 07/1263-07 від 02.04.2007 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Цюрупинському районі Херсонської області, м. Цюрупинськ Херсонської області

на рішення господарського суду Херсонської області від 23.01.2007 року

у справі  № 10/274-06

за позовом Управління Пенсійного фонду України в Цюрупинському районі Херсонської області, м. Цюрупинськ Херсонської області

75100, Херсонська область, м. Цюрупинськ ,вул. Пролетарська, 52

до відповідача Відкритого акціонерного товариства “Енергопостачальна компанія “Херсонобленерго”, м. Херсон

73000, м. Херсон, вул. Пестеля, 5

про стягнення 27.450,00 грн. збитків

Встановив:

Управління Пенсійного фонду України в Цюрупинському районі Херсонської області, м. Цюрупинськ Херсонської області, (далі – позивач) звернулось в господарський суд Херсонської області з позовною заявою до відкритого акціонерного товариства “Енергопостачальна компанія “Херсонобленерго”, м. Херсон, (далі – відповідач) про стягнення з останнього 27.450,00 грн. збитків, які складаються з вартості ремонтних робіт обладнання – 3.145,00 грн., вартості виведеного з ладу Джерела Безперебійного живлення – 6.155,00 грн., вартості ремонтних робіт по відновленню внутрішніх мереж електромережі – 3.109,00 грн., вартості поточного ремонту кімнат будівлі – 15.041,00 грн.

Розглянувши справу по суті, господарський суд Херсонської області своїм рішенням від 23.01.2007 р. у справі № 10/274-06 (суддя Александрова Л.І.), у задоволені позову відмовив.

Рішення суду мотивовано тим, що для притягнення відповідача до відповідальності у вигляді відшкодування збитків необхідно встановити наявність складу цивільного правопорушення. Позивач, відповідно до ст.33 ГПК України, не довів, що своїми діями відповідач порушив умови договору на постачання електричною енергією та вимоги чинного законодавства. У діях відповідача не вбачається вини.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим рішенням, у поданій апеляційній скарзі позивач просить рішення господарського суду Херсонської області від 23.01.2007 р. у справі № 10/274-06 скасувати і задовольнити позовні вимоги, свої доводи мотивує наступним.

Посилання суду першої інстанції на те, що дефектний акт від 22.08.2006 р. та акт б/н від 22.08.2006 р. не містять відомостей, що у складі комісії були фахівці з електроенергетики та невідомо за допомогою яких засобів і приладів було встановлено факт і причину перенапруги в електромережі є безпідставними, оскільки для наявності у мережі перенапруги представники відповідача викликались двічі, але без надання пояснень не прибули. Наявність в мережі перенапруги підтверджується, на думку позивача, актом про самовільне проведення вимірювальних робіт від 22.08.2006 р. за підписами свідків.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що в порушення ст. 33 ГПК України позивачем не доведено наявність в діях відповідача правопорушення, також наявність та розмір понесених збитків.

Вважає рішення господарського суду Херсонської області від 23.01.2007 р. у справі № 10/274-06 законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Цюрупинському районі Херсонської області, м. Цюрупинськ Херсонської області, - без задоволення.

Ухвалою Запорізького апеляційного господарського суду від 21.03.2007 р. апеляційна скарга Управління Пенсійного фонду України в Цюрупинському районі Херсонської області, м. Цюрупинськ Херсонської області, прийнята до розгляду та призначена слуханням на 26.04.2007 р.

Розпорядженням заступника голови Запорізького апеляційного господарського суду № 1369 від 25.04.2007 р. справу призначено до розгляду у складі колегії суддів: головуючого судді – Коробки Н.Д., суддів Колодій Н.А., Радченко О.П.

Ухвалою Запорізького апеляційного господарського суду від 26.04.2007 р. розгляд апеляційної скарги було відкладено на 25.05.2007 р., у зв’язку з неявкою позивача в судове засідання та необхідністю витребувати у сторін додаткові докази у справі.

Розпорядженням Першого заступника голови Запорізького апеляційного господарського суду № 1655 від 24.05.2007 р. справу призначено до розгляду у складі колегії суддів: головуючого судді – Коробки Н.Д., суддів Мірошниченка М.В.,    Юхименка О.В.

В судове засідання 25.05.2007 р. позивач не з’явився, надіслав Запорізькому апеляційному господарському суду супровідний лист від 18.04.2007 р. з клопотанням про розгляд справи за відсутності його представника.

Колегія суддів вважає за можливе задовольнити клопотання позивача, розглянути справу за відсутності його представника, на підставі ст. 75 ГПК України, за наявними в ній матеріалами.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

За клопотанням представника відповідача судовий процес вівся без застосування засобів технічного забезпечення та за його згодою у судовому засіданні 25.05.2007 р., оголошено вступну та резолютивну частини постанови Запорізького апеляційного господарського суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду, вивчивши матеріали справи і апеляційної скарги, взявши до уваги доводи представників сторін, колегія суддів встановила наступне.

Правовідносини сторін врегульовані договором про постачання електричної енергії № 220 від 13.08.2003 р. (далі – Договір), за умовами якого відповідач - постачальник електричної енергії постачає електричну енергію позивачу - споживачу, а позивач оплачує відповідачу її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору та додатками до нього, що є його невід’ємними частинами (розділ 1 Договору).

Відповідно до пункту 2.1.2 розділу 2 Договору відповідач зобов’язався постачати позивачу електроенергію, як різновид товару ... із дотриманням граничних показників якості електричної енергії, визначених державними стандартами (тільки у разі приєднання позивача безпосередньо до електромережі відповідача).

Згідно з п. 4.1.1 Договору відповідач несе відповідальність за: постачання електричної енергії позивачу в обсягах та із забезпеченням договірної величини потужності, визначеними згідно з вимогами розділу 5 Договору; дотримання гарантованого рівня надійності електропостачання відповідно до фактичної категорії схеми зовнішнього електропостачання позивача згідно з ПУЕ; дотримання граничних показників якості електричної енергії на межі балансової належності електромереж.

У разі відпуску електричної енергії, параметри якості якої перебувають поза межами показників, визначених державними стандартами, відповідач несе відповідальність перед позивачем в розмірі 25% вартості такої електроенергії. Відповідач не несе відповідальності перед позивачем за постачання електричної енергії низької якості за той час, протягом якого позивач не дотримувався встановленого Договором режиму електропостачання, або не виконував інші умови Договору, що підтверджено відповідними документами (п. 4.1.3 Договору).

Відповідно до п. 4.1.4 Договору відповідач не несе відповідальності перед позивачем за порушення вимог пункту 4.1.1 – 4.1.3 Договору, якщо доведе, що порушення виникли з вини позивача або внаслідок дії обставин непереборної сили.

Як стверджує позивач в своїй позовній заяві, 22.08.2006 р. об 11 год. 40 хв. в приміщенні УПФУ в Цюрупинському районі Херсонської області: м. Цюрупинськ,       вул. Пролетарська, 52, була виведена з ладу оргтехніка, яка була на той час підключена до електромережі, з розеток вилітали іскри.

22.08.2006 р. об 11 год. 50 хв. позивачем було за телефоновано до диспетчера Цюрупинського РЕЗ і ЕМ та залишено заяву-виклик ремонтної бригади для встановлення причини аварії та її фіксування, що підтверджується копією витягу з журналу викликів за вказаний період (а.с. 90 – 92, т. 1) та  копією пояснювальної диспетчера Гусєва В.А.      (а.с. 104).

Для фіксування вищезазначених подій, які відбулись у приміщенні позивача 22.08.2006 р., комісією у складі: заступника начальника головного УПФУ в Херсонській області, начальника управління автоматизованого обліку надходження коштів та їх використання головного управління, начальника відділу господарського забезпечення, начальника УПФУ в Цюрупинському районі Херсонської області, начальника відділу з питань надзвичайних ситуацій Цюрупинської державної районної адміністрації, начальника ПЦО Херсонського представництва ЗАТ «Охорона комплекс» було складено відповідний акт б/н від 22.08.2006 р. (а.с. 8, т. 1). Згідно з зазначеним актом, внаслідок перенапруги в електричній мережі, було виведено з ладу техніку загальною вартістю 18.788,00 грн. З боку відповідача вказаний акт не підписаний.

Також представниками позивача у складі комісії: голова комісії – заступник начальника – начальник відділу пенсійного забезпечення; члени комісії: заступник начальника відділу – заступник головного бухгалтера, головний спеціаліст, заступник начальника відділу, спеціаліст І категорії – голова профкому, головний спеціаліст, головний спеціаліст – юрисконсульт було складено акт про те, що 22.08.2006 р. через високу напругу в електромережі вийшла з ладу техніка на загальну суму 34.284,33 грн. (а.с. 10, т. 1).

Того ж 22.08.2006 р. начальником УПФУ в Цюрупинському районі Херсонської області Байковою Т.В. начальнику Цюрупинського РЕЗ і ЕМ Олійнику В.В. була надіслана письмова заява вхід. № 08/1494 (а.с. 9, т. 1), в якій відповідачу запропоновано розглянути питання по відшкодуванню збитків, заподіяних позивачу внаслідок високої напруги в електричній мережі.

Представниками відповідача внаслідок обстеження приміщення позивача було складено акт б/н від 23.08.2006 р. (а.с. 16, т. 1), згідно з яким відбулось технічне обстеження та проведені заміри напруги, встановлена часткова відсутність напруги в мережах абонента. Зазначений акт підписаний представниками позивача із зауваженнями.

Згідно з накладною № 8 від 23.08.2006 р. (а.с. 20, т. 1) позивачем передано ТОВ «С.П.» для ремонту оргтехніку.

Згідно з актами виконаних робіт: від 30.08.2006 р., 05.09.2006 р. (а.с. 37 – 39, т. 1) ТОВ фірмою «С.П.» виконано для позивача ремонтних робіт на загальну суму         3.232,00 грн., на цю суму ТОВ фірмою «С.П.»  виставлені позивачу на сплату відповідні рахунки-фактури (а.с. 40 – 42, т. 1). Платіжними дорученнями: № 18994 від 22.09.2006 р. та № 18328 від 31.08.2006 р. (копії містяться в матеріалах справи) позивачем було перераховано ТОВ фірмі «С.П.» 3.232,00 грн.

Як стверджує позивач, вийшло з ладу та не підлягає ремонту Джерело безперервного живлення 1 х 5340, інвентарний номер 10480194, вартістю 6.155,00 грн. (що вбачається з інвентарної картки № 16 обліку основних засобів в бюджетних установах, а.с. 65, т. 1).

Ремонт внутрішніх мереж електропостачання адмінбудівлі позивача згідно із зведеним кошторисним розрахунком вартості ремонту № 1-2 (а.с. 60, т. 1), складеним ТОВ «СІПІ» ДП «СІПІ електро», складає 3.109,00 грн. На цю суму ТОВ «СІПІ» ДП «СІПІ електро» позивачу на сплату виставлений рахунок № 156 від 04.09.2006 р. (а.с. 59, т. 1).

Поточний ремонт приміщень 2-го поверху адміністративної будівлі обласного УПФУ в Цюрупинському районі згідно із зведеним кошторисним розрахунком вартості будівництва, локальним кошторисом 2-1-1 (а.с. 54, 55, т. 1), виконаним Приватним підприємством «Арс», складає 15.041,  грн.

Стягнення з відповідача на користь позивача 27.450,00 грн. збитків, які складаються з вартості ремонтних робіт обладнання – 3.145,00 грн., вартості виведеного з ладу Джерела безперервного живлення – 6.155,00 грн., вартості ремонтних робіт по відновленню внутрішніх мереж електромережі – 3.109,00 грн., вартості поточного ремонту кімнат будівлі – 15.041,00 грн., з підстав, зазначених вище, стало предметом спору у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно зі ст.101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у повному обсязі.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при прийняті оскаржуваного рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності  її  вини  (умислу  або  необережності),  якщо  інше  не встановлено договором або законом (п. 1 ст.614 ЦК України). Тобто наявність вини є обов'язковою підставою для притягнення до відповідальності, якщо інше не передбачено договором або законом.

Відповідно до ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Аналогічна норма права міститься в ст.22 Цивільного кодексу України.

Як передбачено ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються вартість   втраченого,  пошкодженого  або  знищеного   майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів  тощо), понесені   стороною,  яка  зазнала  збитків  внаслідок   порушення зобов'язання другою стороною.

Зазначені статті визначають загальну норму щодо відшкодування збитків внаслідок наявності складу цивільного правопорушення: порушення цивільного права; завдання збитків та причинний зв’язок між порушенням права та збитками. При наявності таких обставин в особи виникає право на відшкодування завданих збитків.

Притягнення до цивільно-правової відповідальності можливе лише при наявності передбачених законом умов. Їх сукупність утворює склад цивільного правопорушення, який є підставою цивільно-правової відповідальності. Склад цивільного правопорушення, визначений законом для настання відповідальності у формі відшкодування збитків, утворюють наступні елементи: суб’єкт, об’єкт, об’єктивна та суб’єктивна сторона. Суб’єктом є боржник; об’єктом - правовідносини по зобов’язаннях; об’єктивною стороною - наявність збитків у майновій сфері кредитора, противоправна поведінка у вигляді невиконання або неналежного виконання боржником свого зобов’язання, причинний зв’язок між противоправною поведінкою боржника і збитками; суб’єктивну сторону цивільного правопорушення складає вина, яка представляє собою психічне відношення особи до своєї противоправної поведінки і її наслідків.

Відсутність хоча б одного із вищеперелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання взятих ним на себе зобов’язань, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Відшкодування збитків – це міра відповідальності за правопорушення в сфері господарювання, тому її застосування можливе за наявності підстави відповідальності, передбаченої законом. Особа, яка вимагає відшкодування збитків, повинна довести факт порушення господарського зобов’язання контрагентом, наявність і розмір понесених ним збитків, причинний зв’язок між правопорушенням і збитками.

На думку колегії суддів, позивачем не доведено наявність і розмір збитків, і тим більше, саме з вини відповідача. Відсутній також причинний зв’язок між діями відповідача та заявленими до стягнення збитками.

Акт б/н від 22.08.2006 р. та дефектний акт від 22.08.2006 р. не можуть вважатися належними доказами у справі, оскільки, по-перше, не підписані уповноваженими представниками відповідача, по-друге, викладені в них обставини не підтверджені незалежними фахівцями з електроенергетики. Також зазначені акти містять суперечності між собою щодо переліку оргтехніки, яка вийшла з ладу. Не приймається до уваги колегією суддів висновок ТОВ фірми «С.П.» щодо встановлення причини не виправностей системних блоків, переданих позивачем йому на ремонт (а.с.35), оскільки ліцензії на здійснення ТОВ фірмою «С.П.» такого виду діяльності, як проведення зазначеної експертизи, позивачем не надано.

Надані позивачем зведений кошторисний розрахунок вартості ремонту № 1-2, складений ТОВ «СІПІ» ДП «СІПІ електро», та зведений кошторисний розрахунок вартості будівництва, локальний кошторис 2-1-1, складений Приватним підприємством «Арс», на підтвердження вартості ремонтних робіт по відновленню внутрішніх мереж електромережі – 3.109,00 грн. і вартості поточного ремонту кімнат будівлі – 15.041,00 грн. також не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки вони не узгоджені з відповідачем. Доказів необхідності та доцільності проведення поточного ремонту кімнат будівлі і ремонту по відновленню внутрішніх мереж електромережі з вини відповідача  і в обсягах, зазначених в кошторисах, позивачем не надано. Не надано також актів виконаних робіт, доказів оплати проведених робіт.

Перелічені в позовній заяві та апеляційній скарзі порушення з боку відповідача належним чином не доведені, документів на підтвердження суду не надано.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеним.

Зазначені обставини досліджені судом першої інстанції на підставі наданих в судове засідання сторонами доказів. Порушення, або неправильного застосування норм матеріального і процесуального права не вбачається, підстави для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду відсутні.

Судові витрати по апеляційній скарзі, відповідно до ст.49 ГПК України, слід віднести на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 101 - 105 Господарського процесуального Кодексу України, Запорізький апеляційний господарський суд,

Постановив:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Цюрупинському районі Херсонської області, м. Цюрупинськ Херсонської області, залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Херсонської області від 23.01.2007 р. у справі №10/274-06 - без змін.