ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2007 р.
№ 39/25/312-06

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Коробенко Г.П.- головуючого,

Костенко Т. Ф.,

Полянський А.Г.

розглянувши матеріали

касаційної скарги
Спеціалізованого ДП “Укрспец’юст” Міністерства юстиції України в особі Дніпропетровської філії

на постанову
Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.02.2007

у справі
господарського суду Дніпропетровської області

за позовом
Царичанської районної ради

до

3-тя особа
Спеціалізованого ДП “Укрспец’юст” Міністерства юстиції України в особі Дніпропетровської філії
ДВС Дніпропетровської області
ТОВ “Орендастройсервіс”
ВАТ “Райфайзен Банк Аваль” в особі Дніпропетровської обласної дирекції

про
визнання недійсними прилюдних торгів,

в судовому засіданні взяли участь представники:

позивача: Сергієнко Л.Г. (дов. від 23.01.07 № 4-5/2-18),

відповідача-1: Ковальчук Ю.В. (дов. від 24.01.07),

відповідача-2: не з’явились

відповідача-3: не з’явились,

3-тої особи:  Довга Ю.Л. (дов. від 08.12.06),

ВСТАНОВИВ :

Рішенням від 09.11.06 господарського суду Дніпропетровської області позов задоволено. Визнано недійсними прилюдні торги від 31.08.06 з реалізації адмінбудинку, розташованого за адресою: смт. Царичанка, вул. Театральна, 17. З СДП “Укрспецюст” на користь ТОВ “Орендастройсервіс” стягнуто 116200 грн. вартості майна, придбаного з торгів 31.08.06; з ДВС на користь ТОВ “Орендастройсервіс” стягнуто 713800 грн. вартості майна придбаного з торгів 31.08.06; з позивача в доход Державного бюджету стягнуто 8300 грн. державного мита.

Постановою від 28.02.07 Дніпропетровського апеляційного господарського суду вказане вище рішення залишено без змін.

Не погоджуючись з судовими рішеннями, Спеціалізоване ДП “Укрспец’юст” Міністерства юстиції України в особі Дніпропетровської філії звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою і просить їх скасувати з огляду на порушення судами норм матеріального та процесуального права, а також невірною оцінкою обставин справи, прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду  справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оспорюваних судових актів знаходить необхідним в задоволенні касаційної скарги відмовити.

Як встановлено судовими інстанціями, які приймали рішення у даній справі, за результатами проведення прилюдних торгів по реалізації майна, яке належить Царичанській районній раді Дніпропетровської області від 31.08.2006,  переможцем яких стало ТОВ “Орендастройтранс”, останнім придбано адміністративну будівлю, загальною площею 3665,4 м2, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, смт. Царичанка, вул. Театральна, 17 (протокол № 6040155-обл/210з-1).

Вказані прилюдні торги проведено Дніпропетровською філією Спеціалізованого державного підприємства “Укрспецюст” Міністерства юстиції України на підставі заявки ДВС Дніпропетровської області на реалізацію арештованого майна та договору № 6040155-обл/210з про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, укладеного між СДП “Укрспец’юст” в особі Дніпропетровської філії та ДВС Дніпропетровської області та на виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2005р. у справі № 32/375 про звернення стягнення на користь Акціонерного поштово-пенсійного банку „Аваль” в особі Дніпропетровської обласної дирекції АППБ „Аваль” з Царичанської районної ради заставленого майна по договору застави № 011/08-02/1019 від 28.10.2002р., а саме  адміністративної будівлі, загальною площею 3665,4 кв.м., яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, смт. Царичанка, вул. Театральна, 17.

Згідно з частиною 1 статті 50 Закону України “Про виконавче провадження” звернення стягнення  на  майно боржника полягає в його арешті (опису), вилученні та примусовій реалізації.

Відповідно до ч. 1 статті 52 вказаного Закону  стягнення  на  заставлене   майно в порядку примусового виконання  допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя.

Частиною 6 ст. 62 цього Закону України встановлено, що реалізація належних боржникові будинку,  квартири  та  іншого нерухомого майна провадиться відповідно до закону шляхом продажу з прилюдних торгів.

Згідно зі ст. 66 Закону України “Про виконавче провадження” спеціалізована організація  проводить   прилюдні   торги   за заявкою   державного  виконавця,  в  якій  зазначається  початкова вартість  майна, що виставляється на торги, за незалежною оцінкою. У  разі  якщо нерухомість за вказаною ціною не буде реалізована на перших торгах, то на повторних торгах початкова ціна, за якою вона реалізується, знижується не більше, ніж на 30 відсотків.

Попередніми інстанціями обгрунтовано взято до уваги, що порядок проведення прилюдних торгів з продажу арештованого державними виконавцями  нерухомого  майна  боржників встановлено Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999р. № 68/5, згідно п. 1.3. якого реалізація нерухомого майна, на яке звернено стягнення, проводиться за  місцем   проживання,  роботи  боржника  або  за місцезнаходженням  його майна. Якщо боржник є юридичною особою, то реалізація майна проводиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або місцезнаходженням майна.

У разі реалізації майна за його місцезнаходженням і якщо таке майно перебуває  за  межами  населеного  пункту,  його  реалізація проводиться у найближчому населеному пункті або районному центрі.

Пунктом 3.5. Положення, передбачено, що спеціалізована  організація,  яка проводить публічні торги, не пізніше як за 15 днів до дня проведення публічних торгів публікує  за  місцезнаходженням  нерухомого  майна  в   друкованих засобах  масової інформації інформаційне повідомлення про нерухоме майно,  що підлягає реалізації.  Це інформаційне повідомлення може також бути публічно оголошене в інших засобах масової інформації.

Судами з’ясовано, що СДП “Укрспец’юст” оголошення про проведення спірних торгів опубліковано у газетах “Аvіsо” № 31 (246) від 15.08.2006р. та “Популярная Luxe” № 33 (159) від 16.08.2006р., які видаються у м. Дніпропетровську. При цьому, у друкованих засобах масової інформації за місцезнаходженням нерухомого майна відповідне оголошення опубліковано не було, що підтверджується довідкою газети “Приорільська правда” від 05.09.2006р. № 22. Згідно з довідкою Центру поштового зв’язку № 5 Дніпропетровської дирекції УДППЗ “Укрпошта” від 06.10.2006р. № 33 передплата на газети „Авізо” та „Популярная” на 2006р. установами, організаціями та підприємствами Царичанського району не здійснювалась.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, відповідно до протоколу  № 6040155-обл/210з-1 від 31.08.2006р. спірні торги були проведені у смт. Царичанка, у зв’язку з чим останні дійшли обгрунтованого висновку, що оголошення повинно було бути опубліковане у засобах масової інформації саме за місцезнаходженням  нерухомого майна (місцем його реалізації), тобто у смт. Царичанка, а оголошення у інших засобах масової інформації, що було зроблено СДП “Укрспецюст”, виходячи зі змісту пункту 3.5. Положення носить додатковий характер та не скасовує обов’язку здійснення публікації у друкованих засобах  масової інформації за  місцезнаходженням  нерухомого  майна.

При цьому судами враховано, що відсутність публікації про реалізацію майна за його місцезнаходженням порушує права інших осіб, які знаходяться за місцезнаходженням реалізації майна, що пов’язані з реалізацією права на участь у публічних торгах та придбання відповідного майна.

Згідно з п. 3.6. Положення, зміст інформаційного повідомлення повинен містити: 1) найменування, опис і характеристику нерухомого майна; 2) його місцезнаходження (адресу); 3) стартову ціну;    4)  суму  реєстраційного  та  гарантійного  внесків  учасника прилюдних торгів, найменування, адресу банку, номер рахунка для їх сплати; 5) порядок і строки сплати купівельної ціни; 6) дату, час та місце ознайомлення з майном;  7) дату, час та місце проведення прилюдних торгів; 8) дані про спеціалізовану організацію, яка проводить торги; 9) кінцевий термін реєстрації для участі у прилюдних торгах; 10) дані про стягувача та боржника:  10.1)  дані  про  стягувача  та  боржника  -  фізичних  осіб:  громадян  України  -  прізвище,  ім'я та по батькові фізичної особи,  адресу постійного місця проживання та ідентифікаційний код за Державним реєстром фізичних осіб - платників податків;  для іноземців:   прізвище,   ім'я  та  по  батькові  (у  разі наявності такого), адресу їх постійного місця проживання за межами України;  10.2) дані  про  стягувача  та  боржника  -  юридичних  осіб:  резидентів: їх      найменування, місцезнаходження, ідентифікаційний  код  за  Єдиним державним реєстром підприємств і організацій України (код за ЄДРПОУ); нерезидентів: їх найменування, місцезнаходження та країну, де зареєстрована особа; 11) інші відомості, потрібні для проведення прилюдних торгів.

Пунктом 3.10. Положення встановлено, що якщо реалізації підлягає  нежитлове  приміщення, то в інформації додатково зазначаються: розмір площі; місцезнаходження; призначення об'єкта; обмеження на його використання;  матеріали стін; процент зносу; відомості про земельну ділянку, на якій розташоване  нежитлове приміщення (її правовий режим та розмір).

В той же час, судами встановлено, що в інформаційних повідомленнях, розміщених у газетах “Аvіsо” № 31 (246) від 15.08.2006р. та “Популярная Luxe” № 33 (159) від 16.08.2006р. відсутня інформація щодо дати, часу та місця ознайомлення з майном, відомостей про правовий режим земельної ділянки, на якій розташоване  нежитлове приміщення та не зазначено боржника –Царичанську районну раду, що суперечить пп. 10 п. 3.6 Положення, а також не вказано про обмеження його використання –займання частини приміщень спірної будівлі іншими установами.

Таким чином, доводи скаржника про те, що проведення спірних публічних торгів проводилося без порушення чинного законодавства України спростовуються матеріалами справи та є безпідставними.

В силу пункту 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину, яким є публічні торги  в розумінні статті 202 Цивільного кодексу України, є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

З врахуванням встановленого судами факту не додержання при проведенні спірних прилюдних торгів вимог пп. 3.5, 3.6, 3.10. Положення, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає обгрунтованим висновок судів попередніх інстанцій про визнання спірних торгів недійсними, внаслідок їх невідповідності акту цивільного законодавства.

Судами також з’ясовано, що відповідно до умов  договору про відступлення права вимоги від 07.09.06, укладеного між КП “Факел” (новий кредитор) та АППБ “Аваль” в особі Дніпропетровської обласної дирекції (первісний кредитор) останнім передано новому кредитору право вимоги за договором застави  № 011/08-02/1019 від 28.10.2002р. у сумі 434878 грн.

При цьому вказаний договір у встановленому законом порядку визнано недійсним не було.

На виконання вказаного вище договору КП “Факел” перераховано Дніпропетровській обласній дирекції АППБ “Аваль” 434878,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 08.09.2006р. та 15.09.2006р. та не заперечується третьою особою.

Згідно з пунктом 1 статті 216 Цивільного кодексу України, недійсний  правочин  не створює юридичних наслідків,  крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі  недійсності  правочину  кожна  із  сторін зобов'язана повернути другій  стороні  у  натурі  все,  що  вона  одержала  на виконання   цього   правочину,   а   в  разі  неможливості  такого повернення,  зокрема тоді,  коли одержане полягає  у  користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Приймаючи до уваги те, що адміністративна будівля, за адресою: Дніпропетровська область, смт. Царичанка, вул. Театральна, 17 фактично не передавалася набувачу на виконання спірних публічних торгів, а останнім не було оформлено право власності на це майно, суди дійшли правомірного висновку, що у відповідності до вимог чинного законодавства України підстав для зобов’язання ТОВ “Орендастройсервіс” повернення майна в натурі позивачу відсутні.

З огляду на викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що судові рішення прийнято при правильному застосуванні норм матеріального та процесуального права і підстави для їх скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України, Вищий  господарський  суд   України

ПОСТАНОВИВ  :

Касаційну  скаргу залишити без задоволення.

Постанову від 28.02.2007 Дніпропетровського апеляційного господарського суду у справі № 25/312-06 залишити без змін.

Головуючий                                                                                         Г.Коробенко

Судді                                                                                                      Т.Костенко

А. Полянський