КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2007                                                                                           № 05-5-31/5797

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Шипка  В.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Омельченко В.С. – (дов. № 125/73 від 22.05.2007р.)                                Булик А.І. – (дов. № 120/81 від 22.05.2007р.)

від відповідача:      Шафран Є.В. – (дов. № Ду-04-3595/0/6-07 від

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Тендерна палата України

на ухвалу Господарського суду м.Києва від 08.05.2007

у справі № 05-5-31/5797

за позовом                               Спілка громадських організацій "Тендерна палата України"

до                                                   Державний центр зайнятості

про                                                  відмінити торги

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 08.05.2007р. у справі № 05-5-31/5797  позовні матеріали Спілки громадських організацій “Тендерна палата України” до Державного центру зайнятості про відміну торгів повернуто на підставі п. 1, 3, 4, 6 ст. 63 ГПК України.

Не погоджуючись із вищезгаданою ухвалою позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду м. Києва від 08.05.2007р., а позовні матеріали направити до Господарського суду м. Києва для розгляду по суті.

В обґрунтування своєї позиції позивач посилається на те , що суд першої інстанції прийняв ухвалу з порушенням норм процесуального права, зокрема ст. 63 ГПК України.

Представник апелянта в судовому засіданні апеляційної інстанції апеляційну скаргу підтримав та  просив її задовольнити.

Представник відповідача проти апеляційної скарги заперечував та просив її залишити без задоволення, а ухвалу без змін.

Заслухавши представника позивача та відповідача, розглянувши матеріали справи, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Підставою для повернення позовної заяви було те, що позовну заяву підписано особою яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; до позовної заяви не додано документів, що підтверджують повноваження особи, що підписала позовну заяву; до позовної заяви не додано доказів дієздатності юридичної особи - статут або відповідне положення; відсутній відтиск печатки діючої юридичної особи на позовній заяві; позивачем не подано доказів, що підтверджують викладені обставини. Подані ксерокопії документів не засвідчені належним чином; невиконання вимог п.5.27 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (ДСТУ 4163-2003) є підставою для повернення позовної заяви згідно ст.63 п. 3 ГПК України; Позивачем не подано доказів сплати державного мита у встановленому порядку та розмірі. Не зазначено на платіжці: напис кредитної установи: “Зараховано в доход бюджету грн. (дата)”, перший і другий підпис посадових осіб з відтиском печатки кредитної установи та відмітки про виконання платіжного доручення; Позивачем не додано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів. Не надано опис вкладення в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг.

Судова колегія не погоджується із висновком суду першої інстанції в повній мірі виходячи із наступного.

Згідно з п. 1 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Позовна заява підписана керівником Позивача, який має право першого підпису. В поданій позивачем позовній заяві (стор.3) зазначено посадове становище, особи, яка її підписала, а саме: “Голова правління”.

Статтею 57 ГПК України визначений вичерпний перелік документів, що додаються до позовної заяви. Подання документів, що підтверджують посадове становище керівника, що підписує позовну заяву, а також як і подання доказів того, що позивач є юридичною особою (статут або відповідне положення) в розумінні статей 1, 21 ГПК України, статтею 57 ГПК України не передбачено.

З огляду на наведені правові норми та наявні обставини, повернення господарським судом міста Києва позовної заяви на підставі п. 1 ст. 63 ГПК України є неправильним.

Статтею 54 ГПК України визначені вимоги до позовної заяви. Так, відповідно до першої частині цієї статті зазначено, що позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі  і  підписується  повноважною  посадовою  особою  позивача.  Виходячи  зі змісту зазначеної статті  Позовна заява Позивача має бути завірена підписом,  а її засвідчення відбитком печатки є необов'язковою вимогою.

Відповідно до пункту 3 ст. 63 ГПК України, суд повертає позовну заяву, зокрема, якщо у ній не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів,  що підтверджують викладені в заяві обставини.

У відповідності до ст. 54 ГПК України, позивачем було вказані обставини на яких ґрунтується позов, а саме: 12 березня 2007р. Відповідачем було оголошено торги на закупівлю устаткування для автоматичного оброблення інформації. Згідно з оголошеннями про заплановану закупівлю, розкриття, тендерних пропозицій - 3 квітня 2007 р.

Всупереч вимогам ч.5 ст. 17-3 Закону України “Про закупівлю товарів, робіт та послуг за державні кошти” (далі - Закон) відповідачем не виконаний обов'язок щодо надання документів.

На підтвердження зазначених обставин Позивачем були подані належним чином засвідчені копії доказів, на яких зазначено: “Копія вірна”, завірені підписом повноважної особи - Головою правління СГО “Тендерна палата України” Лабою В.С., а також завірені відбитком печатки Позивача: оголошення про заплановану закупівлю №11015907 опубліковане в Інформаційному бюлетені Тендерної палати України №11 (82) від 12.03.07р.; оголошення про заплановану закупівлю №3055548, опубліковане у Спеціалізованому друкованому засобі масової інформації із загальнодержавною сферою розповсюдження, що публікує інформацію виключно із питань державних закупівель та має назву, яка відноситься безпосередньо саме до сфери державних закупівель №11 (48) від 12.03.07р.

Також був наданий оригінал висновку Тендерної палати України № в- 189/04 від 26 квітня 2007р.

Враховуючи викладене, повернення місцевим судом поданої позивачем позовної заяви на підставі пункту 3 ст. 63 ГПК України ґрунтується на неправильному застосуванні норм права.

Щодо посилання судом першої інстанції на Уніфіковану систему організаційно-розпорядчої документації, то дане посилання є неправильним, оскільки цей стандарт поширюється на організаційно-розпорядчі документи - постанови, розпорядження, накази, положення, рішення, протоколи, акти, листи тощо (пункт 1.1). А позовна заява за своєю правовою природою є процесуальним документом, який складається відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України.

Твердження суду про те, що Позивачем не надано доказів сплати державного мита не відповідають дійсності.

У відповідності до п. 3 та 3-1 ст. 57 ГПК України, Позивачем надані докази, які підтверджують сплату державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Згідно п. 11 Інструкції “Про порядок обчислення та справляння державного мита” платіжні доручення на безготівкове перерахування державного мита, квитанції банку про сплату державного мита додаються до позовних заяв.

Пунктом 14 Інструкції “Про порядок обчислення та справляння державного мита”, при сплаті державного мита готівкою до документа, щодо якого вчиняється відповідна дія, додається оригінал квитанції кредитної установи, яка прийняла платіж. Варто зазначити, що завірення примірника платіжного доручення вимагається при безготівковому перерахуванні державного мита.

Враховуючи ту обставину, що Позивачем було здійснено оплату державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у готівковій формі, останнім було надано як докази оригінали квитанцій кредитної установи: Відкритого акціонерного товариства “Ощадний банк України”, як того вимагає Інструкція.

Повернення позовної заяви на підставі п. 4 ст. 63 ГПК України ґрунтується на хибному застосуванні норм права та невірному його тлумаченні.

Позивачем у відповідності з п. 2 ст. 57 ГПК України, було направлено копію позовної заяви і доданих до неї документів рекомендованим листом, про що свідчить фіскальний чек, оригінал якого був доданий до позовної заяви.

Відповідно до п.36 Постанови Кабінету міністрів України “Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку” від 17 серпня 2002 р. N1155, про прийняття для пересилання реєстрованого поштового відправлення (поштового переказу) відправникові з додержанням вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" видається розрахунковий документ, що підтверджує надання такої послуги (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

В тлумаченні Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” розрахунковим документом є документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт надання послуг, отримання (повернення) коштів, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Виходячи з викладеного, доказом відправки відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів є касовий чек (розрахунковий документ), що виданий відділенням поштового зв'язку. Опис вкладення у поштовий конверт не є обов'язковою вимогою і не є підставою для повернення позовної заяви в порядку п. 6 ст. 63 ГПК України.

Підтвердження тому є роз'яснення Вищого арбітражного суду України N 02-5/289 від 18.09.97 р. “Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України”, частиною 6 пункту 3.3 встановлено: розрахунковий документ, виданий відправникові поштового відправлення відповідно до пункту 36 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.2002 N 1155, може вважатися належним доказом надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відсутність опису вкладення до листа не тягне за собою наслідків у вигляді повернення позовної заяви, оскільки згідно з пунктом 78 названих Правил листи, бандеролі і посилки приймаються з таким описом лише за бажанням відправника, і у господарського суду відсутні правові підстави спонукати відправників до обов'язкового оформлення описів вкладення.

Згідно зі ст. 32 ГПК України у випадку сумніву в їх вірогідності чи дійшовши висновку про недостатність таких доказів, суду надано право витребувати додаткові докази. Тому в такому випадку місцевий суд не мав законних підстав для повернення позовної заяви без розгляду.

З огляду на це, судова колегія констатує, що ухвала Господарського суду м. Києва від 08.05.2007р. № 05-5-31/5797 прийнята у порушенні норм процесуального права і тому підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 99, 101 - 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Спілки громадських організацій “Тендерна палата України” на ухвалу Господарського суду м. Києва від 08.05.2007 р. №  05-5-31/5797 задовольнити.

2.          Ухвалу Господарського суду м. Києва від 08.05.2007р. № 05-5-31/5797 скасувати.

3.          Позовні матеріали повернути до Господарського суду м. Києва для розгляду по суті.

Головуючий суддя

Судді