ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.09.07р.

Справа № 35/284-07

За позовом  Відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія                "Дніпрообленерго",

м. Дніпропетровськ

до   Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради "Облводоканал",

смт. Кринички Дніпропетровської області

про              стягнення 9 168 265, 67 грн

Суддя  Широбокова Л.П.

Представники:

від позивача – Козак Т.В., юрисконсульт, дов.№565 від 21.12.06 р.

від відповідача  - Казак Д.А.,  представник, дов. від 14.05.07 р.

СУТЬ СПОРУ :

Позивач просить стягнути з Відповідача заборгованість за спожиту активну електричну енергію - 8 743 059, 42 грн, заборгованість за реактивну електричну енергію - 81 697,65 грн, 3% річних - 41 480,20 грн, інфляційні втрати  - 43 043,30 грн, пеню - 258985,10 грн, посилаючись на договір № 33-Ц від 01.01.2002 р.

Відповідач позовні вимоги не визнає, вказує, що Позивач неправомірно нарахував йому плату за активну та реактивну електричну енергію з 11.05.2007 р. по 31.05.2007 р., оскільки він в цей період вже не споживав електричну енергію, що підтверджується його звітом за травень 2007р. В зв'язку з цим вважає, що неправомірно нараховані інфляційні втрати та річні на всю суму позовних вимог та пеня, оскільки в справі №Б15/1-07 про банкрутство Відповідача введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, протягом дії якого неустойка не нараховується.  В доповненнях до відзиву на позов вказує, що згідно ч. 1 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»з дня прийняття господарським судом постанови  про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій по всіх видах заборгованості банкрута.

Позивач надав заяву №6854 від 19.09.2007р. про уточнення позовних вимог, в якій погодився з доводами відповідача, що електроенергія ним споживалася лише до 11.05.2007р. В зв’язку з чим просить стягнути з відповідача борг за спожиту активну електричну енергію –8 057 677,10 грн, заборгованість за реактивну електричну енергію – 27 794,06 грн; збільшує нарахування санкцій за період до 17.09.2007р. та просить стягнути  3% річних –93 845,60 грн, інфляційні втрати  - 389 806,97 грн з тих же підстав.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, представник відповідача не заперечував проти наявності основного боргу, в  решті позову просив відмовити.

За клопотанням сторін строк вирішення спору продовжувався до 25.09.2007р.

За згодою представників сторін в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ :

- 01.01.2002р. між позивачем та відповідачем було укладено договір № 33-Ц про постачання електричної енергії строком дії до 31.12.2002р. Відповідно до п. 11.4. він вважається щорічно продовженим, якщо жодна сторона не заявить про відмову від нього чи його перегляд. Доказів розірвання договору суду не надано, договір сторонами в спірний період виконувався, отже є чинним.

На виконання умов договору в спірний період з 01 березня по 11  травня 2007р. Позивач здійснив постачання активної електроенергії Відповідачу на суму 8 488 455,12 грн, а Відповідач здійснив її споживання, що підтверджується звітами відповідача.

Відповідно до п. 4.2.  договору відповідач здійснює остаточний розрахунок за фак-тично спожиту електроенергію у розрахунковому місяці у термін до 7-го числа місяця, наступного за розрахунковим. Відповідач за отриману електроенергію розрахувався частково в сумі 430 777,95 грн. Заборгованість становить 8 057 677,17 грн.

За умовами п. 4.3 договору відповідач повинен здійснювати економічну компенсацію за перетоки реактивної електроенергії протягом 5-ти днів з часу отримання рахунку позивача.

За спірний період з 01 березня по 11  травня 2007р. вказана компенсація склала 27 794,06 грн, на оплату якої позивач вручив відповідачу рахунки, що підтверджується реєстрами про вручення рахунків за цей період. Відповідач не сплачував за перетоки електроенергії, заборгованість становить 27 794,06 грн.

Вказана заборгованість підтверджується рахунками на оплату, розрахунком позивача та не заперечується відповідачем.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмові від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором  або законом.

Доказів сплати цієї заборгованості на час розгляду справи суду не надано.

10.01.2007р. Відносно відповідача порушено справу про банкрутство №15/1-07, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 22.01.2007р. відповідача визнано банкрутом, введено ліквідаційну процедуру строком до 22.01.2008р.

В своїх уточненнях позовних вимог позивач не просить стягнути з відповідача пеню за прострочення виконання грошових зобов’язань.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити борг з урахуванням індексу інф-ляції, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Згідно ч. 1 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»з дня прийняття господарським судом постанови  про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій по всіх видах заборгованості банкрута.

Інфляційні втрати пов’язані з інфляційними процесами в державі та за своєю правовою природою є компенсацією за понесені збитки, спричинені знеціненням грошових коштів,  в зв’язку з чим, на них не розповсюджується правило, встановлене ч. 1 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»,  та інфляційні втрати підлягають стягненню з боржника-банкрута. Інфляційні втрати з урахуванням індексу інфляції за квітень-серпень 2007р. та заборгованості за активну і реактивну електроенергію становлять 389 806,97 грн.

Три проценти річних є платою за користування коштами, що не були своєчасно сплачені боржником. Нарахування процентів на заборгованість банкрута припиняється з дня відкриття ліквідаційної процедури, та вимоги позивача щодо стягнення 3% річних в сумі 93 845,60 грн задоволенню не підлягають.

Зважаючи на викладене, з врахуванням всіх встановлених обставин справи, вимоги позивача обґрунтовані, доведені матеріалами справи та підлягають задоволенню частково в сумі боргу за активну електроенергію –8 057 677,17 грн, боргу за реактивну електроенергію –27 794,06 грн, інфляційних втрат –389 806,97 грн. В решті позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати по справі відносяться на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. 44, 49, ст..ст. 82, 85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України,  ст.ст. 525, 526, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 275-277 Господарського кодексу України   господарський суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради "Облводоканал" –52300, смт. Кринички Дніпропетровської області, вул. Будівельників, 5, (п/р 051 у КБ «Земельний капітал», МФО 305880) на користь Відкритого акціонерного товариства „Енергопостачальна компанія „Дніпрообленерго”–49107, м.  Дніпропетровськ, вул. Запорізьке шоссе,22, на п/р зі спеціальним режимом використання №38 в Дніпропетровському обласному управлінні Ощадбанку  України, МФО 305482 - борг за активну електроенергію –8 057 677, 17 грн (вісім мільйонів п’ятдесят сім тисяч шістсот сімдесят сім грн 17 коп) та на п/р 285 у філії «Дніпропетровське Центральне  відділення Промінвестбанку України», МФО 305437 борг за реактивну електроенергію –27 794,06 грн (двадцять сім тисяч сімсот дев`яносто чотири грн 06 коп), інфляційні втрати –389 806, 97 грн (триста вісімдесят дев`ять тисяч вісімсот шість грн 97 коп), витрати по сплаті державного мита –25 219, 50 грн (двадцять п’ять тисяч двісті дев`ятнадцять  грн 50 коп) та витрати  на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу -  116,70 грн (сто шістнадцять грн 70 коп).

В решті позову відмовити.

Наказ  видати після набрання  рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя

Л.П. Широбокова

Рішення підписано 25.09.07 р.