ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  7/259

17.05.07

За позовом   Дочірнього підприємства “Київліфт-1“

до                   Житлово –будівельного кооперативу “Механізатор-3“

про                      стягнення 16 993, 91 грн.

Суддя Якименко М.М.

В судових засіданнях приймали участь представники сторін:

Від позивача                     Чмирук Г.П. представник по довіреності

Від відповідача          Чайковський А.І. представник по довіреності

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 16 993, 91 грн. за договором № 312 від 01.03.2006 (далі –Договір), в тому числі: 14 170, 20 грн. –сума основного боргу,  1 080, 12 грн. –індексу інфляції, 313, 17 грн. –3% річних, 1 430, 42 грн. –пені, а також 169, 90 грн. –витрат по сплаті державного мита, 118, 00 грн. –витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що всупереч умов укладеного між позивачем та відповідачем договору № 312 від 01.03.2006 на виконання робіт з технічного обслуговування і ремонту ліфтів та диспетчерських систем, останній не в повному обсязі оплатив надані йому послуги, заборгувавши 14 170, 20 грн.

З цих підстав просив задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь суму боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення 1 080, 12 грн., три відсотки річних з простроченої суми 313, 17 грн., 1 430, 42 грн. –пені, а також понесені ним по справі господарські витрати.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на те, що позивачем не надавалися послуги за договором.

Судом, у відповідності з вимогами ст.81-1 ГПК України складено протоколи, які долучено до матеріалів справи.

17.05.2007 у судовому засіданні згідно ст.85 ГПК України за згодою представників сторін було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно та повно з”ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об”єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,  суд

ВСТАНОВИВ:

01.03.2006 між Позивачем та Відповідачем було укладено Договір поставки № 312 на виконання робіт з технічного обслуговування і ремонту ліфтів та диспетчерських систем (далі –Договір), згідно умов якого Відповідач доручає, а Позивач приймає на себе організацію виконання робіт з технічного обслуговування і ремонту ліфтів та диспетчерських систем в обсязі відповідно до додатків №№ 1, 2, які є невід»ємною частиною Договору.

На виконання умов Договору, Позивач виконав роботи по технічному обслуговуванню ліфтів і диспетчерських систем, що підтверджується актами з технічного обслуговування ліфтів, а саме: акт № 0304312 за січень -

вересень 2006 року, акт  № 05411312 за жовтень - грудень 2006 року; з технічного обслуговування та ремонту ОДС «Еталон»- актами №

6003312, за березень - грудень 2006 року; з підрядних робіт по усуненню наслідків вандалізму - актом за серпень 2006 року на суму 1854 грн. Оригінали зазначених документів досліджені судом у судовому засіданні, а належним чином засвідчені копії знаходяться у матеріалах справи.

У відповідності до п. 5.3. Договору Відповідач зобов’язався оплатити виконані роботи не пізніше десятого числа наступного місяця.

Однак, Відповідач в порушення умов Договору за надані послуги розрахувався частково, в зв’язку з чим за Відповідачем існує борг в розмірі 14 170, 20 грн.

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За змістом статті 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Цивільного Кодексу України).

Таким чином, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 14 170, 20 грн. суми основного боргу за Договором підлягають задоволенню.

За змістом частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів. Чинне законодавство не містить обмежень щодо даного виду відповідальності.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 1 080, 12 грн. –індексу інфляції та 313, 17 грн. –3% річних за період з лютого 2006

року по січень 2007 року відповідно до розрахунку заборгованості доданого до позовної заяви, нарахованих позивачем за прострочення виконання зобов’язання підлягають задоволенню.

У відповідності до п. 6.1 Договору при порушенні строку оплати за виконані роботи, Відповідач сплачує Позивачу пеню згідно Закону України № 543/96-Вр від 22.11.1996 у розмірі 2-х облікових ставок НБУ від  суми заборгованості за кожний день прострочення.

При нарахуванні пені позивачем невірно розрахований її розмір, тому, господарський суд, керуючись статтею 55 ГПК України, визначив розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача у сумі 1 052,70 грн.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, викладених позивачем, не надав.

Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги обґрунтовані, документально доведені та підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача 14 170, 20 грн. –сума основного боргу,  1 080, 12 грн. –індексу інфляції, 313, 17 грн. –3% річних, 1 052,70 грн. –пені.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на  позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, договором сторін, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Житлово –будівельного кооперативу “Механізатор-3“ (02098, м. Київ, вул. Дніпровська Набережна, 9, р/р 3421, МФО 0322012, код 22894446) на користь Дочірнього підприємства “Київліфт-1“ (02160 м. Київ, вул. Каунаська, 13-А, р/р 3581, КМФ АКБ УСБ Дарницького відділення МФО 322012, код 25199913), а у випадку відсутності коштів –з будь якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, - 14 170 (чотирнадцять тисяч сто сімдесят) грн. 20 коп. - основного боргу, 1 080 (одна тисяча вісімдесят) грн. 12 коп. –індекс інфляції, 313 (триста тринадцять) грн. 17 коп. –3% річних, 1 052 (одна тисяча п’ятдесят дві) грн. 70 коп. –пені, 166 (сто шістдесят шість) грн. 11 грн. - державного мита, 115 (сто п'ятнадцять) грн. 37 коп. - витрат на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу.

3.  В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя                                                                                                                        М.М. Якименко

Дата підписання рішення: