ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2007                                                                                                           Справа № 2/88(15/38)

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кузнецової І.Л.,

суддів: Швеця В.В. (доповідача), Чимбар Л.О.

при секретарі судового засідання: Гайдук Ю.А.

за участю представників:

позивача:  Григоренко В.В., заступник начальника юридичного відділу, довіреність №163/07  від 23.01.07;

відповідача-1:  Матковська О.С., начальник відділу, довіреність №17  від 24.10.06;

відповідача-2:  Матковська О.С., юрисконсульт, довіреність №15  від 16.05.07;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства “'Кіровоградобленерго”, м. Кіровоград на рішення господарського суду Кіровоградської області від 03 травня 2007 р. у справі №2/88(15/38);

за позовом відкритого акціонерного товариства “Кіровоградобленерго”, м. Кіровоград;

до відповідача-1 дочірнього підприємства “Теплоенергоцентраль” товариства з обмеженою відповідальністю “Високі Енергетичні Технології”, м. Кіровоград;

відповідача-2 комунального підприємства “Теплоелектроцентраль”, м. Кіровоград

про стягнення 314 033,55 гривень.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, відкрите акціонерне товариство “Кіровоградобленерго” 28 січня 2005 року звернувся до господарського суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача –1 дочірнього підприємства “Теплоенергоцентраль” п’ятикратної вартості різниці фактично спожитої та договірної величини споживання електричної енергії у жовтні 2003 року у сумі 314 033,55 гривень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачем з відповідачем-2 комунальним підприємством “Теплоелектроцентраль”, правонаступником якого є відповідач-1 дочірнє підприємство “Теплоенергоцентраль” 01 лютого 2001 року був укладений договір №17 на користування електричною енергією.

За невиконання споживачем електричної енергії, умов договору та положень чинного законодавства про електропостачання, позивач просить стягнути грошові кошти за користування електричною енергією.

Рішенням господарського суду у справі №2/88(15/38) від 03 травня 2007 року (суддя Деревінська Л.В.) позовні вимоги задоволені частково.

Стягнуто з комунального підприємства “Теплоелектроцентраль” на користь відкритого акціонерного товариства “Кіровоградобленерго” двократну вартість, різницю фактично спожитої та договірної величини споживання електроенергії в жовтні 2003 року на суму 157016,77 гривень, державне мито, судові витрати.

В іншій частині позову відмовлено.

Приймаючи спірне рішення господарський суд виходив з того, що належним відповідачем у справі є відповідач-2 комунальне підприємство “Теплоелектроцентраль”, оскільки відповідно до довідки головного управління статистики у Кіровоградській області від 10 квітня 2007 року відповідач-2 Кіровоградське комунальне підприємство “Теплоелектроцентраль”, значиться в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України.

Стосовно суті спору то господарський суд погодився з розрахунком позивача та прийшов до висновку про те, що позов є частково обгрунтованим і підлягає задоволенню на суму 157 016,77 гривень, двократної вартості понад договірної величини споживання електроенергії в жовтні 2003 року за рахунок відповідача-2 комунального підприємства “Теплоелектроцентраль”.

Позивач не погодившись з рішенням господарського суду подав апеляційну скаргу.

Вважає, що воно винесено з порушенням закону.

Господарський суд при винесенні рішення неповно з’ясував усі обставини справи, тому неправильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Позивач просить спірне рішення скасувати та задовольнити позовні вимоги посилаючись на те, що пунктом 3.7 укладеного сторонами Договору передбачено, що за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, визначених згідно із вимогами розділу 5 цього Договору, споживач сплачує постачальнику п’ятикратну вартість різниці фактично спожитої та договірної величин.

Крім того, позивач посилається на статтю 26 Закону України “Про електроенергетику” відповідно до якої, споживачі у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам п’ятикратну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

Стосовно притягнення до відповідальності належного відповідача, то позивач вважає, що господарським кодексом України не встановлено, що перехід усіх майнових прав та обов’язків відбувається лише після державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи, що не припиняється в результаті приєднання.

Законом України “Про оренду державного та комунального майна” не передбачено, що орендар стає правонаступником прав та обов’язків підприємства, цілісний майновий комплекс якого орендується, після державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи чи державної реєстрації припинення юридичної особи, що припинилася в результаті приєднання.

На апеляційну скаргу відповідачі надали заперечення, в якому відповідач-1 дочірнє підприємство “Теплоенергоцентраль” товариства з обмеженою відповідальністю “Високі Енергетичні Технології”, місто Кіровоград вважає, що висновки, викладені в апеляційній скарзі безпідставні і не обгрунтовані, тому просить постанову залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

А відповідач-2 комунальне підприємство “Теплоелектроцентраль”, місто Кіровоград вважає, що оскільки відповідач-1 дочірнє підприємство “Теплоенергоцентраль” товариства з обмеженою відповідальністю “Високі Енергетичні Технології”, місто Кіровоград є правонаступником по боргам тому стягнення коштів повинно бути з нього.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши представників сторін, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, вважає необхідним в задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення місцевого господарського суду Дніпропетровської області залишити без змін.

Відмовляючи в задоволенні апеляційної скарги судова колегія виходила з наступного:

Господарським судом у судовому засіданні встановлено, що 01 лютого 2001 року між позивачем ВАТ “Кіровоградобленерго” та відповідачем-2 Кіровоградським комунальним підприємством “Теплоелектроцентраль” укладено договір №17 на користування електричною енергією.

Відповідно до умов договору постачальник зобов’язується поставляти електричну енергію, як різновид товарної продукції, доводити споживачу договірні величини споживання електроенергії та величину граничного споживання потужності, а споживач зобов’язується своєчасно оплачувати спожиту електроенергію, нарахування за перевищення договірних величин споживання та потужності, а також інші платежі в строки та в обсяги, обумовлені договором.

01 грудня 2003 року відповідачу-2, КП “Теплоелектроцентраль”, позивачем енергопостачальною організацією було виставлено до оплати рахунок №17/1 за спожиту електроенергію на загальну суму 418961,51 гривень, в тому числі 314033,55 гривень за перевищення граничного рівня споживання електричної енергії, який відповідачем-2 не було оплачено.

18 лютого 2004 року між управлінням власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради та відповідачем-1 дочірнім підприємством “Теплоенергоцентраль” ТОВ “Високі Енергетичні Технології” був укладений договір оренди №18/17 цілісного майнового комплексу КП “Теплоелектроцентраль”.

Укладення договору оренди послугувало припинення діяльності комунального підприємства “Теплоелектроцентраль” шляхом реорганізації через приєднання до орендаря.

Орендар виступає правонаступником усіх прав та обов’язків реорганізованого підприємства, у тому числі права вимоги та боргів.

18 лютого 2004 року управлінням власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради та відповідачем-1 дочірнім підприємством “Теплоенергоцентраль” ТОВ “Високі Енергетичні Технології” був підписаний акт прийому-передачі цілісного майнового комплексу комунального підприємства “Теплоелектроцентраль”.

25 березня 2004 року прийнято рішення дванадцятої сесії XXIV скликання Кіровоградської міської ради про реорганізацію відповідача-2 комунального підприємства “Теплоелектроцентраль” шляхом приєднання до дочірнього підприємства “Теплоенергоцентраль” ТОВ “Високі Енергетичні Технології”.

Предметом спору є наявність чи відсутність зобов’язання боржника щодо сплати ним коштів, нарахованих, як відповідальність за перевищення граничних величин споживання електричної енергії, а також визначення особи, що є стороною (боржником) у спірному зобов’язанні на момент розгляду справи.

Судова колегія погоджується з висновком господарського суду про те, що відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Сторонами у зобов’язанні є кредитор і боржник і їх заміна може здійснюватись лише на підставах, передбачених законодавством ( в тому числі в зв’язку з правонаступництвом).

Відповідно до статей 104, 106 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов’язків іншим юридичним особам - правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації.

Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, за рішенням суду або відповідних органів державної влади.

Відповідно до частин 2, 3 статті 107 Цивільного кодексу України встановлено порядок припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу та перетворення, відповідно до якого після закінчення строку для пред’явлення вимог кредиторами комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення), який має містити положення про правонаступництво щодо всіх зобов’язань юридичної особи, що припиняється, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов’язання, які оспорюються сторонами.

Крім того, відповідно до пункту 11 статті 37 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців”, зміни до установчих документів юридичної особи, що не припиняється в результаті приєднання, підлягають державній реєстрації після державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті приєднання у порядку, встановленому статтею 29 цього Закону.

Приєднання вважається завершеним з моменту державної реєстрації таких змін до установчих документів та державної реєстрації припинення юридичних осіб, що припиняються в результаті приєднання.

Господарським судом у судовому засіданні встановлено, що процедура приєднання підприємства відповідача - 2 комунального підприємства “Теплоелектроцентраль” не завершена.

Відповідно до довідки головного управління статистики у Кіровоградській області від 10 квітня 2007 року підприємство відповідача-2 Кіровоградське комунальне підприємство “Теплоелектроцентраль” значиться в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України.

Тому, господарський суд правомірно прийшов до висновку про те, що належним відповідачем у справі є відповідач-2 Кіровоградське комунальне підприємство “Теплоелектроцентраль”.

При укладанні вищевказаного договору сторони дійшли згоди щодо регулювання своїх відносин не тільки згідно договору а також діючим законодавством України, що регулює виробництво, передачу, постачання та використання електричної енергії.

Такими підзаконними та законними актами зокрема є Закон України “Про електроенергетику”, Порядок постачання енергії споживачам, затверджений Постановою КМУ від 9 квітня 2002 року за №475, Правила користування електричною енергією, затверджені Постановою НКРЕ від 31 липня 1996 року за №28.

Відповідно до пункту 13 Порядку постачання електричної енергії, у разі перевищення встановлених як договірних граничних величин споживання електроенергії та потужності, споживачі несуть відповідальність, що визначена згідно з частини 5 статті 26 Закону України “Про електроенергетику”.

Закон України “Про внесення змін до Закону України “Про електроенергетику” №2706-IV від 23 червня 2005 року замінив пункт 5 статті 26 Закону України “Про електроенергетику”, що передбачала відповідальність споживачів (крім населення, професійно-технічних закладів та вищих навчальних закладів I-IV рівня акредитації державної і комунальної форм власності) у випадках споживання електроенергії понад договірну величину за розрахунковий період було змінено в сторону зменшення розміру відповідальності за допущене порушення у вигляді сплати енергопостачальникам двократної вартості різниці фактично спожитої і договірної величини.

Відповідно до частини 2 пункту 5 розділу IX “Прикінцевих положень” Господарського кодексу України передбачено, що положення ГК України щодо відповідальності за порушення правил здійснення господарської діяльності, а також за порушення господарських зобов’язань, вчинені до набрання чинності відповідними положенням цього кодексу стосовно відповідальності учасників господарських відносин, застосовуються у разі, якщо вони пом'якшують відповідальність за вказані порушення, такі самі положення містить і Цивільний кодекс України.

Оскільки, зобов’язання, що виникли між позивачем і відповідачем є господарсько-правовими, судова колегія вважає висновок господарського суду в частині задоволення часткових позовних вимог, а саме двократної вартості понад договірної величини споживання електроенергії в жовтні 2003 року обґрунтованим і таким що підлягає задоволенню.

Господарський суд правомірно визнав позов частково обгрунтованим, а тому  задовольнив на суму 157016,77 гривень, двократної вартості понад договірної величини споживання електроенергії в жовтні 2003 року за рахунок відповідача-2 Кіровоградського комунального підприємства “Теплоелектроцентраль”.

З урахуванням вищевикладеного судова колегія вважає апеляційну  скаргу залишити без задоволення, рішення господарського суду залишити без змін .

На підставі наведеного та керуючись статтями 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства “'Кіровоградобленерго”, м. Кіровоград залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 03 травня 2007 р. у справі №2/88(15/38) залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий                                                                      І.Л. Кузнецова

Судді:                                                                                В.В. Швець

Л.О. Чимбар