СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.07                                                                                 Справа № 4/450

Суддя Батюк Г.М., розглянувши матеріали справи за позовом

Відкритого акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат», м. Алчевськ Луганської області

до Державного підприємства «Свердловантрацит»в особі відокремленого підрозділу «Свердловуглезбут», м.Свердловськ  Луганської області

про стягнення 2299 грн. 17 коп.

в присутності представників сторін:

від позивача –не прибув ( явка обов’язкова);

від відповідача – не прибув ( явка обов’язкова).

Суть справи: заявлена вимога про стягнення з відповідача  збитків в розмірі    2299 грн. 17 коп., виражених у витратах позивача у розмірі сплаченої, але не отриманої в повному об’ємі продукції.

Відповідач у відзиві на позовну заяву від 31.07.07 № 403, зданого до суду 03.08.07, проти позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що при пред’явленні претензії у випадку недостачі, вантажоодержувач повинен надавати комерційний акт, чи документ підтверджуючий скаргу про відмову на складання комерційного акту (ст. 130 Статуту залізниць України); відповідальність за недостачу несе залізниця, о прийняла вантаж до перевезення й відповідає за його збереження на шляху проходження, та з інших підстав, викладених у відзиві.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд,-

встановив:

Між позивачем та відповідачем був укладений договір купівлі- продажу № 015/3014 від 12.12.05, згідно якого «Продавець»(відповідач у справі) зобов’язаний передати у власність «Покупцю»(позивачу у справі), а »Покупець»(позивач у справі) зобов’язаний прийняти і оплатити на умовах цього договору товар, ціна, кількісні і якісні характеристики які викладені в специфікації, узгодженими двома сторонами , доданих к цьому договору і є невід’ємною частиною.

Згідно п.2.2 договору, прийомка поставленого по вищевказаному договору товару по кількості і якості здійснюється відповідно до вимог «Інструкції про порядок прийомки продукції ВТП по якості», затвердженої постановою Держарбітражу СРСР від 25.04.66 № П-7 ( із змінами та доповненнями)( далі- Інструкція № П-7), та «Інструкції про порядок прийомки продукції ВТП по кількості», затвердженої постановою Держарбітражу СРСР від 15.06.65   № П-6 (із змінами та доповненнями) (далі-Інструкція № П-6).

Згідно п. 2.3 договору, при виявленні розходжень між показниками якості і кількості, вказаних в документі, і фактичними даними, визів представника «Продавця»

( відповідача у справі) обов’язковий.

Відповідач згідно умов договору по накладним № 52689460 від 26.02.06 ( вагони №№ 67669549,60615135,66476219 прибули 01.03.06), № 52697772  від 23.03.06 (вагон № 67867002 прибув 24.03.06), №52689588 від 27.03.06 ( вагони №№ 66724741,67385161,61776787 прибули 28.03.06) на адресу позивача відправлені вагони вугілля марки Антрацит АС у вологому стані. (а.с.22,31,42) За вказаними накладними  вантаж прибув за вагою відправника , в справних вагонах без слідів розкрадання і втрати, у зв’язку з чим був виданий ст. Коммунарськ  без перевірки ваги, згідно ст. 52 Статуту залізниць України, про що є відмітка залізниці в графі 6 накладних.

Позивачем приймання продукції здійснювалась згідно п. 2..2, п.2.3 договору., позивач викликав відповідача для участі в прийманні продукції телеграмами №022/420 від 01.03.06, № 022/631 від 24.03.06, № 022/668 від 29.03.06. У зв’язку з неотриманням відповіді про направлення представника відповідача, керуючись п.17, п.18 Інструкції № П-6, приймання вантажу здійснювалось за участю представника громадськості позивача.

Позивачем при прийманні продукції за участю представника громадськості була виявлена недостача 10,75тн, про що, відповідно до п. 25 Інструкції № П-6 складені акти приймання продукції виробничо- технічного призначення по кількості № 962 від 01.03.06, № 982 від 02.03.06, №1478 від 25.03.06 з урахуванням норми недостачі (2%- згідно п.27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 ) відповідальна недостача склала 5,35 тн. Вартість недостачі складає 2299 грн. 17 коп.

Позивачем на адресу відповідача направлені претензії №022/739 від 08.05.06 на суму 331 грн. 48 коп.(а.с.14) та № 022/738 від 21.04.06  на суму 547 грн. 49 коп. (а.с.24)  з вимогами про сплату вартості недостачі, відповідач у відповіді на претензію № 018/476 від 19.05.06 посилається на те, що відповідальність за недостачу повинна нести залізниця, що приймала  вантаж до перевезення і відповідає за його збереження на шляху прямування згідно ст. 110 Статуту залізниць України ( далі- Статут), оплату не провів.

Позивач звернувся до господарського суду з даною позовною заявою про стягнення з відповідача відповідача  збитків в розмірі  2299 грн. 17 коп., виражених у витратах позивача у розмірі сплаченої, але не отриманої в повному об’ємі продукції.

Відповідач у відзиві на позовну заяву позовні вимоги відхилив, з підстав, викладених вище.

Оцінивши по матеріалам справи доводи представника позивача у їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення повністю, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору  та вимог цього Кодексу.

Згідно ст. 193 ГК України, суб’єкти господарювання  повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як свідчать матеріали справи, позивач згідно умов договору купівлі- продажу № 015/3014 від 12.12.05 по накладним № 52689460 від 26.02.06 ( вагони №№ 67669549,60615135,66476219 прибули 01.03.06), № 52697772  від 23.03.06 (вагон № 67867002 прибув 24.03.06), №52689588 від 27.03.06 ( вагони №№ 66724741,67385161,61776787 прибули 28.03.06) на адресу позивача відправлені вагони вугілля марки Антрацит АС у вологому стані. (а.с.22,31,42) За вказаними накладними  вантаж прибув за вагою відправника , в справних вагонах без слідів розкрадання і втрати, у зв’язку з чим був виданий ст. Коммунарськ  без перевірки ваги, згідно ст. 52 Статуту, про що є відмітка залізниці в графі 6 накладних. Позивачем приймання продукції здійснювалась згідно п. 2..2, п.2.3 договору., позивач викликав відповідача для участі в прийманні продукції телеграмами №022/420 від 01.03.06, № 022/631 від 24.03.06, № 022/668 від 29.03.06. Позивачем при прийманні продукції за участю представника громадськості була виявлена недостача 10,75тн, про що, відповідно до п. 25 Інструкції № П-6 складені акти приймання продукції виробничо- технічного призначення по кількості № 962 від 01.03.06, № 982 від 02.03.06, №1478 від 25.03.06 з урахуванням норми недостачі (2%- згідно п.27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 ) відповідальна недостача склала 5,35 тн. Вартість недостачі складає 2299 грн. 17 коп.

Відповідно до ст. 111 Статуту, залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі, коли вантаж  надійшов у непошкодженому вагоні ( контейнері) з непошкодженими пломбами відправника чи без пломб, коли таке перевезення дозволено Правилами, а також якщо вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення.

Як свідчать матеріали, в накладних № 52689460 від 26.02.06,  № 52697772  від 23.03.06, №52689588 від 27.03.06 слідів псування, розкрадання або втрати вантажу в процесі перевезення  не виявлено, інформація з цих питань відсутня.

Відповідно до ст. 129 Статуту, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Як вбачається з матеріалів справи, підстав для складання комерційного акту немає. Відповідно до накладних   № 52689460 від 26.02.06,  № 52697772  від 23.03.06, № 52689588 від 27.03.06 вантаж був виданий відповідно до ст. 52 Статуту.

Згідно ст. 52 Статуту, у решті випадків вантажі, завантажені відправником, і ті, що прибули у справних вагонах, контейнерах із непошкодженими пломбами відправника, а також без ознак недостачі, псування, пошкодження на відкритому рухомому складі або у критих та інших вагонах без пломб, якщо такі перевезення передбачені Правилами, видаються без перевірки їх якості і стану.

Так, обов’язок скласти комерційний акт виникає у залізниці лише у випадках, коли вона згідно ст. 52 Статуту зобов’язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу ( п.32 Роз’яснень Вищого господарського суду від 29.05.02 № 04-5/601).

Як вбачається, згідно вищевказаних накладних, вагони були завантажені засобами відправника ( відповідача у справі), у  накладних відповідно до Інструкції П-6 стоїть відповідна відмітка залізниці.

Згідно ч.1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов’язання, має відшкодувати  кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно ч.1 ст. 224 ГК України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов’язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб’єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Решта доводів відповідача також спростовується нормами діючого законодавства та матеріалами справи.

Збитки у розмірі 2299 грн. 17 коп., нараховані позивачем обґрунтовано, підтверджені матеріалами справи  і підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

Як було встановлено при розгляді справи,  станом на день її слухання заборгованість відповідача не змінилась. Розмір суми збитків відповідачем не оспорюється.

Суд вважає вимоги позову про стягнення з відповідача збитків в розмірі    2299 грн. 17  коп., виражених у витратах позивача у розмірі сплаченої, але не отриманої в повному об’ємі продукції  такими, що підлягають задоволенню повністю і підлягають стягненню з відповідача.

Відповідно до ст.ст. 44,49 ГПК України витрати по держмиту та судові витрати  покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 52, 111, 129 Статуту залізниць України, ст. ст.526,. 623  ЦК України, ст. ст.193,224 ГК України , ст.ст. 44, 49, 75,  82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1.Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства «Свердловантрацит»в особі відокремленого підрозділу «Свердловуглезбит», м.Свердловськ  Луганської області, вул Мира,3, на користь Відкритого акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат», м. Алчевськ Луганської області, вул. Шмідта,4, збитки у розмірі 2299 грн. 17 коп., витрати по держмиту у сумі 102грн. 00 коп. та 118 грн. 00 коп. витрати на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу, видати  на виконання наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Дата підписання рішення –03.09.07.

Суддя                                                                                                              Г.М.Батюк