ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

07.09.07р.

Справа № А37/243-07

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Імобільярі».

до: Південної міжрайонної державної податкової інспекції у м. Кривому Розі Дніпропетровської області

про: визнання недійсним податкового повідомлення-рішення №/2 від 17.05.2007р.

Суддя Кеся Н.Б.

Представники сторін:

Від позивача: представник Тропін В.В., дов. №17 від 01.08.2007 р.

Від відповідача: Пархоменко Н.П., дов. №17323/10/100 від 17.07.2007 р.

Від відповідача: Паленко Ю.В. дов. № 16907/10/100 від 13.07.2007 р.

На підставі ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства  України в судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частина постанови.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Імобільярі»звернулося з позовом до Південної міжрайонної державної податкової інспекції у м. Кривому Розі Дніпропетровської області і просить визнати протиправним і нечинним податкове повідомлення-рішення №/2 від 17.05.2007р., відповідно до якого Позивачеві визначено податкове зобов’язання з податку на прибуток за період з 01.07.2003 р. по 30.06.2006 р. у розмірі  основного платежу 148565,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 74282,5 грн.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що податкове повідомлення-рішення №/2 від 17.05.2007р. прийнято відповідачем з порушенням абз.3 п.5.2.2. ст..5 Закону України «Про порядок погашення податкових зобов’язань платників податку перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21.12.2000 р. №2181, а саме з пропуском Державною податковою адміністрацією у Дніпропетровської області двадцятиденного строку розгляду повторної скарги Позивача, поданої на податкове повідомлення-рішення від 10.11.2006 р. №/0, та направлення мотивованого рішення по суті її розгляду на адресу Позивача.

09.08.2007 р. Позивачем подано заяву, якою внесено зміни до первісного позову, відповідно до яких недійсність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення він обґрунтовує наступним.

Відповідачем не оспорюється факт наявності у Позивача первинних документів, що підтверджують факт здійснення господарських операцій. В той же час, зазначені документи з посиланням на п.5.3.9 ст.5 Закону України «Про оприбуткування прибутку підприємств», не визнаються Відповідачем в якості первинних документів з мотивів їх неналежного оформлення.

Позивач вважає, що норма абз.4 п/п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»пов'язує неможливість віднесення витрат до валових витрат лише з умовою непідтвердження їх розрахунковими, платіжними, а також іншими документами, обов'язковість ведення й зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

У ТОВ «Імобільярі»є в наявності усі первинні бухгалтерські документи, що підтверджують розмір та правомірність виникнення валових витрат та валових доходів підприємств.

Технічні паспорти, сертифікати якості та сертифікати відповідності не є первинними документами бухгалтерського обліку у розумінні ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні», тому що, виходячи зі своєї природи, не підтверджують і не можуть підтверджувати факт здійснення господарської операції й будь-яким чином впливати на формування валових витрат.

Відповідачем неналежним чином проведено перевірку, надані на перевірку документи Відповідачем використані повільно, без ретельного вивчення, в результаті чого зроблені невірні висновки. Висновки Відповідача про завищення Позивачем валових витрат базуються в акті перевірки на необґрунтованих даних, а також суб’єктивних припущеннях перевіряючих, які не мають підтверджених доказів.

Безпідставне зменшення Відповідачем сум валових витрат Позивача на суму 675518 грн., з урахуванням порушення Відповідачем принципу нарахування та відповідності доходів і витрат у бухгалтерському обліку, закріпленого ст.4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», спричинило безпідставне виникнення у Позивача податкових зобов’язань з податку на прибуток в сумі 180383 грн.

Відповідач позовні вимоги не визнає, мотивуючи тим, що ТОВ «Імобільярі»порушено п/п.5.3.9. п.5.3. ст.5 Закону України «Про оприбуткування прибутку підприємств», а саме не надано первинні документи, що підтверджують факт здійснення фінансово-господарських операцій з придбання товарів від ТОВ «Вектор С», ТОВ «Примаколір», ТОВ «Форестер», ТОВ «Імпекс-Контракт», ТОВ «Галаксі Плюс»та з їх продажу (накладні, рахунки, податкові накладні, платіжні документи, договори, інші документи за період з 01.07.2003 р. по 30.06.2006 р.).

Відповідно до довідок ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська від 30.11.2006 р. №39250/7/238 та довідки форми №12-ОПП ТОВ «Вектор С»знято з податкового обліку 17.05.2005 р. та не подає до ДПІ звітності з 2003 р., від 12.12.2006 р. №45581/7/238 ТОВ «Форестер»згідно рішення господарського суду Б 24/241/05 від 03.11.2006 р. знято з податкового обліку,  згідно ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 27.02.2006 р. справа №Б29/212/05 зобов’язано виключити ТОВ «Імпекс-Контракт»з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.

У ТОВ «Імобільярі»відсутні технічні паспорти, сертифікати якості та сертифікати відповідності тощо. Надані для перевірки документи оформлені неналежним чином та не містять всіх необхідних реквізитів: у товарних накладних не заповнена графа «№ доручення; посада особи, яка відповідальна за здійснення господарської операції», що не дає змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Товарно-транспортні документи на здійснення перевезень товару від постачальників за період з 01.07.2003 р. по 30.06.2006 р. відсутні.

По справі оголошувалася перерва 19.07.2007 р., 30.08.2007 р.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, –

ВСТАНОВИВ:

Південною міжрайонною державною податковою інспекцією у м. Кривому Розі Дніпропетровської області за результатами виїзної планової перевірки ТОВ «Імобільярі»з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства складений Акт №278/230-32097661 від 30.10.2006 р., на підставі якого винесено податкове повідомлення-рішення №/0 від 10.11.2006 р. Даним рішенням Позивачеві визначено податкові зобов’язання з податку на прибуток підприємств в сумі 180383,0 грн. та штрафні (фінансові) санкції у сумі 90191,5 грн.

В ході перевірки Відповідачем встановлено, що Позивачем за період з 01.07.2003 р. по 30.06.2006 р. придбавалися товарно-матеріальні цінності /будівельні матеріали, запчастини, мати мінераловатні/ у ТОВ «Вектор С», ТОВ «Примаколір», ТОВ «Форестер», ТОВ «Імпекс-Контракт», ТОВ «Галаксі Плюс». Надані документи з придбання товару оформлені неналежним чином та не містять всі необхідні реквізити, товарно-транспортні документи на здійснення перевезень товару на підприємстві відсутні, також відсутні технічні паспорти, сертифікати якості, сертифікати відповідності тощо. Довіреності на отримання товару від ТОВ „Вектор С” та ТОВ „Примаколір” не видавалися, тому відсутня відмітка про оприбуткування товару на складі. У товарних накладних в порушення п.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»не заповнена графа „№ доручення, посада особи, яка відповідальна за здійснення господарської діяльності”. Підприємство не має власних складських приміщень та не отримує їх в оренду. Крім того, у періоді, що перевірявся, підприємству надавалися транспортні послуги по перевезенню вантажів. Операції з перевезення товару не підтверджені первинними документами у вигляді товарно-транспортних накладних та актів виконаних робіт /наданих послуг/.

За висновком відповідача наведені обставини свідчать про порушення позивачем п/п. 5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств”.

У зв’язку з викладеним відповідачем зазначається про завищення підприємством валових витрат за 9 місяців 2003 року на суму 106060,грн., за ІУ квартал 2003 року  - на суму 124000,0грн., за 1 квартал 2004 –100991,0грн., ІІ квартла 2004року –135705,0грн., за ІІІ квартал 2004року –17793,0грн., за ІІ квартал 2005року –180969,0грн.,  9 місяців 2005року –2200,грн., за 2005 рік –185419,00грн., за І квартал 006року –1200грн., за І півріччя 2006року –на суму 5550,0грн., в результаті чого підприємством занижено суму податку на прибуток в розмірі 180383,0 грн.

За результатами розгляду повторної скарги підприємства ДПА у Дніпропетровській області частково скасовано податкове повідомлення-рішення №/0 від 10.11.2006 р. на суму 47727,0 грн. і прийняте нове податкове повідомлення-рішення №/2 від 17.05.2007р., відповідно до якого Позивачеві визначено податкове зобов’язання з податку на прибуток за період з 01.07.2003 р. по 30.06.2006 р. у розмірі  основного платежу 148565,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 74282,5 грн.

Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем за період з 01.07.2003 р. по 30.06.2006 р. придбано у ТОВ «Вектор С», ТОВ «Примаколір», ТОВ «Форестер», ТОВ «Імпекс-Контракт», ТОВ «Галаксі Плюс»товарно-матеріальні цінності, які у подальшому реалізовані в адресу ВАТ «ПівнГЗК», ВАТ «ІнГЗК», ЗАТ «КГЗО», ТОВ «Реал-Бізнес», ТОВ «Селект».

Факти здійснення ТОВ «Імобільярі»господарських операцій з зазначеними суб’єктами господарювання щодо купівлі-продажу товару підтверджуються наданими позивачем копіями договорів із додатками до них, рахунків, накладних, податкових накладних, платіжних доручень, довіреностей тощо. Факти отримання позивачем транспортних послуг підтверджуються копіями договорів, рахунками, талонів замовника, товарно-транспортних накладних, платіжних доручень про сплату цих послуг тощо.

Дані наведених первинних документів в повній мірі відображені в документах синтетичного бухгалтерського обліку Позивача, а саме в його Книзі обліку придбання товарів (робіт, послуг), а також журналах-ордерах по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками», що не заперечується Відповідачем.

Таким чином, надані з боку позивача письмові докази у сукупності, дозволяють зробити висновок про підтвердження спірних витрат позивача з придбання товару та транспортних послуг документально, тому виключення відповідачем цих витрат зі складу  валових витрат є неправомірним.

Згідно з п.3.1 ст. 3 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»об'єктом оподатковування є прибуток, що визначається шляхом зменшення суми скоррегированного валового доходу звітного періоду, визначеного відповідно до п. 4.3 цього Закону, на: суму валових витрат платника податків, визначених ст. 5 цього Закону; суму амортизаційних відрахувань, нарахованих у відповідності зі статтями 8 і 9 цього Закону.

Відповідно до п/п.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Пунктом 5.11 ст.5 вказаного Закону передбачено, що установлення додаткових обмежень щодо віднесення витрат до складу валових витрат платника податку, крім тих, що зазначені у цьому Законі, не дозволяється.

Як зазначено в п/п.5.3.9 п.5.3 ст.5 зазначеного Закону, не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Згідно з ч.2 ст.3 Закону України „Про бухгалтерський обік та фінансову звітність в Україні” фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ст.9 зазначеного Закону підставою   для   бухгалтерського   обліку   господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під  час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

У випадку відсутності бухгалтерського обліку або ведення його з порушенням установленого порядку ст.164-2 Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлена адміністративна відповідальність посадових осіб суб’єкта господарювання.

З наведеного вбачається, що: податкова звітність грунтується на  документах бухгалтерського обліку, які містять грошові вимірники щодо здійснених платником податку господарських операцій; відсутність будь-якого реквізиту в первинному бухгалтерському документі не позбавляє його доказової сили, оскільки такий правовий наслідок не передбачений Законом України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”.

Таким чином, посилання відповідача на відсутність в деяких бухгалтерських документах позивача встановлених Законом реквізитів не є підставою для спростування факту господарської операції.

Щодо відсутності у позивача технічних паспортів, сертифікатів якості та відповідності на придбаний товар, слід зазначити, що в силу приписів ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні»технічні паспорти, сертифікати якості та сертифікати відповідності не є первинними документами бухгалтерського обліку, оскільки, виходячи зі своєї правової природи, не підтверджують і не можуть підтверджувати факт здійснення господарської операції і будь-яким чином впливати на формування валових витрат.

Твердження ж Відповідача щодо відсутності у Позивача товарно-транспортних документів спростовується матеріалами справи.

Крім того, на момент оформлення первинних документів контрагенти позивача  знаходились в Єдиному державному реєстрі /а.с.48-53 том ІІІ справи/, отже, не втратили відповідно до норм цивільного законодавства, своєї цивільної правоздатності. Дані обставини не спростовані Відповідачем у встановленому законом порядку. У зв’язку з цим, посилання відповідача на факти зняття ТОВ «Вектор С»та ТОВ «Форестер»з податкового обліку та неподання ними податкової звітності, а також на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 27.02.2006 р. по справі №Б29/212/05 відносно ТОВ «Імпекс-Контракт»є неправомірним.

Укладені позивачем угоди з ТОВ «Вектор С», ТОВ «Примаколір», ТОВ «Форестер», ТОВ «Імпекс-Контракт», ТОВ «Галаксі Плюс», а також з перевізниками в установленому порядку недійсними не визнані.

Щодо аргументів позивача про неотримання ним рішення за результатами розгляду його скарги в процедурі адміністративного оскарження первісного податкового повідомлення-рішення, суд вважає їх недоведеними, оскільки в ході судового засідання було підтверджено своєчасне направлення на адресу позивача рішення ДПА у Дніпропетровський області про результати розгляду його скарги. У зв’язку з цим відсутні підстави для застосування наслідків, передбачених п/п.5.2.2 п.5.2 ст.5 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що висновок відповідача щодо заниження позивачем податку на прибуток підприємств не відповідає фактичним обставинам справи і нормам чинного законодавства, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 94. 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд. -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним і нечинним податкове повідомлення-рішення Південної міжрайонної державної податкової інспекції у м. Кривому Розі Дніпропетровської області №/2 від 17.05.2007р.

Стягнути з державного бюджету на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Імобільярі»3,40 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                                                     Н.Б. Кеся

Постанову підписано у повному обсязі 17.09.2007року