ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
УХВАЛА

24.07.2007
Справа №2-4/7821-2007

За скаргою Державного спеціалізованого ремонтно-будівельного управління "Кримліфт", (95053, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Ладигіна, 54)

до Відділу державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції м. Сімферополя в АР Крим (95034, АР Крим, м. Сімферополь, бул. Франко, 25)

стягувач Територіальне відділення Антимонопольного комітету України в АРК (95005, АР Крим, м. Сімферополь, пр. Кірова, 13)

скарга на дії ДВС

Суддя Бєлоглазова І.К.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від заявника  – Бородай О.В., предст., дов. №9 від 01.03.07р.

Від ВДВС – не з’явився.

Від стягувача – Муравйов М. С., предст., дов. вих. від 19.07.2007 р.

Суть спору:

Державне спеціалізоване ремонтно-будівельне управління "Кримліфт", м. Сімферополь, звернулось до ГС АР Крим з скаргою на дії Відділу державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції м. Сімферополя в АР Крим.

Скарга мотивована тим, що 15  березня 2007 року на адресу підприємства надійшла постанова головного державного виконавця Київського ВДВС Сімферопольського МУЮ  від 20.04.2007 року про відкриття виконавчого провадження з примусового стягнення заборгованості перед Територіальним відділенням Антимонопольного комітету України в АР Крим у сумі 1700,00 грн. штрафу та 4590,00 грн. пені на майно ДСРБУ «Кримліфт» . Заявник вважає, що постанова винесена з порушенням положень ст. 21, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки наказ про примусове виконання судового рішення ГС АР Крим видано стягувачеві 3 січня 2002 року, а пред’явлений він до виконання через п’ять років - 20.04.2007 р., тобто після закінчення встановленого законом трирічного строку.

Представник стягувача пояснив, що 17 квітня 2007 року Територіальне відділення Антимонопольного комітету України в АР Крим повторно пред’явило наказ ГС АР Крим № 2-45425-2002 від 3.01.2002 р. до виконання.

Представник Відділу державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції м. Сімферополя в АР Крим у судове засідання не з’явився, письмових пояснення на скаргу і витребувані судом не надав. Про місце і день слухання справи був сповіщений належним чином, ухвали суду надсилалися йому рекомендованою кореспонденцією за юридичною адресою, вказаною заявником, в порядку, встановленому ст. 87 ГПК України.

Справу розглянуто за наявними  в ній матеріалами, відповідно до вимог до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, вислухавши представників заявника та стягувача, суд -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням ГС АР Крим від 6.08.2001 року у справі № 2-45425-2001 було задоволено позовні вимоги Територіального відділення Антимонопольного комітету України в АР Крим та видано наказ на примусове стягнення з Державного спеціалізованого ремонтно-будівельного управління "Кримліфт" 1700,00 грн. штрафу та 4590,00 грн. пені.

Ухвалою ГС АР Крим від 18.12.2001 року було змінено спосіб та порядок виконання рішення від 6.08.2001 року у справі № 2-45425-2001 та звернено стягнення заборгованості перед  Територіальним відділення Антимонопольного комітету України в АР Крим у сумі 1700,00 грн. штрафу та 4590,00 грн. пені  на майно Державного спеціалізованого ремонтно-будівельного управління "Кримліфт".

3.01.2002 року господарський суд АР Крим скерував на адресу стягувача наказ на примусове виконання ухвали від 18.12.2001 р. у справі № 2-45425-2001.

15.01.2002 року наказ на примусове виконання ухвали від 18.12.2001 р. у справі № 2-45425-2001 було надіслано ДВС.

29.06.2004 року державним виконавцем виконавчої служби Київського районного управління юстиції було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі ст. 40, 76 Закону України «Про виконавче провадження».

17.04.2007 року Територіальне відділення Антимонопольного комітету України в АР Крим повторно направило до Київського районного відділення ДВС м. Сімферополя наказ ГС АР Крим 18.12.2001 р. у справі № 2-45425-2001.

20.04.2007 року головним державним виконавцем Київського ВДВС Сімферопольського МУЮ було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу ГС АР Крим від 18.12.2001 р. у справі № 2-45425-2001, яку зараз ДСРБУ «Кримліфт» оскаржує.

Скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з  ч. 5 ст. 40 Закону України  «Про виконавче провадження» повернення виконавчого  документа  стягувачеві   з   підстав, передбачених пунктами 2-6 частини першої цієї статті ( зокрема якщо у боржника відсутнє майно,  на яке може бути звернено стягнення,  і здійснені державним виконавцем відповідно  до  цього Закону    заходи    щодо    розшуку    такого    майна   виявилися безрезультатними), не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання  в межах  строків,  встановлених  статтею  21 цього Закону.

Ст. 21 Закону України „Про виконавче провадження”, п.п. 3.3 п. 3 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом N 74/5 від 15.12.99 р., зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15 грудня 1999 р. за N 865/4158,  передбачено, що виконавчі документи  можуть  бути  пред'явлені до виконання в такі строки:

1)  виконавчі листи та інші судові документи - протягом трьох років;

3) посвідчення комісій по трудових спорах  -  протягом  трьох місяців;

4) постанови    органів   (посадових   осіб),   уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення,  -  протягом трьох місяців;

5) інші  виконавчі  документи  - протягом року,  якщо інше не встановлено законом.

Строки, зазначені   у    частині    першій    цієї    статті, встановлюються:

1) для  виконання  рішень  і вироків судів у частині майнових стягнень - з наступного дня після набрання рішенням законної  сили чи   закінчення   строку,   встановленого  у  разі  відстрочки  чи розстрочки виконання рішення,  а у випадках, коли рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення;

2)  для  виконання  рішень господарських судів - з наступного дня  після  набрання  рішенням  законної  сили;

3) для виконання рішень комісій по трудових спорах  -  з  дня видачі посвідчення на примусове виконання рішення;

4) для виконання рішень, зазначених у пункті 4 частини першої цієї статті, - з дня винесення відповідної постанови.

По інших  виконавчих  документах  строк  пред'явлення  їх  до виконання  встановлюється  з наступного дня після їх видачі,  якщо інше не встановлено законом.

Рішення про стягнення періодичних  платежів  (у  справах  про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я,  втратою годувальника тощо)  можуть бути  пред'явлені  для виконання протягом усього періоду,  на який присуджені платежі.

Строки пред'явлення  виконавчих   документів   до   виконання встановлюються для кожного платежу окремо.

Ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», п.п 3.4 п. 3  Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом N 74/5 від 15.12.99 р., зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15 грудня 1999 р. за N 865/4158, встановлено, що строки пред'явлення  виконавчого   документа   до   виконання перериваються:

а) пред'явленням виконавчого документа до виконання;

б) частковим виконанням рішення боржником;

в)  надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення.

Після переривання  строку  пред'явлення виконавчого документа до  виконання  перебіг  строку  поновлюється.  Час,  що  минув  до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю  повного  або  часткового  виконання  рішення   строк пред'явлення  виконавчого  документа  до  виконання  після перерви встановлюється з дня повернення виконавчого документа стягувачу.

З матеріалів справи вбачається, що постанова про поверхня виконавчого документа стягувачеві була винесена 29.06.2004 року. Згідно з п. 2 резолютивної частини постанови від 29.06.2004 року  виконавчий документ може бути повторно пред’явлено для виконання в строк до 29.06.2007 р.

За таких обставин справи суд не знаходить підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного у відповідності зі ст. ст. 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України,  суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Білоглазова І.К.