ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Луганської
м.Луганськ пл.Героїв ВВВ 3а тел.55-17-32
ХОЗЯЙСТВЕННЫЙ СУД Луганской
г.Луганск пл.Героев ВОВ 3а тел.55-17-32
Справа № 10/299ад.
Суддя
господарського суду Луганської області Мінська Т.М. при секретарі
Смірновій В.М.,  розглянувши
матеріали    по справі № 10/299ад
Державної податкової
інспекції у Жовтневому районі м. Луганська
-підприємця ОСОБА_1, м. Луганськ
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача -  Державна податкова
адміністрація в Луганській області, м. Луганськ
Представники сторін:
від позивача - Комарова Г.О. - гол.держ.подат.інспектор,
від відповідача  - ОСОБА_1;
3-ї особи - Мартинова І.О.-гол.держ.под.інспектор, довіреність№ 42/10-228 від
27.12.06., Зеленов О.В.,
ст.держ.рев.-інсп., дов. № 58/10-228 від 31.07.07.
Суть спору: позивачем заявлена
вимога про стягнення з відповідача
штрафної (фінансової) санкції  у
розмірі  7608 грн. 00 коп.
судовому  засіданні  заперечував проти  позову, зокрема   в
частині  штрафних  санкцій
за  незабезпечення  відповідності суми готівкових коштів  на місці проведення розрахунків сумі
коштів,  яка зазначена в денному звіті  РРО.
Розглянувши матеріали
справи, додатково надані документи, вислухавши представників сторін, суд
14.09.2006р. працівниками
ДПА в Луганській області згідно плану проведення перевірок на вересень
2006 року  на підставі  посвідчень проведено  перевірку магазину, розташованого  за
адресою:  АДРЕСА_1, що  належить фізичній особі -підприємцю   ОСОБА_1,
(відповідачу у справі),  про  що складено
акт  №  НОМЕР_1.
перевірки  встановлено,  що
порушення  п. п.  1, 2,
13  ст. 3 Закону  України “Про
застосування  РРО у  сфері
торгівлі,   громадського  харчування
та  послуг”)  (надалі
В зв'язку  з відмовою  відповідача
від підписання  матеріалів  перевірки,
акт  перевірки  направлений
йому  рекомендованим листом і  вручений представнику  22.09.2006.
На підставі   даного  акту
ДПІ  в  Жовтневому районі м.  Луганська
ст.  17, ст. 22    Закону
України  “Про  застосування
реєстраторів  розрахункових
операцій в  сфері  торгівлі,
громадського  харчування  та
послуг”  прийнято  рішення
від  29.09.2006. №   НОМЕР_2, яким  до відповідача застосовано штрафну
Штрафні санкції розраховані таким чином:
вимог   п. 13 ст. 3 Закону  про РРО -
штрафна санкція у  п'ятикратному
розмірі суми, на яку виявлено невідповідність
(1616,60  грн. -  -95 грн.)
- 66 грн. 20 коп.) х 5 = 1455 грн. 40 коп.  х 5 = 7277 грн.
2.  За порушення вимог   п. 1, 2
ст. 3 Закону  про РРО -  штрафна санкція у  п'ятикратному розмірі вартості  проданих товарів  (66,20
грн. х 5 =  331 грн.).
Всього штрафних санкцій -
7277 грн. + 331 грн. = 7608 грн.
Рішення  направлено
відповідачу  рекомендованим листом
і  вручено особисто  відповідачу
12.10.2006.

В  судовому
засіданні  за  усним
клопотанням відповідача було допитано в якості  свідка
ОСОБА_2,  яка  приведена
до присяги  свідка  в порядку
ст. 141  Кодексу адміністративного
судочинства  України і попереджена  про
кримінальну  відповідальність за  завідомо
неправдиві показання і відмову
від давання показань без поважних причин.  Свідок
пояснила,  що  грошові
кошти  в  сумі
1500  грн.  за
кілька  хвилин  до перевірки
передала  продавцю  для
розрахунку  з
постачальниками.  Продавець поклала
гроші  в
кишеню,  перевіряючі  це
бачили.

Оцінивши  матеріали
справи,   суд   визнає
позовні  вимоги
обґрунтованими  з  огляду
на  наступне:

Згідно
пунктів  1,  2,
13  статті 3 Закону про РРО
суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють  розрахункові операції в готівковій
та/або  в
безготівковій  формі  (із застосуванням платіжних карток, платіжних
чеків, жетонів тощо)  при  продажу
товарів   (наданні   послуг)
у сфері   торгівлі,  громадського харчування та послуг
зобов'язані:

1) проводити  розрахункові
операції  на  повну
суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку  та  переведені
у  фіскальний  режим
роботи  реєстратори розрахункових
операцій з роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у   випадках,   передбачених   цим
Законом,   із   застосуванням зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок.

2) видавати  особі,
яка отримує або повертає товар,
отримує послугу  або  відмовляється
від   неї,   розрахунковий   документ встановленої форми на повну
суму проведеної операції.

13) забезпечувати  відповідність
сум  готівкових  коштів
на  місці проведення
розрахунків,  сумі коштів,  яка зазначена в денному звіті
реєстратора  розрахункових операцій.

Згідно  п. 1 ч. 1 ст. 17  Закону про
РРО  за порушення  вимог
цього  Закону  до
суб'єктів підприємницької
діяльності,  які здійснюють
розрахункові операції за товари (послуги),
за рішенням  відповідних  органів
державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції
у   п'ятикратному розмірі вартості
проданих товарів (наданих послуг),
на  які  виявлено
невідповідність  -  у разі проведення розрахункових  операцій
на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг), у разі
непроведення розрахункових операцій через реєстратори   розрахункових   операцій,   у
разі  нероздрукування
відповідного  розрахункового  документа,
що підтверджує виконання розрахункової
операції,   або  проведення
її  без  використання розрахункової  книжки.

Факт  непроведення
через  РРО  розрахункової операції  на
суму  66 грн. 20 коп. не  заперечується
відповідачем.

Щодо   незабезпечення  відповідності суми готівкових коштів  на місці проведення розрахунків сумі
коштів,  яка зазначена в денному
звіті  РРО,  що становить
(1616 грн. 60 коп. -95 грн.)  - 66
грн. 20 коп. = 1455 грн. 40 коп. .

Відповідач  вказує,
що  грошові  кошти
в  сумі  1500 грн.
були  передані  його продавцю для  оплати
за  закупку  товару постачальникам.  Відповідач
доводить це  показанням  свідка
ОСОБА_2.

Згідно ст. 1  Закону
про  РРО   місце проведення   розрахунків
-   місце,  де
здійснюються  розрахунки із
покупцем  за  продані
товари  (надані  послуги)
та зберігаються  отримані  за
реалізовані  товари  (надані
послуги) готівкові кошти,  а  також
місце  отримання  покупцем
попередньо оплачених  товарів  (послуг)
із  застосуванням  платіжних карток, платіжних чеків, жетонів
тощо.

Відповідно до п. 22 Порядку заняття торговельною діяльністю і
правила торговельного обслуговування населення” ,   затвердженого  Постановою
Кабінету  Міністрів  України
від 8 лютого 1995 р. N 108  забороняється
зберігання на місці здійснення розрахунків грошей готівкою, які не належать
підприємству, а також особистих речей касира чи інших працівників підприємства.

Згідно  п. 4.5.   Порядку
реєстрації, опломбування та застосування   реєстраторів
розрахункових  операцій за  товари (послуги) затвердженого  Наказом Державної податкової адміністрації
України від  01.12.2000 N 614,  зареєстрованого в Міністерстві  юстиції України  5 лютого 2001 р. за N 106/5297 (далі
-Порядок)  унесення  чи
видача   готівки   з
місця   проведення  розрахунків
повинні  реєструватись  через
РРО  з  використанням операцій "службове  внесення"  та
"службова  видача",  якщо
таке внесення  чи  видача
не  пов'язані  з
проведенням  розрахункових
операцій. Крім того, операція "службове внесення"
використовується для реєстрації суми готівки,
яка зберігається на місці проведення розрахунків на момент реєстрації
першої розрахункової операції, що проводиться після виконання Z-звіту.

Таким  чином,
діючим   законодавством  передбачені
дії  працівника,  що
проводить розрахункові  операції,  в
разі,  коли  потрібно
на  місці  проведення
розрахунків  зберігати  грошові
кошти,    не  пов'язані
з  проведенням  розрахункових операцій,  а
призначені  для  інших
цілей,   придбання  товару
тощо.   Грошові  кошти
могли  бути  залишені
у  відділу,   а
потім  передані  в
якості  розрахунку  за
закупку  товару.   Але
вказані  дії   мали
бути  виконані  шляхом
операцій  через  РРО  "службове  внесення"  та
"службова  видача".   Відтак
було  б  виконано
вимогу  п.  13  ст.
3  Закону
про  РРО  щодо  забезпечення   відповідності  сум
готівкових  коштів  на  місці проведення розрахунків  сумі коштів,
яка зазначена в денному звіті реєстратора  розрахункових операцій.

З  огляду
на  вищевказане  судом
не  приймаються  доводи
відповідача  щодо  відсутності
порушення,  оскільки  він
сам  підтвердив  факт
передачі  грошових коштів  у
відділ,  де  здійснюються
розрахунки,   без  проведення
операції  «службове
внесення».

Згідно  ст.
22  Закону про  РРО   у
разі невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі
коштів, яка зазначена в денному звіті, а
у випадку використання розрахункової книжки -загальній сумі продажу за
розрахунковими  квитанціями,  виданими
з  початку робочого  дня,
до  суб'єктів   підприємницької   діяльності застосовується фінансова санкція
у п'ятикратному розмірі суми,  на яку
виявлено невідповідність.

Матеріалами справи підтверджено
факт порушення  відповідачем  пунктів 1, 2, 13 статті 3 Закону про РРО  і
правомірність нарахування
штрафних санкцій  в сумі  7608
грн.

Статтею 17 Закону про РРО передбачено,  що штрафні санкції за порушення вимог цього
Закону  застосовуються за рішеннями
податкових органів.

На підставі  п.8 ч. 1 ст. 11  Закону
України  “Про  державну
податкову  службу  в
Україні”  органи державної   податкової
служби  мають право стягувати до
бюджетів  суми штрафних санкцій, у
порядку передбаченому законом.

Відповідно  до  ст. 10
пункту  11  Закону
України  “Про державну  податкову
службу  в  Україні”
органи  податкової  служби
мають  право  звертатися
до  суду  з
позовами  про  стягнення
заборгованості  перед бюджетом і
державними  цільовими  фондами.

За таких обставин
позовні вимоги щодо стягнення   з  відповідача штрафу  в
сумі   7608 грн.  визнаються судом обґрунтованими.

Оцінивши  всі  вищевикладені
обставини,   суд  закінчив розгляд справи в судовому
засіданні  31.07.2007.

Відповідно до п. 4 ст. 94 КАСУ
у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем -фізична чи юридична особа,
судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

Згідно  ст.
160 ч. 3  Кодексу
адміністративного судочинства
України  в судовому засіданні  31.07.2007. проголошено вступну і резолютивну
частини постанови.

На  підставі
викладеного та,    керуючись
ст.ст.  18, 86, 71,  158 -163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України,  суд

п о с т а н о в и в:

1.
Позов   задовольнити повністю.

2. Стягнути  з   фізичної особи  - підприємця ОСОБА_1,  АДРЕСА_2,
код ДРФО  НОМЕР_3  в  доход  Державного
бюджету  України   фінансові
санкції   в  сумі
7608  грн. 00 коп.

Постанова набирає законної
сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку
заяву не було подано.  Якщо було подано
заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк
встановлений КАС України,  постанова
набирає законної сили після закінчення цього строку.  У разі подання  апеляційної скарги постанова набирає законної
сили,  якщо її не скасовано, після закінчення
апеляційного розгляду скарги.

Про апеляційне оскарження постанови спочатку подається заява.
Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції
викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга  подаються
до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої
інстанції,  який ухвалив оскаржувану  постанову. Копії апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови подається протягом
десяти  днів  з дня складення  постанови в повному обсязі.   Апеляційна скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Згідно  ст. 160 ч. 3  Кодексу адміністративного судочинства  України постанова в повному обсязі
складена  06.08.2007.

Суддя
Т.М.Мінська