ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2007 р.
№ 8/204/05НР

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

Муравйова О.В. –головуючого
Полянського А.Г.
Фролової Г.М.

за участю представників:

позивача
не з’явились (про час та місце судового засідання повідомлені належним чином)

відповідача
не з’явились (про час та місце судового засідання повідомлені належним чином)

третя особа:
не з’явились (про час та місце судового засідання повідомлені належним чином)

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівничо-комерційна компанія “БУДГАЗСЕРВІС”

на рішення
господарського суду Миколаївської області від 12.05.2006 року

у справі
№ 8/204/05нр господарського суду   Миколаївської області

за позовом
Українсько-російського спільного підприємства Акціонерного товариства закритого типу “Зангас-НГС”

до
Комунального підприємства “Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації”

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача

Відкрите акціонерне товариство “Зангас-Юг”

про
визнання права власності та зобов’язання здійснити реєстрацію права власності

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2005 року Українсько-російське спільне підприємство Акціонерного товариства закритого типу “Зангас-НГС” звернулося до господарського суду Миколаївської області з позовом до Комунального підприємства “Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації” про визнання за Українсько-російським спільним підприємством Акціонерним товариством закритого типу “ЗАНГАС-НГС” права власності на майданчик відкритого складування площею 3 500 м2, частину огорожі з залізобетонних блоків № 9 довжиною 625 п.м., сторожову вишку № 5 та склад літера Т-1, загальною площею 513, 5 м2, розташовані за адресою: м. Миколаїв, Херсонське шосе, 102 та зобов’язання Комунального підприємства “Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації” зареєструвати за Українсько-російським спільним підприємством Акціонерним товариством закритого типу “ЗАНГАС-НГС” право власності на майданчик відкритого складування площею 3 500 м2, частину огорожі з залізобетонних блоків № 9, довжиною 625 п.м., сторожову вишку № 5 та склад літера Т-1 загальною площею 513, 5 м2, розташовані за адресою: м. Миколаїв, Херсонське шосе, 102.

Позовні   вимоги   обґрунтовані   тим, що згідно рішення загальних зборів акціонерів Українсько-російського спільного підприємства Акціонерного товариства закритого типу “ЗАНГАС-НГС” збільшено статутний фонд позивача за рахунок майна Відкритого акціонерного товариства “Зангас” (м. Москва) та Відкритого акціонерного товариства “Зангас-Юг”. Зокрема, останнє передало до статутного фонду позивача об’єкти нерухомого майна - майданчик відкритого складування площею 3 500 м2, частину огорожі з залізобетонних блоків № 9 довжиною 625 п.м., сторожову вишку № 5. Позивачем були зареєстровані зміни до статутного фонду, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію випуску акцій від 02.07.2002 року № 24/14/1/02, яке згідно пункту 6 “Положення про порядок збільшення (зменшення) розміру статутного фонду акціонерного товариства”, затвердженого рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 16.10.2000 року № 158, є доказом реєстрації змін до статутного фонду. Таким чином, відповідно до статей 12, 16 Закону України “Про господарські товариства”, позивач набув права власності на вказані вище об’єкти нерухомого майна. Крім того, позивач зазначає, що факт передачі вищевказаних об’єктів нерухомого майна до статутного фонду позивача встановлений рішенням господарського суду Миколаївської області від 26.04.2005 року по справі № 3/239. Також передано позивачем склад літера Т-1, загальною площею 513, 5 м2.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 12.05.2006 року (суддя Василяка К.Л.) у справі № 8/204/05нр господарського суду Миколаївської області в позові відмовлено.

Мотивуючи судове рішення господарський суд посилається на те, що  здійснивши добудову складського приміщення, яке було передано у в користування, без погодження з власником та землекористувачем, без технічної документації та без дозволу на виконання будівельних робіт, позивач не набув права власності на об’єкт (складське приміщення), а отже і підстав для реєстрації такого права. Крім того, суд зазначає, що позивачем не надано доказів того, що даний об’єкт був прийнятий в експлуатацію у встановленому законом порядку, не є тимчасовою спорудою, відповідає на сьогоднішній день вимогам техніки безпеки, що пред’являються до таких споруд.

Не погоджуючиcь з рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю “Будівничо-комерційна компанія “БУДГАЗСЕРВІС” звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на рішення господарського суду Миколаївської області від 12.05.2006 року по справі № 8/204/05нр, в якій просить рішення у справі скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи касаційну скаргу доводами про порушення судом норм матеріального та процесуального права, а саме статті 203 Цивільного кодексу України, статті 128 Цивільного кодексу УРСР, статті 26 Закону України “Про власність”, статей 12, 21 Закону України “Про господарські товариства”. Зокрема, заявник зазначає, що судом не було залучено до участі справі Товариство з обмеженою відповідальністю “Будівничо-комерційна компанія “БУДГАЗСЕРВІС”, а рішення суду стосується його прав та обов’язків.

За  Товариством з обмеженою відповідальністю “Будівничо-комерційна компанія “БУДГАЗСЕРВІС” визнано право власності на майно: майданчик відкритого  складування площею 3500кв.м., частину огорожі із залізобетонних блоків № 9 довжиною 625 п.м., склад літера Т-1, площею 513, 5 кв.м., що розташовані по Херсонському шосе, 102 , м. Миколаїв (постанова Одеського апеляційного господарського суду від 19.06.2007 року).

Позивач, відповідач та третя особа відзиви на касаційну скаргу не надали.

Заслухавши доповідь судді –доповідача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування норм процесуального права, юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно статті 108 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України переглядає за касаційною скаргою (поданням) рішення місцевого господарського суду та постанови апеляційного господарського суду.

Відповідно до вимог статті 1117 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до роз’яснень, викладених у пунктах 1, 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 року № 11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Мотивувальна частина рішення повинна містити встановлені судом обставини, які мають значення для справи, їх юридичну оцінку, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Визнаючи одні і відхиляючи інші докази, суд має це обґрунтувати.

Судове рішення цим вимогам не відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи у серпні 2005 року Українсько-російське спільне підприємство Акціонерного товариства закритого типу “Зангас-НГС” звернулося до господарського суду Миколаївської області з позовом до Комунального підприємства “Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації” про визнання за Українсько-російським спільним підприємством Акціонерним товариством закритого типу “ЗАНГАС-НГС” права власності на майданчик відкритого складування площею 3 500 м2, частину огорожі з залізобетонних блоків № 9 довжиною 625 п.м., сторожову вишку № 5 та склад літера Т-1, загальною площею 513, 5 м2, розташовані за адресою: м. Миколаїв, Херсонське шосе, 102 та зобов’язання Комунального підприємства “Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації” зареєструвати за Українсько-російським спільним підприємством Акціонерним товариством закритого типу “ЗАНГАС-НГС” право власності на майданчик відкритого складування площею 3 500 м2, частину огорожі з залізобетонних блоків № 9, довжиною 625 п.м., сторожову вишку № 5 та склад літера Т-1 загальною площею 513, 5 м2, розташовані за адресою: м. Миколаїв, Херсонське шосе, 102.

Господарський суд відмовляючи в задоволенні позову виходив з того, що здійснивши добудову складського приміщення, яке було передано в користування, без погодження з власником та землекористувачем, без технічної документації та без дозволу на виконання будівельних робіт позивач не набув права власності на об’єкт (складське приміщення), а отже і підстав для реєстрації такого права. Крім того, суд зазначає, що позивачем не надано доказів того, що даний об’єкт був прийнятий в експлуатацію у встановленому законом порядку, не є тимчасовою спорудою, відповідає на сьогоднішній день вимогам техніки безпеки, що пред’являються до таких споруд.

Відповідно до статті 107 Господарського процесуального кодексу України сторони у  справі  мають  право  подати  касаційну скаргу,  а прокурор касаційне подання на рішення місцевого господарського суду, що набрало законної сили, та постанову апеляційного суду. Касаційну скаргу мають право подати також особи, яких не було залучено до участі у справі, якщо суд прийняв рішення чи постанову, що стосується їх прав і обов'язків.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги 10.10.2005 року між Українсько-російським спільним підприємством Акціонерним товариством закритого типу “ЗАНГАС-НГС” та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівничо-комерційна фірма "БУДГАЗСЕРВІС" був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до умов якого продавець передав, а покупець прийняв у власність нерухоме майно –майданчик відкритого складування площею 3 500 м2, частину огорожі з залізобетонних блоків № 9 довжиною 625 п.м., та склад літера Т-1, загальною площею 513, 5 м2, що  розташовані за адресою: м. Миколаїв, Херсонське шосе, 102.

В зв’язку з ухиленням продавця від нотаріального посвідчення вищенаведеного договору купівлі-продажу Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівничо-комерційна фірма "БУДГАЗСЕРВІС" звернулося до господарського суду з позовом про визнання договору дійсним.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 01.02.2007 року у позові відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 19.06.2007 року зазначене рішення було скасовано. Позов задоволено. Визнано дійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу від 10.10.2005 року, укладеного між Українсько-російським спільним підприємством Акціонерним товариством закритого типу “ЗАНГАС-НГС” та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівничо-комерційна фірма "БУДГАЗСЕРВІС" на нерухоме майно: майданчик відкритого складування площею 3 500 м2, частину огорожі із залізобетонних блоків № 9 довжиною 625 п.м.; склад літера Т-1, площею 513, 5 м2, що  розташовані за адресою: м. Миколаїв, Херсонське шосе, 102. Визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівничо-комерційна фірма "БУДГАЗСЕРВІС" право власності на майно: майданчик відкритого складування площею 3 500 м2, частину огорожі із залізобетонних блоків № 9 довжиною 625 п.м.; склад літера Т-1, площею 513, 5 м2, що  розташовані за адресою: м. Миколаїв, Херсонське шосе, 102.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Скаржником до касаційної скарги надана, зокрема, постанова Одеського апеляційного господарського суду від 19.06.2007 року у справі № 13/135/06.

Таким чином, рішення у справі може вплинути на права та обов’язки Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівничо-комерційна фірма "БУДГАЗСЕРВІС", якого не було залучено до участі у справі, що є підставою для скасування ухваленого у справі судового рішення та передачі справи на новий розгляд до суду першої інстанції відповідно до статті 1119 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, приймаючи рішення у справі судом першої інстанції не враховано наступне.

Відповідно до пункту 1.3 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року № 7/5 державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно здійснюють підприємства бюро технічної інвентаризації (далі - БТІ) у межах визначених адміністративно-територіальних одиниць.

Отже, відповідно до вказаного положення Комунальне підприємство “Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації” здійснює лише реєстрацію прав власності на нерухоме майно, що ставить під сумнів висновок суду про його можливість бути відповідачем щодо вимог Українсько-російського спільного підприємства Акціонерного товариства закритого типу “Зангас-НГС” про визнання права власності на спірне майно.

Оскільки, відповідно до частини 2 статті 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не наділена повноваженнями щодо вирішення питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирання нових доказів або додаткової перевірки доказів, а також враховуючи, що господарським судом  порушено вимоги статті 43 Господарського процесуального кодексу України  щодо оцінки доказів на підставі всебічного, повного і об’єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, судова колегія дійшла висновку про те, що рішення суду підлягає скасуванню, а справа підлягає передачі на новий розгляд до господарського суду Миколаївської області.

При новому розгляді справи суду слід взяти до уваги наведене, з’ясувати всі обставини справи, і, в залежності від встановленого та у відповідності до діючого законодавства, вирішити спір.

Керуючись статтями 1115, 1117, пунктом 3 статті 1119, статтями 11110, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України,  Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівничо-комерційна компанія “БУДГАЗСЕРВІС” задовольнити.

Рішення господарського суду Миколаївської області від 12.05.2006 року у справі № 8/204/05 господарського суду Миколаївської області скасувати.

Справу передати на новий розгляд до господарського суду Миколаївської області.

Головуючий                                                                              О. Муравйов

Судді                                                                                          А. Полянський

Г. Фролова