ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2007 р.
№ 20-11/195-3/375-5/171-12/341

Вищий  господарський  суд  України  у  складі  колегії  суддів:

головуючий суддя
Муравйов О.В.

судді
Полянський А.Г.
Фролова Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Державної податкової інспекції у Нахімовському районі міста Севастополя

на постанову
Севастопольського апеляційного господарського суду від 29.08.2006 року

по справі
№ 20-11/195-3/375-5/171-12/341 Господарського суду міста Севастополя

за позовом
Приватного підприємства "Фармацевтична фабрика "Ехінопс"

до
Державної податкової інспекції у Нахімовському районі міста Севастополя

про
визнання недійсними податкових повідомлень-рішень

за участю представників:

від позивача:
не з’явився

від відповідача:
не з’явився

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Вищого господарського суду України від 07.08.2007 року касаційна скарга Державної податкової інспекції у Нахімовському районі міста Севастополя була прийнята до провадження, її розгляд призначений на 11.09.2007 року.

Відводів зазначеному складу колегії суддів не заявлено.

Представники сторін в судове засідання 11.09.2007 року не з’явились, хоча про дату, час та місце розгляду скарги повідомлені заздалегідь належним чином. Суд касаційної інстанції вважає, що неявка представників сторін не перешкоджає розгляду скарги за наявними матеріалами відповідно до ст. 75, 1115 ГПК України, у зв’язку з чим повний текст постанови направляється сторонам у визначеному законом порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач у своєму позові просить визнати недійсними податкові повідомлення-рішення №/03100/23-0 від 02.08.2004 року, №/3098/23-0 від 02.08.2004 року та №/3099/23-0 від 02.08.2004 року.

Рішенням Господарського суду міста Севастополя від 18.04.2006 року по справі № 20-11/195-3/375-5/171-12/341 (суддя Харченко І. А.), позовні вимоги задоволені частково. Визнані частково недійсними прийняті відповідачем стосовно позивача податкові повідомлення-рішення:

1)          №0309823-0 зі збору за забруднення навколишнього природного середовища на суму податку 8,55грн. і на суму штрафних санкцій -3.060грн.,

2)          №03100X23-0 з податку на додану вартість на суму податку 37.925грн. і на суму штрафних санкцій -18.962,50грн.,

3)          №0309923-0 з податку на прибуток на суму податку 55.600грн. і на суму штрафних санкцій - 127.800грн..

В іншій частині позову про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень №0310023-0 з податку на додану вартість на суму податку 249.601грн. і штрафних санкцій -124.800,50грн. та №0309923-0 з податку на прибуток на суму податку 145400 грн. і штрафних санкцій 48970грн. відмовлено; стягнуто з Державної податкової інспекції у Нахімовському районі міста Севастополя на користь Приватного підприємства "Фармацевтична фабрика "Ехінопс" державне мито в сумі 7,06 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 9,80грн.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 29.08.2006 року (головуючий суддя Градова О. Г., судді Латинін О. А., Лисенко В. А.) апеляційна скарга Приватного підприємства "Фармацевтична фабрика "Ехінопс" залишена без задоволення.

Апеляційна скарга Державної податкової інспекції у Нахімовському районі міста Севастополя задоволена частково: рішення Господарського суду міста Севастополя від 18 квітня 2006 року по справі №20-11195-3375-5171-12341 змінено. Постановлено нове рішення, яким позовні вимоги Приватного підприємства "Фармацевтична фабрика "Ехінопс" задоволені частково: визнано недійсним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Нахімовському районі міста Севастополя №0309823-0 від 2 серпня 2004 року про визначення Приватному підприємству "Фармацевтична фабрика "Ехінопс" податкового зобов’язання зі збору за забруднення навколишнього природного середовища у сумі 8,55 грн. і штрафних санкцій –3060 грн., усього 3068,55 грн.; в задоволенні решти позовних вимог Приватному підприємству "Фармацевтична фабрика "Ехінопс" відмовлено.

При прийнятті рішення суд першої інстанції, а так само і при прийнятті постанови апеляційний господарський суд керувалися нормами Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючись з прийнятими по справі рішенням та постановою, Державна податкова інспекція у Нахімовському районі міста Севастополя звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій стверджує про порушення місцевим та апеляційним господарськими судами норм матеріального та процесуального права і просить рішення місцевого господарського суду та постанову суду апеляційної інстанції скасувати в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове рішення, яким Приватному підприємству "Фармацевтична фабрика "Ехінопс" відмовити в позові повністю.

Відзив на касаційну скаргу не наданий, що не перешкоджає розгляду касаційної скарги по суті.

Розглянувши матеріали справи, касаційну скаргу, заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла наступного висновку.

Як зазначено вище, предметом судового розгляду був позов про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень №/03100/23-0 від 02.08.2004 року, №/3098/23-0 від 02.08.2004 року та №/3099/23-0 від 02.08.2004 року.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що спір в даній справі виник у зв’язку з адміністративними, а не господарськими відносинами.

Так, підвідомчість справ господарським судам визначено ст. 12 Господарського процесуального кодексу України.

В частині 1 п. 1 вказаної статті  в редакції, яка була чинною на момент розгляду справи судом першої інстанції, зазначено, зокрема, що господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів та з інших підстав, а також у спорах про визнання недійсними актів з підстав, зазначених у законодавстві.

01.09.2005 року набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України, який суттєво змінив перелік категорій спорів, підвідомчих господарським судам.

Виходячи з положень п. 1 ст. 3, п. 1 ч.1 ст. 17 вказаного Кодексу, справа за позовом юридичної особи до суб’єкта владних повноважень про оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії) є справою адміністративної юрисдикції (адміністративною справою).

Згідно ч. 2 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 3 зазначеного Кодексу визначено, що позивач, зокрема, - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду.

Відповідно до ст. 104 вказаного Кодексу до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Згідно ч. 1 ст. 105 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може містити вимоги, зокрема, про: скасування або визнання нечинним рішення відповідача –суб’єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень.

Отже, з урахуванням викладеного, дана справа є справою адміністративної юрисдикції (адміністративною справою).

Статтею 1 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що цей Кодекс визначає повноваження адміністративних судів щодо розгляду справ адміністративної юрисдикції, порядок звернення до адміністративних судів і порядок здійснення адміністративного судочинства.

Згідно п. 6 Розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Проте, як вже було зазначено вище, суди попередніх інстанцій в порушення зазначених вимог процесуального закону розглянули справу адміністративної юрисдикції за правилами Господарського процесуального кодексу України після набрання чинності Кодексом адміністративного судочинства України, що є порушенням вимог процесуального законодавства.

За таких обставин, прийняті в даній справі судові рішення є незаконними, і тому підлягають скасуванню з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції для виконання приписів Розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Нахімовському районі міста Севастополя задовольнити частково.

Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 29.08.2006 року по справі № 20-11/195-3/375-5/171-12/341 та рішення Господарського суду міста Севастополя від 18.04.2006 року по справі № 20-11/195-3/375-5/171-12/341 скасувати.

Справу передати на новий розгляд до Господарського суду міста Севастополя.

Головуючий суддя

О. В. Муравйов

Судді

А. Г. Полянський

Г. М. Фролова