ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.09.07 р.                                                                               Справа № 14/165пд

Господарський суд Донецької області у складі колегії суддів: Головуючого           Морщагіної Н.С., суддів Склярук О.І., Плотніцького Б.Д.

при секретарі судового засідання Бахрамовій А.А.

за позовом: Акціонерного товариства закритого типу „Донецькмонолітспецбуд” м. Донецьк

до відповідачів:

1)Управління капітального будівництва Донецької міської ради м. Донецьк

2) Донецької міської ради м. Донецьк

3) Виконавчого комітету Донецької міської ради м. Донецьк

про: спонукання виконати договір

За участю:

представника позивача: Горбань Є.В. довіреність № 11/01-60 від 10.04.2006р.;

представника першого відповідача: Мітчеко Ю.Д., довіреність № 01/17-1786 від 01.08.2006р.

представника другого відповідача: Степанов К.С. - представник за довіреністю № 01/13-3703 від 19.06.2006 р.;

представника третього відповідача: Степанов К.С. - представник за довіреністю № 01/13-3703 від 19.06.2006 р.;

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Акціонерне товариство закритого типу „Донецькмонолітспецбуд” м. Донецьк, звернувся до господарського суду з позовом до відповідачів, Управління капітального будівництва Донецької міської ради м. Донецьк, Донецької міської ради м. Донецьк та Виконавчого комітету Донецької міської ради м. Донецьк  про спонукання виконати договір.

Справа розглядається відповідно до постанови Вищого господарського суду України від  11.01.2007 р.

Розпорядженням заступника голови господарського суду Донецької області від 13.02.2007 р. (18.09.2007 р.) справу призначено до колегіального розгляду, головуючого  судді Морщагіної Н.С., суддів Склярук О.І., Плотніцького Б.Д.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на розпорядження Донецької міської ради народних депутатів № 1548 від 30.12.1994 р., наказ від 16.01.1995 р., протокол наради від 05.06.1995 р., акт від 08.06.1995 р., довідку вартості виконаних робіт, повідомлення від 16.06.1995 р. по передачу незакінченого будівництва, розпорядження Донецької міської ради народних депутатів № 814 від 03.07.1995 р., договір-контракт про передачу функцій замовника від 12.07.1995 р., лист № 01/16.1440 від 13.10.1999 р., лист № 11/01-30 від 10.03.2004 р., лист № 11/01-129 від 18.05.2004 р., лист № 01-16.895 від 18.06.2004 р., лист № 11/01-248 від 11.10.2004 р., лист № 01-16.2289 від 10.12.2004 р.

В ході розгляду справи позивач неодноразово уточнював позовні вимоги.

Останньою заявою № б/н від 03.08.2007 р. позивач, змінив предмет позовних вимог, та просив суд зобов’язати відповідача1 компенсувати збитки  в розмірі 3 048 899, 00 грн., пов’язані з невиконанням зобов’язань за договором-контрактом б/н від 12.06.1995 р.

Суд розглядає позовні вимоги з урахуванням останніх уточнень.

Відповідач 1 надав відзив, проти уточнених позовних вимог заперечив, вказував на відсутність свого  обов’язку з передачі позивачеві, передбачених умовами договору, 46 квартир та відповідно безпідставність стягнення збитків, додатково посилався на недоведеність позивачем свого статусу як інвестора, інвестора-забудовника, спірного будинку до його передачі УКБ Донецької міськради.

Представник відповідачів 2, 3 надав пояснення по справі з приводу уточнених позовних вимог, зазначив, що виконавчий комітет на час здавання до експлуатації та розподілення квартир в 92-квартирному жилому будинку з вбудованими офісами в мікрорайоні “Київський-4” Київського району м. Донецька (поштова адреса: пр. Київський, 2а) не мав підстав приймати будь-яких рішень щодо виділення, передачі у власність позивачеві квартир у відповідності з розпорядженням виконавчого комітету Донецької міської ради № 814р від 03.07.1995 р., оскільки, з огляду на фактично понесені міською радою затрати та істотну зміну обставин, необхідно затвердити розрахунок дольової участі АТЗТ “Донецькмонолітспецбуд” в будівництві відповідним розпорядчим актом виконавчого органу, що  в свою чергу під час прийому будинку в експлуатацію зроблено не було, зазначив, що оскільки, він не є стороною спірного договору до нього не можуть бути пред’явленні позовні вимоги щодо стягнення збитків, у зв’язку з його невиконанням. Додатково підтримав доводи відповідача1 щодо ненадання позивачем документів на підтвердження свого статусу як інвестора (інвестора-забудовника) спірного будинку до його передачі УКБ Донецької міськради.

Строк судового розгляду справи, відповідно до ст. 69 ГПК України, продовжений за клопотанням сторін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, господарський суд встановив.

В період з 1989 р. по 1994 р. позивачем було укладено договори з підприємствами - дольниками для сумісного будівництва та збудовано частину 10 поверхів монолітного каркасу житлового будинку на суму 618,727 тисяч карбованців (в цінах на 1984 р.).

Відповідно до наданих договорі з дольниками, позивач власними та залученими засобами здійснює будівництво та витупає замовником та генпідрядником по даному об’єкту.

12.07.1995 р. між позивачем та відповідачем 1 був підписаний договір-контракт про передачу функцій замовника позивача Управлінню капітального будівництва Донецького виконавчого комітету з будівництва житлового будинку у мкр."Київський-4" Київського району м. Донецька.

Згідно з п.1 вказаного договору позивач передав, а відповідач 1 прийняв на себе функції замовника з будівництва 122-х квартирного 16-ти поверхового будинку для малосімейних у мкр."Київський-4", Київського району м. Донецька.

Пунктом 6 договору-контракту від 12.07.1995р. встановлено, що після здачі будинку в експлуатацію на підставі рішення міськвиконкому від 03.07.1995р. №814р позивач отримує 46 квартир, у тому числі 41 однокімнатну квартиру та 5 двокімнатних квартир, загальною площею 1760,51 кв.м.

Відповідачем 1 було змінено проект забудови, та замість 120 квартирного будинку № 2а в мікрорайоні „Київський-4”, було добудовано та введено в експлуатацію 92 квартирний будинок № 2а в мікрорайоні „Київський-4”. Документи стосовно перепланування спірного об’єкту, зокрема, креслення проектних рішень Інституту “Донбасцивільпроект” про коригування проекту 16-ти поверхового жилого будинку в мікрорайоні “Київський 4” в м. Донецьку, долучені до матеріалів справи (т. 4, а.с. 137-145).

Згідно з рішенням від 15.06.2005р. №295/25 виконавчим комітетом Донецької міської ради затверджено акт державної приймальної комісії від 10.06.2005р. про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом 16-ти поверхового 92-х квартирного житлового будинку з вбудованими офісами у мкр."Київський-4" в Київському районі, поштова адреса: пр. Київський, 2а, та дозволено експлуатацію цього об'єкту.

Розпорядженням Донецького міського голови від 22.10.2004р. №1003 було розподілено житлову площу у будинку №2 по пр. Київському у м. Донецьку, збудованому на замовлення відповідача 1, з них 11 квартир передані безпосередньо у власність згідно актів приймання-передачі, решта - 81 квартира розподілено на підставі виданих ордерів (т.3, а.с. 28-60, 87-133).

Згідно наданих представником КП “Бюро технічної інвентаризації м. Донецьк” пояснень 73  з 92 квартир у спірному будинку, станом на теперішній час, приватизовані, право власності зареєстровано за фізичними та юридичними особами, відомостей щодо реєстрації права власності на 19  квартир в КП “Бюро технічної інвентаризації м. Донецьк” відсутні.

У зв'язку з неотриманням позивачем 46 квартир в будинку №2 у Київському районі м. Донецька, останнім заявлені вимоги про спонукання відповідача 1 компенсувати збитки в розмірі 3048899,00 грн., пов'язані з невиконанням зобов'язання за договором-контрактом від 12.07.1995р.

Оцінивши в сукупності надані в обґрунтування позовних вимог матеріали, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача в частині стягнення збитків задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст. 623 Цивільного кодексу України  та ст. 224 Господарського кодексу України боржник, який порушив зобов’язання, повинен відшкодувати кредитору у повному обсязі завдані порушенням збитки, включаючи реальні збитки та упущену вигоду.

У відповідності з ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків включаються, зокрема, додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів  тощо), понесені   стороною,  яка  зазнала  збитків  а також  неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона,  яка зазнала   збитків,  мала  право  розраховувати  у  разі  належного виконання зобов'язання другою стороною.

Крім того, необхідними умовами цивільно-правової відповідальності по відшкодуванню збитків  за загальними правилами є:

-          протиправність поведінки особи;

-          збитки, як результат протиправної поведінки;

-          причинний зв’язок між протиправною поведінкою і завданими збитками;

-          вина  особи, що заподіяла збитками;

Відсутність хоча б одного з вищевказаних елементів, які утворюють склад  цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання ним  взятих на себе зобов’язань, оскільки в даному випадку його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Відповідно до ст.ст.4, 151 Цивільного кодексу УРСР цивільні права і обов'язки виникають, зокрема, з угод, передбачених законом, а також з угод, хоч і не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Зі змісту Договору вбачається, що метою відповідача1 є саме прийняття на себе функції замовника з будівництва житлового будинку, натомість, інша мета положеннями цього договору не передбачалась.

Крім цього, відсутність наявності обов'язку відповідача 1 передати позивачу 46 квартир в будинку №2 по пр. Київському у м. Донецьку також підтверджується тими обставинами, що згідно із ст.317 Цивільного кодексу України права володіння, користування та розпоряджання майном належать власникові останнього.

За висновками суду, виходячи зі змісту договору-контракту від 12.07.1995р., а також наданих до матеріалів справи рішень виконавчого комітету Донецької міської ради, відповідач 1 не набував права власності на результат будівництва.

Виходячи зі змісту п.1 Положення про підрядні контракти у будівництві України замовником є учасник контракту, який визначає умови складання контракту, приймає закінчені роботи і здійснює розрахунки за них з підрядником. У ролі замовника може виступати інвестор або за його дорученням інші фізичні та юридичні особи.

Таким чином, виходячи зі змісту вказаного вище Положення, відповідач 1 внаслідок підписання договору від 12.07.1995р. прийняв на себе виключно функції замовника будівництва такі, як прийняття закінчених робіт, здійснення розрахунків за них з підрядниками, вирішення інших питань, що стосуються будівництва.

При цьому, у будь-якому разі до компетенції відповідача 1 як на час прийняття будинку в експлуатацію, так і на момент розподілення житлової площі у вказаному будинку, не належало право розпоряджатися цим майном, що відповідає умовам підписаного між відповідачем 1 і позивачем договору та виключає можливість застосування до відповідача 1 відповідальності за порушення зобов'язань щодо передачі спірних квартир. Як встановлено судом, такі зобов'язання були відсутні.

За таких обставин, враховуючи відсутність у договорі-контракті від 12.07.1995р. зобов'язання саме відповідача 1 передати спірне майно, приймаючи до уваги недоведеність позивачем факту набуття відповідачем 1 права власності на спірне майно, суд дійшов висновку про відсутність будь-якого зобов'язання відповідача 1 щодо передачі квартир у будинку №2 по пр. Київському у м. Донецьку позивачу.

Відсутність будь-якого обов'язку відповідача 1 передати 46 квартир у будинку №2 по пр. Київському у м. Донецьку позивачу тягне за собою неможливість порушення такого обов'язку відповідачем 1.

Відшкодування збитків у відповідності з нормами ст.611 Цивільного кодексу України є наслідком порушення зобов'язання.

Таким чином, можливість використовувати відшкодування збитків як засіб захисту порушених прав виникає у юридичних осіб із самого факту невиконання обов'язку, порушення цивільних прав.

Обов'язковою умовою відповідальності за порушення зобов'язання є наявність вини.

Як вказувалось вище, в обґрунтування вимог про стягнення збитків позивач посилається на порушення відповідачем 1 своїх зобов'язань за договором-контрактом від 12.07.1995р., зокрема, п.6 вказаного договору.

Згідно з п.6 договору-контракту від 12.07.1995р. встановлено, що після здачі будинку в експлуатацію на підставі рішення міськвиконкому від 03.07.1995р. №814р позивач отримує 46 квартир загальною площею 1760,51 кв. м.

За висновками суду, виходячи зі змісту вказаного пункту договору сторонами не було передбачено, обов'язок відповідача 1 передати позивачу квартири (зокрема, в договорі-контракті від 12.07.1995р. не визначено від кого позивач отримує квартири, яким чином це має відбуватись, не встановлено, на якому праві позивач має одержати квартири - праві власності чи праві користування).

При цьому, посилання позивача на розпорядження №814р від 03.07.1995р. виконавчого комітету Донецької міської ради народних депутатів як на підставу виникнення у відповідача 1 обов'язку передати позивачу спірні квартири судом до уваги не приймаються. Зокрема, за змістом вказаного розпорядження виконавчим комітетом Донецької міської ради народних депутатів зобов'язано відповідача 1 в договорі передбачити виділення позивачу квартир. Як встановлено судом, в договорі-контракті від 12.07.1995р. сторонами було відображено виділення квартир у спірному будинку позивачу. Проте, за висновками суду, вказаним вище розпорядженням не встановлено особистого обов'язку відповідача 1 передати квартири позивачу.

За висновками суду, позивачем також не доведено факту виникнення у нього збитків в сумі 3048899,00 грн.

Зокрема, всупереч вимогам ст.ст.4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України позивачем у наданій до суду заяві про зміну предмету позову не вказано, чим саме є збитки в сумі 3048899,00 грн.: втратами, яких він зазнав у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, або витратами, які позивач зробив (мусить зробити) для відновлення свого порушеного права чи доходами, які позивач міг би реально одержати за звичайних обставин, якби його право не було порушене (упущена вигода).

При цьому, наданий позивачем до матеріалів справи розрахунок суми збитків судом до уваги не приймається, враховуючи, що розмір суми збитків, проведений позивачем на підставі висновку експерта № 2522/23 від 26.06.2006 р.

Водночас, виходячи з висновку експерта № 2522/23 від 26.06.2006 р. встановити дійсну вартість квартир, які мали бути передані позивачу у зв'язку з невизначеністю у договорі від 12.07.1995 р. розміру кожної з таких квартир, відсутністю ідентифікації останніх не уявлялося можливим.

Крім цього, вимоги про стягнення збитків взагалі не обґрунтовані позивачем фактичними обставинами справи, зокрема, позивачем не вказано в чому саме полягають його збитки (зокрема, або ним було внесено грошові кошти у спірне будівництво, або внаслідок неотримання ним квартир він мав сплати штрафні санкції дольникам тобто).

На підставі викладеного, виходячи з того, що збитки за своєю правовою природою є мірою відповідальності за порушення зобов'язання, враховуючи недоведеність позивачем факту порушення відповідачем 1 своїх зобов'язань та виникнення у позивача збитків на заявлену суму, а також недоведеність наявності причинного зв'язку, вимоги про стягнення з відповідача 1 збитків в сумі 3048899,00 грн. підлягають залишенню без задоволення.

Відповідачі 2 та 3 залучені до участі у розгляді справи Донецьким апеляційним господарським судом за власною ініціативою.

Позивачем, виходячи зі змісту позовної заяви та уточнень до неї, позовних вимог у відношенні Виконавчого комітету Донецької міської ради та Донецької міської ради  не висувалося. Крім того, відповідачі 2  та 3 не є учасниками договірних відносин з позивачем за договором-контрактом  б/н від 12.07.1995 р.

За змістом ст. 22, 611 ЦК України, 225 ГК України збитки як міра відповідальності застосовуються лише за порушення зобов’язань.

За таких обставин у задоволенні позову щодо Виконавчого комітету Донецької міської ради та Донецької міської ради слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 16, 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 20 , ч.1, 7 ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 32, 33, 43, 49, ст.ст. 82-84 ГПК України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

В позовних вимогах Акціонерного товариства закритого типу „Донецькмонолітспецбуд” м. Донецьк – відмовити.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання повного тексту і може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписано 25.09.2007 р.

Суддя

Судді                                    О.І. Склярук

Б.Д. Плотніцький