СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"17" серпня 2007 р.
Справа  № 15/295

за позовом  підприємець ОСОБА_1

до відповідача  Виконавчий комітет Рівненської міської
Ради

про визнання права власності

Суддя  Коломис В. В.

Секретар
судового засідання Михалевська Л.В.

Представники:

Від позивача :  ОСОБА_2.(дов.НОМЕР_1.);
ОСОБА_3.(дов.НОМЕР_1.)

Від відповідача:  Граб С.М.(дов.№ 08-9 від 10.01.2007 р.)

В судовому засіданні оголошувалась
перерва

СУТЬ СПОРУ:
Позивач - підприємець ОСОБА_1 просить суд визнати за нею право власності на
будівлю нежитлового приміщення магазину з кафетерієм, загальною площею 162,00
кв.м, (позначеної на плані “Г-1”), як самостійний об'єкт нерухомого майна, що
становить цілу ідеальну частку та знаходиться за адресою: м.Рівне, АДРЕСА_1.

Безпосередньо в судовому засіданні
представником позивача в порядку ст.22 ГПК України подано заяву про уточнення
позовних вимог, а саме - абзац 3 позовної заяви викладено в новій редакції, з
врахуванням даних технічного паспорту № НОМЕР_2. Рівненським міським бюро
технічної інвентаризації, яке  прийнято
судом до розгляду.

Відповідач - виконком Рівненської
міської ради проти позову, з врахуванням здійснених позивачем уточнень, не
заперечує.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши всі фактичні докази у справі, давши цьому достатню і
об'єктивну оцінку, суд прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог.

При цьому, суд встановив та
врахував таке.

Відповідно до договору
купівлі-продажу нерухомості (активів), що перебуває в податковій заставі від
02.07.2004 р., який укладено на Рівненській міжрегіональній універсальній
товарно-майновій біржі "Прайс" (зареєстровано в електронному Реєстрі
прав власності на нерухоме майно 08.07.2004 р.) позивач є власником прохідної
(позначеної на плані літ. “Г-1”), що знаходиться за адресою: м.Рівне, АДРЕСА_1.

Зазначене, підтверджується Витягом
про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим 08.07.04 р. КП
Рівненське МБТІ.

При цьому, вищезазначене майно
знаходиться на земельній ділянці площею 0,0221 га, яка перебуває у користуванні
підприємця ОСОБА_1, згідно Договору оренди землі від 27.03.2007 р.,
посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу
ОСОБА_4. та зареєстрованого за № НОМЕР_3.

Як з'ясовано судом, позивачем, з
метою покращення умов користування належним приміщенням та ефективного його
використання при здійсненні господарської діяльності на згаданій земельній
ділянці  здійснена реконструкція
нежитлового приміщення - прохідної, що на плані позначена літерою
"Г-1", (№ згідно техпаспорту БТІ): 1. Тамбур площею - 4,40 кв.м. та
3. Магазин площею - 9,3 кв.м.

Крім того, позивачем, як з'ясовано,
самочинно добудовано до існуючої будівлі (№ згідно техпаспорту БТІ): 2.
Складське приміщення площею - 2,6 кв.м.; 4. Зал площею - 16,9 кв.м.; 5. Коридор
площею - 9,3 кв.м.; 6. Кухня площею - 8,1 кв.м.; 7. Туалет площею - 2,2 кв.м.;
8. Топкова площею - 5,5 кв.м.; 9. Підсобне приміщення площею - 8,000 кв.м.; 10.
Кабінет площею - 13,9 кв.м.; 11. Літній павільйон площею - 81,8 кв.м.

Викладене відображено в наявному в
матеріалах справи технічному паспорті за № НОМЕР_2. Рівненським МБТІ
(а.с.11-14) та в Робочому проекті реконструкції існуючої прохідної з добудовою
під продуктовий магазин з кафетерієм по АДРЕСА_1 в м.Рівне, що розроблений
Приватним підприємство "Ремтехбуд"(а.с.15-18).

При цьому, здійснені  позивачем добудови є самочинним будівництвом,
оскільки вони збудовані без належного дозволу (п.1 ст.376 ЦК України).

Відповідно до ст.29 Закону України
"Про планування і забудову територій" та пункту 5.1. Положення про
порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом
Держбуду України від 05.12.2000 р. за № 273,
виконання будівельних робіт на об"єктах без одержання дозволу або
його завчасної пререєстрації, а також виконання не зазначених у дозволі
будівельних робіт вважається самочинним і тягне за собою відповідальність
згідно з чинним законодавством.

Відповідно до п.5 ст.376 ЦК
України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки, суд може визнати
за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо
це не порушує права інших осіб.

В даному випадку, права інших осіб
ніяким чином не порушуються, оскільки здійснена позивачем реконструкція
здійснена в межах приміщень, які знаходяться у власності підприємця
ОСОБА_1  та на земельній ділянці, яка
перебуває у її користуванні, згідно Договору оренди землі від 27.03.2007 р.

Відповідно до ст. 16 ЦК України,
серед інших способів захисту права є визнання такого права.

Відповідно до ст.392 ЦК України,
власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа,
який засвідчує його право власності.

Враховуючи викладене, та зважаючи
на те, що на даний час, в зв'язку з обставинами, що склалися, позивач фактично
позбавлений права вільно розпоряджатися належним йому майном, що в свою чергу є
порушенням гарантованих Конституцією України, ст.4 Закону України “Про
власність”, ст.319 ЦК України  прав, суд
вбачає за необхідне усунути допущені порушення і захистити право.

Судові витрати, передбачені ст.44
ГПК України і понесені позивачем в зв'язку з зверненням до суду за захистом
порушеного права за його згодою лишаються за ним.

Керуючись статтями 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу України,
господарський  суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за  підприємцем ОСОБА_1 право власності на
будівлю нежитлового приміщення магазину з кафетерієм, загальною площею 162,00
кв.м, (позначеної на плані “Г-1”), як самостійний об'єкт нерухомого майна, що
становить цілу ідеальну частку та знаходиться за адресою: м.Рівне, АДРЕСА_1.

Суддя
Коломис В. В.

підписано
"20" серпня 2007 р.