ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"17" липня 2007 р.
Справа № 5/208-07

Суддя Господарського суду Київської
області Подоляк Ю.В., розглянувши справу

за позовом

Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, м. Бориспіль

до

Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агробудпереробка - ЛТД», с. М. Олександрівка,
Бориспільський район

про

стягнення  8452,41 грн.

за участю представників:

позивача:

ОСОБА_2 дов. від 04.05.2007 р.

відповідача:

Синюк Д.М. дов. від 22.01.2007 р.

суть спору:

До господарського суду Київської
області надійшла позовна заява Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної
особи ОСОБА_1, (далі -Позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю
«Агробудпереробка - ЛТД», (далі -Відповідач) про стягнення 8452,41 грн., з яких
8220 грн. -основний борг, 232,41 грн. - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором НОМЕР_1, щодо
здійснення повного розрахунку за надані послуги.

В судовому засіданні представник
позивача повністю підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені
в позові.

Представник відповідач в судовому
засіданні надав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову повністю
заперечив, з мотивів викладених в відзиві.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін, присутніх в судовому засіданні,
дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Між сторонами у справі 11.04.2005р.
було укладено договір НОМЕР_1 на перевезення вантажів автомобільним транспортом
відповідно до умов якого позивач -(виконавець) зобов'язується виконувати роботи
з перевезення вантажів на об'єктах замовника, а відповідач -(замовник)
зобов'язується здійснювати оплату виконаних робіт.

Пунктом 1.3 Договору передбачено,
що плата нараховується в розмірі 0,65 грн. за 1т/км.

Відповідно до п. 3.1 договору
замовник здійснює розрахунки з виконавцем по узгодженому тарифу в національній
валюті протягом 7 банківських днів згідно виставлених рахунків.

Розрахунок за виконані роботи
здійснюється замовником 2 рази в місяць (15 днів) відповідно до актів виконаних
робіт (п. 3.2 договору).

Окрім того сторонами було підписано
додаткову угоду НОМЕР_2. до договору відповідно до якої доповнено договір
пунктом 1.1, згідно з яким виконавець виконує роботу вантажопідйомною технікою:
кран (на базі КАМАЗ 5320) на об'єктах замовника та пунктом 2.1, згідно якого
вартість наданих замовнику послуг встановлюється  по розцінкам 1 маш/час -120 грн. з НДС,
заправка виконавця.

Згідно п. 6.3 Договору він вступає
в силу з моменту його підписання та діє до 31.12.2005р.

На виконання умов договору позивач
надав відповідачу послуги на загальну суму 23220,00 грн., що підтверджується
актом здачі - прийому виконаних робіт від 05.05.2006 р. який підписаний
сторонами та скріплений печатками, завірена копія якого залучена до матеріалів
справи. В акті визначено, що згідно виставленого рахунку НОМЕР_3 та договору
НОМЕР_1 від 11.04.2005р. виконавцем були надані послуги автомобільного крана.
Вищезазначені послуги були надані в повному обсязі в обумовлений строк.
Загальна сума без ПДВ, яка належить до сплати за надані послуги, відповідає
виставленим рахункам і складає 23220 грн.

Судом досліджено, що відповідач
здійснив часткову оплату за отримані послуги в сумі 15000,00 грн. Дана оплата
підтверджується банківською випискою позивача, відповідно до якої вказані кошти
надійшли від відповідача на розрахунковий рахунок позивача за авто послуги по
виставленому рахунку НОМЕР_3 (завірена копія виписки з банку знаходиться в
матеріалах справи).

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем на адресу відповідача було надіслано претензію, згідно з якою позивач
вимагає терміново перерахувати на розрахунковий рахунок виконавця
заборгованість за надані послуги, яка залучена до матеріалів справи. Однак
відповідач вказану претензію залишив без відповіді та задоволення.

Таким чином в порушення умов
договору відповідач свої зобов'язання щодо оплати наданих послуг виконав не в
повному обсязі, в зв'язку з чим за ним на час розгляду справи рахується борг в
розмірі 8220,00 грн. -різниця між перерахованими коштами та загальною вартістю
наданих послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних
умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються
відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно приписів статей 525, 526
Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно
до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, суд вважає, що
позивачем правомірно заявлено позов про стягнення 8220 грн. заборгованості за
надані автомобільні послуги.

Відповідно до ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання,
повинен сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції та
трьох процентів річних. Відповідно до розрахунку позивача три проценти річних з
простроченої суми складають 232,41 грн. Вказаний розрахунок відповідає  вимогам законодавства та обставинам справи.

З огляду на зазначене та
враховуючи, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття рішення не
погашений, його розмір підтверджується наявними матеріалами справи, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі
8220  грн., трьох процентів річних в сумі
232,41 грн. є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а відтак
підлягають задоволенню.

Що стосується заперечень відповідача
проти позову, які полягають в недоведеності позовних вимог то суд не приймає їх
до уваги оскільки вони спростовуються встановленими обставинами справи та
наявними в справі доказами.

Що стосується посилань відповідача
на те, що додаткова угода НОМЕР_2 є неукладеною, оскільки вона змінює предмет
основного договору - перевезення вантажів автомобільним транспортом,  на здійснення вантажопідйомних робіт і таким
чином змінює  його істотні умови,  що є недопустимим по відношенню до
цивільно-правового змісту договору перевезення то суд не приймає їх до уваги з
огляду на таке.

Відповідно до ст. 3 Цивільного
кодексу України загальними засадами цивільного законодавства, зокрема, є
свобода договору.

Статтею 6 Цивільного кодексу
України встановлено, що сторони мають право укласти договір, який не
передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам
цивільного законодавства.

Сторони мають право врегулювати у
договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини,
які не врегульовані цими актами.

Отже цивільні права і обов'язки
виникають, зокрема, з угод передбачених законом, а також з угод, хоча і не
передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Зазначена норма Цивільного кодексу
України визначає основний принцип цивільного права, а саме встановлює
диспозитивні засади у відносинах суб'єктів цивільного права, що надає їм
можливість вільно обирати між декількома варіантами поведінки в межах,
встановлених законом, певний, а також, у відповідних випадках, визначати зміст
цивільних прав та обов'язків.

Таким чином сторонами в договорі
можуть бути встановлені інші умови ніж ті, що передбачені диспозитивними
нормами. Також їм надається право укласти угоду, яка за своїм змістом
відрізняється від окремих зобов'язань, визначених нормами Цивільного кодексу
України, або укласти угоду, яка містить елементи декількох зобов'язань, за
умови, що така угода прямо не суперечить чинному законодавству.

Свобода договору та визначення його
змісту на розсуд його сторін встановлені також і нормами глави 52  Цивільного кодексу України.

Отже, встановлення у договорі інших
умов, ніж передбачено диспозитивними нормами вказаного кодексу не є підставою
для його недійсності.

Посилання відповідача на те, що
позивач не надав доказів, які  підтверджували,
що він мав право на зайняття підприємницькою діяльністю з вищезазначених видів
робіт також не приймаються судом до уваги оскільки вони не стосуються предмету
спору.

Позивач посилаючись на ст. 49
Господарського процесуального кодексу України також просить суд стягнути з
відповідача судові витрати, які складаються, зокрема, з послуг адвоката в
розмірі 900 грн. В підтвердження понесених судових витрат позивач посилається
на договірНОМЕР_6 про надання послуг адвоката та платіжне доручення НОМЕР_4 про
перерахування зазначеної суму за надані послуги адвоката.

Судом встановлено, що між позивачем
та адвокатом ОСОБА_3, якій має свідоцтво про право на зайняття адвокатською
діяльністю НОМЕР_5 укладено договірНОМЕР_6 про надання послуг адвоката
відповідно до умов якого замовник -позивач
доручає, а адвокат зобов'язується надати за плату юридичні послуги з
приводу стягнення заборгованості з відповідача за отримані послуги на підставі
договору НОМЕР_1 про перевезення вантажів автомобільним транспортом та акта
здачі-прийому виконаних робіт.

Відповідно до п. 1.2 зазначеного
договору юридичні послуги адвоката полягають в наступному: аналіз та вивчення
останнім матеріалів переданих замовником, що стосуються предмету договору;
підготовка судових документів, позовної заяви та інших процесуальних
документів; представництво замовника -позивача, як сторони в судовому процесі.

Пунктом 3.1. договору замовник,
зобов'язується оплатити юридичні послуги адвоката в порядку та на умовах,
визначених договором.

Вартість юридичних послуг
адвоката  за договором становить 900 грн.
(п. 4.1 договору).

Згідно п. 4.2 договору замовник
зобов'язується повністю оплатити надані послуги, шляхом перерахування грошових
коштів в розмірі визначеному в п. 4.1. договору на розрахунковий рахунок
вказаний в договорі, протягом 2 банківських днів з дня отримання рахунку на
оплату послуг за договором, виставленого адвокатом.

Судом також встановлено, що позивач
за надані за договором послуги розрахувався в повному обсязі, що підтверджено
завіреною копією  платіжного доручення
НОМЕР_4, відповідно до якого позивач перерахував на розрахунковий рахунок
адвоката 900 грн. -призначення платежу адвокатські послуги згідно договору
НОМЕР_6. Зазначене також підтверджується випискою з банку. Зазначені документи
залучені до матеріалів справи.

Відповідно до пункту 10 Роз'яснення
Вищого арбітражного суду України від 04.03.1998р. №02-5/78 «Про деякі питання
практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу
України»- витрати позивачів та відповідачів, пов'язані з оплатою ними послуг
адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських
об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському
суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою
статті 49 ГПК.

Відшкодування цих витрат
здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі,
постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про
надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої
довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, і платіжного
доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг.

Таким чином витрати по сплаті
державного мита, витрати по сплаті послуги адвоката відповідно до статті 49 ГПК
України та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу
відповідно до ст. 44 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції
України, ст.ст. 43, 33, 44, 49, 75, 77, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Агробудпереробка - ЛТД»(08320, Київська область,
Бориспільський район, с. М. Олександрівка, вул. Гагаріна, 14 А, ) на користь Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_7) 8220 (вісім тисяч двісті
двадцять) грн. 00 коп. заборгованості, 232 (двісті тридцять дві) грн. 41 коп.
-три проценти річних, 900 (дев'ятсот) грн. 00 коп. -витрати по оплаті послуг
адвоката, 102 (сто дві) грн. 00 коп. витрат по сплаті державного мита та 118
(сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду
Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з
дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в
апеляційному або касаційному порядку.

Суддя