КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2007                                                                                           № 16/480

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Зеленіна  В.О.

суддів:                                          Рєпіної  Л.О.

Синиці  О.Ф.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -

від відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю Київський лікеро-горілчаний завод "Столичний стандарт"

на рішення Господарського суду м.Києва від 20.03.2007

у справі № 16/480 (Кондратова І.Д.)

за позовом                               Приватне підприємство "Тетра-2005"

до                                                   Товариство з обмеженою відповідальністю Київський лікеро-горілчаний завод "Столичний стандарт"

третя особа відповідача           Товариство з обмеженою відповідальністю "Тетра"

третя особа позивача

про                                                  стягнення 211380,32 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва від 20.03.2007 позов Приватногопідприємства „Тетра – 2005” до ТОВ „Київський лікеро – горілчаний завод „Столичний Стандарт”, третя особа ТОВ фірма „Тетра” про стягнення 211 380,32 грн. задоволено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив його  скасувати,  посилаючись на  те, що суд першої інстанції порушив норми матеріального і процесуального права та неповно з’ясував обставини, що мають значення для справи.

Позивач в судовому засіданні проти вимог, викладених у апеляційній скарзі заперечував, просив залишити її без задоволення, а рішення господарського суду без змін.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з’явилися та не повідомили суд про причини їх неявки.

Колегія суддів керуючись ст. 75 ГПК України вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки відповідач та третя особа були належним чином повідомлені про час розгляду справи.

Розглянувши справу за правилами розділу XII Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування рішення, в зв’язку з наступних підстав.

Як встановлено матеріалами справи, між ТОВ фірма „Тетра” (далі - третя особа) та ТОВ „Київський лікеро – горілчаний завод „Столичний Стандарт” (далі - відповідач) 21.05.2005р. укладено договір дистрибуції № 4, відповідно до умов якого Постачальник зобов'язується поставити продукцію у власність Дистриб'ютора, а останній в свою чергу зобов'язується прийняти та оплатити дану продукцію.

ТОВ фірма „Тетра” поставило продукцію відповідачу на загальну суму 224387,26 грн., що підтверджується матеріалами справи.

28.08.2006 р. між третьою особою та позивачем було укладено договір уступки права вимоги, відповідно до якого третя особа передала позивачеві право вимоги, від відповідача виконання своїх зобов'язань щодо сплати вартості отриманого товару в розмірі 196730,05 грн., а також щодо стягнення з відповідача штрафних санкцій передбачених договором дистрибуції № 4 від 21.04.2005 року.

Відповідач розрахувався за поставлену продукцію частково.

Таким чином, у відповідача виникла заборгованість у розмірі 194730,05 грн.

Відповідно до ст. ст. 512, 514, 516 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора, переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 8.2 Договору встановлено порядок зміни та доповнення договору, однак укладення договору права уступки не є зміною та доповненням основного договору.

Крім того слід зазначити, , що заміна кредитора у зобов'язанні може здійснюватись виключно за згодою боржника, Договором не передбачена.

Згідно ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони  та забезпечення загальногосподарського інтересу ( ч. 2 ст. 193 ГК України).

Відповідно до ст. ст. 525-526 ЦК України, зобов’язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок – відповідно до вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання і одностороння зміна умов договору не допускаються, за винятком випадків, передбачених законом.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо строк виконання зобов'язання не встановлений або визначений моментом витребування, кредитор вправі вимагати виконання, а боржник вправі провести виконання в будь-який час.

Боржник повинен виконати таке зобов'язання в семиденний строк з дня пред'явлення вимоги кредитором, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із закону, договору або із змісту зобов'язання.

Позивач направив на адресу відповідача  лист   № б/н  від 11.09.2006 р, з вимогою сплатити заборгованості.

Однак відповідач відповіді не надав і борг не сплатив.

Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов'язань.

Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова, сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки е грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Пунктом 6.2 Договору передбачено, що у випадку несвоєчасної оплати отриманого товару Дистриб'ютор сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення її сплати.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Однак відповідач не надав суду доказів повної сплати боргу.

За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду м Києва від          20.03.2007 у справі № 16/480 залишити без змін, а апеляційну скаргу ТОВ „Київський лікеро-горілчаний завод „Столичний Стандарт”- без задоволення.

2.          Матеріали справи № 16/480 повернути господарському суду м. Києва та доручити видати відповідний наказ.

Головуючий суддя                                                                      Зеленін  В.О.

Судді                                                                                          Рєпіна  Л.О.

Синиця  О.Ф.

12.07.07 (відправлено)