ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"08" серпня 2007 р.
справа № 20-2/141

За позовом
відкритого акціонерного товариства „Енергетичної компанії „Севастопольенерго” (99040, м. Севастополь, вул. Хрустальова, 44)

до відповідачів
військової частини А-1845 (99024, м.Севастополь, вул. Епроновська, 7)
Севастопольської квартирно-експлуатаційної частини морської
(99040, м. Севастополь, вул. Хрустальова, 60)

про
стягнення 37383,49 грн.,

Суддя  Шевчук Н.Г.

Представники:

позивача –  Філатова Л.Б., довіреність № 210/0/2-07 від 04.01.2007;

відповідачів:

в/ч А-4845 –Горлатов С.В., довіреність б/н від 01.12.2006;

Севастопольської квартирно-експлуатаційної частини морської –не з’явився.

СУТЬ СПОРУ:

Відкрите акціонерне товариство „Енергетична компанія „Севастопольенерго” звернулась до господарського суду міста Севастополя з позовною заявою до військової частини А-1845, Севастопольської квартирно-експлуатаційної частини морської про стягнення з  в/ч А-1845 заборгованість за перевищення ліміту активного споживання у сумі 18937,17 грн. та про стягнення з  Севастопольської квартирно-експлуатаційної частини морської заборгованість за перевищення ліміту активного споживання у сумі 1347,84 грн., пеню –6453,72 грн., 3% річних –2056,73 грн., сума заборгованості з урахуванням інфляції –8588,03 грн.

Позовні вимоги мотивовані посиланням на наявність укладеного між сторонами договорів № 3533 від 30.09.2004 та від 29.09.2006, відповідно до умов яких сторони прийняли на себе зобов’язання додержуватись вимог законодавчих та директивних актів, які регламентують питання енергопостачання та взаємовідносини сторін.

Відповідач Севастопольська квартирно-експлуатаційна частина морська у відзиві на позовну заяву заперечує проти позовних вимог з посиланням на положення статті 7, 22, 23 Бюджетного кодексу України та статті 258 Цивільного кодексу України (арк.с. 59-60).

Відповідач військової частини А-1845 не скористався правом, наданим йому статтею 59 Господарського процесуального кодексу України:  не надав господарському суду відзив на позовну заяву та документи, що підтверджують заперечення проти позову.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представників сторін суд

В С Т А Н О В И В :

Відносини електроенергетики в Україні регулюються Законом України „Про електроенергетику”, Порядком постачання електричної енергії споживачам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.1999 № 441 (у відповідних редакціях) та Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою НКРЕ від 31.07.1996 N 28  (у відповідних редакціях) (далі - Правила).

Відповідно до статті 275 Господарського кодексу України, частини 1 статті 26 Закону України “Про електроенергетику” споживання енергії   можливе  лише  на  підставі  договору  з енергопостачальником.

30.09.2004 між ВАТ “ЕК “Севастопольенерго” (Постачальник) та в/ч А-1845 (Споживач) був укладений договір № 3533а на поставку електричної енергії (далі Договір), який відповідно до умов пункту 10.4 Договору був продовженим на наступні періоди.

Відповідно до пункту 2.2.2 Договору споживач зобов’язався  додержуватися режимів споживання електроенергії у відповідності до розділу 5 Договору, яким передбачено встановлення договірних величин споживання електроенергії та потужності.

Додатком № 1 до Договору сторони узгодили граничні величини електроспоживання на січень-травень 2006 року.

Згідно наданих споживачем звітів про витрату електроенергії  обсяг спожитої в/ч А-1845 електроенергії складає в лютому 2006 року –146115 кВт/г, березні 2006 року –35280 кВт/г по об’єкту ТП 920 і 14640 кВт/г по об’єкту ТП 921, квітні 2006 року –28080 кВт/г по об’єкту ТП 920, 17120 кВт/г по об’єкту ТП 921 і 1094 кВт/г по об’єкту ТП 1007, травні 2006 року –17200 кВт/г по об’єкту ТП 920, 13120 кВт/г по об’єкту ТП 921, 1023 кВт/г по об’єкту ТП 1007 і 21840 кВт/г по об’єкту ТП 227.

Таким чином, обсяг фактично спожитої електроенергії перевищує договорну величину споживання в лютому 2006 року на 33115 кВт/г, в березні 2006 року на 6920 кВт/г, квітні 2006 року на 14294 кВт/г., травні  2006 року на 11183  кВт/г.

15.08.2005 між ВАТ “ЕК “Севастопольенерго” (Постачальник) та в/ч А-1845 (Споживач) укладена додаткова угода до договору № 3533а від 30.09.2004, відповідно до якої Споживач зобов’язаний сплатити постачальнику двохкратну вартість величини перевищення договірної величини споживання електричної енергії і вартість перевищення граничної величини електричної потужності кожного територіально відокремленого підрозділу (арк.с. 20).

З урахуванням викладеного позивачем виставлені в/ч А-1845 рахунки за перевищення ліміту активного споживання на загальну суму 18937,17 грн. (арк. с. 30-33).

В/ч А-4424 виставлені рахунки на день прийняття рішення не оплачені, заборгованість споживача перед позивачем за перевищення ліміту споживання електричної енергії складає 18937,17 грн.

22.09.2006 між ВАТ “ЕК “Севастопольенерго” (Постачальник) та в/ч А-1845 (Споживач), Севастопольської КЕЧ Морська (Платник) був укладений договір № 3533а на поставку електричної енергії (далі Договір-2).

Згідно умов Договору-2 Постачальник зобов’язувався постачати  Споживачу електричну енергію в обсягах  у відповідності з договірними  квартальними (місячними) величинами споживання електричної енергії, вказаними в Додатку № 1 до Договору. Платник, в свою чергу, зобов’язаний здійснювати оплату за спожиту електроенергію  та здійснювати інші платежі згідно умов Договору.

Відповідно до пункту 2.2.2 Договору споживач зобов’язався  додержуватися режимів споживання електроенергії у відповідності до розділу 5 Договору, яким передбачено встановлення договірних величин споживання електроенергії та потужності.

Додатком № 1 до Договору-2 сторони узгодили граничні величини електроспоживання на листопад  2006 року.

Згідно наданого споживачем звіту про витрату електроенергії  обсяг спожитої в/ч А-1845 електроенергії у листопаді 2006 року складає 20480 кВт/г по об’єкту ТП 920, 10880 кВт/г по об’єкту ТП 921 і 20820 кВт/г по об’єкту ТП 919.

Таким чином, обсяг фактично спожитої електроенергії перевищує договірну величину споживання в листопаді 2006 року на 4180 кВт/г.

Позивач виставив Платнику рахунок № 56257 від 24.11.2007 за перевищення ліміту активного споживання на суму 1347,84 грн. (арк. с. 34), який на день прийняття рішення Севастопольською КЕЧ Морською не сплачений.

Згідно з статей 525, 526 Цивільного кодексу України  зобов’язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк згідно з вказівками закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок –згідно зі звичайними вимогами. Одностороння відмова від виконання зобов’язань та одностороння зміна умов договору не допускається, за винятком випадків, передбачених  законом.

Статтею 26 Закону України “Про електроенергетику” (в редакції на момент порушення) передбачено, що споживач у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

Пунктом 7 статті 26  Закону України “Про електроенергетику”встановлено, що споживач,     якому     електрична    енергія    постачається енергопостачальником,  що  здійснює  підприємницьку  діяльність  з постачання   електричної   енергії   на   закріпленій   території, зобов'язаний  оплачувати  її  вартість  виключно коштами шляхом їх перерахування   на   поточний   рахунок   із  спеціальним  режимом використання  енергопостачальника.

Крім того, позивач просить стягнути з Платника 6453,72. пені, 2056,73 грн. 3 % річних, та 8588,03 грн. суми інфляційного відшкодування.

Суд вважає вимоги позивача підлягаючими задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно частини другої статті 193 Господарського кодексу України  кожна сторона повинна прийняти всі міри, необхідні для належного виконання зобов’язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення  загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених  Господарським кодексом України, іншими законами або договором.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України  боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, сплачує кредитору суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочки, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків  не встановлений договором чи законом.

Згідно статей 546, 549, пункту 3 статті 611  Цивільного кодексу України, пункту 4.2.1 Договору у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредитору у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є  неустойка, що обчислюється  у відсотках від суми невиконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статей 3-4 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань” платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, встановленому за погодженням сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Позивачем на суму заборгованості нарахована пеня у сумі 6453,72 грн. Але відповідно до пункту 1 частини 2 статті 258 Цивільного кодексу України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Як вбачається з матеріалів справи строк позовної давності по вимогах про стягнення сум заборгованості за рахунком № 9648 від 24.02.2006 сплинув до звернення позивача до господарського суду з позовною заявою.

У зв’язку з викладеним стягненню підлягає сума пені у розмірі 5751,34 грн.

Суд перевірив розрахунок заявлених до стягнення сум 3 % річних та інфляційного відшкодування та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, позовні вимоги ВАТ “ЕК “Севастопольенерго”  підлягають задоволенню частково: у частині стягнення заборгованості у сумі 18937,17 грн. з військової частини А-1845 та стягнення заборгованості у сумі 17743,94 грн. з Севастопольської квартирно-експлуатаційної частини морської.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України суд покладає на відповідачів   витрати по сплаті державного мита і витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Беручи до уваги викладене та керуючись статтями 49, 82, 84-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України суд

В И Р І Ш И В :

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з військової частини А-1845 (99024, м.Севастополь, вул. Епроновська, 7, , р/р 8 у СФ АКБ „Укрсоцбанк”,  МФО 324195) на користь Відкритого акціонерного товариства „Енергетична компанія „Севастопольенерго” (99040, м. Севастополь, вул. Хрустальова, 44, , рахунок з спеціальним режимом використання  № 168 в СМФ Ощадбанку № 4548, МФО 384027)  двократну різницю між фактично спожитою та договірною величинами споживання електроенергії в розмірі 18937,17 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3.          Стягнути з Севастопольської квартирно-експлуатаційної частини морської (99040, м. Севастополь, вул. Хрустальова, 60, , р/р 0091 в УДКУ, МФО 824509) на користь Відкритого акціонерного товариства „Енергетична компанія „Севастопольенерго”  (99040, м. Севастополь, вул. Хрустальова, 44, , рахунок з спеціальним режимом використання  № 168 в СМФ Ощадбанку № 4548, МФО 384027)  двократну різницю між фактично спожитою та договірною величинами споживання електроенергії в розмірі 1347,84 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4.          Стягнути з Севастопольської квартирно-експлуатаційної частини морської (99040, м. Севастополь, вул. Хрустальова, 60, , р/р 0091 в УДКУ, МФО 824509) на користь Відкритого акціонерного товариства „Енергетична компанія „Севастопольенерго”  (99040, м. Севастополь, вул. Хрустальова, 44, , п/р № 260073537 в АБ “Перший інвестиційний банк”м. Київ, МФО 300506) заборгованість у сумі 16396 грн. 10 коп. (шістнадцять тисяч триста дев’яносто шість грн. 10 коп.) з яких: 5751,34 грн. - пеня, 2056,73 грн. - 3 % річних, 8588,03 грн. - сума інфляційного відшкодування; витрати по сплаті державного мита у сумі 177 грн. 43 коп. (сто сімдесят сім грн. 43 коп.); витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 58 грн. 23 коп. (п’ятдесят вісім грн. 23 коп.).

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5.          Стягнути з військової частини А-1845 (99024, м.Севастополь, вул. Епроновська, 7, , р/р 8 у СФ АКБ „Укрсоцбанк”,  МФО 324195) на користь Відкритого акціонерного товариства „Енергетична компанія „Севастопольенерго” (99040, м. Севастополь, вул. Хрустальова, 44, , п/р № 260073537 в АБ “Перший інвестиційний банк” м. Київ, МФО 300506) витрати по сплаті державного мита у сумі 189 грн. 37 коп. (триста дев’яносто вісім грн. 30 коп.); витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 59 грн. 77 коп. (п’ятдесят дев’ять грн. 77 коп.).

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

6. В іншої частині позову відмовити.

Суддя                                                                                      Шевчук Н.Г.

Рішення оформлено відповідно до вимог

ст. 84 Господарського процесуального кодексу України

і підписано 13.08.2007.