ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2007 р.
№ 3/397пн

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого судді
Кривди Д.С. –(доповідача у справі),

суддів:
Жаботиної Г.В.,
Фролової Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Товариства  з обмеженою відповідальністю “Милосердя”

на постанову
Донецького апеляційного господарського суду від 10.07.2007

у справі
№ 3/397пн господарського суду Донецької області

за позовом
Прокурора Куйбишевського району м.Донецька в інтересах держави в особі Донецької міської ради

до
Товариства  з обмеженою відповідальністю “Милосердя”

про
звільнення самовільно зайнятих земельних ділянок,

за участю представників сторін від:

позивача:
не з’явились

відповідача:
не з’явились

прокуратури:
не з’явились

Згідно розпорядження В.о. голови судової палати з розгляду спорів, пов’язаних з державним регулюванням економічних відносин, від 02.10.2007р. Першикова Є.В. розгляд касаційної скарги здійснюється у складі колегії суддів: Кривда Д.С. (головуючий), Жаботина Г.В., Фролова Г.М.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Донецької області від 26.02.2007р. (суддя Гассій О.В.), залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 10.07.2007р. (судді М’ясищев А.М. –головуючий, Алєєва І.В., Мирошниченко С.В.), позов задоволено; зобов’язано ТОВ “Милосердя” звільнити самовільно зайняті земельні ділянки площею 0,0759га під розміщення збірно-розбірного металевого ангару та площею 0,079га під розширення території розміщення ангару по вул. Сомова, 30 “а” в Куйбишевському районі м.Донецька; стягнуто з відповідача в доход держаного бюджету України 85грн. державного мита; стягнуто з відповідача на користь ДП “Судовий інформаційний центр” 118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідач в касаційній скарзі просить скасувати рішення та постанову і передати справу на новий розгляд, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на касаційну скаргу позивач просить відмовити в задоволенні скарги та залишити судові рішення без змін.

Учасники процесу в судове засідання не з’явилися, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлені заздалегідь належним чином. Оскільки явка представників сторін обов’язковою не визнавалася, додаткові документи від сторін не витребовувались, з врахуванням особливостей розгляду скарги судом касаційної інстанції, передбачених ст. 1117 ГПК України, колегія суддів вважає, що неявка учасників процесу не перешкоджає розгляду справи за наявними матеріалами відповідно до ст. 75, 1115 ГПК України.

Колегія суддів, перевіривши наявні матеріали (фактичні обставини) справи на предмет правильності застосування судами норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, рішенням виконавчого комітету Донецької міської ради №58/2 від 15.02.2000р. ТОВ “Милосердя” надана земельна ділянка для розміщення збірно-розбірного металевого ангару по вул. Сомова в Куйбишевському районі площею 759м2 з земель загального користування в оренду строком на 5 років згідно паспорта.

Згідно п.4 рішення після спливу зазначеного в договорі строку оренди земельної ділянки ТОВ “Милосердя” зобов'язано звільнити її та здати комісії Куйбишевської районної ради.

На виконання даного рішення 14.06.2000р. між виконкомом Донецької міської ради та ТОВ “Милосердя” укладено договір оренди земельної ділянки зі строком дії на 5 років, починаючи з дати його реєстрації. При цьому згідно п.12.4 невід'ємною частиною договору є рішення виконавчого комітету Донецької міської ради № 58/2 від 15.02.2000р.

Управлінням з контролю за використанням та охороною земель в Донецькій області 18.04.2006р. проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства ТОВ “Милосердя”, за наслідками якої складено акт.

Перевіркою виявлено, що підприємство використовує земельну ділянку з земель житлової та громадської забудови по вул. Сомова, 30“а” в Куйбишевському районі загальною площею 0,0759га під розміщення збірно-розбірного металевого ангару на підставі договору оренди земельної ділянки від 14.06.2000р., який зареєстрований в книзі записів договорів оренди від 22.06.2000р. №А/6-21. На момент перевірки термін дії договору закінчився, земельна ділянка використовується без правовстановлюючих документів, що є порушенням ст. 125 Земельного кодексу України.

Управлінням з контролю за використанням та охороною земель в Донецькій області 18.04.2006р. винесено припис №00899, яким встановлено тридцятиденний термін для усунення вищевказаних порушень.

Повторною перевіркою встановлено невиконання вищевказаного припису.

За наслідками перевірки складено акт та винесено припис №001987 від 11.07.2006р. про усунення порушень земельного законодавства.

Перевіркою виконання вищевказаних приписів, проведеною Управлінням з контролю за використанням та охороною земель в Донецькій області 09.10.2006р. встановлено, що порушення земельного законодавства ТОВ “Милосердя” не усунуло.

З урахуванням викладеного, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про зобов’язання відповідача звільнити, зокрема, вказану земельну ділянку площею 0,0759га відповідно до ст.212 Земельного кодексу України.

Однак, зазначений висновок господарських судів не є таким, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності керуючись законом, як це передбачено ст. 43 ГПК України, з огляду на наступне.

Так, земельні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються Конституцією України, Земельним Кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

У відповідності до ст.12 Земельного кодексу України до повноважень  сільських, селищних,  міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад; передача  земельних  ділянок   комунальної   власності   у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Згідно приписів ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права  власності  та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Главою 15 Земельного кодексу України визначено два види користування землею - право постійного користування земельною ділянкою, право оренди земельної ділянки.

Статтею 125 цього Кодексу визначено підстави виникнення права користування земельної ділянки, а саме - одержання її користувачем документа, що посвідчує право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації, і виникнення права оренди земельної ділянки, а саме - укладення договору оренди і його державна реєстрація.

Порядок надання у постійне користування земельних ділянок юридичним особам та порядок передачі земельних ділянок в оренду визначені ст.ст. 123, 124 Земельного кодексу України та ст. 16 Закону України “Про оренду землі”.

Статтею 126 Земельного кодексу України передбачено, що право   власності  та  право  постійного  користування  на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Як встановлено ст.212 Земельного кодексу України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

При цьому згідно ст.1 Закону України “Про державний контроль за використанням та охороною земель” самовільне зайняття земельних ділянок - будь-які дії особи, які свідчать про фактичне використання не наданої їй земельної ділянки чи намір використовувати земельну ділянку до встановлення її меж у натурі (на місцевості), до одержання документа, що посвідчує право на неї, та до його державної реєстрації.

Між тим, ні місцевим господарським судом, ні судом апеляційної інстанції не встановлено, які саме дії відповідача свідчать про фактичне самовільне використання ним земельної ділянки площею 0,0759га.

Суди, дійшовши висновку про  самовільне зайняття земельної ділянки площею 0,0759га на підставі актів перевірок дотримання вимог земельного законодавства, не дали їм правової оцінки і залишили поза увагою посилання у даних актах на те, що відповідач спірну земельну ділянку використовує на підставі договору оренди земельної ділянки від 14.06.2000р. Суди не дослідили вказаний договір і не встановили, чи було пролонговано договір оренди; чи укладався новий договір. Суди не дали оцінку листам Донецької міської ради від 18.07.2005р. №01/13-3340 та від 19.09.2006р. №01/13-5614 щодо дозволу оформлення матеріалів по продовженню договору оренди спірної земельної ділянки. Отже, висновок суду щодо зайняття відповідачем спірної земельної ділянки без достатніх підстав є передчасним і зробленим без врахування всіх обставин у справі.

Враховуючи вимоги наведеного законодавства, суди не встановили обставини щодо здійснення відповідачем дій, які б свідчили про фактичне використання не наданої йому земельної ділянки (самовільне зайняття ділянки), а тому висновок судів щодо звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки площею 0,0759га на підставі ст.212 Земельного кодексу України є передчасним.

Зазначене неповне встановлення обставин справи є суттєвим порушенням ст.43 ГПК України та виключає можливість висновку касаційної інстанції щодо правильності застосування судами норм матеріального права при вирішенні спору в частині зобов'язання відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0759га під розміщення збірно-розбірного металевого ангару по вул. Сомова, 30 “а” в Куйбишевському районі м.Донецька. У зв’язку з цим постановлені у справі судові рішення в цій частині підлягають скасуванню з передачею справи в цій частині на новий розгляд.

Разом з тим колегія погоджується з висновком судів попередніх інстанції щодо зобов’язання ТОВ “Милосердя” звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,079га під розширення території розміщення ангару по вул. Сомова, 30 “а” в Куйбишевському районі м.Донецька. Так, судами встановлено факт використання зазначеної земельної ділянки площею 0,079га з порушенням визначеного порядку надання земельних ділянок, без відведення землі в натурі й одержання документа, що посвідчує право на землю.

З огляду на встановлені судом обставини, у даному випадку має місце самовільне зайняття земельної ділянки площею 0,079га, а тому судові рішення в частині зобов’язання відповідача звільнити вказану ділянку площею 0,079га є правомірними та обґрунтованими.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 108, 1115, 1117, п.п.1, 3 ч.1 ст.1119, 11110, ст.11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,  –

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу задовольнити частково.

Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 10.07.2007р. та рішення господарського суду Донецької області від 26.02.2007р. у справі №3/397пн в частині зобов'язання ТОВ “Милосердя” звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0759га під розміщення збірно-розбірного металевого ангару по вул. Сомова, 30 “а” в Куйбишевському районі м.Донецька скасувати, а справу в цій частині направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

В іншій частині постанову Донецького апеляційного господарського суду від 10.07.2007р. та рішення господарського суду Донецької області від 26.02.2007р. у справі №3/397пн залишити без змін.

Головуючий суддя                                                                      Д.Кривда

Судді                                                                                         Г.Жаботина

Г.Фролова