ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"20" серпня 2007 р.                                                                              Справа № 13/223-07

За позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “Укрвермікуліт”, м. Васильків

до
Редакції газети „Вечірній Васильків”, м. Васильків

про
спростування недостовірної інформації

Суддя           С.Ю. Наріжний

Представники:

Від позивача: Кладько Д.А. - директор;

Від відповідача: не з’явився;

суть спору:

Товариством з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “Укрвермікуліт” (далі –позивач) заявлено позов до Редакції газети „Вечірній Васильків” (далі – відповідач) про спростування недостовірної інформації.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач зазначає, що у номерах 12 (48) та 13 (49) газети „Вечірній Васильків" від 30 березня 2007 року та 06 квітня 2007 року відповідно були надруковані статті під назвами „Від чого помирають діти у Западинці?" та „Хто отруює Васильківських дітей?", які містять недостовірну інформацію, що шкодить діловій репутації ТОВ „Науково-виробниче підприємство „Укрвермікуліт".

Позивач позовні вимоги в судовому засіданні підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, відзиву на позов та інших витребуваних ухвалою суду документів не подав. Відповідач належним чином був повідомлений про місце і час судового засідання ухвалами суду від 04.06.2007 р. та 02.07.2007 р. Таким чином, відповідач не реалізував своє процесуальне право на участь в судовому засіданні господарського суду. Згідно зі ст.75 ГПК України справа розглядається без участі представника відповідача, за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для розгляду справи по суті.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення позивача судом встановлено наступне.

У номерах 12 (48) та 13 (49) газети „Вечірній Васильків" від 30 березня 2007 року та 06 квітня 2007 року відповідно були надруковані статті під назвами „Від чого помирають діти у Западинці?" та „Хто отруює Васильківських дітей?", які на думку позивача містять недостовірну інформацію, що шкодить діловій репутації ТОВ „Науково-виробниче підприємство „Укрвермікуліт" . Насамперед, як зазначає позивач самі назви наведених статей є образливими і такими, що містять в собі завідомо неправдиву інформацію. Зміст цих статей містить інформацію, яка не відповідає дійсності.

Так, у статтях не наведено жодного факту, який би свідчив про причетність виробничої діяльності ТОВ „НВП „Укрвермікуліт" до смерті дітей, які проживали неподалік виробничого майданчику ТОВ „НВП „Укрвермікуліт".

Крім того, в статтях йдеться про те, що ТОВ „НВП „Укрвермікуліт" здійснює виробництво рідкого скла, процес виробництва якого супроводжується виділенням сморіду та утворенням пилу сталевого кольору. Автор статей без наявності будь-яких підстав намагається сформувати у читача статті думку про те, що діяльність підприємства позивача є шкідливою. Так, зокрема, автор статті „Від чого помирають діти у Западинці?" говорить про те, що з будинків, що знаходяться за 100м від підприємства, під час дощу змиває потоки сажі і, що вказана обставина напряму пов"язана із діяльністю ТОВ „НВП „Укрвермікуліт". Не відповідає дійсності інформація у статті „Від чого помирають діти у Западинці?" щодо того, що печі із спучення вермікуліту були зупинені зранку і на момент перевірки не функціонували.

Крім того, автор статті „Від чого помирають діти у Западинці?" робить припущення про те, що транспорт з українських АЕС, що іноді прибуває на територію ТОВ „НВП „Укрвермікуліт" за придбаною продукцією, привозить із собою радіацію.

Не відповідає також дійсності інформація у статті „Від чого помирають діти у Западинці?" про те, що на території ТОВ „НВП „Укрвермікуліт" немає каналізації. ТОВ „НВП „Укрвермікуліт" у 2004-2005 р.р. всі водні комунікації були замінені з металевих труб на пластикові саме з метою уникнення можливості зараження ґрунтових вод.

Як встановлено судом після опублікування оспорюваних статей ТОВ «НВП «Укрвермікуліт», керуючись ст. 37 Закону України «Про друковані засоби масової інформації»(далі - Закон), надіслав до редакції газети «Вечірній Васильків»листи № 86 від 13.04.07 та № 87 від 16.04.07 з вимогою щодо спростування поширеної відносно ТОВ „НВП „Укрвермікуліт" недостовірної інформації.

У зв’язку з тим, що відповідач всупереч ст.37 Закону, згідно з якою редакція зобов'язана в строк, що не перевищує одного місяця з дня надходження вимоги, опублікувати спростування, і письмово повідомити заявника про строк і час публікації спростування у разі затримки або про відмову в його публікації, зазначивши підстави відмови", станом на день розгляду справи спростування не надрукував та не надіслав відповідь про підстави відмови в публікації позивач звернувся за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів до суду.

За приписами частини першої статті 277 ЦК України фізична  особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім’ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

За своєю правовою природою право на спростування недостовірної інформації, передбачене статтею 277 ЦК України, належить не лише фізичним, але й юридичним особам, оскільки це право може бути використано господарюючим суб’єктом (підприємцем) як спосіб судового захисту про поширення інформації, що шкодить його діловій репутації.

Право юридичної особи на спростування недостовірної інформації передбачено і статтею 37 Закону України “Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні”, за змістом якої громадяни, юридичні особи і державні органи, а також їх законні представники мають право вимагати від редакції друкованого засобу масової інформації опублікування ним спростування поширених про них відомостей, що не відповідають дійсності або принижують їх честь та гідність.

Отже, за змістом викладених приписів чинного законодавства право на спростування має особа, про яку поширено недостовірну інформацію, навіть якщо таке поширення не завдало шкоди її діловій репутації.

Крім того, відповідно до приписів статті 47 Закону України “Про інформацію” порушення законодавства України про інформацію тягне за собою, зокрема, і цивільно-правову відповідальність згідно з законодавством України. Серед порушень цього законодавства у наведеній статті передбачено  і поширення відомостей, що не відповідають дійсності.

Згідно зі статтею 277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 21 Закону України “Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні” підготовку та випуск у світ друкованого засобу масової інформації за дорученням засновника (співзасновників) здійснює редакція або інша установа, що виконує її функції. Редакція друкованого засобу масової інформації набуває статусу юридичної особи з дня державної реєстрації, яка здійснюється відповідно до чинного законодавства.

Частиною 1 статті 37 зазначеного Закону передбачено, що громадяни, юридичні особи і державні органи, а також їх законні представники мають право вимагати від редакції друкованого засобу масової інформації опублікування ним спростування поширених про них відомостей, що не відповідають дійсності або принижують їх честь та гідність.

Таким чином, Законом України “Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні” передбачено право громадян, юридичних осіб, державних органів, а також їх законних представників вимагати від редакції друкованого засобу масової інформації, або іншої установи, що виконує її функції, спростування поширених про них відомостей, що не відповідають дійсності або принижують їх честь та гідність.

Суд враховує, що безпідставність надрукованої у статтях інформації підтверджується зокрема листами Центральної районної лікарні м. Василькова від 23.04.07 № 348 та Васильківської районної санітарно-епідеміологічної станції від 25.04.07 № 710, отриманими як відповіді на звернення ТОВ „НВП „Укрвермікуліт".

Судом встановлено, що в цих листах прямо вказано, що за період з 01.01.03 по 25.04.07 звернень від фізичних та юридичних осіб на роботу ТОВ „НВП „Укрвермікуліт" в Васильківську райСЕС не надходило та, що працівники ТОВ „НВП „Укрвермікуліт" та жителі м. Василькова та навколишніх населених пунктів за медичною допомогою до Васильківської центральної районної лікарні зі скаргами на стан здоров’я, у зв’язку із виробничою діяльністю ТОВ „НВП „Укрвермікуліт" не звертались.

Зазначені відповіді компетентних організацій є прямим доказом безпідставності та неправдивості викладеної у статтях інформації.

З метою документального підтвердження відсутності причетності виробничої діяльності ТОВ „НВП „Укрвермікуліт" до смерті дітей, які проживали неподалік виробничого майданчику позивача, 25.04.2007 р. лабораторією Васильківської райСЕС було проведено дослідження повітря на відтстані 50, 70 та 100 м від джерел забруднення (копія протоколу № 30 від 25.04.2007 р.). Результати досліджень показали відсутність перевищення у повітрі гранично допустимих концентрацій шкідливих речовин, що виключає можливість негативного впливу виробничої діяльності ТОВ „НВП „Укрвермікуліт" на здоров'я людей.

Крім того, 03.05.2007 р. позивачем було отримано від Київської обласної санітарно-епідеміологічної станції позитивний висновок № 03/02-497 від 03.05.2007 р. щодо документів у яких обґрунтовуються обсяги викидів забруднючих речовин в атмосферне повітря станціонарними джерелами. Згідно положень Закону України „Про забезпечення санітраного та епідеміологічного благополуччя населення", Положення „Про державний санітрано-епідеміолочіний нагляд в України” вказаний висновок має обов'язкову силу.

Про дотримання позивачем всіх без винятку вимог чинного екологічного законодавства свідчить, зокрема, акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства Державної екологічної інспекції від 02.03.2007 р. за № 9/3-1.

З урахуванням наведеного права та охоронювані законом інтереси позивача підлягають захисту шляхом зобов’язання відповідача спростувати недостовірну інформацію, викладену у статті „Від чого помирають діти у Западинці?", надрукованій у газеті „Вечірній Васильків" ЗО березня 2007 року (номер 12 (48) та у статті „Хто отруює Васильківських дітей?", надрукованій у газеті „Вечірній Васильків" від 06 квітня 2007 року ( номер 13 (49)

Враховуючи вищевикладене позовні вимоги є правомірними та обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню повністю.

Витрати за розгляд справи відповідно до ст. 49 ГПК України та витрати за інформаційно –технічне забезпечення судового процесу відповідно до ст.44 ГПК України покладаються  на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

вирішив:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Зобов’язати  Редакцію газети „Вечірній Васильків" (08600, Київська обл., м. Васильків, вул. Соборна, 70) спростувати недостовірну інформацію, викладену у статті „Від чого помирають діти у Западинці?", надрукованій у газеті „Вечірній Васильків" ЗО березня 2007 року (номер 12 (48) та у статті „Хто отруює Васильківських дітей?", надрукованій у газеті „Вечірній Васильків" від 06 квітня 2007 року ( номер 13 (49).

3.          Стягнути з Редакції газети „Вечірній Васильків" (08600, Київська обл., м. Васильків, вул. СоборнаЮ 70) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “Укрвермікуліт” (08606, Київська область, м. Васильків, вул. Прорізна 1; ) судові витрати 85 (вісімдесят п’ять) грн. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя