ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

11 червня 2007 р.                                                                         Справа  № 17/91

Господарський суд Закарпатської області у складі головуючого судді  Ушак І.Г.  у відкритому судовому засіданні за участю представників:

позивача – Шибаєв А.М., представник за довіреністю;

відповідача –  Орос Й.Я., директор

розглянув справу за позовом Закарпатського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м. Ужгород  до товариства з обмеженою відповідальністю „Делікат”,  м. Мукачево про стягнення 5345 гривень адміністративно–господарських санкцій за недотримання нормативу робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів,

Позивачем заявлені вказані вимоги, а представник позивача наполягає на їх задоволенні, оскільки відповідач всупереч вимогам ст.ст. 19, 20 Закону України  „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” (далі–Закон) не виконав встановлений на 2006 рік норматив створення робочих місць призначених для працевлаштування інвалідів та не сплатив позивачеві у зв’язку з цим штрафних санкцій у розмірі середньої річної заробітної плати на підприємстві відповідача за одне нестворене робоче місце для працевлаштування інваліда, що   становить предмет позовних вимог.

Відповідач   письмовому відзиві на позов та його представник у ході судового розгляду заперечує проти позову, пояснюючи невиконання нормативу підприємством  відсутністю інвалідів, що направлялися б у встановленому порядку   Мукачівським центром зайнятості  як органом працевлаштування.

Вивчивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін    у ході судового розгляду, суд дійшов висновку про відмову у  задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

За змістом ст. 19 Закону для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій, громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб  -  у кількості одного робочого місця.

Відповідачеві за змістом  вищенаведеного Закону  на 2006 рік  встановлено норматив створення робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів у кількості 1 робочого місця, оскільки середньооблікова чисельність працюючих на підприємстві за 2006 рік становила 22 особи.

Матеріалами справи, зокрема статистичним звітом відповідача „Про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2005 рік” (форма №10-ПІ), встановлено що   на підприємстві відповідача у звітному періоді не був працевлаштований інвалід, що є підставою для сплати санкцій у розмірі середньої річної заробітної плати на підприємстві, що є предметом позовних вимог.

Разом з тим, відповідачем доведено поданими суду документами (довідка  Мукачівського міського центру зайнятості  від 24.04.07 № 528 та звіти відповідача про наявність вакансій за формою № 3-ПН на протязі звітного періоду), що  ТОВ „Делікат” на протязі 2006р. було створено робоче місце за професією «офіціант», на якому можна було працевлаштувати інваліда, про що повідомлено у встановленому порядку орган працевлаштування. Оскільки останнім не  направлялися інваліди для працевлаштування  на підприємство відповідача, відсутні підстави для покладення відповідальності на ТОВ «Делікат»за  недотримання зазначеного  нормативу.

З огляду на вищенаведене, керуючись ст.ст. 19, 20  Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”,  ст.ст. 11, 70, 71, 86, 94,   158-163,  Кодексу адміністративного судочинства України,

суд постановив:

1.  У позові відмовити.

25.06.07

Суддя                                                                                     Ушак І.Г.