Харківський апеляційний
господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" червня 2007
р.
Справа № 52/357-06

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слюсарева Л.В.,
суддя Білоконь Н.Д. , суддя  Фоміна В.О.

при секретарі Криворученко О.І.

за
участю представників сторін:

позивача - Ткаченка Т.В., копія пост. дов. №08-11/3048/2-06 від
28.12.06 р.

відповідача -  не з'явився

прокурора - Малінки В.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні
Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача
(вх. НОМЕР_6) на рішення господарського суду Харківської області від
21.12.06 р.у справі № 52/357-06

за позовом прокурора м.
Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради, м. Харків,

до суб"єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_1, м. Харків,

про звільнення самовільно зайнятої земельної
ділянки та приведення їїу придатний для подальшого використання стан,

встановила:

Прокурор в інтересах держави в особі Харківської міської ради,
позивача, звернувся до господарського суду Харківської області з позовною
заявою про звільнення суб'єктом підприємницької діяльності-фізичною особою
ОСОБА_1, відповідачем, самовільно зайнятої земельної ділянки загальною площею
0,0012 га, що знаходиться по АДРЕСА_1, приведення її у придатний для подальшого
використання стан та повернення позивачеві.

Рішенням господарського суду Харківської області від 21.12.2006 р.
у справі № 52/357-06 (суддя Білоусова Я.О.) у
позові відмовлено.

Позивач з рішенням місцевого господарського суду не погодився,
звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить це рішення
місцевого господарського суду
скасувати та прийняти  нове
рішення, яким  позов задовольнити.

В обгрунтування апеляційної скарги посилається, зокрема, на те, що
оскільки відповідач в порушення статті 125 Земельного кодексу України
користується спірною земельною ділянкою без документів, які посвідчують право
власності або право користування цією земельною ділянкою, то згідно зі статтею
211 цього Кодексу він займає її самовільно, у зв"язку з чим на підставі
статті 212 Земельного кодексу України вказана земельна ділянка підлягає
поверненню власнику або землекористувачу з приведенням у придатний для
подальшого використання стан.

Також вказує на те, що Правила роботи дрібнороздрібної
торговельної мережі, затверджені Наказом Міністерства зовнішніх економічних
зв"язків і торгівлі України від 08.07.1996 року № 369, на які посилається
господарський суд першої інстанції, на думку позивача, не містять посилань на
регулювання земельних відносин.

Крім того зазначає, що повноваження щодо управління та
розпорядження землею в м. Харкові
Управлінню споживчого ринку виконавчого комітету Харківської міської
ради, яке видало відповідачеві ордерНОМЕР_1, Харківською міською радою
делеговані не були.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав апеляційну
скаргу.

Прокурор у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримує, вважає
оскаржуване рішення незаконним та необгрунтованим, просить його скасувати та
прийняти  нове рішення, яким  позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, хоча
належним чином був повідомлений про дату, місце та час судового засідання.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги,
вислухавши пояснення представника позивача, а також прокурора, перевіривши
правильність застосування місцевим господарським судом при прийнятті
оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення
господарського суду першої інстанції слід залишити без змін, виходячи з
наступного.

Як свідчать матеріали справи та було встановлено господарським
судом першої інстанції, 01.08.2006 р. Управлінням з контролю за використанням
та охороною земель за результатами перевірки дотримання відповідачем вимог
земельного законодавства було складено акт, згідно з яким земельна ділянка
площею орієнтовно 0,0012 га поАДРЕСА_1, в порушення  статті 125 Земельного кодексу України
використовується відповідачем для обслуговування торговельного кіоску без
документів, що посвідчують право власності чи право  користування
земельною ділянкою.

На підставі цього акту було складено протокол про адміністративне
правопорушення від 01.08.2006 р. та винесено припис НОМЕР_2. Управлінням
земельних відносин Харківської міської ради відповідачу було направлено
попередження НОМЕР_7 з вимогою звільнити самовільно зайняту  земельну ділянку.

З матеріалів справи вбачається, що 13.04.1994 р. виконавчим
комітетом Харківської міської ради було прийнято рішення №156 "Про
впорядкування дрібно-роздрібної торгівлі в м. Харкові", згідно з пунктом 1
якого головному адміністративному управлінню по промисловості та споживчому
ринку разом з Відділом громадської безпеки та райвиконкомами до 20.05.94 р.
впорядкувати розміщення існуючих об"єктів дрібного роздрібу за розробленою
дислокацією.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Харківської міської
ради НОМЕР_4 Жовтневою районною радою м. Харкова 13.07.2001 р. було прийнято
розпорядження НОМЕР_3 про перереєстрацію ордеру НОМЕР_1 на кіоск по реалізації
продовольчих товарів за адресою: АДРЕСА_1 з ПП ОСОБА_2 на нового власника
ППОСОБА_1, а Управлінням споживчого ринку виконавчого комітету Харківської
міської ради відповідачеві був виданий ордерНОМЕР_1 на право здійснення
торгівлі продовльчиими товарами з кіоску за адресою :АДРЕСА_1 згідно з доданою
до ордеру схемою розміщення об"єкту торгівлі.

Вимоги до організації дрібнороздрібної торговельної мережі, її
приміщень та обладнання визначено Правилами роботи дрібнороздрібної
торговельної мережі, затвердженими Наказом Міністерства зовнішніх економічних
зв"язків і торгівлі України від 08.07.1996 року № 369. Відповідно до пункту
16 цих Правил розміщення пунктів дрібнороздрібної торговельної мережі
здійснюється господарюючим суб"єктом з письмового дозволу місцевого органу
державної виконавчої влади (органу місцевого самоврядування) та за погодженням
з органами державного санітарно-епідеміологічного нагляду, пожежної
охорони,  державної автоінспекції та
архітектури.

Як вбачається з матеріалів справи, таким дозволом на проведення
торгівлі з кіоску відповідачем є ордер НОМЕР_1, який повністю відповідає
вимогам Правил роботи дрібнороздрібної торговельної мережі.

Згідно з пунктом 17 зазначених Правил дозвіл може бути анульований
відповідним місцевим органом державної виконавчої влади (органом місцевого
самоврядування) у разі систематичного порушення працівниками пунктів
дрібнороздрібної торговельної мережі вимог законодавства, цих Правил та інших
нормативних актів. Інших підстав анулювання дозволу чинним законодавством не
передбачено.

Матеріали справи свідчать, що дозвіл, яким у даних спірних
правовідносинах є виданий відповідачеві ордер НОМЕР_1, у встановленому порядку
анульований не був, а тому відповідач на підставі цього дозволу займає
відведену йому для торгівлі з кіоску земельну ділянку не самочинно, як
вказується в позовній заяві та апеляційній скарзі, а на підставі відповідних
документів для здійснення підприємницької діяльності.

Ствердження позивача в апеляційній скарзі про те, що виданий СПД
ФО ОСОБА_1 ордер пов"язаний лише з торгівлею, а не правом користування
земельною ділянкою, не може вважатися обгрунтованим, оскільки підставою для
видачі цього ордеру було, зокрема, розпорядження виконавчого комітету Жовтневої
районної ради НОМЕР_3, який при видачі ордеру здійснював надані йому виконкомом
Харківською міською ради повноваження.

Рішення виконавчого комітету Харківської міської радиНОМЕР_4 та
розпорядження Жовтневої районної ради м. Харкова НОМЕР_3, згідно з якими
товариству СПД ФО ОСОБА_1 було видано ордерНОМЕР_5 на право здійснення торгівлі
з кіоску продуктами харчування за адресою: АДРЕСА_1 із зазначенням місця його
розташування, є дійсними, так як на час подання позову їх не було скасовано або
визнано недійсними у встановленому чинним законодавством порядку.

Відповідно до статті 3 Земельного кодексу УРСР від 18 грудня 1990
р. ( який діяв на день видачі відповідачеві ордеру на право здійснення
торгівлі) розпоряджаються землею Ради народних депутатів, які  в
межах своєї компетенції  передають
землі у власність  або надають у
користування та вилучають їх.
Повноваження щодо передачі, надання
та  вилучення  земельних ділянок  місцеві
Ради народних депутатів можуть передавати відповідно органам
державної  виконавчої  влади
або  виконавчим органам місцевого
самоврядування.

Зважаючи на те, що рішенням XI
сесії Харківської міської ради XXIII скликання від 28.05.1998 року
"Про передачу виконкому повноважень по передачі, наданню, вилученню
земельних ділянок" повноваження по розпорядженню землею в м. Харкові  були передані виконавчому комітету
Харківської міської ради, а тому виконавчі органи Харківської міської ради та
Жовтневої районної ради м. Харкова, приймаючи рішення та розпорядження про
видачу відповідачеві ордеру на право здійснення торгівлі і закріплення
торгівельного місця по АДРЕСА_1, діяли у межах своїх повноважень при наявності
достатньої компетенції, у зв"язку з чим є необгрунтованими ствердження
позивача в апеляційній скарзі про те, що Харківською міською радою не були
делеговані повноваження Управлінню споживчого ринку виконавчого комітету
Харківської міської ради щодо розпорядження землею в м.Харкові.

Крім того відповідно до пункту 7 розділу X Перехідних положень
Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 р. громадяни та юридичні особи,
що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах
оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим
законодавством, зберігають права на ці ділянки, а статтею 58 Конституції
України встановлено, що Закони та інші нормативно-правові акти не мають
зворотньої дії у часі, крім випадків, коли вони пом"якшують або скасовують
відповідальність особи.

А отже відповідач, який отримав ордер на право здійснення торгівлі
з кіоску продуктами харчування за адресою: АДРЕСА_1, що не суперечило вимогам
діючого на той мамент Земельного кодексу УРСР ( в редакції 1990 р.), є законним
землекористувачем спірної земельної ділянки, а тому є необгрунтованими
ствердження позивача в апеляційному поданні про те, що у зв"язку з
користуванням відповідачем спірної земельної ділянки без укладання договору
оренди на підставі статті 212 Земельного кодексу України спірна земельна
ділянка підлягає поверненню власнику або землекористувачу з приведенням у
придатний для подальшого використання стан.

Таким чином, господарський суд першої інстанції дійшов правильного
висновку про те, що спірна ділянка зайнята відповідачем не самовільно та про
відмову, у звязку з цим, в задоволенні позовних вимог щодо зобов"язання
відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку та привести її у
придатний для подальшого використання стан, та повернути її позивачеві.

Таким чином, місцевий господарський суд, приймаючи оскаржуване
рішення, повністю дослідив обставини, які мають значення для справи, правильно
застосував норми матеріального та процесуального права, а тому підстави для
скасування цього рішення відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 33, 43, 81, 99, 101,
103-105     Господарського процесуального
кодексу України, судова колегія

Постановила:

Апеляційну
скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 21.12.2006 р.
у справі № 52/357-06 залишити без змін.

Головуючий суддя                             (підпис)                            Слюсарева Л.В.

Суддя                            (підпис)                            Білоконь Н.Д.

Суддя                            (підпис)                            Фоміна В.О.