СУД
РІШЕННЯ

Іменем
України

12.07.2007

Справа №2-28/7164-2007

За позовом Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1, м. Сімферополь,

до відповідача - Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_2, м. Сімферополь,

про стягнення 6 632,37 грн.

Суддя С. М. Альошина

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача - ОСОБА_3 -
представник по довіреності від 18.06.2007 р. (довіреність у справі)

Від відповідача - ОСОБА_2 - СПД,
паспорт серії ІНФОРМАЦІЯ_1, виданий Центральним РВ Сімферопольського МУГУ МВС
України в Криму 16.07.1998 р.

Суть спору:

Суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_1,                 м. Сімферополь,
звернувся до господарського суду АР Крим із позовом до Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_2, м. Сімферополь, про стягнення 6 632,37 грн. заборгованості,
у тому числі 6152,34 грн. основного боргу,
3 % річних у розмірі 62,22 грн., 67,67 грн. індексу інфляції та 350,14
грн. пені.

Позивач у судовому засіданні, яке
відбулось 09.07.2007 р., позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх
задовольнити.

Відповідач, у цьому ж засіданні суду,
надав відзив на позовну заяву від 09.07.2007 р., в якому відповідач визнав суму
основного боргу частково, у розмірі 5 752,34 грн., у зв'язку з частковою
сплатою заборгованості у сумі 400,00 грн., що вбачається з акту звірки взаємних
розрахунків за період з 24.10.2006 р. по 05.06.2007 р., підписаний обома
сторонами на суму боргу 5 752,34 грн. без заперечень.

Крім того, відповідач надав суду заяву
про розстрочку виконання рішення суду по платежам, в якій посилаючись  на тяжке матеріальне становище, просив надати
йому розстрочку виконання рішення суду частинами.

У засіданні суду  було оголошено перерву до 12.07.2007 р. до 10
години                     00 хвилин, для
надання сторонами додаткових документів та доказів у справі.

12.07.2007 р. о 10 годині 00 хвилин
засідання суду було продовжено за участю того самого представника позивача та
відповідача.

Представник позивача у засіданні суду
надав заяву про часткову відмову від позову від 12.07.2007 р., в якій позивач
відмовився від стягнення з відповідача                  400,00 грн. основного боргу,
у зв'язку зі сплатою цієї суми боргу до порушення провадження у справі, вказавши,
що наслідки часткової відмови від позову позивачу відомі.

Також, позивач у вищевказаній заяві
про часткову відмову від позову, частково відмовився від стягнення 3 %  річних, індексу інфляції та пені, у зв'язку з
тим, що при їх нарахуванні ним були допущені арифметичні помилки.

За таких обставин, позивач просив
стягнути з відповідача 6 035,74 грн. заборгованості, у тому числі 5 752,34 грн.
основного боргу, 3 % річних у сумі                    35,46 грн., 200,93 грн.
пені та 47,01 грн. індексу інфляції.

Наслідки часткової відмови від позову
в сумі 596,63 грн. представнику позивача
роз'яснені у засіданні суду (про що зазначено у протоколі судового
засідання).

Відповідач позовні вимоги визнав
частково в сумі 5 752,34 грн., а в іншій частині просив у позові відмовити,
надавши йому розстрочку виконання рішення щодо стягнення основного боргу
частинами.

Слухання справи відкладалось
відповідно до вимог ст. 77 ГПК України, у зв'язку з неявкою відповідача у
засідання суду та для надання суду додаткових доказів у справі.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника позивача та відповідача,  суд

В С Т А Н О В И В:

01.12.2006 року між сторонами було
укладено договір, згідно з п. 1.1. якого постачальник зобов'язувався на умовах
та в порядку, визначених цим договором, поставляти (передавати у власність
покупця) згідно замовлення та накладних продукцію, а покупець на умовах та в
порядку, визначених цим договором, приймати названу продукцію та оплачувати її.

Відповідно до п. 4.4. вищевказаного
договору, розрахунки за поставлену продукцію здійснюються в безготівковій або
готівковій формі. Покупець зобов'язувався
здійснити оплату поставленого товару: за першу поставку товару покупець
здійснює попередню оплату, за наступні поставки покупець здійснює оплату на
протязі 7 календарних днів.

Позивач, на виконання умов
вищевказаного договору, за видатковими накладними, наявними у матеріалах
справи, поставив відповідачу товар на суму 9 838,70 грн.

Проте, відповідач у порушення умов
даного договору свої зобов'язання повністю не виконав та лише частково сплатив
позивачу за поставлений товар 3 686,36 грн.

Таким чином, за даними позивача, на час подачі позовної заяви до
господарського суду,  за відповідачем
утворилась заборгованість у сумі 6 152,34 грн.

Однак, як вбачається з матеріалів
справи, позивачем було уточнено суму боргу та він просив стягнути з відповідача
5 752,34 грн., у зв'язку з частковою сплатою відповідачем 400,00 грн., що
підтверджено актом звірки взаємних розрахунків за період з 24.10.2006 р. по
05.06.2007 р., підписаним обома сторонами без заперечень.

За таких обставин, про що було
вказано вище, позивач частково відмовився від стягнення з відповідача 400,00 грн.
основного боргу.

Часткова відмова позивача від
позову не суперечить закону та інтересам сторін, тому може бути прийнята
господарським судом.

Таким чином, в частині стягнення
400,00 грн. основного боргу провадження у справі підлягає припиненню на
підставі п. 4 ст. 80 ГПК України.

На адресу відповідача направлялась
вимога про сплату боргу від 04.05.2007 р., яку відповідач залишив без відповіді
та виконання.

Вищевикладене свідчить про наявність зобов'язання у відповідача перед
позивачем  в сумі 5 752,34 грн. основного
боргу.

Згідно з ч. 1  ст. 193 Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання  та інші учасники
господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону,  інших
правових актів,  договору, а за
відсутності  конкретних  вимог
щодо  виконання  зобов'язання
- відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ст. ст. 526, 530
Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином і у
встановлений строк відповідно до умов договору.

Частиною 2 ст. 343 Господарського
кодексу України передбачено, що платник грошових коштів сплачує на користь
одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється
за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно зі ст. 3 Закону України “Про
відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань” від 22.11.1996
р. № 543/96-ВР розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону,
обчислюється  від  суми
простроченого платежу та не може перевищувати  подвійної
облікової  ставки   Національного  банку України, що діяла у період, за який
сплачується пеня.

Відповідно до п. 5.2. вищевказаного
договору відповідачу нараховано пеню, яка, згідно уточнення позовних вимог,
складає 200,93 грн. та підлягає стягненню з Суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_2, м. Сімферополь.

Як було зазначено вище, позивач у
заяві про часткову відмову від позову від 12.07.2007 р., частково відмовився
від стягнення 3 %  річних в сумі 26,76
грн., індексу інфляції у розмірі 20,66 грн. та 149,21 грн. пені, у зв'язку з
тим, що при їх нарахуванні ним були допущені арифметичні помилки.

Часткова відмова позивача від
позову не суперечить закону та інтересам сторін, тому може бути прийнята
господарським судом.

Таким чином, в частині стягнення
149,21 грн. пені, 3 % річних в розмірі                    26,76 грн. та 20,66 грн.
індексу інфляції  провадження у справі
підлягає припиненню на підставі п. 4 ст. 80 ГПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотка річних від
простроченої суми боргу, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором
або законом.

Тому відповідачу, згідно уточнення
позовних вимог, нараховано 3 % річних у розмірі 35,46 грн. та індекс інфляції у
сумі 47,01 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Як було зазначено вище, позивач в
частині стягнення 596,63 грн. частково відмовився від позову на підставі п. 4
ст. 80 ГПК України.

За таких обставин, у зв'язку з
частковою відмовою позивача від позову в частині  стягнення з відповідача 596,63 грн.
провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 4 ст. 80 ГПК України.

Факт наявності заборгованості
відповідача перед позивачем, на день розгляду справи, в сумі 6 035,74 грн.
заборгованості, у тому числі  5 752,34
грн. основного боргу, 200,93 грн. пені, 47,01 індексу інфляції та 3 % річних у
сумі 35,46 грн., документально встановлений. Він підтверджений матеріалами
справи, та основний борг у сумі   5
752,34 грн. не оспорювався відповідачем, а визнаний ним у  відзиві на позовну заяву від 09.07.2007 р., а
також в акті звірки взаємних розрахунків за період з 24.10.2006 р. по
05.06.2007 р., підписаний обома сторонами без заперечень.

Відповідач у заяві від 09.07.2007 р.
просив суд надати Суб'єкту підприємницької діяльності Золіну Олександру
Валерійовичу, м. Сімферополь,  розстрочку
виконання рішення суду по платежам частинами.

Однак, оскільки представник позивача у
судовому засіданні заперечував проти надання відповідачу розстрочки виконання
рішення суду та у зв'язку з тим, що рішення суду не набрало законної чинності,
то суд не знаходить законних підстав для задоволення клопотання відповідача про
надання йому розстрочки виконання рішення суду.

Проте, відповідно до ст. 121 ГПК України при  наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення
або роблять  його неможливим, за заявою
сторони, державного виконавця, за
поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою
господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк
розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора  чи його заступника і у виняткових випадках,
залежно від обставин   справи,  може
відстрочити  або  розстрочити
виконання рішення,   ухвали,  постанови,
змінити  спосіб  та
порядок  їх виконання.

За таких обставин позов підлягає
задоволенню частково.

Витрати на державне мито та
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з
відповідача пропорційно задоволеним вимогам
відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

За згодою представника позивача та
відповідача, згідно зі ст. 85 ГПК України, у засіданні суду були оголошені
вступна та резолютивна частини рішення.

Рішення  оформлене
у  відповідності  до  ст.  84
ГПК  України  і
підписане 17.07.2007 року.

Керуючись ст. ст. 49, п. 4 ст. 80,
ст. ст. 82, 84, 85, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд
-

В И Р І Ш И В:

1).    Позов задовольнити частково.

2). Стягнути з Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, відомості про банківські
реквізити у матеріалах справи відсутні, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний
номер НОМЕР_2, відомості про банківські реквізити у матеріалах справи відсутні)
6 035,74 грн. заборгованості, у тому числі
5 752,34 грн. основного боргу, 200,93 грн. пені, 47,01 індексу інфляції
та 3 % річних у сумі 35,46 грн., а також 92,82 грн. державного мита та 107,39
грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

3). В іншій частині провадження у
справі припинити.

Видати наказ після набрання
рішенням господарського суду АР Крим
законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим
Альошина С.М.