ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

14 серпня 2007 р.

№ 17-2-24-32-21-2-18/01-1015

Вищий
господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:

Удовиченка О.С.

суддів:

Заріцької А.О.

Хандуріна М.І.

розглянувши  касаційну скаргу

голови комітету кредиторів
Сазонова Г.Г.

на ухвалу

Одеського апеляційного
господарського суду від 27.03.2007р.

у справі

№ 17-2-24-32-21-2-18/01-1015 господарського
суду Одеської області

за заявою

ВАТ "Одесаобленерго"
Центральні електричні мережі"

до

ВАТ "Одеський завод
"Центролит"

про

банкрутство

розпорядник майна

ОСОБА_1

в судовому
засіданні взяли участь  представники :

арбітражний керуючий

ОСОБА_1

голова комітету кредиторів

Сазонов Г.Г.

В С Т А Н О В
И В :

Ухвалою господарського суду
Одеської області від 30.01.2007р. (суддя Оборотова О.Ю.) було призначено
розпорядником майна ВАТ "Одеський завод "Центролит" арбітражного
керуючого ОСОБА_1

Ухвалою Одеського апеляційного
господарського суду від 27.03.2007р. (судді: Сидоренко М.В., Таценко Н.Б.,
Мишкіна М.А.) апеляційну скаргу голови комітету кредиторів Сазонова Г.Г. на
ухвалу господарського суду Одеської області від 30.01.2007р. про введення
процедури розпорядження майном та призначення розпорядника майна залишено без
розгляду і повернуто справу до
господарського суду Одеської області.

Голова комітету кредиторів Сазонов
Г.Г. звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в
якій просить ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 27.03.2007р.
у справі №17-2-24-32-21-2-18/01-1015 скасувати, справу передати до
господарського  суду апеляційної
інстанції для здійснення апеляційного провадження.

В обґрунтування касаційної скарги
скаржник посилається на те, що судом апеляційної інстанції при винесенні
оскаржуваної ухвали порушені норми матеріального та процесуального права,
зокрема: ст.95, п.2 ч.1 ст.97 ГПК України, ст.22 ГПК України, ст.34 ГПК
України.

Судова колегія, розглянувши наявні
матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність застосування судом апеляційної інстанції
норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
при поданні апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції скаржником не були
подані належні докази надіслання апеляційної скарги кредиторам, розпоряднику
майна та прокуратурі Одеської області, що, відповідно до вимог ст.95 ГПК
України, повинно бути зроблено.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.97
ГПК України, таке порушення приписів ст.95 ГПК України є підставою для
повернення апеляційної скарги.

Верховний Суд України в ряді
постанов, зокрема, у справах № 35/667, №22/54, № 2-15/5585-03, які є остаточними
і оскарженню не підлягають та враховуються при розгляді інших спорів, прямо
зазначив, що суд, у випадку сумнівів відправлення копії скарги чи, дійшовши
висновку про недостатність такого доказу, не має законних підстав для
повернення скарги, а повинен витребувати з цього приводу додаткові докази.

Отже, враховуючи позицію Верховного
Суду України, апеляційна інстанція ухвалою від 22.02.2007р., одночасно з
прийняттям апеляційної скарги до провадження, зобов'язала скаржника надати до
суду належні докази надсилання копії апеляційної скарги кредиторам,
розпоряднику майна -арбітражному керуючому ОСОБА_1, прокуратурі Одеської
області станом на 09.02.2007р., тобто на дату подання апеляційної скарги.

У судовому засіданні апеляційної
інстанції 27.03.2007р. скаржник надав суду докази, які, на його думку, свідчать
про надсилання копії апеляційної скарги сторонам.

Оглянувши надані поштові квитанції,
поштові повідомлення та відмітки частини кредиторів про отримання апеляційної
скарги особисто, з урахуванням зазначених на них дат, дати виготовлення
апеляційної скарги, судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку, що
надані докази не можуть бути визнані належними та допустимими доказами,
відповідно до ст.34 ГПК України, щодо виконання скаржником вимог ст.95 ГПК України,
оскільки не свідчать про направлення або вручення копії апеляційної скарги
станом на 09.02.2007р.

Відповідно до приписів ст.42,
43 ГПК України правосуддя в господарських судах здійснюється на
засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та
змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують
свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює
сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування
законодавства. Отже, ненадіслання копії апеляційної скарги сторонам порушує ці
принципи. Але, відповідно до ч.4 ст.97 ГПК України, після усунення обставин,
які були підставою для повернення апеляційної скарги (не було додано доказів
надсилання  її копії іншій стороні)
скаржник має право повторно подати апеляційну скаргу.

Беручи до уваги викладене, колегія
суддів вважає, що оскаржувана ухвала від 27.03.2007р., відповідає нормам
матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підстави для її
скасування відсутні.

Керуючись статтями  1115,  1117,  1119-11111
Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О
В И В :

Касаційну скаргу голови комітету
кредиторів Сазонова Г.Г. залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського апеляційного
господарського суду від 27.03.2007р. у справі № 17-2-24-32-21-2-18/01-1015 залишити
без змін.

Головуючий
О.С.
Удовиченко

Судді                                                                                      А.О.
Заріцька

М.І. Хандурін