ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.09.2007                                                                                         Справа  № 6/107

За позовом  Державного підприємства “Агропромисловий Комбінат “Ужгородський” с.Розівка, Ужгородський район

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Агро-Комплекс”, с.Кінчеш, Ужгородський район

про  визнання договору  дійсним

Суддя    Й.Й.Кадар

Представники:

Від позивача –Ракущинець А.А., арбітражний керуючий;

Від відповідача –Греца Я.В., представник за дорученням;

СУТЬ СПОРУ: Державним підприємством “Агропромисловий Комбінат “Ужгородський” с.Розівка, Ужгородський район, заявлено позов до Товариства з обмеженою відповідальністю “Агро-Комплекс”, с.Кінчеш, Ужгородський район про визнання договору від 06.03.07. дійсним. Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач подав письмовий відзив на позов та визнав його у повному обсязі заявлених вимог. Заслухавши представника позивача та відповідача, дослідивши і оцінивши пред'явлені сторонами докази у справі, суд

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України Рішення виноситься 21.09.2007р., оскільки за клопотанням учасників провадження у судовому засіданні 13.09.2007р. оголошувалась  перерва.

ВСТАНОВИВ:

06 березня 2007 року між ТОВ „Агро-Комплекс” та державним підприємством „Агропромисловий Комбінат „Ужгородський” було укладено Договір про передачу майна у власність, у відповідності до умов якого ДП „Агропромисловий Комбінат „Ужгородський” отримав у власність рухоме та нерухоме майно, (виробниче та допоміжне обладнання, устаткування, будівлі, споруди, комунікації, майнові активи невиробничого призначення), що розташовані за адресою: Ужгородський район, с.Розівка, вул.Концівська, 38. Передача майна у власність здійснювалась відповідно до ухвали Господарського суду Закарпатської області від 09.11.2006р., по справі №6/138 про розірвання Мирової угоди, укладеної в провадженні у справі №6/138 про банкрутство ДП „Агропромисловий Комбінат „Ужгородський”. Ціна договору складала 18693775,36 грн.

На підставі розірвання Мирової угоди у сторін, у відповідності до положення ст. 509 Цивільного кодексу України, виникло зобов’язання в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Позивачем подано суду додаткове нормативне обґрунтування, в якому він  посилається на ст.ст. 6, 203, 205, 209, 220, 639, 657 Цивільного Кодексу України. Відповідач у відзиві зазначив, що неможливість посвідчення договору у нотаріальному порядку у вказаний договором термін виникла з об'єктивних причин - відсутністю у ТОВ „Агро - Комплекс” коштів в розмірі, необхідному для вчинення вказаних нотаріальних дій.

Договір про передачу майна від 06.04.07р. між ТОВ „Агро-Комплекс” та державним підприємством „Агропромисловий Комбінат „Ужгородський” укладено у простій письмовій формі.

Відповідно до положення ст.209 Цивільного кодексу України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Вказане положення передбачено і пунктом 4 укладеного сторонами договору, де вказано, що договір підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Позивач тричі звертався до відповідача: листом від 07.03.07р., заявою від 16.03.07р., вимогою від 06.04.07р. - з вимогою з'явитись до нотаріуса для посвідчення договору у нотаріальному порядку. Відповідач жодного разу не з'явився у визначений термін у нотаріальній конторі, у той же час сам не вживав жодних заходів для надання договору встановленої Законом нотаріальної форми.

Відповідно до частини 2 ст. 220 Цивільного кодексу України передбачає, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Пояснення відповідача про відсутність коштів не можуть бути визнані поважною причиною для невиконання взятих на себе по Договору зобов'язань в порядку та строки, визначені Договором.

Крім того, відповідно до пояснень сторін та наданих суду доказів, укладення даного договору не спрямоване на порушення норм Закону та не завдає шкоди інтересам третіх осіб.

Судом не виявлено порушення порядку укладення даного договору та підстав для визнання його недійсним, отже спірний Договір про передачу  майна у власність від 06.04.07р. відповідає вимогам чинного законодавства України.

Таким чином, заявлені позовні вимоги позивача до відповідача підставні, обґрунтовані поданими суду доказами та підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене вище, також керуючись ст.ст. 509, 209, 220 Цивільного кодексу України та ст.ст. 4, 22, 43, 44, 82-85 Господарського процесуального кодексу України суд,

ВИРІШИВ:

1.    Позов задовільнити повністю.

2.   Визнати дійсним з моменту укладення Договір про передачу  майна від  06.04.07р., укладений  між Товариством з обмеженою відповідальністю „Агро-Комплекс” (Закарпатська обл., Ужгородський район, с.Кінчеш, вул.,Фізкультурна, 2 ); та державним підприємством „Агропромисловий Комбінат „Ужгородський”, (Закарпатська обл., Ужгородський район, с.Розівка, вул.Концівська, 38 );

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Агро-Комплекс” (Закарпатська обл., Ужгородський район, с.Кінчеш, вул.,Фізкультурна, 2 ) на користь Державного підприємства “Агропромисловий Комбінат “Ужгородський” (Закарпатська обл., Ужгородський район с.Розівка вул.,Концівська, 38 ) - 85,00грн.   на відшкодування витрат по оплаті державного мита та 118,00 грн. - по оплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Суддя                                                                       Кадар Й.Й.

секретар судового засідання  О.М. Рішко:

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 85 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 85 ГПК України.