ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2007                                                                                   Справа № 33/73-07

Дніпропетровський          апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:   Прокопенко А.Є. (доповідач),

суддів:  Крутовських В.І., Чоха Л.В.

При секретарі судового засідання  Савін В.Ю.

За участю представників сторін:

від позивача:  Саркісов А.В. представник, довіреність №б/н  від 15.05.07;

від відповідача:  Воронін В.М. директор, паспорт№АК7335582  від 13.12.99;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Славутич” м. Марганець на рішення господарського суду Дніпропетровської області  від  21.06.07р. у справі №33/73-07

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма “Колісника”, с. Чумаки, Томаківський район

до: Товариства з обмеженою відповідальністю “Славутич” м. Марганець

про витребування 87744кг зерна пшениці 4 класу.

21 червня 2007 року господарським судом Дніпропетровської області по справі №33/73-07 (суддя Рудовська І.А.) винесено рішення про витребування у товариства з обмеженою відповідальністю “Славутич” на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма “Колісника” 87744 кг зерна та пшениці 4 класу та відшкодування 394 грн. 84 коп. державного мита і 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Оскаржуючи рішення господарського суду товариство з обмеженою відповідальністю “Славутич” просить його скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права і неповне з’ясування фактичних обставин справи.

Скаржник посилається на те, що він не був повідомлений належним чином щодо дати, часу і місця проведення судового засідання, що є порушенням його прав, враховуючи положення статті 22 Господарського процесуального кодексу України, також посилається на відсутність належних доказів оплати позивачем по договору, оскільки корінець касового ордеру не містить відомості про те, що оплата здійснена саме за пшеницю.

У запереченнях на апеляційну скаргу товариство з обмеженою відповідальністю “Агрофірма “Колісника” просить залишити рішення господарського суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на безпідставність доводів скаржника.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши представників  сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

01 грудня 2006 року    між  товариством з обмеженою відповідальністю "Славутич" (постачальник) і приватним підприємцем Корюк Р.О. (покупець)  був  укладений  договір    поставки продукції № 1 ,   згідно умов якого    (постачальник )  зобов’язується   поставити і передати    покупцю товар, а   покупець  зобов’язується прийняти товар і оплатити його. Кількість і  ціна товару зазначається  в специфікаціях  до Договору, які є невід"ємною частиною Договору.  Предметом Договору є пшениця 4 класу у кількості 87 744 кг.  на загальну суму 39 484, 80 грн.

27.12.2006 р. між приватним підприємцем Корюком Р.О. і товариством з обмеженою відповідальністю  "АГРОФІРМА "КОЛІСНИКА"  був укладений договір відступлення права вимоги,  відповідно до якого  до останнього перейшло право вимоги по договору поставки продукції  № 1  від 01.12.2006 р.

Відповідно до п3.2.2  Договору про відступлення права вимоги товариство з обмеженою відповідальністю  "АГРОФІРМА "КОЛІСНИКА"  зобов"язаний сповістити відповідача про укладення договору про відступлення права вимоги.

Відповідно до  п. 3.1. Договору поставки відвантаження товару здійснюється після попереднього повідомлення покупця.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на адресу відповідача 28.02.07р. був направлений договір про відступлення права вимоги і вимога   стосовно  відвантаження товару  відповідно  до п.3.1. Договору поставки , яка залишена без розгляду.( а.с.7-12).

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за   договором  поставки  продавець  (постачальник),  який здійснює  підприємницьку  діяльність,  зобов'язується  передати  у встановлений   строк   (строки)  товар  у  власність  покупця  для використання його у підприємницькій діяльності або в інших  цілях, не пов'язаних з особистим,  сімейним,  домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Апеляційний господарський суд вважає, що господарський суд обґрунтовано зазначив про виконання покупцем договірних зобов’язань відповідно п. 1.1 договору поставки. Матеріалами справи підтверджено, що покупцем перераховано відповідачу кошти за продукцію на суму 39484,80грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №100 від 01.12.06р., копія якої є в справі (а.с. 6).

Апеляційний господарський суд вважає безпідставними доводи скаржника щодо неправомірного застосування господарським судом положень договору №1 від 01.12.02р. до взаємовідносин по купівлі сільськогосподарської продукції, за підстав відсутності в тексті касового ордеру відомостей про те, що оплата здійснена саме за пшеницю.

Як вбачається із тексту договору №1 від 01.12.02р. сторони узгодили, що відповідач поставить продукцію, відпуск якої проводиться відповідно специфікації, тобто саме в  специфікації вказується її асортимент.

Відповідно специфікації №1 до договору від 01.12.02р. поставці підлягає пшениця 4 класу у кількості 87,744 тн  на суму  39484,80грн.

Відповідно корінця прибуткового касового ордеру №100 від 01.12.02р. покупцем сплачено відповідачу 39484грн. 80коп. у якості передоплати по договору №1  від 01.12.02р. за сільгосппродукцію.

Таким чином апеляційний господарський суд вважає, що передоплату здійснено саме по вищезазначеному договору, відповідач не надав доказів наявності укладених між ним і покупцем інших договорів на цю дату  і виконаних по ним зобов’язань.

Відповідно ст. 104 ГПК України порушення або неправильне застосування судом норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Відповідно п. 2 ч. ІІІ ст.104 ГПК України порушення процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо справу розглянуто господарським судом за відсутністю будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про місце засідання суду.

З матеріалів справи вбачається про належне повідомлення відповідача про час і місце слухання справи у відповідності з приписами ГПК України, про що свідчить поштове повідомлення за №9235235 про отримання відповідачем ухвали про порушення  провадження у справі від  29.05.07р. (а.с. 17).

Приймаючи до уваги викладене, апеляційний господарський суд вважає, що рішення господарського суду прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування рішення господарського суду.

Керуючись ст.ст. 103, 105  ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 21.06.07р. у справі №  33/73-07   залишити без змін,   апеляційну скаргу без задоволення.

Головуючий                                                                          А.Є.Прокопенко

Суддя                                                                                             В.І.Крутовських

Суддя                                                                                     Л.В.Чоха

З оригіналом згідно

Помічник судді                                                                         А.В.Тальян