ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2007 р.
№ 05-6-23/727

Вищий господарський суд  України у складі колегії суддів :

головуючий суддя
Муравйов О.В.

судді
Полянський А.Г.

Фролова Г.М.

розглянувши

касаційну скаргу
Державного підприємства заводу “Генератор”

на
ухвалу від 07.12.2006 р. Київського апеляційного господарського суду

у справі
№ 05-6-23/727 господарського суду м. Києва

за позовом
Державного підприємства заводу “Генератор”

До
Державної виконавчої служби у Шевченківському районі м. Києва

про
оскарження постанови Державної виконавчої служби у Шевченківському районі м. Києва

За участю представників сторін:

позивач –Півчук Т.В. дов. від 07.08.2006 р.,

відповідач –не з’явились

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.10.2006 р. (суддя Демидова А.М.) відмовлено у прийнятті позовної заяви Державного підприємства заводу “Генератор”.

Київський апеляційний господарський суд ухвалою від 07.12.2006 р. (судді: Коваленко В.М., Вербицька О.В., Пантелієнко В.О.) відмовив Державному підприємству заводу “Генератор” в задоволенні клопотання про відновлення пропущеного строку для подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.10.2006 р., мотивуючи тим, що заявником не доведено поважності причин пропуску процесуального строку.

Не погоджуючись з ухвалою від 07.12.2006 р. Київського апеляційного господарського суду, Державне підприємство завод “Генератор” звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить її скасувати, мотивуючи скаргу порушенням і неправильним застосуванням судом норм процесуального права.

Відповідач не скористався наданим процесуальним правом участі у суді касаційної інстанції.

У зв’язку з виходом судді Фролової Г.М. з лікарняного, справа № 05-6-23/727 розглядається колегією суддів у постійному складі, утвореному розпорядженням від 25.08.2005 року Заступника Голови Вищого господарського суду України Осетинського А.Й., у складі: головуючий –Муравйов О.В., судді Полянський А.Г., Фролова Г.М.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України прийшла до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Згідно  зі ст. 93 ГПК України, апеляційна скарга подається протягом 10 днів  з дня прийняття рішення місцевим  господарським судом, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення –з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 87 ГПК України, рішення та ухвали розсилаються сторонам, прокурору, який брав участь в судовому процесі, третім особам не пізніше п'яти днів після їх прийняття або вручаються їм під розписку, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи господарський суд м. Києва  виніс ухвалу 17.10.2006 р., але надіслав її сторонам лише 27.10.2006 р., що підтверджується відміткою канцелярії суду на звороті ухвали, тобто з порушенням визначеного законом п’ятиденного строку.

Державне підприємство завод “Генератор” ухвалу господарського суду м. Києва від 17.10.2006 р. отримало 30.10.2006 р.

Таким чином, Господарський суд міста Києва розіслав сторонам ухвалу в порушення строків, встановлених ст.87 ГПК України, що фактично стало причиною несвоєчасного подання позивачем апеляційної скарги.

Відповідно до ст.53 ГПК України  відновлення пропущеного строку здійснюється господарським судом за наявності  поважної причини його пропуску. При вирішенні питання про відновлення або відмову у відновленні пропущеного процесуального строку суд повинен був з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обгрунтування клопотання про його відновлення та зробити мотивований висновок  щодо поважності чи неповажності  причин пропуску строку.

Згідно   п.6 Роз’яснення президії Вищого господарського суду України від 28.03.02р №04-5/366 “Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України”, відповідно до статті 53 ГПК відновлення пропущеного строку здійснюється господарським судом за наявності поважної причини його пропуску. До кола поважних причин слід відносити, зокрема, отримання заявником рішення місцевого господарського суду після закінчення зазначеного процесуального строку.

Судова колегія з урахуванням того, що на час звернення скаржника з апеляційною скаргою та заявлення клопотання про відновлення процесуального строку, встановленого ст. 93 ГПК України трьохмісячного терміну, протягом якого можливе відновлення процесуального строку не сплинув, вважає, що у апеляційного суду не було достатніх підстав для відмови у відновленні процесуального строку, оскільки пропуск заявником строку апеляційного оскарження перебував фактично у причинному зв’язку з несвоєчасним направленням останньому судом першої інстанції прийнятої ухвали, тому апеляційний суд дійшов до помилкового висновку про відмову Державному підприємству заводу “Генератор” у відновленні строку для подання апеляційної скарги.

Відповідно до ст.ст.85, 111-5 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні за згодою представника позивача оголошена вступна та резолютивна частини постанови.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11110-11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державного підприємства заводу “Генератор” задовольнити.

Ухвалу Київського апеляційного господарського суду  від 07.12.2006 року у справі № 05-6-23/727 скасувати, а справу  передати до Київського апеляційного господарського суду для здійснення апеляційного провадження.

Головуючий    суддя                                                                   Муравйов О.В.

Судді                                                                                            Полянський А.Г.

Фролова Г.М.