ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Закарпатської області
УХВАЛА

ПРО  ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РОЗГЛЯДУ

30.08.2007                                                                                   №

Суддя господарського суду         О.Ф. Ремецькі

розглянувши матеріали за  позовом

Шепелевича Валентина Вікторовича, с. Розівка Ужгородського району

ДО Ужгородської районної державної адміністрації в особі державного реєстратора  Хваста Мар’яна Михайлівна, м. Ужгород

За участю третіх осіб:

-          Сентипал Руслана Михайловича, с. Минай Ужгородського району

-          Кіршенбаум Юрія Михайловича, с. Минай Ужгородського району

-          Андрусь-Чорнак Лесі Миколаївни, с. Сторожниця Ужгородського району

Про скасування державної реєстрації приватного сільськогосподарського підприємства „Кантри” проведеної державним реєстратором Ужгородської районної державної адміністрації Хваста М.М. 23.11.2006 року, номер запису 2000155 та визнання таким, що суперечить чинному законодавству,

-          визнання недійсним та скасування рішення зборів учасників ПСП „Кантри” від 15.03.2007 року з поновленням Шепелевича В.В. з поновленням на посаді директора,

ВСТАНОВИВ:

Позовна заява від 28.08.2007р. б/н підлягає поверненню без розгляду з огляду на наступне:

–заявником порушено правила об’єднання вимог, розгляд який сумісно неможливий з огляду на те, що такі підлягають розгляду за різними процесуальними кодексами України.

Вимога заявника про скасування державної реєстрації приватного сільськогосподарського підприємства „Кантри” проведеної державним реєстратором Ужгородської районної державної адміністрації Хваста М.М. 23.11.2006 року, номер запису 2000155 та визнання таким, що суперечить чинному законодавству підлягає розгляду у відповідності до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки стосується вирішення публічно-правового спору, у якому хоча б однією з сторін є суб’єкт, що здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Тобто, справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб’єктами суспільства стосовно їхніх прав та обов’язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб’єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб’єктів, а ці суб’єкти відповідно зобов’язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб’єкта.

У випадку, якщо суб’єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах   не   здійснює вказані  владні управлінські функції щодо іншого суб’єкта, який є   учасником спору, такий спір не має встановлених нормами   КАС   України   ознак   справи   адміністративної   юрисдикції,   і, відповідно, не повинен вирішуватись адміністративним судом.

Частиною 2 статті 4 КАС України встановлено, що юрисдикція

адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім

спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

В свою чергу пунктом 4 статті 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарським судом підвідомчі справи, що  виникають  з корпоративних відносин у спорах між господарським  товариством  та  його  учасником  (засновником, акціонером),  у  тому  числі  учасником,  який вибув,  а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані  із створенням,  діяльністю,  управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Відповідно, вимога заявника про визнання недійсним та скасування рішення зборів учасників ПСП „Кантри” від 15.03.2007 року з поновленням Шепелевича В.В. з поновленням на посаді директора може розглядатись у відповідності до вимог ГПК України у тому випадку, коли позивачем при повторному зверненні буде доведено відсутність між учасниками товариства спору з приводу врегулювання трудового спору (поновлення директора на посаді).

Позивачем при зверненні з даним позовом також не виконано вимоги пункту 4 та статті 63 Господарського процесуального кодексу України, оскільки додана до позовної заяви квитанція банку №80 від 30.05.2007р. на суму 102грн. таким доказом слугувати не може, оскільки державне мито за цим платіжним документом перераховане на неналежний рахунок. Зокрема, при сплаті державного мита до позовної заяви, що подається господарському суду, додається примірних платіжного документа з такими реквізитами: рах. №0002, одержувач ВДК м. Ужгород, код одержувача 22108040, банк одержувача УДК в Закарпатській області, код банку 812016.

Натомість, державне мито за поданою квитанцією банку №80 від 30.05.2007р. на суму 102грн. сплачено не на належний рахунок, а сама квитанція в порушення вимог Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженої наказом ГДПІ України від 22.04.1993р. за №15 подана суду не в оригіналі.

Крім того, згідно статті 36 Господарського процесуального кодексу України при зверненні до господарського суду письмові  докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Натомість, Вами додано до позовної заяви не завірені належним чином копії документів, що є порушенням вимоги вказаної норми закону.

На підставі викладеного, керуючись п.4, 5 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УХВАЛИВ:

Позовну заяву і додані до неї документи на 34 аркушах повернути без розгляду.

Суддя                                                           О.Ф. Ремецькі