ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

Справа №  11/2544а

"11" липня 2007 р.,  15 год.
30 хв.
м. Черкаси

Господарський суд Черкаської
області в складі: головуючого судді Довганя К.І., при секретарі судового
засідання -Захаровій А.Г., за участю представників сторін: від позивача -не
з'явився, від відповідача -Мінько С.К., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси  справу за
адміністративним позовом приватного підприємця ОСОБА_1 до  державної податкової адміністрації у
Черкаській області про визнання неправомірною перевірки,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про визнання неправомірною
перевірки посадовими особами відповідача дотримання позивачем правил здійснення
розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу. В
обґрунтування позову позивач вказав на неправомірність проведеної відповідачем
перевірки позивача.

Зокрема позивач зазначив, що
перевірка була проведена без надіслання йому повідомлення про проведення
планової перевірки, без вручення йому направлення та копії наказу на проведення
позапланової перевірки, за відсутності встановлених Законом України від
04.12.1990р. №509-ХІІ „Про державну податкову службу в Україні” підстав для
такої перевірки.

Позивач, будучи належним чином
повідомлений про час та місце розгляду справи, свого представника в судове
засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідач проти позову заперечив,
зазначивши при цьому, що проведена перевірка позивача була плановою і
проводилася вона у відповідності з вимогами Закону України від 04.12.1990р.
№509-ХІІ „Про державну податкову службу в Україні” та Закону України від
06.07.1995р. №265/95-ВР „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” (далі -Закон №265/95-ВР).

У засіданні суду представник
відповідача підтримав заперечення проти позову.

Суд вважає можливим проводити
розгляд справи без участі представника позивача за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у справі письмові
докази, заслухавши пояснення представника відповідача, господарський суд
встановив наступне.

26 жовтня 2006р. у період з 12
години 44 хвилин по 14 годину 5 хвилин у магазині „ІНФОРМАЦІЯ_1”, розташованому
по АДРЕСА_1 у якому позивач здійснював підприємницьку діяльність з
використанням реєстратора розрахункових операцій, головними державними
податковими ревізорами-інспекторами державної податкової адміністрації в
Черкаській області ОСОБА_2 і ОСОБА_3, які діяли на підставі направлень на
перевірку від 19.10.2006р. №НОМЕР_1 і №НОМЕР_2,
у присутності продавця ОСОБА_4 була проведена перевірка позивача з
питань дотримання ним вимог чинного законодавства при здійсненні розрахункових
операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу.

Відповідач не довів того, що
позивачу чи його представнику були вручені під розписку направлення на
перевірку та копія наказу про проведення перевірки.

Перевіркою було встановлено, що
продавець ОСОБА_4 здійснила розрахункову операцію за продані нею товари: одну
пачку сигарет „Winston” за ціною 2грн 80коп. і одну пляшку вина „Тамянка” за
ціною 12грн., усього на суму 14грн. 80коп., але через реєстратор розрахункових
операцій цю розрахункову операцію не провела і відповідний розрахунковий
документ не видала.

Також перевіркою була встановлена
невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків, а саме
в шухляді столу під прилавком магазину, сумі коштів, яка зазначена у денному
звіті реєстратора розрахункових операцій. Сума невідповідності склала 360грн.
45коп. без урахування 14грн. 80коп. - суми розрахункової операції, не
проведеної при перевірці через реєстратор розрахункових операцій. Про наявну на
місці проведення розрахункових операцій суму готівкових коштів був складений
відповідний опис, який продавець позивача ОСОБА_4 підписала.

За результатами перевірки був
складений акт від 26.10.2006р. №НОМЕР_3, у якому продавець ОСОБА_4 зазначила,
що не встигла провести розрахункову операцію через реєстратор розрахункових
операцій із-за великої кількості покупців.

Встановлені перевіркою факти були
оцінені відповідачем як порушення позивачем вимог пунктів 1, 2 та 13 ст. 3
Закону №265/95-ВР.

На підставі акта від 26.10.2006р.
№НОМЕР_3 відповідач 02.11.2006р. прийняв
рішення №НОМЕР_4, за яким вирішив застосувати до позивача 1876грн.
25коп. фінансових санкцій, у тому числі:

74грн. фінансових санкцій,
передбачених п. 1 ст. 17 Закону №265/95-ВР за не проведення розрахункової
операції через реєстратор розрахункових операцій у п'ятикратному розмірі
вартості проданих товарів, на яку виявлена невідповідність (14грн. 80коп. х 5);

1802грн. 25коп. фінансових санкцій,
передбачених ст. 22 Закону №265/95-ВР за невідповідність суми готівкових коштів
на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена у денному звіті
реєстратора розрахункових операцій у п'ятикратному розмірі суми, на яку
виявлено невідповідність (360грн. 45коп. х 5).

Встановлені перевіркою факти
порушень вимог Закону №265/95-ВР позивач ні у позові ні у попередньому судовому
засіданні не заперечив.

Стаття 11 Закону України від
04.12.1990р. №509-ХІІ „Про державну податкову службу в Україні” передбачає
право органів державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у
порядку, встановлених законами України, здійснювати контроль за додержанням
порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому
законом порядку, застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції,
стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми недоїмки, пені у
випадках, порядку та розмірах, встановлених законами України.

У статті 11-1 Закону України від
04.12.1990р. №509-ХІІ „Про державну податкову службу в Україні” зазначено, що
плановою виїзною перевіркою вважається перевірка платника податків щодо
своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати ним податків та
зборів (обов'язкових платежів), яка передбачена у плані роботи органу державної
податкової служби і проводиться за місцезнаходженням такого платника податків
чи за місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться
така планова виїзна перевірка.

Планова виїзна перевірка
проводиться за сукупними показниками фінансово-господарської діяльності
платника податків за письмовим рішенням керівника відповідного органу державної
податкової служби не частіше одного разу на календарний рік.

Забороняється проведення планових
виїзних перевірок за окремими видами зобов'язань перед бюджетами, крім
зобов'язань за бюджетними позиками і кредитами, що гарантовані бюджетними
коштами.

Право на проведення планової
виїзної перевірки платника податків надається лише у тому випадку, коли йому не
пізніше ніж за десять днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано
письмове повідомлення із зазначенням дати початку та закінчення її проведення.

Проведення планових виїзних
перевірок здійснюється органами державної податкової служби одночасно з іншими
органами виконавчої влади, уповноваженими здійснювати контроль за нарахуванням
та сплатою податків та зборів (обов'язкових платежів). Порядок координації
проведення планових виїзних перевірок органами виконавчої влади, уповноваженими
здійснювати контроль за нарахуванням та сплатою податків та зборів
(обов'язкових платежів), визначається Кабінетом Міністрів України.

Позаплановою виїзною перевіркою
вважається перевірка, яка не передбачена в планах роботи органу державної
податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з таких обставин:

1) за наслідками перевірок інших
платників податків виявлено факти, які свідчать про порушення платником
податків законів України про оподаткування, валютного законодавства, якщо
платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на
обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом десяти
робочих днів з дня отримання запиту;

2) платником податків не подано в
установлений строк податкову декларацію або розрахунки, якщо їх подання
передбачено законом;

3) виявлено недостовірність даних,
що містяться у податковій декларації, поданій платником податків, якщо платник
податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий
письмовий запит органу державної податкової служби протягом десяти робочих днів
з дня отримання запиту;

4) платник податків подав у
встановленому порядку скаргу про порушення законодавства посадовими особами
органу державної податкової служби під час проведення планової чи позапланової
виїзної перевірки, в якій вимагає повного або часткового скасування результатів
відповідної перевірки;

5) у разі виникнення потреби у
перевірці відомостей, отриманих від особи, яка мала правові відносини з
платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх
документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної
податкової служби протягом десяти робочих днів з дня отримання запиту;

6) проводиться реорганізація
(ліквідація) підприємства;

7) стосовно платника податків
(посадової особи платника податків) у порядку, встановленому законом, податковою
міліцією заведено оперативно-розшукову справу, у зв'язку з чим є потреба у
проведенні позапланової виїзної перевірки фінансово-господарської діяльності
такого платника податків;

8) у разі, коли вищестоящий орган
державної податкової служби в порядку контролю за достовірністю висновків
нижчестоящого органу державної податкової служби здійснив перевірку документів
обов'язкової звітності платника податків або висновків акта перевірки,
складеного нижчестоящим контролюючим органом, та виявив їх невідповідність
вимогам законів, що призвело до ненадходження до бюджетів сум податків та
зборів (обов'язкових платежів). Позапланова виїзна перевірка в цьому випадку
може ініціюватися вищестоящим органом державної податкової служби лише у тому
разі, коли стосовно посадових або службових осіб нижчестоящого органу державної
податкової служби, які проводили планову або позапланову виїзну перевірку
зазначеного платника податків, розпочато службове розслідування або порушено
кримінальну справу;

9) платником подано декларацію з
від'ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис.
гривень.

Позаплановими перевірками
вважаються також перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених
законами України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", "Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а в інших випадках - за рішенням
суду.

Позапланова виїзна перевірка може
здійснюватися лише на підставі рішення суду. Орган державної податкової служби,
який ініціює проведення позапланової виїзної перевірки, подає до суду письмове
обґрунтування підстав такої перевірки та дати її початку і закінчення, склад осіб,
які будуть проводити таку перевірку, документи, які відповідно до частини
шостої цієї статті свідчать про виникнення підстав для проведення такої
перевірки, інформацію про вид та кількість перевірок, проведених органами
державної податкової служби щодо суб'єкта господарської діяльності та наслідки
таких перевірок за попередні три роки, а також на вимогу суду - інші відомості.
У розгляді питання про надання дозволу на проведення позапланової виїзної
перевірки мають право брати участь представники суб'єкта господарської
діяльності. Повідомлення про місце, дату та час розгляду питання про надання
дозволу на проведення позапланової виїзної перевірки направляється не пізніше
ніж за три робочі дні до дати такого розгляду.

Позапланова виїзна перевірка
здійснюється на підставі виникнення обставин, викладених у цій статті, за
рішенням керівника податкового органу, яке оформляється наказом.

Обмеження у підставах проведення
перевірок платників податків, визначені цим Законом, не поширюються на
перевірки, що проводяться на звернення такого платника податків, або перевірки,
що проводяться після порушення кримінальної справи проти платника податків
(посадових осіб платника податків), що перевіряється, відповідно до
кримінально-процесуального законодавства.

Статтею 11-2 Закону України від
04.12.1990р. №509-ХІІ „Про державну податкову службу в Україні” встановлено, що
посадові особи органу державної податкової служби вправі приступити до
проведення планової або позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для
їх проведення, визначених цим та іншими законами України, та за умови надання
платнику податків під розписку:

1) направлення на перевірку, в
якому зазначаються дата його видачі, назва органу державної податкової служби,
мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та дата закінчення
перевірки, посади, звання та прізвища посадових осіб органу державної
податкової служби, які проводитимуть перевірку. Направлення на перевірку є
дійсним за умови наявності підпису керівника органу державної податкової
служби, скріпленого печаткою органу державної податкової служби;

2) копії наказу керівника
податкового органу про проведення позапланової виїзної перевірки, в якому
зазначаються підстави проведення позапланової виїзної перевірки, дата її
початку та дата закінчення.

Ненадання цих документів платнику
податків або їх надання з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї
статті, є підставою для недопущення посадових осіб органу державної податкової
служби до проведення планової або позапланової виїзної перевірки.

Стаття 1 Закону №265/95-ВР
передбачає, що реєстратори розрахункових операцій застосовуються фізичними
особами -суб'єктами підприємницької діяльності або юридичними особами (їх
філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами), які здійснюють
операції з розрахунків в готівковій та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу
товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а
також уповноваженими банками та суб'єктами підприємницької діяльності, які
виконують операції купівлі-продажу іноземної валюти.

Відповідно до пунктів 1, 2 і 13 ст.
3 Закону №265/95-ВР суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу
товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг
зобов'язані:

- проводити розрахункові операції
на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів,
що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку
розрахункових книжок;

- видавати особі, яка отримує або
повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий
документ встановленої форми на повну суму проведеної операції;

- забезпечувати відповідність сум
готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в
денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадках використання
розрахункової книжки -загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями,
виданими з початку робочого дня.

Стаття 15 Закону №265/95-ВР
здійснення контролю за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності
порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону
покладає на органи державної податкової служби України шляхом проведення
планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України.

Відповідно до ст. 16 Закону
№265/95-ВР планові або позапланові перевірки осіб, що використовують
реєстратори розрахункових операцій, розрахункові книжки або книги обліку
розрахункових операцій, здійснюються у порядку, передбаченому законодавством
України.

Пункт 1 ст. 17 Закону №265/95-ВР
передбачає, що за порушення вимог цього Закону до суб'єктів підприємницької
діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за
рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються
фінансові санкції у таких розмірах:

- у п'ятикратному розмірі вартості
проданих товарів (наданих послуг), на які виявлено невідповідність - у разі
проведення розрахункових операцій на неповну суму вартості проданих товарів
(наданих послуг), у разі непроведення розрахункових операцій через реєстратори
розрахункових операцій, у разі не роздрукування відповідного розрахункового
документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її
без використання розрахункової книжки.

Статтею 22 Закону №265/95-ВР
встановлено, що у разі невідповідності суми готівкових коштів на місці
проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадках
використання розрахункової книжки -загальній сумі продажу за розрахунковими
квитанціями, виданими з початку робочого дня, до суб'єктів підприємницької
діяльності застосовується фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на
яку виявлено невідповідність.

З огляду на викладені вище
обставини та норми законодавства господарський суд прийшов до таких висновків.

Проведена державною податковою
адміністрацією в Черкаській області
перевірка позивача відповідно до вимог ст. 11-1 Закону України від
04.12.1990р. №509-ХІІ „Про державну податкову службу в Україні” є позапланово.
Державна податкова адміністрація в Черкаській області є компетентним органом
щодо проведення таких перевірок, а відповідач щодо застосування до
господарюючих суб'єктів фінансових санкцій, передбачених Законом №265/95-ВР.
Рішення суду для проведення такої перевірки не є обов'язковим.

Встановлені ст. 11-1 Закону України
від 04.12.1990р. №509-ХІІ „Про державну податкову службу в Україні” обставини,
з наявністю яких пов'язується право органів державної податкової служби на
проведення позапланових перевірок, не стосуються перевірок, які проводяться в
межах повноважень податкових органів, визначених Законом України "Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг".

Сам факт невручення позивачу
направлення на перевірку і копії наказу про проведення перевірки при фактичному
допуску до її проведення не має наслідком визнання незаконним будь-якого нарахування
за результатами такої перевірки. Виявлені перевіркою факти правопорушень є
доведеними.

За таких обставин адміністративний
позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.160,161-163 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного адміністративного суду.

Про апеляційне оскарження постанови
може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через господарський
суд Черкаської області заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з
дня проголошення постанови і апеляційна скарга протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у
строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
К.І.Довгань