КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2007                                                                                           № 14/646

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Зеленіна  В.О.

суддів:                                          Рєпіної  Л.О.

Синиці  О.Ф.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -

від відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариство "Лабораторія-Форт"

на рішення Господарського суду м.Києва від 11.05.2007

у справі № 14/646 (Калатай Н.Ф.)

за позовом                               ВАТ "Укртелеком" в особі філії "Утел"

до                                                   Товариство "Лабораторія-Форт"

Товариство "Лабораторія-Форт"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  розірвання договору та стягнення збитків в сумі 14380,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва від 11.05.2007 позов ВАТ „Укртелеком” в особі філії „Утел” до ТОВ „ Лабораторія Форт ”, ТОВ „ Лабораторія Форт ”про розірвання договору та стягнення збитків 14 380 грн. задоволено частково.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив його  скасувати,  посилаючись на  те, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права та не повно з’ясував обставини, що мають значення для справи.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу проти вимог, викладених у апеляційній скарзі заперечував, просив залишити її без задоволення, а рішення господарського суду без змін.

Представники відповідачів в судове засідання не з’явився та не повідомили суд про причини їх неявки.

Колегія суддів керуючись ст. 75 ГПК України вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки відповідачі були належним чином повідомлені про час розгляду справи.

Розглянувши справу за правилами розділу XII Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування рішення, в зв’язку з наступних підстав.

Як встановлено матеріалами справи, між позивачем та відповідачем 2 укладено договір № 05082504в від 14.09.2005р., відповідно до умов яких позивач доручає, а відповідач 2 приймає на себе зобов’язання по розробці та впровадженню спеціалізованої настройки „Система автоматизації системи розрахунку заробітної плати" на базі програмних продуктів „1С:Предприятие", „1С:Предприятие. Расчёт. Зарплата и кадры 7.7 для Украины. Сетевая версия".

Крім того, сторонами за Договором було підписано додаток № 1 до Договору „Перелік робіт" із зазначенням переліку робіт поетапно, відповідальних за виконання робіт від Виконавця, документу, яким оформлюється закінчення етапу, вартості робіт за етапом та додаток № 2 до Договору „Вимоги до апаратного забезпечення".

Відповідно до п. 4.1 Договору, загальна вартість робіт за Договором складає 28760 грн. Замовник сплачує авансовий платіж в розмірі 50% від вартості Договору протягом 3-х робочих днів з моменту його підписання (пп. 4.3.1), остаточний розрахунок - 50% від вартості Договору - протягом 3-х днів з моменту підписання актів здачі-приймання робіт (пп. 4.3.2).

Позивач, платіжним дорученням № 1033  від 23.09.2005 р. сплатив рахунок від 14.09.2005 р. № 47384 на суму 14380,00 грн., виставлений відповідачем 2.

Згідно п. 7.1, Договір укладений на строк з 14.09.2005 р. до 30.11.2005 р. і вступає в силу з дати підписання його обома сторонами.

Відповідач 1 надіслав на адресу позивача лист, яким повідомив останнього, що приймає на себе зобов'язання відповідача 2 по виконанню умов договору від 14.09.2005 р. № 05082504в, і просив позивача підтвердити його згоду на це гарантійним листом.

Позивач листом № 1/1-03/1752  від 28.07.2006 р. надав згоду щодо заміни сторони за Договором.

29.06.1006 р. між позивачем та відповідачем 2 підписано додаток № 1 до Договору „Перелік робіт” із зазначенням переліку робіт поетапно, строків виконання етапів, відповідальних за виконання робіт від Замовника та Виконавця, вартості робіт за етапом.

Вищезазначеним Додатком № 1 сторони погодили строк виконання робіт за Договором – 28.08.2006р., продовження зазначеного строку сторонами не передбачено.

Оскільки термін, протягом якого відповідач 1 міг виконувати зобов'язання за Договором, та строк його дії закінчилися 28.08.2006 р. і домовленості про продовження строку дії Договору сторонами не досягнуто, суд першої інстанції вірно припинив провадження у справі в частині вимог про розірвання спірного Договору за відсутністю предмету спору, тому як розірвати в судовому порядку можна лише діючий договір.

Колегія суддів не приймає до уваги твердження відповідача 1 про те, що заміна боржника за спірним Договором де-юре не відбулася.

Відповідно до ст. 521 Цивільного кодексу України (ЦК України) форма правочину щодо заміни боржника у зобов'язанні визначається відповідно до положень статті 513 цього Кодексу.

Згідно ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Згідно ст. 520 ЦК України боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора.

Як встановлено судом першої інстанції, первісне зобов'язання - спірний Договір і домовленість щодо заміни сторони в зобов'язанні - листування позивача та відповідача 1 - відбулися у письмовій формі за згодою позивача як кредитора.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно   ст.ст.   525 - 526   ЦК   України   одностороння   відмова   від   зобов'язання   або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або  законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Однак, відповідач 1 не виконав зобов’язання у строк до 28.08.2006р.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, відшкодування збитків.

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про припинення провадження у справі, згідно п. 4 ст. 80 ГПК України, в частині позовних вимог до відповідача 2.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Однак, відповідачем 1 не надано суду доказів повної сплати богу позивачу.

За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду м Києва від 11.05.2007 у справі № 14/646 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Лабораторія Форт”- без задоволення.

2.          Матеріали справи № 14/646 повернути, доручити господарському суду м. Києва видати відповідний наказ.

Головуючий суддя                                                                      Зеленін  В.О.

Судді                                                                                          Рєпіна  Л.О.

Синиця  О.Ф.

11.07.07 (відправлено)