КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2007                                                                                           № 6/192

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:           Андрієнка  В.В.

суддів:

За участю представників:

від позивача - Чернікова О.С., Циган В.В., Кучер Н.В.

від відповідача - Ноготкова С.В.

від третьої особи - Демидюк Д.А.

розглянувши апеляційне подання Прокуратури Чернігівської області

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 19.07.2007

у справі № 6/192

за позовом                               Товариства з обмеженою відповідальністю "Картон Трейдінг Україна"

до                                                   ВАТ "Укрнафта"

про                                                  визнання неправомірних дій та спонукання виконати певні дії

ВСТАНОВИВ:

ТОВ „Карлтон Трейдінг Україна" звернулось до суду з позовом про:

- визнання дії ВАТ «Укрнафта» в особі Нафтогазовидобувного управління «Чернігівнафтогаз»  по сплаті рентної плати у сумі 54 238 634,26 грн. за обсяги нафти і газу, видобутих у процесі спільної діяльності за договором № 35/4 у період з квітня 2005 р. по березень 2007 р. такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства;

- спонукання ВАТ «Укрнафта» в особі Нафтогазовидобувного управління «Чернігівнафтогаз» вжити дії щодо коригування податкових зобов'язань за період з квітня 2005 р. по березень 2007 р. по сплаті рентної плати за обсяги нафти і газу, видобутих у процесі спільної діяльності за договором № 35/4.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області   від 19.07.2007 р. позовні вимоги задоволені повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Заступник прокурора Чернігівської області  звернувся  до Київського апеляційного господарського суду  з апеляційним  поданням,  в якій просить  рішення  скасувати та прийняти нове рішення про відмову у позові у повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що рішення місцевого господарського суду прийняте з неповним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи, місцевий господарський суд неправильно застосував та порушив норми процесуального та матеріального  права.

Зокрема заявник посилається на те, що місцевим господарським судом при винесенні рішення про задоволення позову не взято до уваги те, що Указ Президента України від 17.06.1996 р. № 433/96 втратив чинність згідно з Указом Президента України від 27.12.2005 р. № 1858/2005, постанова Кабінету Міністрів України від 24.04.2000 р. № 699 втратила чинність згідно з поставною Кабінету Міністрів України від  17.05.2006 р. № 686, а отже є необґрунтованим висновок суду про те, що гарантії, передбачені Указом Президента України від 17.06.1996 р. № 433/96 є чинними.

Позивач   просив суд рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів відзначає  наступне.

19.01.1999 p. між відкритим акціонерним товариством "Укрнафта" та товариством з обмеженою відповідальністю „Карлтон Трейдінг Україна" було укладено "Договір про спільну діяльність в Прилуцькому нафтогазопромисловому районі" за №35/4 (надалі - «Договір»).

Відповідно до п.п. 4.1, 13.1 та 13.2 Договору ведення спільних справ, пов'язаних з його виконанням, покладено на виконавчу дирекцію, посадові особи якої згідно з , пунктами 13.4 та 13.8 Договору знаходяться у трудових стосунках з ВАТ "Укрнафта" у складі нафтогазовидобувного управління (надалі НГВУ) "Чернігівнафтогаз".

Саме НГВУ "Чернігівнафтогаз", до складу якого відноситься виконавча дирекція спільної діяльності, взято на податковий облік, як особу відповідальну за сплату податків за договором № 35/4 з наступними реквізитами:

НГВУ "Чернігівнафтогаз" спільна діяльність за договором № 35/4, реєстраційний (обліковий) номер 534663345.

НГВУ "Чернігівнафтогаз", як уповноважена особа, здійснює нарахування та сплату з рахунка, призначеного для обслуговування спільної діяльності, рентної плати за нафту та газ, що видобуваються у процесі виконання договору № 35/4.

Відповідач, починаючи з квітня 2005 року здійснював нарахування рентної плати на додаткові (понад базові) обсяги нафти, видобутої у процесі спільної діяльності з Прилуцького, Гнідинцівського, Малодівицького, Богданівського, Щурівського та Скороходівського родовищ та сплачував нараховані суми до державного бюджету з окремого рахунку, відкритого для обслуговування спільної діяльності. Всього Відповідачем за період з 2005 року до 2007 року було сплачено рентної плати за додаткові (понад базові) обсяги нафти, що були видобуті на вказаних родовищах, на загальну суму 54.238.634,26 грн. (п'ятдесят чотири мільйона двісті тридцять вісім тисяч шістсот тридцять чотири гривні 26 коп.), у тому числі 2005 рік  12.877.600,00 грн.;2006 рік 30.150.164,40 грн.; 2007 рік 11.210.869,86 грн.

До квітня 2005 року Відповідач не здійснював нарахування рентної плати на додаткові (понад базові) обсяги нафти, видобутої у процесі спільної діяльності з Прилуцького, Гнідинцівського, Малодівицького, Богданівського, Щурівського та Скороходівського родовищ.

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 статті 14 Закону України "Про систему оподаткування" від 25.06.1991р. №1251-XII рентний платіж належить до загальнодержавних податків. Обов'язковість справляння рентного платежу за нафту і природний газ, що видобуваються в Україні, передбачено Указом Президента України "Про встановлення рентної плати за нафту і природний газ, що видобувається в Україні" від 21.12.1994р. №785/94.

Протягом 1995-1998 років діяли ставки рентної плати, що згідно з пунктом 3 Указу Президента України №785/94 затверджувалися Міністерством економіки України, Міністерства фінансів України разом з Державним комітетом України по нафті і газу. З 1999 року до 2006 року включно ставки рентної плати встановлювалися законами про державний бюджет України на відповідний рік.

З метою стимулювання збільшення видобутку нафти і газу на родовищах із важковидобувними та виснаженими запасами та залучення інвестицій для дорозробки таких родовищ був прийнятий Указ Президента України "Про заходи щодо залучення інвестицій для дорозробки нафтових родовищ із важковидобувними та виснаженими запасами" від 17 червня 1996 року № 433/96 (Указ втратив чинність на підставі Указу Президента N 1858/2005 від 27.12.2005р.), який передбачав, що видобувні підприємства звільняються від рентної плати за додатково видобуті нафту і газ понад базові обсяги на родовищах, визначених Кабінетом Міністрів України як родовища з важковидобувними та виснаженими запасами, протягом усього періоду експлуатації зазначених родовищ.

В даному Указі зазначено, що „При цьому термін "базові обсяги" означає обсяги видобутку нафти і газу, що повинні досягатися видобувним підприємством із використанням існуючих на родовищі виробничих потужностей, техніки та технологій. Базові обсяги встановлюються Державним комітетом нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України та зазначаються в ліцензії на експлуатацію родовища, яка видається видобувному підприємству. За видобуті нафту і газ у межах , базових обсягів здійснюються всі обов'язкові платежі згідно з чинним законодавством України".

Відповідно до Указу Президента України від 17 червня 1996 p. N 433 "Про заходи щодо залучення інвестицій для дорозробки нафтових родовищ з важковидобувними та виснаженими запасами" Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 24 квітня 2000 p. N 699 "Про визначення нафтових родовищ з важковидобувними та виснаженими запасами", якою встановлені базові обсягів видобутку нафти на Прилуцькому, Гнідинцівському, Малодівицькому, Богданівському, Щурівсьому та Скороходівському родовищах. Роки до розробки зазначені з 1999 по 2019.

Базові обсяги видобутку нафти встановлено Міністерством палива та енергетики.

Згідно з умовами статті 9 Договору базові обсяги видобутку нафти та газу (Базові вуглеводні) є власністю ВАТ "Укрнафта, а понад базові обсяги видобутку нафти та газу (Додаткові вуглеводні), досягнуті в результаті Спільної Діяльності учасників Договору, приходуються на окремому балансі спільної діяльності у випадках розподілу прибутку або на балансах учасників у варіанті розподілу продукції.

Тобто продукція, яка отримана при здійсненні спільної діяльності, є виключно додаткова понад базові обсяги видобутку нафти і газу.

Постанова Кабінету Міністрів України від 24 квітня 2000 р. № 699 дала підстави для використання положень Указу Президента України № 433/96 при нарахуванні та сплаті рентної плати за нафту, видобуту на вказаних родовищах понад встановлені базові обсяги.

Як вказують сторони, з вступом у дію постанови № 699 ( з травня 2000 року) рентна плата нараховувалась лише на базові обсяги видобутку нафти з Прилуцького, Гнідинцівського, Малодівицького, Богданівського, Щурівського та Скороходівського родовищ і сплачувалась платником податків НГВУ "Чернігівнафтогаз".

Отже, згідно з положеннями Указу Президента України № 433/96 видобувні підприємства звільняються від рентної плати за додатково видобуті нафту і газ понад базові обсяги на родовищах, визначених Кабінетом Міністрів України як родовища з важковидобувними та виснаженими запасами, протягом усього періоду експлуатації зазначених родовищ. Це прямо стосується видобування нафти та газу Прилуцькому, Гнідинцівському, Малодівицькому, Богданівському, Щурівському та Скороходівському родовищах, визначених родовищами з важковидобувними та виснаженими запасами постановою Кабінету Міністрів України від 24 квітня 2000 р. № 699 "Про визначення нафтових родовищ з важковидобувними та виснаженими запасами".

Указ Президента України № 433/96 стимулював залучення інвестицій в дорозробку нафтових родовищ шляхом гарантування звільнення від рентної плати за додатково видобуті нафту і газ понад базові обсяги протягом усього періоду експлуатації зазначених родовищ, визначених Кабінетом Міністрів України як родовища з важковидобувними та виснаженими запасами. Тобто періодом дії гарантій є увесь період експлуатації визначених родовищ.

Доводи відповідача на правомірність його дій з нарахування та сплати рентної плати з додаткових (понад базових) обсягів видобутку нафти і газу з посиланням на положення Закону України про державний бюджет на 2005 рік не приймається судом до уваги з наступних підстав.

Статтею 3 Закону України "Про Державний бюджет України на 2005 рік" в редакції Закону України № 2505-IV від 25 березня 2005 року, встановлено, що суб'єкти господарювання, які здійснюють видобуток вуглеводневої сировини, а саме, природного газу (у тому числі нафтового (попутного) газу) та газового конденсату і нафти (у тому числі з родовищ із важковидобувними та виснаженими запасами, включаючи понад базовий) на підставі спеціальних дозволів (ліцензій) на право користування надрами, вносять у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, до Державного бюджету України  рентну плату за нафту (у тому числі за базові і понад базові обсяги, видобуті з родовищ із важковидобувними і виснаженими запасами) - у розмірі 300 гривень за одну тонну видобутої нафти.

Як вбачається із наведеного, стаття 3 Закону України "Про Державний бюджет України на 2005 рік" не містить конкретної, прямої вказівки щодо сплати рентної плати за додаткові понад базові обсяги нафти та газу, видобуті з родовищ, затверджених Кабінетом Міністрів України як такі, що мають важковидобувні та виснажені запаси.

Лише окремі родовища після проходження встановлених процедур розгляду проектної документації та затвердження базових рівнів видобутку нафти та газу були включені в перелік, зокрема Перелік нафтових родовищ Чернігівської області, що належать до родовищ з важковидобувними та виснаженими запасами, затверджені Кабінетом Міністрів на виконання положень Указу Президента України № 433/96.

Тобто  в  статті   3   вищевказаного  Закону  йде  мова   про  важковидобувні та  виснажені запаси в звичайному для видобутку нафти і газу розумінні без прив'язки до умов Указу Президента України № 433/96.

Щодо посилань апелянта на скасування Указу Президента України № 433/96 та Постанови Кабінету  Міністрів України  N 699 судом не приймається до уваги з огляду на таке.

Скасування  Указу № 433/96 відбулось згідно з Указом Президента України "Про визнання таким, що втратив чинність, Указу Президента України від 17 червня 1996 року № 433" від 27 грудня 2005 року № 1858/2005.

Указ Президента України № 1858/2005 не передбачає скасування умов сплати рентної плати за нафту, видобуту понад базові обсяги на родовищах, де здійснюється спільна діяльність за Договором, оскільки згідно з Указом Президента України № 433/96 видобувні підприємства звільняються від рентної плати за додатково видобуті нафту і газ понад базові обсяги на родовищах, визначених Кабінетом Міністрів України як родовища з важковидобувними та виснаженими запасами, протягом усього періоду експлуатації зазначених родовищ.

Також не є обґрунтованими посилання  те, що додатковою причиною для сплати ренти за видобуток понад базових обсягів нафти та газу є те, що Кабінет Міністрів України постановою від 17 травня 2006 р. № 686 визнав такими, що втратили чинність постанови Кабінету Міністрів України з питань визначення родовищ корисних копалин з важковидобувними та виснаженими запасами, у тому числі і постанову від 24 квітня 2000 p. N 699 "Про визначення нафтових родовищ з важковидобувними та виснаженими запасами".

Указом Президента України № 433/96 з метою створення умов для інвестування передбачалось звільнення видобутку нафти та газу з родовищ з важковидобувними та виснаженими запасами на весь період експлуатації таких родовищ, а не на період дії постанов Кабінету Міністрів. Указ передбачав визначення родовищ з важковидобувними та виснаженими запасами, але не передбачав зворотної дії.

Таким чином, відповідач, ігноруючи положення Указу Президента України № 433/96 та постанови Кабінету Міністрів України  № 699 "Про визначення нафтових родовищ з важковидобувними та виснаженими запасами", протягом квітня 2005 року - березня 2007 року здійснював нарахування та сплату рентної плати за додаткові понад базові обсяги нафти, видобутої на Прилуцькому, Гнідинцівському, Малодівицькому, Богдан і вському, Щурівському та Скороходівському родовищах.

Відповідач при виконанні передбачених договором функцій за рахунок доходів від спільної діяльності сплатив до державного бюджету рентну плату за понад базову нафту, яка не підлягала обкладенню цим збором, а тим самим вчинив дії, що зачіпають інтереси позивача, тобто порушив умови Договору.

Окрім того, ч.8 ст.1 Закону України «Про систему оподаткування» № 1251-XII від 1991.06.25 визначено, що «Зміни і доповнення до цього Закону, інших законів України про оподаткування стосовно надання пільг, зміни податків, зборів (обов'язкових платежів), механізму їх сплати вносяться до цього Закону, інших законів України про оподаткування не пізніше, ніж за шість місяців до початку нового бюджетного року і набирають чинності з початку нового бюджетного року. Це правило не застосовується у випадках зменшення розміру ставок податків, зборів (обов'язкових платежів) або скасування пільг з оподаткування та інших правил, які призводять до порушення правил конкуренції та створення податкових переваг окремим суб'єктам підприємницької діяльності або фізичним особам".

Закон України "Про державний бюджет України на 2005 рік" № 2285-ІУ був прийнятий 23.12.2004 р. Закон України "Про державний бюджет України на 2006 рік" № 3235-ІУ був прийнятий 20.12.2005 р. Закон України "Про державний бюджет України на 2007 рік" № 489-У був прийнятий 19.12.2006 р.

Отже, вищезазначеними Законами були змінені (підвищені) ставки рентної плати та відмінені пільги за видобуті понад базові обсяги нафти у період менший ніж 6 (шість) місяців до початку нового бюджетного року, що суперечить ч.8 ст.1 Закону України „Про систему оподаткування" та ст.96 Конституції України.

Частиною 2 статті 7 Закону України «Про систему оподаткування» визначено, що зміна розміру ставок та механізм справляння обов'язкових платежів не можуть запроваджуватись Законом України про Державний бюджет, і, відповідно, Закон України про Державний бюджет не може делегувати Кабінету Міністрів України повноваження щодо встановлення механізму справляння обов'язкових платежів.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією України та Законами України. При цьому статтею 6 Конституції України встановлено, що органи законодавчої та виконавчої влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України. Стаття 92 Конституції України передбачає, що виключно законами України встановлюються податки та збори (обов'язкові платежі).

Відповідно до статті 116 Конституції України до повноважень Кабінету Міністрів не віднесено повноважень встановлювати ставки (розмір), механізм, терміни та порядок сплати обов'язкових платежів до бюджету України.

Отже, законодавством не передбачене право Кабінету Міністрів України встановлювати або змінювати розмір (норматив) ставок, механізм та порядок справляння обов'язкових платежів в загальнообов'язковому порядку.

Статтею 3 Закону України "Про державний бюджет України на 2005 рік" та ст. З Закону України «Про Державний бюджет на 2006 рік» Кабінету Міністрів України дається доручення встановити порядок відрахування суб'єктами господарювання рентних платежів до Державного бюджету України. Враховуючи, що Кабінет Міністрів України згідно з п. 1 ст. 116 Конституції України забезпечує виконання законів України, згідно зі ст. 6 Конституції України здійснює свої повноваження відповідно до законів України, і згідно зі ст. 19 Конституції України має діяти в межах повноважень у спосіб, передбачений законами України, то, відповідно, і встановлення Кабінетом Міністрів України нормативів (ставки, розміру) та порядку (механізму) відрахувань рентних платежів повинно відповідати законам України, а саме: ст.ст. 1, 7, 8, 14 Закону України «Про систему оподаткування».

Таким чином, відповідно до ст. ст. 7, 8 Закону України „Про систему оподаткування", статтею 3 Закону України "Про державний бюджет України на 2005 рік" та ст. З Закону України „Про Державний бюджет на 2006 рік" Кабінету Міністрів України не доручено, не надано права і не делеговано повноважень встановлювати нормативи (ставку, розмір) та змінювати встановлений законом України порядок визначення нормативу (ставки, розміру) відрахування рентних платежів для всіх суб'єктів господарювання.

За таких обставин колегія суддів вважає, що місцевим  господарським судом обґрунтовано задоволено позовні вимоги ТОВ „Карлтон Трейдінг Україна" про визнання дії ВАТ «Укрнафта» в особі Нафтогазовидобувного управління «Чернігівнафтогаз»  по сплаті рентної плати у сумі 54 238 634,26 грн. за обсяги нафти і газу, видобутих у процесі спільної діяльності за договором № 35/4 у період з квітня 2005 р. по березень 2007 р. такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства; а також про  спонукання ВАТ «Укрнафта» в особі Нафтогазовидобувного управління «Чернігівнафтогаз» вжити дії щодо коригування податкових зобов'язань за період з квітня 2005 р. по березень 2007 р. по сплаті рентної плати за обсяги нафти і газу, видобутих у процесі спільної діяльності за договором № 35/4.

З урахуванням викладеного судова колегія вважає, що рішення Господарського суду Чернігівської області   від 19.07.2007 року у справі № 6/192 прийнято з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, які мають значення для вирішення даного спору.

У зв`язку з цим підстав для скасування прийнятого рішення Київський апеляційний господарський суд не вбачає, а отже апеляційне подання  Прокуратури Чернігівської області  підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Чернігівської області від 19.07.2007 року у справі № 6/192  залишити без змін, а апеляційне подання  Прокуратури Чернігівської області  - без задоволення.

Головуючий суддя

Судді

04.10.07 (відправлено)