ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

№ 36/231
17.08.07 р.

За позовом   Заступника Генерального прокурора України     в інтересах держави

в особі Кабінету Міністрів України, Української академії аграрних наук

в особі Інституту садівництва Української академії аграрних наук

до                   Київської обласної державної адміністрації (Відповідач-1);

Києво-Святошинської районної державної адміністрації (Відповідач-2)

Відкритого акціонерного товариства "Обухівський райагротехсервіс"

(Відповідач-3)

про                визнання недійсними розпорядження Київської обласної державної

адміністрації від 22.10.2003 № 635 "Про передачу в оренду земельних ділянок

для   несільськогосподарських потреб"  та розпорядження Києво -

Святошинської  районної державної адміністрації Київської області від

20.11.2003 р. № 488.

Визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 27.11.2003 р.

укладений між Київською обласною державною адміністрацією в особі

заступника голови Києво-Святошинської районної державної адміністрації та

ВАТ "Обухівський райагротехсервііс", припинивши його дію на майбутнє.

Суддя   Т.Ю.Трофименко

Представники:

Від прокуратури        Івченко О.А. посвідчення № 218 від 04.10.2004 р.

Від позивача -1          Джерелюк Т.В. по довіреності № 62/в від 04.04.2007 р.

Від позивача –2         Шевчук О.М. по довіреності № 623 від 13.08.2007 р.

Від відповідача -1      Ларьков В.І. по довіреності № 3-к від 15.01.2007 р.

Від відповідача -1      Ломінський Є.Л. по довіреності № 07-32-2 від 09.01.2007 р.

Від відповідача –3    Хасін І.Б. по довіреності № б/н від 20.07.2007 р.

В судовому засіданні  16.08.2007 р. оголошувалась перерва до 17.08.2007 р., відповідно до статті  77 Господарського процесуального кодексу України,  для виготовлення повного тексту рішення, відповідно до заяви відповідача - 3.

Обставини справи:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Заступника Генерального прокурора України  в інтересах держави  в особі Кабінету Міністрів України, Української академії аграрних наук в особі Інституту садівництва Української академії аграрних наук до Київської обласної державної адміністрації (Відповідач-1), Києво-Святошинської районної державної адміністрації (Відповідач-2),  Відкритого акціонерного товариства "Обухівський райагротехсервіс"  (Відповідач-3) про визнання недійсними розпорядження Київської обласної державної адміністрації від 22.10.2003 № 635 "Про передачу в оренду земельних ділянок для несільськогосподарських потреб" та розпорядження Києво-Святошинської  районної державної адміністрації Київської області від 20.11.2003 р. № 488. Визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 27.11.2003 р. укладений між Київською обласною державною адміністрацією в особі заступника голови Києво-Святошинської районної державної адміністрації та ВАТ "Обухівський райагротехсервііс", припинивши його дію на майбутнє.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.07.2007 р. порушено провадження у справі № 36/231. Розгляд справи призначено на 01.08.2007 р. об. 11-40 год.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.08.2007 р. в зв»язку з неявкою представників відповідачів 1 та 2 розгляд справи відкладено до 16.08.2007 р. до 10-00 год.

Відповідач -1 в своєму відзиві на позовну заяву проти позову заперечує, мотивуючи тим, що розпорядження Київської обласної державної адміністрації від 22.10.2003 р. винесено у чіткій відповідності до чинного законодавства і скасуванню не підлягає.

Крім того, відповідач -1 посилається на те, що  Заступником Генерального прокурора  не надано доказів того, що спірне розпорядження голови облдержадміністрації порушує права або інтереси позивачів, зокрема права та інтереси держави в особі Кабінету Міністрів  України та Інституту садівництва УААН.

Відповідач -2  письмовий відзив на позов не надав. Представник в усних поясненнях  проти позову заперечує, мотивуючи тим, що розпорядження Києво-Святошинської  районної державної адміністрації Київської області від 20.11.2003 р. № 488 винесено у чіткій відповідності до чинного законодавства і скасуванню не підлягає, в зв’язку з чим в задоволенні позову просить суд відмовити.

Представник відповідача-3 в наданих письмових поясненнях проти позову заперечує, зазначаючи, що прокурором не надано будь-яких документів на підтвердження того, що станом на момент вилучення земельної ділянки її користувачем був Інститут садівництва. Крім того відповідач зазначає, що з проектної документації, яка складалась при відведенні земельної ділянки, що є предметом спору, її було передано саме для розміщення внутрігосподарських об’єктів, посилання прокурора на те, що  земельну ділянку було запропоновано для відведення за іншим кодом немає відношення до суті справи, оскільки предметом спору є чітко визначені дії, розпорядження та договір, а не пропозиції технічних працівників чи технічна документація.

Крім того, відповідач -3 зазначає, що посилання прокурора на те, що  даний спір  є спором про право та має розглядатися в порядку господарського судочинства  є безпідставним. В даному випадку позов подано від імені органу державної влади  про визнання недійсним рішення іншого органу виконавчої влади в зв’язку з перевищенням  повноважень у сфері розпорядження земельними ділянками. На думку відповідача -3 даний спір повинен розглядатися  за правилам  Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд міста Києва –

ВСТАНОВИВ:

Предметом спору у даній справі є право користування спірною земельною ділянкою, відновлення порушеного права на користь державної установи - Інституту садівництва Української академії аграрних наук, інтереси якого представляє заступник Генерального прокурора України зі сторони  відповідачів, один з яких –Відкрите акціонерне товариство „Обухівський райагротехсервіс”, на підставі рішень органів, що наділені владними повноваженнями, претендує на користування землею.  Тобто між сторонами  існує спір про право, що в свою чергу, виключає його розгляд в порядку адміністративного судочинства.

Оскільки, про зазначені в позовній заяві порушення Генеральна прокуратура дізналась у 2007 році під час проведення перевірки за зверненням Державної інспекції з контролю за використанням та охороною земель, тому строк позовної давності підлягає відновленню, так як був пропущений з поважних причин.

Постанова прокурора Києво-Святошинського району про відмову в порушенні кримінальної справи від 08.06.2005 року, яка була надана ВАТ „Обухівський райагротехсервіс” в обґрунтування заперечення щодо відновлення строку позовної давності, стосувалась перевірки наявності в діях осіб Києво-Святошинської районної державної адміністрації складу злочину.

Отже, зазначені перевірки, що проводились органами прокуратури стосувались різних осіб і проводились з метою перевірки встановлення різних фактичних обставин.

Із матеріалів справи вбачається, що Інститут садівництва Української академії аграрних наук був постійним землекористувачем земельної ділянки площею 317,30 гектарів наданої для сільськогосподарського використання на підставі державного акту на право постійного користування землею від 06.05.1997 року І-КВ № 001739.

Зазначений акт було видано Чабанівською селищною Радою народних депутатів Києво-Святошинського району Київської області  відповідно до рішення виконкому Чабанівської селищної ради народних депутатів від 25.04.1997 року № 35. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 1.

Відповідно до ст. 92 Земельного кодексу України, право постійного користування земельною ділянкою –це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.  Право постійного користування  земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають  підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності.

Згідно довідки № 4973/2004р. та п. 3.1 Статуту, Інститут садівництва Української академії аграрних наук є державною, бюджетною, науковою установою, що займається дослідженням та розробкою в галузі природничих та технічних наук, а також вирощування зернових, технічних та решти культур, не віднесених до інших класів рослинництва.

З огляду на положення п. ”г” ч. 4 ст. 84 Земельного кодексу України, земельна ділянка, що була передана Інституту в постійне користування відноситься до земель державної власності, які не можуть  передаватись у комунальну власність. У державній власності перебувають всі землі України, крім комунальної та приватної власності.  Право державної власності на землю набувається та реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій відповідно до закону.

Положенням п.3.3. Статуту встановлено, що Інститут заснований на державній власності на основні фонди, інше майно, закріплене за ним Академією, придбане за рахунок бюджетних і позабюджетних коштів, що є економічною основою його діяльності. За інститутом також закріплені землі Академії, надані йому згідно з державним актом на право користування землею. Землі надані Інституту для виконання його  статутних цілей і завдань, не можуть передаватись в недержавну власність, на них не можуть створюватись сільськогосподарські кооперативи, селянські (фермерські) господарства. Вилучення земель без згоди Президії Академії не допускається.

Відповідно п. 1.6. Статуту, до складу Інституту входить ряд господарюючих суб’єктів в тому числі і Дослідне господарство „Новосілки” Інституту садівництва. Кожен господарюючий суб’єкт, відповідно до п. 3.8. Статуту, є підзвітним Інституту і здійснює свою господарську діяльність згідно з чинним законодавством, статутом Академії, статутом інституту та своїм статутом.

Нова редакція Статуту Інституту садівництва Української академії аграрних наук була затверджена Президентом Української академії аграрних наук 04.02.2003 року.

Наказом Української академії аграрних наук „Про деякі зміни в організації наукової та виробничої діяльності в системі УААН” від 29.11.2002 року № 95 дослідному господарству „Новосілки” був наданий статус юридичної особи, наділено основними і оборонними коштами і закріплено земельну ділянку.

Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Державний акт І-КВ № 001208 на право постійного користування земельною ділянкою площею 177,07 га для сільськогосподарського виробництва дослідному господарству „Новосілки” було видано 30.12.2003р. Зазначений акт було зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею № 583.

В подальшому Інститутом садівництва Української академії наук, відповідно до рішення Києво-Святошинської райдержадміністрації від 26.12.2003 р. № 565, було отримано інший акт на право постійного користування землею площею 58,7375 га для сільськогосподарського використання від 17.12.2004р. ІІ-КВ № 002703.

Розпорядженням Київської обласної державної адміністрації від 16.07.2003 р. №410 було погоджено місце розташування об’єктів ВАТ „Обухівський райагротехсервіс” –земельну ділянку площею 7,5 га (ріллі- 5,0 га, багаторічних насаджень –2,0 га, лісосмуг -0,5 га) за рахунок земель Інституту садівництва УААН на території Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району під розміщення внутрігосподарських об’єктів.

Розпорядженням Київської обласної ради ХХІVскликання від 15.10.2003 року №226 було погоджено вилучення і надання Київською облдержадміністрацією в оренду земельної ділянки загальною площею 7.5 га ВАТ„Обухівський райагротехсервіс” за рахунок дослідного господарства „Новосілки” на території Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району.

Пунктом 1.1. розпорядження Київської обласної державної адміністрації від 22.10.2003 року № 635 про передачу в оренду земельних ділянок для несільськогосподарських потреб  було вилучено та передано в оренду на 49 років земельну ділянку із земель державного господарства „Новосілки” на території Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району площею 7,5 га (ріллі - 5,0 га, багаторічних насаджень –2,0 га, полезахисних лісосмуг - 05 га) відкритому акціонерному товариству „Обухівський райагротехсервіс” під розміщення внутрігосподарських об’єктів. Пунктом 3 цього розпорядження було доручено Києво-Святошинській  райдержадміністрації укласти та підписати від імені обласної державної адміністрації договори оренди земельних ділянок з вищезазначеними підприємствами за умови попереднього відшкодування ними втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва у встановленому порядку, а голові Києво-Святошинської райдержадміністрації Власову В. видати відповідні розпорядження.

Розпорядженням Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 20.11.2003р. № 488 про укладання договору оренди земельної ділянки для несільськогосподарських потреб заступнику голови райдержадміністрації Косенку Г.М., за дорученням облдержадміністрації вказано укласти договір оренди земельної ділянки площею 7,5 га з них: рілля –5,0 га. багаторічні насадження –2,0 га, полезахисні лісосмуги –0,5 га, для розміщенн внутрігосподарських об’єктів в межах Чабанівської селищної ради ВАТ „Обухівський райагротехсервіс” та оформити необхідні для вчинення цієї угоди документи.

Відповідно до відомостей, наданих у листі № 5632 від 05.04.2007 року Києво-Святошинським районним відділом земельних ресурсів, земельна ділянка площею 7,5 га входила до землекористування Інституту садівництва Української академії аграрних наук відповідно до Державного акту на право постійного користування землею від 06.05.1997р. №1. Ділянка площею 7,5 га не була включена в межі землекористування Дослідного господарства „Новосілки” при виготовленні державного акту на право постійного користування землею від 30.12.2003р. № 583 в зв’язку з тим, що розпорядженням голови Київської обласної адміністрації від 22.10.2003 року №635 була вилучена та надана в оренду ВАТ „Обухівський райагротехсервіс”.

Відповідно до ч.2 ст.149 Земельного кодексу України, вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.

У разі незгоди землекористувача з вилученням земельної ділянки питання вирішується в судовому порядку.

Доказів згоди Інституту садівництва Української академії аграрних наук на вилучення з постійного користування земельної ділянки площею 7,5 га  представниками відповідачів  суду не надано. В той же час суд звертає увагу на те, що лист № 129 від 04.07.2003р. за підписом директора ДГ „Новосілки” щодо погодження відведення земельної ділянки площею 7.5 га за рахунок земель дослідного господарства „Новосілки” не є погодженням на вилучення земельної ділянки, оскільки зазначене підприємство на той час не було землекористувачем (не мало правовстановлюючих документів на земельну ділянку). Крім того, відповідно до положень Статутних документів вилучення земель без згоди Президії Академії не допускається.

Частиною 6 ст. 149 Земельного кодексу України обласним державним адміністраціям  надано право  вилучати земельні ділянки державної власності, що знаходяться на їх території та перебувають у постійному користуванні, в межах міст обласного значення та за межами населених пунктів для всіх потреб, крім випадків, визначених частинами п’ятою, дев’ятою цієї статті. Отже, обласні державні адміністрації за межами населених пунктів не в праві вилучати земельні ділянки державної власності, якщо їх вилучення входить до компетенції кабінету Міністрів України. Частиною 9 ст. 149 Земельного кодексу України, Кабінету Міністрів України надані повноваження щодо вилучення земельних ділянок державної власності, які перебувають у постійному користуванні, - ріллю, багаторічні насадження для несільськогосподарських потреб, ліси першої групи площею понад 10 гектарів, а також земельні ділянки природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного призначення, крім випадків визначених частинами п’ятою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 150 цього кодексу.

Отже, оскаржувані розпорядження Київської обласної державної адміністрації від 22.10.2003 року № 635 та Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 20.11.2003р. № 488  про вилучення та передачу в оренду земельних ділянок площею 7,5 га (ріллі - 5,0 га, багаторічних насаджень –2,0 га, полезахисних лісосмуг –0,5 га) Відкритому акціонерному товариству „Обухівський райагротехсервіс”  для несільськогосподарських потреб були винесені з перевищенням наданих законом повноважень та  при відсутності погодження такого вилучення землекористувачем, а також  з порушенням ст. 151 Земельного кодексу України.

Відповідно до статті 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок юридичним особам у постійне користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок.

Київська обласна державна адміністрація надала ВАТ „Обухівський райагротехсервіс” згоду на розробку проектної документації від 31.07.2003р. № 11-27-13505.

Відкрите акціонерне товариство „Обухівський райагротехсервіс” отримало погодження від всіх органів відповідно до ст. 123 Земельного кодексу України, за винятком землекористувача та отримало необхідні висновки. Докази подачі зазначеного проекту до Кабінету Міністрів України, як того вимагає ч. 8 ст. 123 Земельного кодексу України надані не були.

Згідно ст. 155 Земельного кодексу України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належної їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Необхідно звернути увагу на ту обставину, що з долученого до відзиву відповідачем - 1 розпорядження Київської обласної державної адміністрації від 22.10.2003 року № 635 вбачається, що підпункт 1.2. пункту 1 скасовано Розпорядженням Голови адміністрації від 31.08.2006 р. № 710, а саме: вилучати та передавати в оренду на 49 років земельні ділянки із земель державного господарства «Новосілки»на території Чабанівської сільської ради Києво-Святошинського району площею 01, га (ріллі - 0, 9га., полезахисних лісосмуг –01, га.) Товариству з обмеженою відповідальністю «Каскад Агросервіс»під розміщення авто сервісного комплекту.

На підставі викладеного суд приходить до висновку щодо недійсності актів органів місцевого самоврядування, якими є  розпорядження Київської обласної державної адміністрації від 22.10.2003 року № 635 та Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 20.11.2003 року № 488.

Згідно з розпорядженнями Київської обласної державної адміністрації від 22.10.2003 року № 635 та Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 20.11.2003 року № 488 між Київською обласною державною адміністрацією та Відкритим акціонерним товариством „Обухівський райагротехсервіс” було укладено договір оренди земельної ділянки №1 від 27.11.2003р.

Відповідно до зазначеного договору в оренду  передавалась земельна ділянка загальною площею 7,50 гектарів, в тому числі: ріллі-5,0 гектара, багаторічні насадження –2,0 гектарів, полезахисних лісосмуг –0,5 гектара. Згідно пункту 2.1 договору, земельна ділянка передається в оренду для розміщення внутрігосподарських об’єктів строком на 49 років.

Договір було зареєстровано у Києво-Святошинській РДА про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 27.11.2003року № 13 та у Києво-Святошинському відділі земельних ресурсів за № 65 від 27.11.2003р.

На виконання договору сторонами складено акт прийому-передачі земельної ділянки у довгострокову оренду (строком на 49 років) ВАТ „Обухівський райагротехсервіс” для розміщення автосервісного комплексу в межах Чабанівської селищної ради від 27.11.2003р.

Рішенням Дніпровського районного суду від 14.03.2007 року відмовлено в задоволенні позову Сердюк Світлани Петрівни до Ткаченко Андрія Вікторовича та ВАТ „Обухівський райагротехсервіс” про зобов’язання привести договір оренди земельної ділянки від 27.11.2003 р. у відповідність до законодавства України.  Зазначеним судовим рішенням встановлений факт відповідності договору оренди земельної ділянки від 27.11.2003 року вимогам законодавства України, яке діяло на момент його укладання, існування всіх істотних умов договору, передбачених законодавством для такого виду договорів.

Зазначене судове рішення містить фактичні обставини щодо змісту договору та відповідності цього змісту положенням законодавства. Дніпровським районний суд при розгляді справи не досліджував фактичні обставини, що передували укладанню договору і додержання яких є обов’язковим. За цих обставин, факти встановлені судовим рішенням у цивільній справі, не можуть бути прийняті судом, як факт доведеності дійсності спірного договору.

Отже, оскільки розпорядження органів місцевого самоврядування, що передували укладанню спірного договору є недійсними, то і договір, який був укладений на підставі зазначених державних актів є недійсним з припиненням його дії на майбутнє.

Відповідно до ч.1 ст. 153 Земельного кодексу України, власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Оцінюючи подані позивачем  докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги прокурора є такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Державне мито і судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України підлягають стягненню з відповідачів в доход державного бюджету України.

На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд  -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним розпорядження Київської обласної державної адміністрації від 22.10.2003 № 635 "Про передачу в оренду земельних ділянок для несільськогосподарських потреб" в частині вилучення та передачі в оренду на 49 років земельної ділянки із земель державного господарства „Новосілки” на території Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району площею 7,5 га (ріллі - 5,0 га, багаторічних насаджень –2,0 га, полезахисних лісосмуг –0,5 га) Відкритому акціонерному товариству „Обухівський райагротехсервіс” під розміщення внутрігосподарських об’єктів.

Визнати недійсним  розпорядження Києво-Святошинської  районної державної адміністрації Київської області від 20.11.2003 р. № 488.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 27.11.2003 р. укладений між Київською обласною державною адміністрацією в особі заступника голови Києво-Святошинської районної державної адміністрації та ВАТ "Обухівський райагротехсервііс", припинивши його дію на майбутнє.

Стягнути з Києво-Святошинської районної державної адміністрації (03115, м. Київ, проспект Перемоги, 126) в доход державного бюджету України 85, 00 грн. витрат по сплаті державного мита та 39 грн. 33 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Стягнути з Київської обласної державної адміністрації (м. Київ, пл. Л.Українки, 1) в доход державного бюджету України 85, 00 грн. витрат по сплаті державного мита та 39 грн. 33 коп.  витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Стягнути з  Відкритого акціонерного товариства "Обухівський райагротехсервіс" (08700, Київська область, м. Обухів, вул. Будьонного, 35) в доход державного бюджету України 85, 00 грн. витрат по сплаті державного мита та 39 грн. 33 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення вступає в законну силу після десятиденного терміну з дня його прийняття.

Суддя
Т.Ю.Трофименко