ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.10.07 р.                                                                               Справа № 12/258пн

Господарський суд Донецької області у складі судді Склярук О.І.

присекретарі судового засідання Здоренко В.В.

за участю представників сторін

від позивача  -   РоздильскаТ.В.

від відповідача – Джамбек Н.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом

Компанії “CUMULUS  LI MITED “

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Стройиндустрия” м. Донецьк про визнання права власності

СУТЬ СПОРУ

Компанія “CUMULUS  LIMITED “ звернулася до господарського суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю “Стройиндустрия” м. Донецьк,  про визнання права власності на вбудоване нежитлове приміщення площею 228,2 кв.м., у тому числі антресоль площею 12, 8 кв.м. та тамбур а1 внутрішньої площею 7,4 кв.м. розташовані по бул.Шевченко,  3  м. Донецьк.

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається  на ст.ст.15,16, 115, 392  ЦК України,

Відповідач просив суд розглянути спір по суті та прийняти відповідне рішення, так як у нього виникають сумніви відносно достатності наданих позивачем документів для визнання за позивачем права власності.

Дослідивши обставини справи, вислухав пояснення представників сторін господарський суд встановив

Згідно свідоцтва про право власності на нежитлове приміщення , позивач був  власником житлового приміщення площею 233 кв.м.,  розташованого за адресою:  м. Донецьк,  бул. Шевченко, 3

Свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Ворошиловської районної Ради  замість договору  купівлі-продажу  від 08.08.2001 р. за № 000454

Вказане свідоцтво зареєстровано за № 171 від 17.04.2002 року. На свідоцтві міститься реєстраційний напис бюро технічної інвентаризації, згідно якого вказане приміщення зареєстровано за позивачем та записано в реєстрову книгу № 3ДК ”в” -102 за реєстровим номером 936 від 25.04.2002 року

10.11.2003 року позивач підписав з  ТОВ “Донбудматеріали” ( покупець)  договір купівлі-продажу,  згідно якого  він продав , а покупець купив 11/100 частини нежитлового приміщення розташованого за адресою м.Донецьк б. Шевченко,  будинок  3 . Згідно вказаного договору  у власність набувача ( ТОВ  “Донбудматеріали”)   перейшли:   підвал № 1, 2, 3 загальною площею 25,3 кв.м.

17.11.2003 року сторони підписали між собою акт прийома-передачі.

Згідно реєстру прав власності на нерухоме майно,  виданого комунальним підприємством Бюро технічної інвентаризації м. Донецька ( номер витягу 15579170) дата 14.08.2007 року , реєстраційний номер 19917432,  приміщення загальною площею 233 кв.м. розташовані в підвалі на 1 поверсі житлового будинку літ А-5 за адресою м.Донецьк,  б.Шевченко, 3 належать на праві власності  позивачу.

Згідно опису об'єкту , який міститься у зазначеному вище витягу,  загальна площа приміщення змінилась у результаті зносу та влаштування перегородок і складає 233, 3 кв.м. Збудовано самовільно літ а1, антресоль – площею 20,2 кв.м. належить Компанії “CUMULUS  LIMITED “

Технічний стан самочинно збудованих об'єктів та можливість їх експлуатування , підтверджено висновком експерта , зробленим Донецьким обласним бюро експертиз 07.09.2007 року,

ТОВ “Донбудматеріали” належить приміщення в  підвалі площею 25,3 кв.м. (11/100) , Компанія “CUMULUS  LIMITED “ належать  приміщення площею 208 кв.м. ( 89/100)

Згідно ст.  3 Закону України “Про власність” який діяв на  той час , суб'єктами права власності в Україні відповідно до цього Закону можуть бути інші держави, їх юридичні особи, спільні  підприємства, міжнародні організації,

Стаття 4 Закону України “Про власність” встановлювала, що власник на свій розсуд володіє , користується та розпоряджається належним йому майном.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Він може використовувати майно для здійснення господарської  та іншої діяльності, не забороненої законом

Стаття 45 Закону України “Про власність”  встановлювала, що міжнародні організації та юридичні особи інших держав вправі  мати на території України у власності  будинки,  споруди ,  інше майно.

Стаття 47 Закону України “Про власність” закріплювала, що правовий режим розташованого в Україні майна, що є об'єктом власності інших держав, їх юридичних осіб,  спільних підприємств та міжнародних організацій визначається законодавчими актами України, якщо інше не встановлено міжнародними договорами

Стаття  128 ЦК УРСР  передбачала, що право власності  у набувача майна за договором виникало з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором

Стаття  131 ЦК УРСР закріплювала, що складовою частиною речі є все те, що не може бути відділено  від неї без пошкодження  і істотного знецінення речі. При переході права на річ,  складові частини її не підлягають відділенню.

Стаття 132 ЦК УРСР встановлювала, що приналежністю  є річ, призначена служити головній речі і зв'язана з нею спільним господарським призначенням Приналежність наслідує долю головної речі.

Такі ж положення містяться і в ст.ст.186,187 ЦК України, який набув чинності 01.01.2004 року.

Стаття 316 ЦК  України,  який діє на цей час встановлює, що правом власності є право особи на річ ( майно) яке воно здійснює відповідно до закону за своєю волею,  незалежно від волі інших осіб.

Стаття 317 ЦК України визначає зміст права власності,  а саме:  власникові належать права  володіння, користування, розпорядження майном На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Стаття 318 ЦК України закріплює,  що суб'єктами права власності є Український народ та інші учасники цивільних відносин,  визначених  у ст.2 Цивільного кодексу. Усі суб'єкти права власності є рівними перед законом.

Частина 1 ст.2 ЦК України передбачає, що учасниками цивільних правовідносин є фізичні та юридичні особи.

Частина   друга  ст.2 ЦК України встановлює, що учасниками цивільних відносин є держава Україна ,  Автономна республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші  суб'єкти публічного права.

Стаття 319 ЦК України, який діє на це час, також  закріплює, що власник володіє,  користується,  розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна, будь-які дії які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконання обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства

Стаття 320 ЦК України,  закріплює, що власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької  діяльності крім випадків,  встановлених законом.

Право власності набувається на підставах , що не заборонені законом, зокрема із правочинів.  Право власності вважається набутим правомірною, якщо інше прямо не встановлено законом або незаконність набуття права власності не встановлена судом. ( ст. 328 ЦК України)

Враховуючи, що на цей час права власності  на основну річ нежитлові приміщення які розташовані у підвалі, крім приміщень № 1,2,3 , та нежитлові приміщення які розташовані на 1 поверсі житлового будинку літ А-5,  належить позивачу, самовільно збудована  літ а1, антресоль є за своєю суттю складовими частинами та приналежними до основної речі,  позивач на цей час володіє, розпоряджається та користується вказаними приміщеннями, приписи ст.ст. 328, 186, 187 Цивільного кодексу України, недоведеність незаконності володіння  спірними приміщеннями,  позовні вимоги позивача є такими, що підлягають задоволенню.

На підставі вище  викладеного та керуючись ст.ст. 33, 43, 49, ст.ст. 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ

Позов задовольнити

Визнати   за   Компанією  “CUMULUS  LIMITED “ право власності на вбудоване нежитлове приміщення площею 228,2 кв.м., у тому числі антресоль площею 12,8 кв.м. та тамбур літера а1  внутрішньою площею 7,4 кв.м., розташовані по бул. Шевченко, б.3 в місті Донецьку

Суддя                                                                         Склярук О.І.