ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" серпня 2007 р.
Справа  № 7/213-07-6155

За позовом: Приватного підприємства „Лазурит”, м.Іллічівськ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Єкспрес”, м.Іллічівськ

про визнання права власності

Суддя              Лепеха Г.А.

Представники:

Від позивача –Стукаленко В.А., за довіреністю.

Від відповідача –Булавко О.М., за довіреністю.

СУТЬ СПОРУ: Приватне підприємство „Лазурит” звернулось до господарського суду  Одеської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю „Єкспрес” про визнання за ним права власності на нежитлові будівлі та споруди кафе загальною площею 410,4мІ , які розташовані за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Паркова, 7/1-П.

Представник позивача позовну заяву підтримує, наполягає на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача проти позову не заперечує та просить розглянути позов по суті.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

Згідно наданих суду технічного паспорту на нежитлові будівлі та споруди кафе, виданого КП „Бюро технічної інвентаризації” 15 січня 2005 року, звіту (стор. 3, 22, 23), складеного суб’єктом оціночної діяльності – фізичною особою Акопян І.С. (свідоцтво суб’єкта оціночної діяльності № 5400/07, видано ФДМУ від 18.01.2007р.), технічного висновку (стор. 2-7), складеного приватним підприємством „Геолбуд” (ліцензія серія АБ № 344456, видана  27.02.2006р. Одеською облдержадміністрацією) – нежитлові будівлі та споруди кафе загальною площею 410,4мІ зазначені під літерами:

(літ. „А”) кафе 223,0мІ;

(літ. „Б”)  кладова–12,0мІ;

(літ. „В”) вбиральня 9,2мІ;

(літ. „Г”) будівлі кухні 20,6мІ;

(літ. „І”) вимощення 145,6мІ

розташовані за адресою: Одеська область м. Іллічівськ, вул. Паркова, 7/1-П та належать на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю „Єкспрес”.

Відповідно до договору № 2/1 від 24 березня 2005 року позивачем були надані відповідачу послуги по реконструкції вищезазначених  нежилих будівель та споруд кафе.

Робота проводилась та приймалась двома етапами. Так, у квітні 2005 року відповідачем були прийняті роботи на 34666 грн., про що свідчить акт приймання виконаних підрядних робіт за квітень місяць (форма КБ-2в) та довідка про вартість виконаних робіт за квітень 2005 року (форма КБ-3). У травні 2005 року було виконано роботи ще на 21810 гривень та прийнято відповідачем за актом приймання виконаних робіт за травень 2005 року (форма № КБ-2в). Довідкою про вартість виконаних робіт за травень 2005 року підтверджено виконання вказаних робіт за травень, та узагальнено суму за весь період у розмірі 56476 (п’ятдесят шість тисяч чотириста сімдесят шість) гривень. Таким чином, роботи були виконані повністю та у встановлені договором строки.

31 травня 2005 року відповідач прийняв вказані роботи згідно з актом приймання виконаних робіт  та підписав його без заперечень.

Згідно з умовами пункту 3.5 договору та гарантійним листом від 15.04.2005 року відповідач повинен був сплатити вартість виконаних робіт, яка становила 56476 (п’ятдесят шість тисяч чотириста сімдесят шість) гривень не пізніше десяти календарних днів після підписання акту виконаних робіт.

Враховуючи відсутність у відповідача можливості розрахуватись за виконану роботу грошовими коштами, сторони домовились, що ТОВ «Єкспрес»погасить свою заборгованість у порядку ст. 600 Цивільного кодексу України, шляхом передачі у власність приватному підприємству «Лазурит»відступного –нежитлові будівлі та споруди кафе загальною площею 410,4мІ , які розташовані за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Паркова, 7/1-П.

У межах домовленостей між ТОВ «Єкспрес»та ПП «Лазурит»була укладена угода про передачу вищезазначених будівель та споруд у власність приватному підприємству «Лазурит».

Вищезазначена угода позивачем була втрачена.

ПП «Лазурит»звернулось до відповідача з проханням знову підписати угоду у зв’язку з втратою раніше підписаної, відповідач відмовив позивачу у його проханні.

На підтвердження  укладання вищезазначеної угоди позивачем суду був наданий акт передачі вищезазначених нежитлових будівель та споруд кафе у власність ПП „Лазурит”.

Судом було встановлено, що згідно звіту, складеного суб’єктом оціночної діяльності – фізичною особою Акопян І.С. (свідоцтво суб’єкта оціночної діяльності № 5400/07, видано ФДМУ від 18.01.2007 р.), про незалежну оцінку вартості будівель та споруд загальною площею 410,4мІ, розташованих за адресою: Одеська область м. Іллічівськ, вул. Паркова, 7/1-П, їх вартість відповідає заборгованості відповідача перед позивачем.

Також судом було встановлено, що згідно технічного висновку (стор. 7) складеного приватним підприємством „Геолбуд” (ліцензія серія АБ № 344456, видана 27.02.2006р. Одеською облдержадміністрацією):

1. Виконана реконструкція будівель кафе у м. Іллічівськ, по вул. Паркової, д.7/1-П не погіршила експлуатаційні характеристики об'єкта.

2. Технічний стан основних несучих та огороджуючих, будівельних конструкцій кафе - гарне. Будь-яких істотних тріщин, деформацій, слідів вогкості, грибка і гниття, відхилень конструкцій від вертикалі при обстеженні не виявлено.

3. На момент обстеження реконструкція будівель та споруд кафе виконана, будівельно-монтажні роботи цілком закінчені. Виконано благоустрій і освітлення зовнішньої території.

4. Після зробленої реконструкції будівля характеризується, як кафе на 25 місць з набором необхідних підсобних будівель.

5. Після реконструкції обстежувані будівлі  кафе по набору приміщень та устаткуванню  не суперечать діючим нормативним документам - ДБН В.2.2-9-99 „Суспільні будинки і спорудження” і може експлуатуватися як кафе.

Відповідно до ст. 600 Цивільного кодексу України зобов’язання припиняється за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна тощо). Розмір, строки й порядок передання відступного встановлюються сторонами.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред’явити позов про визнання його права власті, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до підпункту 1 ч. 2. ст. 16 Цивільного кодексу України  способами судового захисту цивільних  прав та інтересів є зокрема, визнання права.

Суд вважає, що обставини, встановлені у судовому засіданні, дають підстави для визнання за позивачем права власності на нежитлові будівлі та споруди кафе загальною площею 410,4мІ, які знаходяться за адресою: Одеська область м.Іллічівськ, вул.Паркова, 7/1-П.

На підставі викладеного, керуючись п.3 ст. 202 Господарського кодексу України, ст. ст. 16, 328, 392, 600  Цивільного кодексу України, ст.ст. 82-85  ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.  Позов задовольнити.

2. Визнати за приватним підприємством «Лазурит»() право приватної власності на нежитлові будівлі та споруди кафе загальною площею 410,4мІ, які розташовані на земельній ділянці площею 410,4мІ за адресою: Одеська область м. Іллічівськ, вул. Паркова, 7/1-П до складу якого входять:

(літ. „А”) кафе - одноповерхова будівля, неправильної форми (восьмигранника), площа забудови –223,0мІ;

(літ. „Б”)  кладова - одноповерхова будівля, прямокутної форми, площа забудови –12,0мІ;

(літ. „В”) вбиральня - одноповерхова будівля, квадратної форми, площа забудови –9,2мІ;

(літ. „Г”) кухня - одноповерхова будівля, прямокутної форми, площа забудови –20,6мІ;

(літ. „І”) вимощення  у виді бетонних плит на піщаній підставі,  площа –145,6мІ.

Рішення набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття.

Суддя