ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2007 р.
№ 03/1100

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого  судді
Кравчука Г.А.

суддів :
Мачульського Г.М.,
Шаргала В.І.

за участю представників сторін:

позивача
Жданової В.П. дов. б/н від 13.11.2006 р.

відповідача
Ільяхова О.В. дов. №40/01/07 від 20.02.2007 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Євразія"

на постанову
Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 03.07.2007 р.

у справі
№ 03/1100 господарського суду Черкаської області

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Євразія"

до
Приватного підприємства "Торговий дім "Поляков"

про
стягнення 2 984,19 грн.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю  (надалі ТОВ) "Торговий дім "Євразія" звернулося до господарського суду Черкаської області з позовом до Приватного підприємства (надалі ПП)  "Торговий дім "Поляков" про стягнення 2 984,19 грн. заборгованості за надані послуги з перевезення вантажу автомобільним транспортом.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 05.03.2007 року (суддя Єфіменко В.В.) позов задоволений, з ПП  "Торговий дім "Поляков" на користь ТОВ "Торговий дім "Євразія" стягнуто 2 984,19 грн. заборгованості та відповідні судові витрати. Судове рішення мотивоване посиланням на норми ст. ст. 525, 526, 550, 611 Цивільного кодексу України та  на  підтвердження матеріалами справи обґрунтованості позовних вимог.

За апеляційною скаргою ПП  "Торговий дім "Поляков" судове рішення переглянуте в апеляційному порядку і постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 03.07.2007 року (судді: Рудченко С.Г., Агрикова О.В., Жук Г.А.), скасоване, в позові відмовлено з тих підстав, що договір на перевезення вантажу у письмовій формі не укладався, а подані позивачем докази  на підтвердження факту перевезення не є належними та допустимими, оскільки містять суперечливі дані, недоліки оформлення та виправлення, що викликає сумнів у їх достовірності.

Доповідач: Шаргало В.І.

Не погоджуючись з прийнятою у справі постановою, ТОВ "Торговий дім "Євразія" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції ст. ст. 245, 246 Цивільного кодексу України та п. 14.4 "Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні", просить її скасувати, а рішення господарського суду Черкаської області від 05.03.2007 року залишити в силі.

У відзиві на касаційну скаргу відповідач ПП  "Торговий дім "Поляков"  просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції –без зміни, як таку, що відповідає обставинам справи та чинному законодавству.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, судова колегія Вищого господарського суду вважає, що касаційна скарга  не підлягає  задоволенню з наступних підстав.

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що ТОВ "Торговий дім "Євразія" обґрунтовувало позовні вимоги здійсненням перевезення вантажу автомобілем DAF ХН 380 реєстраційний номер АА31-12АК з причепом № АА1474ХХ за маршрутом м. Миколаїв (ТОВ "Сандора") –м. Черкаси (склад ПП  "Торговий дім "Поляков").

Відповідно до статті 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.  Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Статутом автомобільного транспорту Української РСР встановлено, що при перевезенні вантажу автомобільним транспортом таким документом, зокрема, є товарно - транспортна накладна –CMR.

Аналогічні положення щодо договору перевезення вантажу містить і стаття 307 Господарського кодексу України.

Апеляційним  господарським судом встановлено, що договір на перевезення вантажу автомобільним транспортом не укладався, тобто між сторонами не було обумовлено ні розміру оплати (ціна договору є відповідно до закону однією з істотних його умов), ні порядку розрахунку за послуги перевезення.

За правилами пункту 8 статті 181 Господарського кодексу України у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України.

Досліджуючи підстави виникнення цивільних прав та обов'язків між сторонами  відповідно до норм статті 11  Цивільного кодексу України  та оцінюючи при цьому подані позивачем докази, апеляційний господарський суд встановив, що подорожній лист містить виправлення у даті його видачі та зазначенні прізвища водія; дати прибуття  (вибуття) у місце  призначення, зазначені у посвідченні про відрядження та дати прибуття  (вибуття)  зазначені  у подорожньому листі не співпадають; у  товарно-транспортній накладній відсутній підпис вантажоотримувача, що є порушенням вимог  "Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні", затв наказом Мінтрансу України №363 від 14.10.1997року; крім того, в порушення названих Правил рахунок на оплату послуг позивачем взагалі не виставлявся.

З огляду на викладене та з урахуванням вимог статті 33 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія касаційної інстанції погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

В силу вимог ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або  постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Касаційна інстанція лише на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене  колегія   суддів   вважає, що під   час розгляду справи апеляційним господарським судом фактичні обставини справи встановлено на основі повного і об'єктивного дослідження матеріалів справи, висновки суду відповідають цим обставинам і їм надана правильна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а відтак, у касаційної інстанції відсутні підстави для скасування  оскаржуваної постанови.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Євразія"  залишити без задоволення.

Постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 03.07.2007р. у справі № 03/1100 залишити без змін.

Головуючий  суддя

Кравчук Г.А.

Суддя

Мачульський Г.М.

Суддя

Шаргало В.І.