ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2007 р.
№ 20/570

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П. –головуючий, судді Бенедисюк І.М. і Львов Б.Ю.,

розглянувши касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Українська музична видавнича група”, м. Київ,

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.05.2007

зі справи № 20/570

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Українська музична видавнича група” (далі –ТОВ “Українська музична видавнича група”)

до товариства з обмеженою відповідальністю “Телерадіоорганізація “Русское радио” –Україна” (далі –ТОВ “ТРО “Русское радио” - Україна”), м. Київ,

третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, –асоціація “Дім авторів музики в Україні” (далі –Асоціація “ДАМвУ”), м. Київ,

третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, –державне підприємство “Українське агентство з авторських та суміжних прав” (далі –ДП “УААСП”), м. Київ,

про заборону вчинення дій,

за участю представників:

ТОВ “Українська музична видавнича група” – не з’явився,

ТОВ “ТРО “Русское радио” - Україна” – Городецької І.О., Красної Г.С.,

Асоціації “ДАМвУ” –не з’явився,

ДП “УААСП” – Олійник О.О.,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ “Українська музична видавнича група” як власник майнових авторських прав звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ “ТРО “Русское радио” - Україна” та просило (з урахуванням подальших змін та уточнень позовних вимог):

- заборонити відповідачеві публічне сповіщення без дозволу і договору з Асоціацією “ДАМвУ” та без виплати авторської винагороди Асоціації “ДАМвУ” (уповноважена позивачем організація колективного управління) музичних творів (пісень): “Ты далеко” у виконанні групи “Уматурман” (автор музики та тексту Кристовський В.Є.); “Ты где-то” у виконанні групи “Гости из будущего” (автор музики Усачов Ю.О., автор тексту Польна Є.Л.); “Диско” у виконанні групи “Reflex” (автор музики Тюрін В.В., автор тексту Копилова С.В.); “Не верь слезам” у виконанні Шури (автор музики Єсенін П.В., автор тексту Чантурія Е.М.); “Хочешь да-да-да” у виконанні групи “Тутси” (автор музики Kolehmainen Maki, автор тексту Іванова Т.В.); “Проститься” у виконанні групи “Уматурман” (автор музики та тексту Кристовський В.Є.); “Через любовь” у виконанні Авраама ти Іванни Руссо (автор музики Дробиш В.Я., автор тексту Лопатін А.В.); “Ромашки” у виконанні Земфіри (автор музики та тексту Рамазанова З.Т.); “Почему” у виконанні Земфіри (автор музики та тексту Рамазанова З.Т.); “Танцы” у виконанні групи “Reflex” (автор музики Белявцев Є.О., автор тексту Войналович О.А.); “Седьмой лепесток” у виконанні групи “Hi-Fi” (автор музики Єсенін П.В., автор тексту Чантурія Е.М.); “Ты не одна, он не один” у виконанні групи “Чай вдвоем” (автори Клявер Д.І., Костюшкін С.М.); “Средняя школа” (інші назви цієї ж пісні: “А мы любили”,  “Мы любили”,  “СШ № 7”) у виконанні групи “Hi-Fi” (автор музики Єсенін П.В., автор тексту Чантурія Е.М.); “Гибралтар-Лабрадор” у виконанні В’ячеслава Бутусова (автор музики Бутусов В.Г.);

- зобов’язати відповідача сплатити позивачеві компенсацію за порушення авторських прав у сумі 600 000 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 23.01.2007 (суддя Палій В.В.) позов задоволено частково:

- відповідачеві заборонено вчиняти дії, що порушують авторське право, а саме, публічне сповіщення без дозволу Асоціації “ДАМвУ” і без договору з нею та без виплати авторської винагороди музичних творів (пісень): “Ты далеко” у виконанні групи “Уматурман” (автор музики та тексту Кристовський В.Є.); “Не верь слезам” у виконанні Шури (автор музики Єсенін П.В., автор тексту Чантурія Е.М.); “Хочешь да-да-да” у виконанні групи “Уматурман” (автор музики Kolehmainen Maki, автор тексту Іванова Т.В.); “Проститься” у виконанні групи “Уматурман” (автор музики та тексту Кристовський В.Є.); “Ромашки” у виконанні Земфіри (автор музики та тексту Рамазанова З.Т.); “Почему” у виконанні Земфіри (автор музики та тексту Рамазанова З.Т.); “Средняя школа” (інші назви цієї ж пісні: “А мы любили”,  “Мы любили”,  “СШ № 7”) у виконанні групи “Hi-Fi” (автор музики Єсенін П.В., автор тексту Чантурія Е.М.); музики до музичного твору “Танцы” у виконанні групи “Reflex” (автор музики Белявцев Є.О.); музики до музичного твору “Седьмой лепесток” у виконанні групи “Hi-Fi” (автор музики Єсенін П.В.);

- стягнуто з відповідача на користь позивача 60 000 грн. компенсації за порушення авторського права;

- в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Прийняте місцевим судом рішення мотивовано доведеністю позовних вимог у частині необхідності захисту порушених авторських прав позивача на музичні твори: “Ты далеко”; “Не верь слезам”; “Хочешь да-да-да”; “Проститься”; “Ромашки”; “Почему”; “Средняя школа”; “Танцы”; “Седьмой лепесток”.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.05.2007 (колегія суддів у складі: Андрієнко В.В. –головуючий, судді Малетич М.М., Студенець В.І.) рішення місцевого суду в частині задоволення позову скасовано та прийнято нове рішення про відмову в позові повністю. Постанову апеляційного суду мотивовано відсутністю в діях відповідача порушення авторських прав.

У касаційній скарзі до Вищого господарського суду України ТОВ “Українська музична видавнича група” просить постанову апеляційного господарського суду зі справи скасувати внаслідок її прийняття з порушенням норм матеріального і процесуального права та повністю задовольнити позов.

ТОВ “ТРО “Русское радио” - Україна” подало відзив на касаційну скаргу, в якому зазначило про безпідставність її доводів та просило постанову апеляційного суду зі справи залишити без змін, а скаргу –без задоволення.

Інші відзиви на касаційну скаргу не надходили.

Учасників судового процесу відповідно до статті 1114 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Перевіривши повноту встановлення попередніми судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального і процесуального права, заслухавши представників ТОВ “ТРО “Русское радио” - Україна” і ДП “УААСП”, Вищий господарський суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

Місцевим господарським судом встановлено, що:

- ТОВ “Українська музична видавнича група” вважає протиправним (таким, що відбулося без дозволу уповноваженої особи та без належної сплати авторського винагороди) публічне сповіщення відповідачем 30.07.2006 у радіоефірі на частоті 98,5 МГц у місті Києві музичних творів (пісень), зазначених ним у позовній заяві (з урахуванням наявних доповнень);

- позивач на території України є власником виключних майнових авторських прав на згадані твори авторів Кристовського В.Є., Єсеніна П.В., Чантурії Е.М. (за винятком авторського права на текст до пісні “Седьмой лепесток”), Kolehmainen Maki, Іванової Т.В., Рамазанової З.Т., Белявцева Є.О. відповідно до умов договору про передачу виключних авторських прав від 22.12.2005 № 4001/06 з товариством з обмеженою відповідальністю “Первое музыкальное издательство” (Росія, далі –ТОВ “Первое музыкальное издательство”);

- 26.04.2005 ТОВ “Українська музична видавнича група” уклало з Асоціацією “ДАМвУ” договір № 5/05МП, відповідно до умов якого Асоціація “ДАМвУ” як організація колективного управління прийняла в управління виключні майнові авторські права, що належать позивачеві, в тому числі й щодо надання дозволів на використання творів та зі збору авторської винагороди, тоді як позивач зберіг за собою право самостійно контролювати дотримання його авторських прав третіми особами та самостійно захищати свої права;

- позивачем не доведено передачі йому виключних майнових авторських прав на спірні твори авторів Усачова Ю.О., Польної Є.Л., Тюріна В.В., Копилової С.В., Дробиша В.Я., Лопатіна А.В., Войналович О.А., Чантурії Е.М. (щодо тексту пісні “Седьмой лепесток”), Клявера Д.І., Костюшкіна С.М., Бутусова В.Г.;

- ТОВ “ТРО “Русское радио” - Україна” і ДП “УААСП” правомірність поведінки відповідача обґрунтовують посиланням на умови укладеного останнім з ДП “УААСП” як організацією колективного управління ліцензійного договору від 01.07.2006 № Р-13/06, за яким відповідач одержав дозвіл на використання музичних творів та повністю сплатив належну авторську винагороду;

- ТОВ “Українська музична видавнича група” листами від 01.11.2005 № 84/05 та від 27.06.2006 № 14/06 повідомило ДП “УААСП” про виключення творів з колективного управління ДП “УААСП” та про заборону з 01.01.2006 видавати дозволи на використання творів, права на які належать позивачеві.

Судом апеляційної інстанції додатково встановлено, що:

- ТОВ “Первое музыкальное издательство” за договором про передачу виключних авторських прав від 22.12.2005 № 4001/06 передало позивачеві виключні майнові авторські права на твори з каталогу ТОВ “Первое музыкальное издательство”;

- відповідач використовує музичні твори на підставі укладеного ним з ДП “УААСП” як організацією колективного управління чинного ліцензійного договору від 01.07.2006 № Р-13/06, предметом якого є одержання дозволу на публічне сповіщення шляхом передачі до ефіру творів, які відносяться до репертуару ДП “УААСП”;

- пунктом 1 зазначеного договору від 01.07.2006 № Р-13/06 передбачено, що до репертуару ДП “УААСП” віднесено оприлюднені твори, за винятком тих, що виключені з управління ДП “УААСП”;

- офіційно твори, які є предметом даного спору, не виключено з управління ДП “УААСП”;

- за станом на 07.08.2006 відповідачем сплачено авторську винагороду за використання спірних творів відповідно до його договору з ДП “УААСП” від 01.07.2006 № Р-13/06;

- позивач не звертався до ДП “УААСП” з приводу одержання належної йому авторської винагороди.

Причиною даного спору є питання щодо розмежування сфер діяльності організацій колективного управління.

Пунктом “а” статті 50 Закону України від 23.12.1993 № 3792-ХІІ “Про авторське право і суміжні права” (далі –Закон № 3792) встановлено, що порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту, є вчинення будь-якою особою дій, які порушують особисті

немайнові права суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, визначені статтями 14 і 38 цього Закону, та їх майнові права, визначені статтями 15, 39, 40 і 41 цього Закону, з урахуванням передбачених статтями 21-25, 42 і 43 цього Закону обмежень майнових прав.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону № 3792 до майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) належать виключне право на використання твору та виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами.

Згідно з частиною п’ятою цієї статті за винятком випадків, передбачених статтями 21-25 цього Закону, автор (чи інша особа, яка має авторське право) має право вимагати виплати винагороди за будь-яке використання твору.

Водночас питання управління майновими правами суб’єктів авторського права і суміжних прав регламентує розділ IV Закону № 3792 (статті 45 –49).

Статтею 45 цього Закону передбачено, що суб’єкти авторського права і суміжних прав можуть управляти своїми правами особисто, через свого повіреного або через організацію колективного управління.

Згідно з частиною четвертою статті 47 Закону № 3792 особи, які використовують твори, виконання, програми мовлення, примірники фонограм (відеограм), зобов'язані надавати організаціям колективного управління точний перелік використаних (усіх) творів, виконань, примірників фонограм (відеограм), програм мовлення разом з документально підтвердженими даними про одержані прибутки від їх використання та повинні виплачувати організаціям колективного управління винагороду в передбачений термін і в обумовленому розмірі.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 48 цього Закону повноваження на колективне управління майновими правами передаються організаціям колективного управління авторами та іншими суб'єктами авторського права і (або) суміжних прав на основі договорів, укладених у письмовій формі; організації колективного управління можуть управляти на території України майновими правами іноземних суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав на основі договорів з аналогічними іноземними організаціями, в тому числі й про взаємне представництво інтересів.

Водночас  за  змістом  пункту  “в”  частини  сьомої  статті  48  Закону № 3792 наявною є можливість певного управління організацією колективного управління майновими правами й осіб, які не передали організації повноважень відповідно до частини третьої цієї статті.

Частинами п’ятою і шостою статті 48 Закону № 3792 встановлено, що:

- на основі одержаних повноважень організації колективного управління надають будь-яким особам шляхом укладання з ними договорів невиключні права на використання об'єктів авторського права і (або) суміжних прав;

- організація колективного управління має право вимагати від осіб, які використовують об'єкти авторського права і суміжних прав, надання їм документів, що містять точні відомості про використання зазначених об'єктів, необхідні для збирання і розподілу винагороди.

Згідно з приписами пункту “в” частини першої статті 49 цього Закону до функцій організацій колективного управління належать збір, розподіл і виплата зібраної винагороди за використання об'єктів авторського права і (або) суміжних прав суб'єктам авторського права і (або) суміжних прав, правами яких вони управляють, а також іншим суб'єктам прав відповідно до цього Закону.

Відповідно до приписів частини другої цієї статті суб'єкти авторського права і (або) суміжних прав, які не передали організаціям колективного управління повноважень на управління своїми правами, в тому числі щодо збирання винагороди, мають право вимагати від організацій колективного управління, які таку винагороду за використання їхніх творів і об'єктів суміжних прав зібрали, виплати цієї винагороди, а також вимагати вилучення своїх творів і об'єктів суміжних прав із дозволів на використання, які надаються організаціями колективного управління шляхом укладання договорів з особами, які використовують ці об'єкти.

Отже, системний аналіз наведених норм свідчить про наявність певних особливостей правового регулювання діяльності органів колективного управління з управління авторськими правами в порівнянні із загальними нормами, зазначеними у статті 15 Закону № 3792.

Таким чином законодавець враховує специфіку діяльності, зокрема, й організацій мовлення (однією з яких є відповідач), яка полягає у постійному використанні великої кількості різноманітних об’єктів авторського права, що пов’язано зі складнощами у визначенні кола суб’єктів авторського права та з необхідністю дотримання їх прав (беручи до уваги: значну кількість творів, що використовуються, та їх авторів; необхідність встановлення усіх авторів кожного твору (його складової частини); необхідність з’ясування особи належного суб’єкта авторського права щодо кожного твору; наявність іноземних суб'єктів авторського права; можливість передачі авторського права його суб’єктом іншій особі та ін.).

За таких обставин апеляційний господарський суд, встановивши: факт використання відповідачем спірних творів на підставі чинного ліцензійного договору від 01.07.2006 № Р-13/06 з ДП “УААСП” як організацією колективного управління; факт належної сплати відповідачем авторської винагороди відповідно до умов згаданого договору (в тому числі й за використання спірних творів); відсутність факту вилучення спірних творів з дозволу на використання, який відповідачеві надано ДП “УААСП” (з огляду на відсутність відповідного рішення ДП “УААСП”, оцінка правомірності дій якого з цього приводу перебуває поза межами даного позову, а також враховуючи фактичні дати написання та альтернативний і неконкретизований зміст листів позивача від 01.11.2005 № 84/05 та від 27.06.2006 № 14/06 на адресу ДП “УААСП” (відсутня індивідуалізація об’єктів авторського права, т. 3, а.с. 77, 78-79), дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності в діях ТОВ “ТРО “Русское радио” - Україна” вини як обов’язкового елементу складу цивільного правопорушення та в зв’язку з відсутністю з боку відповідача порушення авторських прав ТОВ “Українська музична видавнича група” прийняв правомірне рішення про повну відмову в позові.

При цьому позивач не втратив права як на одержання сплаченої відповідачем авторської винагороди через ДП “УААСП”, так і на вилучення спірних творів з дозволів на використання, які надаються ДП “УААСП”.

Таким чином, апеляційний господарський суд на підставі встановлених фактичних обставин справи з дотриманням приписів норм матеріального і процесуального права прийняв постанову, визначені законом підстави для скасування або зміни якої відсутні.

Керуючись статтями 1117, 1119 - 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.05.2007 зі справи № 20/570 залишити без змін, а касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Українська музична видавнича група” - без задоволення.

Суддя               В.Селіваненко

Суддя                І.Бенедисюк

Суддя                                                                                                Б.Львов