ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2007 р.
№ 35/296

Вищий  господарський  суд України  у складі колегії суддів:

Перепічая В.С.  (головуючого),

Вовка І.В.,

Гончарука П. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) на постанову Київського апеляційного господарського суду  від  13.03.2007 року  у справі  № 35/296 за позовом Головного управління економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дім і К" про стягнення заборгованості  і  пені та зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дім і К" до Головного управління економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) про   визнання договору частково недійсним,

У С Т А Н О В И В:

У вересні 2006 року позивач звернувся до господарського суду  м. Києва з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості з урахуванням інфляційних сум  у розмірі  1 281 979, 98 грн. і пені  в сумі 577 754,51  грн.  з підстав  неналежного виконання  зобов’язання за договором № 376 від 10.06.2005 року з оплати пайової  участі на створення інженерно-транспортної інфраструктури  м. Києва у зв’язку з будівництвом  житлового будинку.

Під час розгляду справи  в суді  першої  інстанції відповідач  за первісним позовом  звернувся  до  господарського  суду  з зустрічною позовною заявою  про  визнання  недійсним договору №376 від 10.06.2005 року  в частині  умов  про  відповідальність сторін пункти 3.1, 3.1.1, 3.1.2 у зв’язку з  суперечністю цих умов угоди  вимогам закону.

Доповідач –Вовк І.В.

Рішенням господарського суду м. Києва від 15.01.2007 року первісний позов  задоволено частково та  стягнуто  з відповідача на користь  позивача інфляційні суми  197 971,53 грн. і пеню  в сумі                     575 061, 03 грн., та  в частині  вимог  про  стягнення  заборгованості  провадження  в справі припинено за відсутністю предмета спору, а в решті  первісного позову відмовлено, та  в зустрічному позові  відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.03.2007 року   зазначене рішення  суду  першої інстанції змінено та  в частині  первісного  позову про  стягнення  інфляційних сум  і пені  відмовлено, а зустрічний позов  задоволено і визнано договір №376 від 10.06.2005 року укладений між сторонами  в частині п.п.3.1, 3.1.1, 3.1.2 недійсним, та в решті  рішення  суду  першої інстанції залишене без змін.

У касаційній  скарзі  позивач за первісним позовом вважає, що  апеляційним судом  порушено  та  неправильно застосовано норми матеріального права, і тому просить прийняту ним постанову скасувати, а рішення  суду  першої інстанції залишити без змін.

У відзиві на касаційну скаргу  відповідач за первісним позовом вважає, що оскаржена постанова апеляційного господарського суду прийнята у відповідності до вимог чинного законодавства, і тому просить залишити її без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши  доводи касаційної скарги та відзиву на неї, перевіривши матеріали справи  і  прийняті в ній судові рішення, суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі  Рішення Київської  міської ради "Про пайову участь  (внески) інвесторів (забудовників) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва" від 27.02.2003 року №271/431  10.06.2005 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №376.

Предметом цього договору Відповідно до п.1.1 договору є сплата  забудовником (відповідачем за первісним позовом) пайової участі (внесків)  на створення  соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва у зв’язку з будівництвом житлового  будинку (загальна площа  квартир-22 511,80  кв.м.) з вбудованими приміщеннями  загальною площею  691,24  кв.м. та підземним паркінгом  на вул. Мельникова,18-а у Шевченківському районі  м. Києва.

Пунктами 3.1, 3.1.1, 3.1.2   договору встановлена  відповідальність  відповідача  за  прострочення оплати  пайових внесків, в тому числі відповідно до п.3.1.1 пеня  у розмірі 0,1 % від нарахованої суми пайового  внеску за кожну добу прострочення строку оплати, визначеного п.2.1.2 договору.

Переглядаючи рішення  суду першої інстанції, апеляційний господарський  суд  обгрунтовано  виходив  з  того,  що зазначений договір в спірній частині  не відповідає вимогам закону  і правові підстави  для покладення на відповідача за первісним позовом відповідальності за прострочення сплати пайових внесків відсутні, і  такий  висновок ґрунтується на   матеріалах справи та вимогах  закону.

Апеляційним господарським судом  встановлено наявність тих обставин, з якими закон пов`язує  визнання угод  недійсними та  настання  певних  юридичних наслідків щодо  спірної частини договору.

У той же час, місцевий господарський суд  дійшов правильного висновку, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, про   припинення провадження  у справі   в частині стягнення  заборгованості   на підставі  п. 1-1  ч.1  ст.80 ГПК України  у зв’язку із сплатою заборгованості.

Отже, апеляційний господарський суд дійшов обґрунтованого висновку  про наявність правових підстав для визнання недійсним у спірній частині договору  та правильно відмовив в задоволенні  первісних вимог про стягнення  інфляційних сум і  пені та задовольнив зустрічний позов, змінивши в цій частині рішення суду першої інстанції та залишивши  його в решті  без змін.

Доводи  касаційної  скарги   не спростовують  висновків апеляційного суду.

За таких обставин, постанова апеляційного господарського суду відповідає  матеріалам справи та вимогам закону, і тому її  слід залишити без змін, а касаційну  скаргу  - без задоволення.

З огляду наведеного та керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду  від  13.03.2007 року - без змін.

Головуючий  суддя                                                           В. Перепічай

Судді                                                                                    І. Вовк

П.Гончарук