ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

"05" липня 2007 р.
Справа № 9/83-64.

За позовом  Волинського природоохоронного міжрайонного прокурора  в інтересах держави в особі Луцької міської Ради, м. Луцьк

До Департаменту житлово-комунального  господарства  і будівництва Луцької міської Ради, м. Луцьк

Про стягнення 980 грн.

Головуюча суддя Соломка Л.І.                                                                                                 При секретарі        Кідиба Т.О.                                        представники:

Від позивача: Пилипака С.І. –представник, довіреність від 18.05.2007 р. №11-16/857;

Від відповідача: Бірюк І.В. –гол. спеціаліст апарату, довіреність №873-1/8 від 02.07.2007 р.,

Від залученого до участі у справі: Державного управління  охорони  навколишнього природного середовища: Фесик Т.М. - представник, довіреність від 13.06.2007 р. №02/1680.

В судовому  засіданні бере участь: помічник Волинського міжрайонного природоохоронного прокурора Клок Д.М.

Права та обов’язки  представникам сторін та прокурору   роз’яснені відповідно до ст. 49,50 КАС України.

Відповідно до ст.27 КАС України відводу складу суду не заявлено.

Відводу складу суду не заявлено.

Відповідно до ст.126 КАС України представникам сторін та прокурору повідомлено про здійснення повного фіксування  судового процесу  технічними засобами, а саме: програмно-апаратного комплексу  „Діловодство суду” за ініціативою суду.

Суть спору: Волинський природоохоронний міжрайонний прокурор звернувся до господарського  суду в інтересах держави в особі  Луцької міської Ради з позовною заявою про стягнення з Департаменту житлово-комунального  господарства  і будівництва Луцької міської Ради 980 грн.  майнового стягнення в порядку ст.2 Господарського процесуального кодексу України.

Свої позовні вимоги обґрунтував  тим, що  гр. Павлюком С.Я., який проживає по вул. Володимирська,1, в будівлі №5/3 зрізано три дерева породи береза на підставі  ордеру про видалення зелених насаджень №43 від 23.03.2007 р., виданого управлінням  житлово-комунального  господарства і будівництва Луцької міської Ради, акту  обстеження зелених насаджень від 26.04.2005 р., розпорядження Луцького міського голови №476 від 31.05.2005 р. «Про знесення дерев на вулицях міста».

На думку заявника ордер від 23.03.2007 р. виданий в порушення  вимог Закону України «Про благоустрій населених пунктів», Постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.2006 р. №1045 «Про затвердження порядку видалення дерев, кущів,  газонів і квітників у населених пунктах»без рішення власника  (користувача) земельної ділянки –Головного управління Міністерства юстиції України, який є фактичним користувачем даної земельної ділянки.

Позов прокурором  пред’явлено в інтересах позивача Луцької міської ради, яка згідно  п.7 ч.а Закону України «Про місцеве самоврядування»уповноважена на здійснення функцій у галузі житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і зв’язку, і зокрема: організацію благоустрою населених пунктів та здійснення контролю за станом  благоустрою  виробничих територій, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм та ін.

У судовому засіданні помічник Волинського природоохоронного міжрайонного прокурора  позов підтримав, просив задоволити позовні вимоги.

Представник позивача  - Луцької міської Ради подав заяву від 05.07.2007 р., згідно якої відмовився від позову  відповідно до ст.78 ГПК України.

Відповідач - Департамент житлово-комунального  господарства  і будівництва Луцької міської Ради подав суду клопотання  про розгляд справи за нормами Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки позивачем у даній справі є Луцька міська рада, яка є  суб’єктом владних повноважень.

Клопотання розглянуто судом за участю прокурора та представників сторін  та підлягає до задоволення, оскільки відповідно до п.4 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція  адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ  поширюється  на спори за зверненням суб’єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

По суті спору відповідач пояснив, що згідно  акту обстеження зелених  насаджень (дерев, чагарників, газонів, парків, лісопарків, насаджень санітарно-захисних зон), що підлягають знесенню чи пересаджуванню у зв’язку із забудовою та впорядкуванням  земельних площ на території м. Луцька від 26.04.2005 р. комісією, призначеною розпорядженням  міського голови від 02.06.1999 р. №273-рв оглянуті  зелені насадження  та встановлено наявність зелених насаджень у незадовільному стані. Згідно висновку  огляду комісія  дає дозвіл на знесення дерев, які втратили свою декоративну цінність і являють загрозу падіння на житлове приміщення колишньої території військової частини.

31.05.2005 р. Луцьким міським головою прийнято розпорядження №475 «Про знесення дерев на вулицях міста», згідно  додатку до даного розпорядження дано перелік підприємств та організацій, яким дозволяється  знести  дерева і викорчувати пеньки на вулицях  міста. Зокрема, ЖКП №5, дозволено знести дерева по вул. Володимирській,1 а саме: три берези  з причин втрати декоративної цінності. Дане рішення міського голови є чинним  та не визнано  недійсним в установленому законом порядку. На думку позивача, ним правомірно виданий ордер на видалення зелених насаджень гр. Павлюку С.Я., оскільки зазначені дерева загрожували  падінням та його житло та могли  зашкодити здоров?ю  малолітніх дітей, а ЖКП №5 не має коштів на проведення даних робіт.

Представник залученого до участі у справі Державного управління екології та природних ресурсів у Волинській області по суті заявленого позову Волинським природоохоронним міжрайонним прокурором пояснень не надала, повідомила, що на даний час проведена реорганізація та розмежовані функції Державного управління екології та природних ресурсів у Волинській області та Державної екологічної інспекції у Волинській області, яка і може надати пояснення з приводу заявлених позовних вимог.

Згідно з ч.2 ст.60 КАС України прокурор  здійснює в суді представництво інтересів  громадянина  або держави   в порядку, встановленому  цим  Кодексом та іншими законами  і може здійснювати представництво на будь-якій стадії адміністративного процесу.

Функція представництва  прокуратурою інтересів громадян або держави  у суді закріплена п.2 ст.121 Конституції України  та ст. 36-1 Закону України „Про прокуратуру” від 05.11.1991 р.

Зокрема,  підставою представництва  у суді інтересів громадянина є його  неспроможність через фізичний  чи матеріальний стан, або з інших  поважних  причин захистити  свої порушені  чи оспорювані  права або  реалізувати процесуальні  повноваження, а інтересів держави наявність  порушень або загрози порушень економічних, політичних або інших державних інтересів  внаслідок  протиправних дій (бездіяльність) фізичних чи юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 8 квітня  1999 року у справі  про представництво прокуратурою  України  інтересів  держави в  арбітражному  суді встановлено, що державні  інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так    і нормами  інших правових актів. В основі інтересів  держави завжди є потреба у здійсненні  загальнодержавних  (політичних, економічних, соціальних) дій, програм, спрямованих  на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного  кордону України, гарантування її безпеки, охорону землі, як національного багатства, захист прав усіх суб’єктів права власності та господарювання, тощо.

Особливості повноважень органів та осіб, яким законом надано право захищати  права, свободи та інтереси інших осіб у суді ( у тому числі прокурора) встановлені  ст.61 КАС України. Зокрема, диспозитивні процесуальні права надані цій категорії представників не в повному обсязі, оскільки вони не є  учасниками матеріально-правового спору.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.155 КАС України, якщо особа, яка має  адміністративну  процесуальну дієздатність  і за захистом прав, свобод чи  інтересів якої  у випадках встановлених законом, звернувся  орган  або інша  особа, заперечує проти адміністративного позову і від неї надійшла відповідна заява, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду.

В даному випадку, Луцька міська Рада, в інтересах якої заявив позов Волинський природоохоронний міжрайонний прокурор, має  адміністративну  процесуальну дієздатність,  заперечує проти даного позову, про що від неї  надійшла заява від 05.07.2007 р. про відмову від позову, тому позовну заяву Волинського природоохоронного міжрайонного прокурора  слід залишити  без розгляду.

Керуючись Конституцією України, Законами України „Про прокуратуру”, „Про місцеве самоврядування”,  ст.155  Кодексу адміністративного судочинства  України,

у х в а л и в:

Позовну заяву Волинського природоохоронного міжрайонного прокурора  в інтересах держави в особі Луцької міської Ради до Департаменту житлово-комунального  господарства  і будівництва Луцької міської Ради про стягнення 980 грн. залишити без розгляду.

Суддя                                                                                  Л.І. Соломка

Дата виготовлення повного

тексту ухвали –06.07.2007 р.