СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

"13" липня 2007 р.

Справа № 11/254/07

За позовом:
Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1

(АДРЕСА_1)

до 1 відповідача:
Комунального підприємства
“Торгово-сервісний дім”

(55000, Миколаївська обл..,
м.Южноукраїнськ, вул.Дружби народів, 19-Б)

до 2 відповідача:
Южноукраїнська міська рада в особі
Южноукраїнського міського голови

(55000, Миколаївська обл..,
м.Южноукраїнськ, вул.Дружби народів, 48)

ІІІ особа без самостійних вимог на
предмет спору на боці відповідача:

1. ДП НАЕК “Енергоатом” в особі ВП
“Южно-Українська АЕС”

(55001, Миколаївська обл.,
м.Южноукраїнськ, Промзона)

2.
Універсальна біржа “Південь” (54019, м.Миколаїв, вул..Садова, 3)

Суддя Василяка
К.Л.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

від
позивача: ОСОБА_2-дов. від 10.05.2007р.

від 1 відповідача: Тижневий С.М.

від 2 відповідача: Нісковська Г.Б.
-дов. №961/02-9/17 від 13.06.2007р.

від ІІІ особи - 1: Мельник
А.Н.  -дов. від 04.12.2006р.

від ІІІ особи - 2:
Холодулькіна  А.О.  -дов. №286/07 від 18.06.2007р.

В засіданні приймає участь
представник  КП ”Бюро технічної
інвентаризації м.Южноукраїнська”

Кравець Л.Л. -дов. №311 від
16.06.2007р.

СУТЬ СПОРУ:
визнання договору купівлі-продажу
дійсним та визнання права власності (по справі №11/254/07) та визнання СПД
ОСОБА_1 добросовісним набувачем; визнання права власності; зобов'язання
зареєструвати право власності (по справі №5/411/06)

1-й відповідач відзив на позов не
надав, представник у судові засідання не з'являвся не дивлячись на те, що був
повідомлений про дати  судових засідань
належним чином.

На підставі ст. 75 ГПК Укравїн, суд
вважає за можливе розглянути справу у його відсутність.

Южноукраїнська міська рада у
відзиві на позов проти позовних вимог заперечує посилаючись на наступне:

-          недодержання сторонами вимог закону
про нотаріальне посвідчення договору є підставою для визнання його нікчемним;

-          відсутність коштів на рахунку
відповідача, для оформлення у відповідних установах технічної паспортизації
об'єкту, не може бути визнано фактом ухилення відповідача від нотаріального
посвідчення договору;

-          позивач не міг придбати все спірне
майно, оскільки холодильник належить на праві власності територіальній громаді,
а навіс, замощення, лоток для скиду води перебуває у державній власності.. Для
продажу майна комунального підприємства „Торгово-сервісний дім” необхідно було
прийняти рішення міської ради, чого зроблено не було.

-          договір про відчуження майна між
відповідачем та позивачем порушує публічний порядок і був спрямований на
незаконне заволодіння майном держави та територіальної громади.

Південна товарна біржа „Південь”
позовні вимоги підтримує посилаючись на те, що торги проведені у відповідності
до вимог закону і під час їх здійснення порушень діючого законодавства допущено
не було.

ВП ЮУ АЕС в запереченнях по суті
позовної заяви говорить, що у власність територіальної громади було передано
розподільчий холодильник і не передавались лоток для збору води, замощення і
відповідно не були власністю громади. В той же час звертає увагу на те, що
холодильник є річчю неподільною.

Заслухавши представників сторін,
вивчивши матеріали справи,  суд -

в с т а н о в
и в:

9 листопада 2005 року  господарським судом Миколаївської області
було прийнято рішення про відкриття провадження по справі про визнання
комунального підприємства „Торгово-сервісний дім" банкрутом.

14 грудня 2005 року Южноукраїнською
міською радою Миколаївської області на пленарному засіданні 35 сесії 4
скликання було розглянуто ухвалу господарського суду Миколаївської області,
щодо порушення провадження у справі, про визнання банкрутом комунального
підприємства „Торгово-сервісний дім” та прийнято рішення  „Про реагування на ухвалу господарського суду
Миколаївської області   у   справі
№14/311/05”,  яким зазначено, що
дана ухвала прийнята до відома Южноукраїнською міською радою.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 6 квітня 2006 року було введено процедуру санації у
справі про банкрутство Комунального підприємства „ Торгово - сервісний дім”,
призначено керуючого санацією -керівника КП та зобов'язано останнього розробити
план санації.

Як вбачається з розробленого плану
санації вона планувалась у вигляді продажу власного майна підприємства, яке не
використовується у виробництві. Серед такого майна було зазначено холодильник
на 700 тон.

Листом за підписом заступника
міського голови, секретаря міської ради, начальника управління
житлово-комунального господарства міської ради членів комітету кредиторів по
справі 14/311/05, розпоряднику майна та керуючому санації було повідомлено
пропозицію раді кредиторів та господарському суду погодитись з планом санації
КП „Торгово - сервісний дім” в запропонованому керуючим санації варіанті з
врахування внесених змін і зауважень.

27 червня 2006 року ухвалою
господарського суду Миколаївської області даний план санації було затверджено
та введено в дію, а ухвалою від 14.08.2006р. було надано дозвіл на проведення
відкритих торгів та встановлено процедуру реалізації майна.

Дана ухвала в установленому законом
порядку не оскаржувалась.

22.07.2006 року між комунальним
підприємством  та експертом оцінювачем
було укладено договір на проведення незалежної оцінки на підставі чого було
здійснено  незалежну оцінку майна яке
виставлялось на продаж.

20.07. 2006р. КП „Торгово -
сервісний дім” та універсальна біржа «Південь»уклали договір №127/06 «Про
надання біржових послуг», за умовами якого біржа зобов'язалась надати
комунальному підприємству послуги з організації підготовки та проведення
біржових торгів.

В подальшому біржа помістила
оголошення в газеті про проведення відкритих торгів, які відбулися 17 серпня
2006 року за результатами яких, з переможцем торгів -фізичною особою
-підприємцем ОСОБА_1, було укладено договір купівлі -продажу НОМЕР_1 від
17.08.2006р. будівлі розподільчого холодильнику загальною площею 955,9 кв.м,
навіса загальною площею 76,3 кв.м., лотка для скиду води, замощення площею
2607,0кв.м., які розташовані за адресою Миколаївська область, м.Южноукраїнськ,
територія бази СОРСа.

Названий договір, відповідно до
ст.15 Закону України „Про товарну біржу”, було зареєстровано 17 серпня 2006р.
на Універсальній Біржі „Південь” в „Журналі реєстрації біржових угод” за
НОМЕР_1.

Вартість придбаного майна була
повністю сплачена покупцем, що підтверджено платіжними дорученнями №826 від 17
серпня 2006р.,  №827 від 21 серпня 2006р.
та квитанцією до прибуткового касового ордера б/н від 17.08.2006р.

18 серпня 2006р. позивач направив
лист №76 до КП „Торгово - сервісний дім” з вимогою нотаріально завірити
договір, проте письмової відповіді не отримав.

Як зазначає позивач, в телефонному
режимі його було повідомлено юрисконсультом КП „Торгово - сервісний дім”, що
згідно ст.15 Закону України „Про товарну біржу” угоди зареєстровані на товарній
біржі не підлягають нотаріальному посвідченню, до того ж планом санації, коштів
на нотаріальне посвідчення даного договору не передбачено, а  вільних коштів у КП „Торгово - сервісний дім”
в наявності немає, на що позивач погодився сплатити необхідну суму коштів.

В той же час позивача повідомили,
що у територіальної громади відсутнє свідоцтво на право власності на
спірне  майно, внаслідок чого нотаріальне
посвідчення договору є неможливим.

Вказані обставини стали підставою
для звернення покупця до суду з позовом до суду про  визнання договору дійсним, оскільки згідно із
ч.2 ст.220 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися щодо усіх
істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося
повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі
наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається, а згідно ст.334
Цивільного кодексу України право власності на майно за договором, який підлягає
нотаріальному посвідченню, виникає у покупця з моменту такого посвідчення або з
моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не
посвідченого нотаріально, дійсним.

На підставі викладеного, позивач
вважає, що він придбав майном територіальної громади на законних підставах,
оскільки на момент укладення угоди треті особи на майно не претендували;
міською радою була надана згода на відчуження даного об'єкту, тобто майно
вибуло із володіння власника з його волі і не проти волі продавця та міської
ради; спірне майно придбано позивачем
відкрито і оплатно; будь-які перешкоди для відчуження майна позивачу не
були відомі на момент придбання майна та не відомі до цього часу, що відповідно
до ст.330 Цивільного кодексу України є законною підставою для набуття права
власності на придбаний об'єкт.

До того ж придбаний позивачем
об'єкт, було продано у виконання ухвали Господарського суду Миколаївської
області від 26.06.2006р. про затвердження плану санації комунального
підприємства «Торгово-сервісний дім», яким передбачено відчуження цього
об'єкту, а згідно п.2 ст.388 Цивільного кодексу України майно не може бути
витребуване від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку
встановленому для виконання рішення.

Приймаючи рішення по справі судом
взято до уваги наступне:

Відповідно до приписів  ст. 328 Цивільного кодексу України право власності
набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається  набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена
судом.

На час розгляду справи результати
торгів, що відбулися 17 серпня 2006 року, протокол проведення відкритих торгів
№ 1 від 17.08.2006 року не визнані у встановленому порядку недійсними.

Отже,
торги, які відбулися 17 серпня 2006 року не оспорювались і на день розгляду
справи є такими, що відбулися.

Як
вбачається з матеріалів справи позивач придбав спірне майна саме на відкритих
торгах на підставі укладеного договору купівля продажу.

Договір
купівлі-продажу майна укладений між КП „Торгово-сервісний дім” та фізичною
особою -підприємцем ОСОБА_1 також не був ос порений та не визнавався у судовому
порядку недійсним.

Таким чином, позивач придбав майно
територіальної громади на законних підставах, оскільки на момент укладення
угоди треті особи на майно не претендували.

Окрім сказаного, спірне майно, було
продано у виконання ухвали Господарського суду Миколаївської області від
26.06.2006р.про затвердження плану санації комунального підприємства
«Торгово-сервісний дім», яким передбачено відчуження цього об'єкту.

Міська рада надала згоду на відчуження
даного об'єкту шляхом включення спірного майна в перелік об'єктів, які
підлягають приватизації шляхом проведення конкурсу.

План санації був предметом
дослідження повноважними представниками та погоджений з заступником міського
голови з питань діяльності виконавчих органів, секретаря міської ради,
начальника управління Житлово-комунального господарства міської ради, що
підтверджується їх підписами в листі на адресу членам комітету кредиторів по
справі 14/311/05, розпоряднику майна та керуючому санації КП „ТСД”. (т.1
арк.с.16).

За таких обставин заперечення 2-го
відповідача в цій частині до уваги судом не приймаються.

Частина
3 статті 334 ЦК України передбачає, що право власності на майно за договором,
який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого
посвідчення, або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання
договору, не посвідченого нотаріально дійсним.

Заперечення
ВП „Юно - Українська АЕС” про те, що ним не було передано до комунальної
власності майно, яке було придбано позивачем на торгах, а саме навіс, лоток для
збору води, замощення до уваги судом не приймаються, оскільки вказане майно
фактично вибуло з володіння АЕС, що підтверджується листом відокремленого
підрозділу за 3 79/583 від 18.05.2007р. в якому було висловлено прохання внести
зміни та доповнення в акт прийому-передачі в комунальну власність холодильника
в зв'язку з уточненням фізичних характеристик.

Тобто,
питання не йде про складання додаткового чи окремого акту, а про доповнення, що
свідчить про те, що комісією було фактично передано все майно.

Окрім
сказаного, холодильник, як стверджує АЕС, є
річчю неподільною, отже помилка допущена нею під час складання акту
прийому-передачі, саме на це і наполягає третя особа, не є тою обставиною на
підставі якої слід визнати торги такими, що не відбулися.

Як передбачено п.2 ст.388
Цивільного кодексу України майно не може бути витребуване від добросовісного
набувача, якщо воно було продане у порядку встановленому для виконання рішення.

Згідно
з п.  1 ст.  3 Кодексу
адміністративного  судочинства
України  (  2747-15
)  справа адміністративної
юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення
адміністративного суду  публічно-правовий  спір,
у  якому хоча б однією зі сторін є
орган  виконавчої  влади,
орган  місцевого  самоврядування,  їхня посадова чи службова особа або інший
суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі  законодавства,  в  тому  числі
на виконання делегованих повноважень.

Предметом позову   в
даній   справі  є,
зокрема,  визнання права власності
на спірні об'єкти за позивачем та зобов'язання КП Бюро технічної інвентаризації
провести реєстрацію прав  власності.

Вказане свідчить,  що  БТІ
на основі законодавства делеговані владні повноваження у сфері суспільних  правовідносин,  пов'язаних зі   здійсненням
від  імені  держави
дій  щодо  реєстрації
прав власності на нерухоме майно.

Таким чином,  БТІ
в  розумінні  п.  7  ст.
3  КАС   України ( 2747-15 ) є суб'єктом владних
повноважень.

Аналіз суб'єктного    складу
та   характеру   правовідносин свідчить, що дана справ є
справою адміністративної юрисдикції.

За таких    обставин
позовні вимоги в  частині
зобов'язання КП Бюро технічної інвентаризації зареєструвати право власнеості на
придбане майно за позивачем
підлягають  розгляду за правилами
Кодексу  адміністративного судочинства
України і провадження по цим вимогам, по цій справі підлягає припиненню на
підставі  п.1 ст. 80 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 44,49,82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И
В:

1.
Позов задовольнити частково.

2. Визнати СПД ОСОБА_1
добросовісним набувачем розподільчого холодильнику загальною площею 955,9 кв.м,
навіса загальною площею 76,3 кв.м, лотка для скиду води, замощення площею
2607,0 кв. м.

3. Визнати за СПД ОСОБА_1 право
власності на двоповерхову будівлю розподільчого холодильнику загальною площею
955,9 кв.м, навіса загальною площею 76,3 кв.м, лоток для скиду води, замощення
площею 2607,0 кв.м, що розташовані  за
адресою:  Миколаївська область, м.
Южноукраїнськ, територія бази СОРСа.

4. Стягнути з Комунального
підприємства “Торгово-сервісний дім”, 55000, Миколаївська обл..,
м.Южноукраїнськ, вул.Дружби народів, 19-Б (р/р 260445895 в МОД „Райффазен Банк
Аваль”, МФО 326182, ) на користь Фізичної особи -підприємця
ОСОБА_1,  АДРЕСА_1 (р/р НОМЕР_2 в ЮУТВБВ
МФ „Приватбанк”, МФО 326610, код НОМЕР_3) 42,5 грн. держмита та 59,0 грн.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

5. Стягнути з Южноукраїнської
міської ради в особі Южноукраїнського міського голови, 55000, Миколаївська
обл.., м.Южноукраїнськ, вул.Дружби народів, 48 (відомості про банківські
реквізити відсутні) на користь Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1,  АДРЕСА_1 (р/р НОМЕР_2 в ЮУТВБВ МФ
„Приватбанк”, МФО 326610, код НОМЕР_3) 42,5 грн. держмита та 59,0 грн. витрат
на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

6. В решті позовних вимог  відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

У разі подання  апеляційної скарги, або внесення апеляційного
подання рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду
справи апеляційною інстанцією.

Наказ видати після набрання судовим
рішенням законної сили.

Суддя

К.Л.Василяка