ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"10" вересня 2007 р.

Справа  № 34-22/274-05-7361

10.09.2007р. об 12год.30хв.
господарський суд Одеської області

у складі судді Фаєр Ю.Г.

при секретарі судового засідання
Кулаковскій С.А.,

за участю представників від
позивача: Шульги М.В. -головного державного податкового інспектора сектору
представництва інтересів в судах та взаємодії зі структурними підрозділами
юридичного відділу ДПІ у Суворовському районі м.Одеси, діючого на підставі
довіреності від 03.08.2007р. №17-978/10/10-01005;

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань господарського суду Одеської області №6
адміністративну справу №34-22/274-05-7361А

за позовом
Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси

до відповідачів Суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи

ОСОБА_1;

Приватного
підприємства „Постачзбут”

про
визнання угоди недійсною та стягнення 1649114грн.

СУТЬ СПОРУ:
ДПІ у Суворовському районі м. Одеси звернулася
до господарського суду Одеської області з позовом та уточненням до
позову до суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1,
Приватного підприємства „Постачзбут” про визнання недійсною, на підставі ст.49
Цивільного кодексу УРСР (в редакції 1963р.), укладеної між відповідачами усної
угоди на загальну суму 1649114грн., стягнення з суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 в доход держави все одержане за цією
угодою загальною вартістю 1649114грн., стягнення з Приватного підприємства
„Постачзбут” на користь суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи
ОСОБА_1 вартості проданого майна за усною угодою на загальну суму 1649114грн.,
посилаючись в обґрунтування заявлених вимог на те, що ця угода укладена
Приватним підприємством „Постачзбут” з метою завідомо суперечною інтересам
держави та суспільства, яка полягала в приховуванні отриманих за угодою
грошових коштів від оподаткування, зазначивши, що рішенням арбітражного суду
Херсонської області від 26.05.1999р. скасована державна реєстрація Приватного
підприємства „Постачзбут” із виключенням підприємства з Єдиного державного
реєстру підприємств та організацій України.

Представники відповідачів в судове
засідання не з'явилися, відзиви на позов та витребувані судом документи не
надали, у зв'язку з чим справа розглядається по наявним в ній матеріалам.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників позивача та давши їм оцінку в сукупності,
суд встановив.

Між суб'єктом підприємницької
діяльності-фізичною особою ОСОБА_1 (покупець) та приватним підприємством
„Постачзбут” (продавець) укладено усну угоду, оформлену накладною НОМЕР_1 від
03.01.2003р., за якою продавець поставив покупцю ювелірні вироби згідно виданих
продавцем покупцю податкових накладних від 30.01.03р., 31.01.03р., 04.02.03р.,
19.02.03р., 27.02.03р., 28.02.03р., 05.03.03р., 21.03.03р., 25.03.03р.,
02.04.03р., 15.04.03р. на загальну суму 1649114грн., сплачені покупцем згідно
квитанцій до прибуткових касових ордерів ІНФОРМАЦІЯ_1 на загальну суму
1649114грн.

Позивач в обґрунтування виконання
сторонами зобов'язань за спірною угодою надав ксерокопії документів, які
містяться в матеріалах справи, а саме: накладні НОМЕР_1 від 03.01.2003р. на
суму 1649114,81грн. та НОМЕР_31 від 27.04.2003р. на суму 1759106,33грн.;
податкові накладні на загальну суму 585527,27грн: НОМЕР_2 від 30.01.2003р. на
суму 55200грн., НОМЕР_3 від 31.01.2003р. на суму 6000грн., НОМЕР_4 від
04.02.03р. на суму 5100грн., НОМЕР_5 від 19.02.2003р. на суму 5247,33грн.,
НОМЕР_6 від 27.02.2003р. на суму 9740,94грн., НОМЕР_7 від 05.03.2003р. на суму 47400грн.,
НОМЕР_8 від 21.03.2003р. на суму 45000грн., НОМЕР_9 від 25.03.2003р. на суму
48000грн., НОМЕР_10 від 02.04.2003р. на суму 145017грн., НОМЕР_11 від
15.04.2003р. на суму 73225грн., НОМЕР_12 від 29.04.2003р. на суму 73225грн.;
квитанції до прибуткових касових ордерів на загальну суму 1817988,27грн.:
НОМЕР_3 від 30.01.2003р. на суму 55200грн., НОМЕР_13 від 31.03.2003р. на суму
6000грн., НОМЕР_14 від 04.02.2003р. на суму 5100грн., НОМЕР_15 від 19.02.2003р.
на суму 5247,33грн., НОМЕР_16 від 27.02.2003р. на суму 9740,94грн., НОМЕР_17
від 28.02.2003р. на суму 72372грн., НОМЕР_18 від 05.03.2003р. на суму
47400грн., НОМЕР_19 від 21.03.2003р. на суму 45000грн., НОМЕР_20 від
25.03.2003р. на суму 48000грн., НОМЕР_9 від 02.04.2003р. на суму 145017грн.,
НОМЕР_18 від 15.04.2003р. на суму 73225грн., НОМЕР_21 від 29.04.2003р. на суму
73225грн., НОМЕР_22 від 11.05.2003р. на суму 130000грн., НОМЕР_23 від
24.05.2003р. на суму 132000грн., НОМЕР_24 від 30.05.2003р. на суму 124188грн.,
НОМЕР_25 від 03.06.2003р. на суму 150000грн., НОМЕР_26 від 13.06.2003р. на суму
150000грн., НОМЕР_27 від 21.06.2003р. на суму 150000грн., НОМЕР_28 від
27.06.2003р. на суму 156273грн., НОМЕР_29 від 03.07.2003р. на суму 120000грн.,
НОМЕР_30 від 10.07.2003р. на суму 120000грн.

З пояснень представника ДПІ у
Суворовському районі м. Одеси вбачається, що накладна НОМЕР_31 від 27.04.2003р.
на суму 1759106,33грн., податкова накладна НОМЕР_12 від 29.04.2003р. на суму
73225грн., квитанції до прибуткових касових ордерів НОМЕР_25 від 03.06.2003р.,
НОМЕР_26 від 13.06.2003р., НОМЕР_27 від 21.06.2003р., НОМЕР_28 від 27.06.2003р.
не мають відношення до усної угоди, оформленої накладною НОМЕР_1 від
03.01.2003р. та документи помилково надані суду, тобто позивач просить визнати
недійсною усну угоду від 03.01.2003р. на загальну суму 1649114грн., однак надав
у підтвердження її виконання податкові накладні на загальну суму 512302,27грн.
та квитанції до прибуткових касових ордерів на загальну суму 1211715,27грн.

Відповідно до п.п.7.2.3. п.7.2.
ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість” від 03.04.1997р. (із
змінами та доп.) податкова накладна складається у момент виникнення податкових
зобов'язань продавця.

Згідно п.п.7.3.1. п.7.3. ст.7
зазначеного Закону, датою виникнення податкових зобов'язань з продажу товарів
(робіт, послуг) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом
якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата оприбуткування
готівкових коштів в касі платника податку в разі продажу товарів (робіт,
послуг) за готівкові грошові кошти; або дата
відвантаження товарів.

Відповідно до п.п.3.1, 3.2, 3.9
Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні,
затвердженого постановою Правління Національного банку України від 19.02.2001р.
НОМЕР_20, зареєстрованого Мін'юстом України 15.03.2001р. за №237/5428 (із
змінами та доп.), яке діяло до 2005 року, касові операції оформляються
прибутковими та видатковими касовими ордерами; про приймання готівки видається
квитанція; приймання та видача готівки за касовими ордерами проводиться тільки
в день їх складання.

При співставленні даних податкових
накладних НОМЕР_2 від 30.01.03р., НОМЕР_3 від 31.01.03р., НОМЕР_4 від
04.02.03р., НОМЕР_5 від 19.02.03р., НОМЕР_6 від 27.02.03р., НОМЕР_32 від
28.02.03р., НОМЕР_7 від 05.03.03р., НОМЕР_8 від 21.03.03р., НОМЕР_9 від
25.03.03р., НОМЕР_10 від 02.04.03р., НОМЕР_11 від 15.04.03р., з даними
накладної НОМЕР_1 від 03.01.2003р., суд встановив, що в цих податкових
накладних дата відвантаження, номенклатура поставки товарів, кількість, ціна продажу,
обсяг продажу не відповідають даним накладної НОМЕР_1 від 03.01.2003р.
Квитанції до прибуткових касових ордерів за НОМЕР_3 від 30.01.2003р., НОМЕР_13
від 31.01.2003р., НОМЕР_14 від 04.02.2003р., НОМЕР_15 від 19.02.2003р.,
НОМЕР_16 від 27.02.2003р., НОМЕР_17 від 28.02.2003р.,НОМЕР_18 від 05.03.2003р.,
НОМЕР_19 від 21.03.2003р., НОМЕР_20 від 25.03.2003р., НОМЕР_9 від 02.04.2003р.,
НОМЕР_18 від 15.04.2003р. свідчать про оплату товарів, отриманих саме за
вищевказаними податковими накладними, а відтак ці документи не можна вважати
доказами виконання сторонами зобов'язань за усною угодою від 03.01.2003р.

Крім того, квитанцією до
прибуткового касового ордеру НОМЕР_21 від 29.04.2003р. здійснена оплата за
податковою накладною НОМЕР_12 від 29.04.2003р., яка визнана представником
позивача такою, що не має відношення до усної угоди від 03.01.2003р. так само,
як і квитанції до прибуткових касових ордерів НОМЕР_25 від 03.06.2003р.,
НОМЕР_26 від 13.06.2003р., НОМЕР_27 від 21.06.2003р., НОМЕР_28 від
27.06.2003р., а надані позивачем на розгляд суду квитанції до прибуткових
касових ордерів НОМЕР_22 від 11.05.2003р., НОМЕР_23 від 24.05.2003р., НОМЕР_24
від 30.05.2003р., НОМЕР_29 від 03.07.2003р., НОМЕР_30від 10.07.2003р. не
свідчать про оплату вартості товарів, переданих по накладній НОМЕР_1 від
03.01.2003р. та по вищезазначеним податковим накладним, зокрема, розрахунки за
ними у повному обсязі були здійснені покупцем раніше, згідно квитанцій до
вищевказаних прибуткових касових ордерів.

Згідно зі ст.49 Цивільного кодексу
УРСР, якщо угода укладена з метою, завідомо суперечною інтересам держави і
суспільства, то при наявності умислу у обох сторін -в разі виконання угоди
обома сторонами - в доход держави стягується все одержане ними за угодою, а в
разі виконання угоди однією стороною з другої сторони стягується в доход
держави все одержане нею і все належне з неї першій стороні на відшкодування
одержаного. При наявності ж умислу лише у однієї з сторін все одержане нею за
угодою повинно бути повернуто другій стороні, а одержане останньою або належне
їй на відшкодування виконаного стягується в доход держави.

З врахуванням зазначеного, позивач
не надав доказів того, що укладаючи усну угоду, Приватне підприємство
"Постачзбут" діяло з метою, яка суперечить інтересам держави та суспільства,
а навпаки надані позивачем в обґрунтування виконання зобов'язань за усною
угодою від 03.01.2003р. первинні документи бухгалтерського та податкового
обліку не мають відношення до цієї угоди, а операція з придбання товарів у ПП
"Постачзбут" за накладною НОМЕР_1 від 03.01.2003р. не відображена в
книзі обліку придбання товарів суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної
особи ОСОБА_1 протягом 2003р.

Висновок позивача про суперечність
спірної угоди інтересам держави та суспільства не підтверджено обставинами
справи та помилково ґрунтується на обставинах, які не мали правового значення
для справи, у зв'язку з чим відсутні підстави для визнання недійсною усної
угоди від 03.01.2003р. як такої, що укладена з метою приховування Приватним
підприємством „Постачзбут” отриманих за цією угодою грошових коштів від
оподаткування, оскільки факт отримання останнім грошових коштів та виконання
сторонами зобов'язань за цією угодою не доведений позивачем належними доказами.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.157
Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі
у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою особи,
яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини не допускають
правонаступництва, або ліквідації підприємства, установи, організації, які були
стороною у справі.

Враховуючи наявність в матеріалах
справи листа Головного управління статистики у Херсонській області від 09.08.07р.
НОМЕР_33, згідно якого Приватне підприємство „Постачзбут” вилучено з
Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, слід закрити
провадження у справі №34-22/274-05-7361А в частині позовних вимог відносно
Приватного підприємства „Постачзбут” на підставі п.5 ч.1 ст.157 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.94, п.5 ч.1 ст.157,
п.3 ст.160, ст.ст.161-163, абз.1, 5 п.6 розділу VII Прикінцевих та перехідних
положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Закрити провадження у справі
№34-22/274-05-7361А в частині позовних вимог відносно Приватного підприємства
„Постачзбут”.

2.В
решті позовних вимог відмовити.

Постанова господарського суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, встановленого Кодексу адміністративного судочинства України, якщо
таку заяву не було подано; якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексу
адміністративного судочинства України, постанова суду набирає законної сили
після закінчення цього строку.

Про апеляційне оскарження рішення
суду (постанови) першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування
мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в
апеляційній скарзі. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються
до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про
апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі
відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня
складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для
подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя