СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

30 липня 2007 року
Справа № 2-7/7651-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Антонової І.В.,

суддів                                                                      Заплава Л.М.,

Ткаченка М.І.,

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився, виконавчий комітет Ялтинської міської ради,

відповідача: не з'явився, товариство з обмеженою відповідальністю "Чорноморський берег",

третьої особи: не з'явився, Управління головного архітектора виконавчого комітету Ялтинської міської Ради,

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Чорноморський берег" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Дворний І.І.) від 12.06.2007 у справі №2-7/7651-2007

за позовом           виконавчого комітету Ялтинської міської ради (пл. Радянська, 1,Ялта,98600)

до           товариства з обмеженою відповідальністю "Чорноморський берег" (вул. Лоцманська, 7-47,Севастополь,99055)

третя особа:  Управління головного архітектора виконавчого комітету Ялтинської міської Ради (вул. Свердлова, 21,Ялта,98600)

про спонукання здійснити демонтаж самовільно встановленого металевого навісу за адресою: місто Ялта, вул. Дражинського, район будинку № 37.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, виконавчий комітет Ялтинської міської ради, звернувся до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовною заявою до відповідача, товариства з обмеженою відповідальністю „Чорноморський берег”, третя особа –Управління головного архітектора Ялтинської міської ради про спонукання здійснити демонтаж самовільно встановленого металевого навісу за адресою: місто Ялта, вул. Дражинського, район будинку № 37.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 12.06.2007 у справі № 2-7/7651-2007  (суддя Дворний І.І.) позов виконавчого комітету Ялтинської міської ради задоволений у повному обсязі.

Зобов’язано товариство з обмеженою відповідальністю „Чорноморський берег” здійснити демонтаж самовільно встановленого металевого  навісу  за адресою: місто Севастополь, вул. Дражинського, район будинку № 37.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю „Чорноморський берег” на користь виконавчого комітету Ялтинської міської ради 85, 00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На виконання судового рішення 25.06.2007 господарським судом Автономної Республіки Крим позивачу були видані накази.

Не погодившись з вказаним рішенням, товариство з обмеженою відповідальністю „Чорноморський берег” звернулось до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Автономної Республіки Крим та винести нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Доводи апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю „Чорноморський берег”  обґрунтовані неповним  з’ясуванням  місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи, а також порушенням норм матеріального права.

Так, апелянт вважає,  що суд першої інстанції  неправомірно застосував до даних правовідносин статтю 376 Цивільного кодексу України, яка відносить до самочинного будівництва лише новостворені об’єкти на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил, тоді як ремонтні роботи проводились в межах вже існуючого об’єкту нерухомості і земельної ділянки, на якій знаходиться цей об’єкт.

На думку товариства з обмеженою відповідальністю „Чорноморський берег”, безпідставним є також висновок суду першої інстанції про необхідність отримання дозволу на проведення будівельних робіт з боку  товариства з обмеженою відповідальністю „Чорноморський берег” з тих підстав, що відповідно до Наказу  Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 05.12.2000 № 273 „Про затвердження Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт” до них відносяться поточний ремонт будівель та споруд без зміни призначення приміщень, а також тимчасові будівлі та споруди, зведення яких не потребує виконання робіт з улаштування фундаментів.

У зв’язку з хворобою судді Лисенко В.А., на підставі розпорядження заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 30.07.2007, здійснено заміну судді Лисенко В.А. на суддю Заплаву Л.М.

У судове засідання 30.07.2007 представники сторін  не з’явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, рекомендованою кореспонденцією, що підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи, що згідно з пунктом 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає  судовому  розгляду справи, судова колегія вважає  можливим розглянути скаргу за відсутності представників сторін.

Переглянувши постанову суду першої інстанції в порядку статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія встановила наступне.

22.09.2006 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю „Євроойл” та товариством з обмеженою відповідальністю  „Чорноморський берег”, зареєстрованого у Державному реєстрі правочинів за № 2752, товариство з обмеженою відповідальністю „Чорноморський берег” набуло права власності на автопавільйон пляжного комплексу, розташованого за адресою: місто Ялта, вул. Дражинського, 37.

Товариство з обмеженою відповідальністю „Чорноморський берег” з метою проведення ремонту і відновлення майна уклало договір підряду з відкритим акціонерним товариством „Кримзалізобетон” на виконання ремонтно-відновлювальних робіт навісу автопавільйону пляжного комплексу.

13.03.2007 співробітниками інспекції державного архітектурно-будівного контролю управління головного архітектора міста Ялта  була проведена  перевірка дотримання вимог містобудівного законодавства, за результатами якої  був складений акт  б/н, яким встановлено порушення товариством з обмеженою відповідальністю „Чорноморський берег” вимог  містобудівного законодавства, що виразилося у будівництві металевого навісу розміром 9x7 м по вул. Дражинського, 37 в місті Ялта

без дозвільних та узгоджених документів.

14.03.2007 Управлінням головного архітектора міста Ялта був виданий припис про припинення всіх видів будівельних робіт на об'єкті.

Рішенням виконавчого комітету Ялтинської міської ради № 556 від 12.04.2007 товариство з обмеженою відповідальністю „Чорноморський берег” зобов’язано в строк до 12.05.2007 провести демонтаж встановленого навісу за адресою: місто Ялта, вул. Дражінського, район буд. № 37.

Невиконання товариством з обмеженою відповідальністю «Чорноморський берег»вимог рішення виконавчого комітету Ялтинської міської ради № 556 від 12.04.2007 з’явилось підставою для звернення виконавчого комітету Ялтинської міської ради до господарського суду Автономної Республіки Крим із даною позовною заявою.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку про наявність підстав для її задоволення у зв’язку з наступним.

Відповідно до частин 1, 2 статті 319 Цивільного кодексу України власник  володіє,  користується,   розпоряджається   своїм майном на власний розсуд. Власник  має  право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно зі статтею 376 Цивільного кодексу України житловий будинок,  будівля,  споруда,  інше нерухоме майно вважаються  самочинним  будівництвом,  якщо  вони  збудовані   або будуються  на  земельній  ділянці,  що  не була відведена для цієї мети,  або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Як вбачається з матеріалів справи, в результаті проведення ремонтних робіт відповідачем в межах існуючого об’єкту нерухомості  з метою відновлення  об’єкту був встановлений  металевий навіс автопавільйону пляжного комплексу, який відновив первинні властивості спірного об’єкту, у зв’язку з чим судова колегія не погоджується із застосуванням місцевим господарським судом до даних правовідносин положень статті 376 Цивільного кодексу України, з тих підстав, що у даному випадку  ремонтні роботи проводились в межах вже існуючого об’єкту нерухомості і земельної ділянки, на якій знаходиться цей об’єкт.

Суд апеляційної інстанції також не погоджується з висновком місцевого господарського суду про необхідність отримання відповідачем дозволу на проведення будівельних робіт з наступних підстав.

Відповідно до статті 24 Закону України „Про планування та забудову територій” №1699-111 від 20.04.2000  з наступними змінами та доповненнями фізичні та юридичні особи, які мають намір здійснити будівництво об'єктів містобудування на земельних ділянках, що належать їм на праві власності чи користування, зобов'язані отримати від виконавчих органів відповідних рад, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, у разі делегування їм таких повноважень відповідними радами, дозвіл на будівництво   об'єкта   містобудування.   Фізичні   та   юридичні   особи,   заінтересовані   в здійсненні будівництва об'єктів містобудування, подають письмову заяву про надання дозволу на будівництво до виконавчого органу відповідної ради або Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації. До заяви додасться документ, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або документ про згоду власника земельної ділянки на забудову цієї ділянки. Дозвіл на будівництво дає право замовникам на отримання вихідних даних на проектування, здійснення проектно-вишукувальних робіт та отримання дозволу на виконання будівельних робіт у порядку, визначеному цим Законом.

Статтею 29 вказаного Закону визначено, що дозвіл на виконання  будівельних  робіт  -  це  документ,  що засвідчує право забудовника та підрядника на виконання будівельних робіт,  підключення об'єкта будівництва  до  інженерних  мереж  та споруд, видачу ордерів на проведення земляних робіт.

Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 05.12.2000 № 273 „Про затвердження Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт” визначений перелік будівельних робіт на які  не вимагається отримання дозволу.

Відповідно до пунктів 4.1, 4.9  даного Наказу  до переліку будівельних робіт, на які не вимагається дозвіл, відносяться зокрема поточний ремонт будівель та споруд без зміни призначення приміщень та тимчасові будівлі та споруди,  зведення яких не потребує виконання робіт з улаштування фундаментів.

Таким чином, судова колегія погоджується з доводами апелянта про те, що встановлення товариством з обмеженою відповідальністю „Чорноморський берег” металевого навісу  було необґрунтовано кваліфіковано судом першої інстанції як самовільне будівництво за відсутності необхідних для цього ознак, тоді як нерухоме майно, яке вже існувало до встановлення навісу,  належило на праві приватної власності товариству з обмеженою відповідальністю  „Чорноморський берег”.

На підставі викладеного суду дійшов висновку про порушення місцевим господарським судом норм матеріального права, що дає підстави суду апеляційної інстанції для скасування прийнятого у справі рішення та відмови у задоволенні позовних вимог  виконавчого комітету Ялтинської міської ради.

Керуючись статтями 101, пунктом 2 статті 103, пунктом 4 частини 1 статті 104, статтею 105  Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу  товариства з обмеженою відповідальністю „Чорноморський берег”  задовольнити.

2. Рішення господарського суду  Автономної Республіки Крим від 12.06.2007 у справі № 2-7/7651-2007 скасувати.

3. Прийняти нове рішення у справі.

В задоволенні позову відмовити.

Накази господарського суду Автономної Республіки Крим, видані 25.06.2007 на примусове виконання рішення суду від 12.06.2007, вважати такими, що  не підлягають виконанню.

Головуючий суддя                                                  І.В. Антонова

Судді                                                                                Л.М. Заплава

М.І. Ткаченко