ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

19 червня 2007 р.
№ 1/843-12/318

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді                    Кузьменка М.В.,

судді                                        Васищака І.М.,

судді                                        Палій В.М.,

розглянувши  касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Львівавтотранс"

на                    рішення господарського суду Львівської області від 05.12.2006р. та постанову

Львівського апеляційного господарського суду від 18.04.2007р.

у справі          №1/843-12/318

за позовом          Закритого акціонерного товариства "СІД"

до                       Відкритого акціонерного товариства "Львівавтотранс"

про                    стягнення 1 303 017,0 грн.,

та за зустрічним позовом ВАТ "Львівавтотранс"

до                    1) ЗАТ "СІД";

2) ВАТ "Державний ощадний банк України" в особі Львівського обласного

управління

3-тя особа      ТОВ "Транс-Лізинг"

про                     визнання недійсним договору уступки вимоги,

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство "Львівавтотранс"  звернулося до Вищого господарського  суду України з касаційною скаргою  на рішення господарського суду Львівської області від 05.12.2006р. та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 18.04.2007р. у справі №1/843-12/318.

Вказана скарга не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню скаржникові з таких підстав. Доповідач: Палій В.М.

Основні вимоги, що пред’являються до форми і змісту касаційної скарги, викладені у статті 111 Господарського процесуального кодексу  (ГПК) України. Так, зокрема, відповідно до ч.4 названої статті, до касаційної скарги додаються докази сплати державного мита.

В силу ст.46 ГПК України, державне мито сплачується в доход держаного бюджету в порядку і розмірі, встановлених законодавством України, при цьому, відповідно до ст.45 ГПК України, позовні заяви і заяви про оскарження рішень, ухвал, постанов господарського суду оплачуються державним митом, крім випадків, встановлених законодавством.

Розмір державного мита визначений Декретом Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, а порядок сплати –Інструкцією про порядок обчислення та справляння державного мита, яка затверджена наказом Головної державної податкової інспекції України від 22 квітня 1993р.  №15.

За змістом ст.2 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, одним з об’єктів справляння державного мита є касаційна скарга на рішення та постанови суду.

Розмір ставок державного мита визначений ст.3 вказаного Декрету. Зокрема, відповідно до підпункту “г” п.2 вказаної норми,  ставка державного мита з касаційних скарг на рішення та постанови  встановлена у розмірі 50 відсотків ставки,  що підлягає сплаті у разі подання заяви для розгляду спору в першій інстанції, а із спорів майнового характеру –50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Так, в силу підпункту “а” п.2 ст.3 Декрету, з позовних заяв майнового характеру ставка державного мита встановлена у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 6 і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а відповідно до підпункту “б” п.2 ст.3, з позовних заяв немайнового характеру –5 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

У даній справі заявлено два позови (первісний та зустрічний) майнового та немайнового характеру.

Відповідно до оскаржуваної постанови Львівського апеляційного господарського суду від 18.04.2007р. залишено без змін рішення господарського суду Львівської області від 05.12.2006р. у даній справі. Зазначеним рішенням:

- позовні вимоги по первісному позову задоволено повністю: присуджено до стягнення з ВАТ "Львівавтотранс" 1 313 167,0 грн. У задоволенні зустрічної позовної заяви відмовлено повністю.

Як вбачається з поданої скарги, ВАТ "Львівавтотранс" оспорює ухвалені у справі судові акти у повному обсязі та просить їх скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції..

Отже, до касаційної скарги, скаржником мали бути додані докази сплати державного мита, обчисленого виходячи із ставок державного мита з касаційних скарг, з урахуванням ставок державного мита, встановлених для двох позовів як майнового (6 565,84 грн.), так і немайнового характеру (42,50 грн.)

Разом з тим, до касаційної скарги скаржником додана квитанція №2598 від 11.05.2007р., відповідно до якого до державного бюджету сплачено державне мито лише у сумі 42,50 грн. за позов немайнового характеру, тобто менше ніж встановлено.

Допущене скаржником порушення є підставою для повернення касаційної скарги.

Керуючись п.4    статті 1113 ГПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

1. Касаційну скаргу  Відкритого акціонерного товариства "Львівавтотранс"  на рішення господарського суду Львівської області від 05.12.2006р. та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 18.04.2007р. у справі №1/843-12/318  та додані до неї документи повернути.

2. Видати Відкритому акціонерному товариству "Львівавтотранс" довідку на повернення з державного бюджету 42,50 грн. державного мита, перерахованого відповідно до квитанції №2598 від 11.05.2007р.

Головуючий, суддя                                                            М.В.Кузьменко

Суддя                                                                                І.М.Васищак

Суддя                                                                                В.М.Палій