ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

27.07.2007р.
м.Київ
№ 29/311-А

За позовом             Державна податкова інспекція у Солом"янському  районі м. Києва

До                           Товариство з обмеженою відповідальністю "Еллада"

Предмет
адміністративного
позову
стягнення 79270,69 грн.

Суддя

Секретар с.з. Вознюк М.В.

Представники:

Від позивача:  Локтіонова Н.Є.– держ. под. інсп. (дов. в справі)

Від відповідача: не з’явились

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 27.07.2007 о 15 год. 10 хв. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладений на 01.08.2007р. на 15.00 год., про що повідомлено позивачу та Прокуратурі після проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні 27.07.2007 з урахуванням вимог ч. 4 ст.  167 КАС України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державна податкова інспекція у Солом’янському районі м. Києва звернулась до Господарського суду м. Києва з позовною заявою про стягнення податкового боргу у сумі 79270,69  грн. за рахунок активів платника податків.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне:

ДПІ у Солом’янському районі м. Києва проведено перевірку відповідача, за результатами якої складено акт від 05.12.06 № 2658-6931/1503/30638652. На підставі акту перевірки були прийняті податкові повідомлення-рішення від 05.12.06 № /0 на суму 3204,54 грн.; від 05.12.06 № /0 на суму 68254,85 грн.

Так, станом на травень 2007 р. заборгованість відповідача з єдиного податку складає 71459,39 грн.

ДПІ у Солом’янському районі м. Києва проведено перевірку відповідача, за результатами якої складено акт від 31.05.06 № 2658-2499/1504/30638652. На підставі акту перевірки були прийняті податкові повідомлення-рішення від 31.05.06 № /0 на суму 3521,56 грн., від 31.05.06 № /0 на суму 1140,90 грн., від 31.05.06 № /0 на суму 197,34 грн. Також позивачем прийняті податкові повідомлення-рішення від 02.03.05 № /0 на суму 2181,00 грн., від 02.03.05 № /0 на суму 31546,83 грн.

Відповідачем також було самостійно нараховане податкове зобов’язання з ПДВ згідно декларацій від 17.03.05 № 16717 на суму 146,00 грн., та від 19.04.05 № 50837 на суму 298,00 грн.

Частина заборгованості підприємства з податку на додану вартість погашена за рахунок переплати і складає станом на травень 2007 р. - 7784,59 грн.

Заборгованість з комунального податку виникла по розрахунку від 19.04.05 № 50843 на суму 838,10 грн. Частина заборгованості підприємства була погашена за рахунок переплати і складає станом на травень 2007 р. –26,46 грн. Також у відповідача існує пеня у розмірі 0,25 грн.

За рахунок переплати консолідований борг відповідача складає 79270,69 грн.

З моменту виникнення податкового боргу позивачем було виставлено відповідачеві першу податкову вимогу № 1/1181 від 21.03.2005 року та другу податкову вимогу №2/4377 від 12.10.2005 року.

Відповідач відзиву на позов не надав, явку своїх представників в судове засідання не забезпечив. У зв’язку з нез’явленням представників відповідача та ненаданням витребуваних доказів розгляд справи відкладався, ухвали про призначення розгляду справи та про її відкладення направлялися відповідачу за адресою, зазначеною в його реєстраційних документах (довідка з ЄДРПОУ станом на день розгляду справи є в матеріалах справи).

Відповідно до ч.6 ст.71 КАСУ справа вирішується на основі наявних доказів.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ “Еллада” самостійно визначило свої податкові зобов’язання з комунального податку, подавши до ДПІ у Солом’янському районі м. Києва податковий розрахунок комунального податку № 50843 від 25.04.05 на суму 838,10 грн. За відповідачем обліковувалась переплата у розмірі 811,64 грн., тому сума податкового боргу  з комунального податку складає 26,46 грн.

На підставі ст.. 16 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” №2181-ІІІ від 21.12.2000р. відповідачу нарахована пеня у розмірі 0,25 грн.

ТОВ “Еллада” самостійно визначило свої податкові зобов’язання з податку на додану вартість, подавши до ДПІ у Солом’янському районі м. Києва податкові декларації від 19.04.05 № 50837 на суму 298,00 грн. та від 17.03.05 № 16714 на суму 146,00 грн. Відповідачем суму податкового зобов’язання, самостійно визначеного, з податку на додану вартість не сплачена, сума податкового боргу складає 444,00 грн.

Згідно з п. 1.3 ст.1 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” №2181-ІІІ від 21.12.2000р. податковий борг (недоїмка) - податкове  зобов'язання  (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків,  або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов’язання.

У відповідності до п. 5.1. ст.5  Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.2000р. №2181-III  (із змінами та доповненнями) податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації. Зазначене податкове зобов'язання не може бути оскаржене платником податків в адміністративному або судовому порядку.

Згідно пп. 5.3.1. п. 5.3. ст. 5  Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.

Відповідач є платником єдиного податку (копія свідоцтва в матеріалах справи).

Відповідно до п. 4 Указу Президента України “Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва” в редакції від 28.06.1999 р. для переходу на спрощену систему оподаткування, обліку та

звітності суб'єкт малого підприємництва подає письмову заяву до

органу державної податкової служби за місцем державної реєстрації.

Суб'єкт малого підприємництва - юридична особа обов'язково

зазначає, яку ставку єдиного податку ним обрано.

Ставка єдиного податку була визначена відповідачеві у розмірі 10%.

Заява подається не пізніше ніж за 15 днів до початку

наступного звітного (податкового) періоду (кварталу) за умови

сплати всіх установлених податків та обов'язкових платежів за

попередній звітний (податковий) період.

Відповідно до п.6 Указу Президента України “Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва” в редакції від 28.06.1999 р. новостворені та зареєстровані в установленому порядку

суб'єкти малого підприємництва, які подали до державної податкової

служби за місцем їх реєстрації заяву на право застосування

спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, вважаються

суб'єктами спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності з

того кварталу, в якому проведено їх державну реєстрацію.

Відповідно до п. 4 Указу Президента України “Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва” в редакції від 28.06.1999 р. за результатами господарської діяльності за звітний

(податковий) період (квартал) суб'єкти малого підприємництва -

юридичні особи подають до органу державної податкової служби до

20 числа місяця, що наступає за звітним (податковим) періодом,

розрахунки про сплату єдиного податку, акцизного збору і, в разі

обрання ними єдиного податку за ставкою 6 відсотків, розрахунок

про сплату податку на додану вартість, а також платіжні доручення

на сплату єдиного податку за звітний період з позначкою банку про

зарахування коштів.

Відповідно до п. 5  Указу Президента України “Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва” в редакції від 28.06.1999 р. суб'єкти малого підприємництва несуть відповідальність за

правильність обчислення, своєчасність подання розрахунків та

сплати сум єдиного податку згідно із законодавством України.

ДПІ у Солом’янському районі м. Києва проведено перевірку дотримання податкового законодавства ТОВ “Еллада”, за результатами якої складено акт від 05.12.06 № 2658-6931/1503/30638652.

Перевіркою встановлено порушення п.п. 5.31. п. 5.3 ст. 5 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” –не своєчасно подано до установи банку платіжне доручення сплати нарахованої суми податкового зобов’язання.

На підставі акту перевірки були прийняті податкові повідомлення-рішення від 05.12.06 № /0 на суму 3204,54 грн. –штрафні санкції з єдиного податку, від 05.12.06 № /0 на суму 68254,85 грн. –штраф з єдиного податку. Вказані податкові повідомлення-рішення були направлені відповідачу і ним не оскаржувались, а тому є чинними на день розгляду справи.

За відповідачем обліковувалась переплата з єдиного податку, тому сума боргу з єдиного податку складає 71459,39 грн.

ДПІ у Солом’янському районі м. Києва була проведена планова документальна перевірка дотримання вимог податкового та валютного законодавства ТОВ “Еллада” за період з 11.01.00 по 01.10.04, за результатами якої складено Акт від 28.02.2005 р. № 24/23-211/30638652.

Перевіркою встановлено порушення п.п 7.2.8 п.7.2. ст. 7 ЗУ „Про податок  на додану вартість” від 03.04.1997 р. № 168/97-ВР: порушення ведення податкового обліку з поставки та придбання товарів (робіт, послуг) протягом квітня –жовтня 2002 р.; п.п. 3.4 п.3 “Порядку заповнення та подання податкової декларації по податку на додану вартість”, затвердженого Наказом ДПА України № 166 від 30.05.97: в обчисленні сум податкового зобов’язання, надані для перевірки податкові накладні протягом перевіряє мого періоду не відповідають даним бухгалтерського та аналітичного обліку та задекларованим сумам  податку на додану вартість; пп.. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 ЗУ „Про податок  на додану вартість”: завищено суми податкового кредиту податку на додану вартість без наявності податкових накладних; пп.. 7.4.4 п. 7.4 ст. 7 ЗУ „Про податок  на додану вартість”: завищено суми податкового кредиту податку на додану вартість по придбаним не виробничим основним фондам, які не підлягають амортизації, а відшкодовуються за рахунок відповідних джерел, і до складу податкового кредиту не включаються. За результатами перевірки донараховано податок на додану вартість на суму 21031,22 грн. В червні 2004 р. зменшується сума бюджетного відшкодування на 2181,20 грн.

На підставі акту перевірки були прийняті податкові повідомлення-рішення від 02.03.05 № /0 на суму 2181,34 грн. –сума завищеного бюджетного відшкодування з ПДВ; від 02.03.05 № /0 на суму 31546,83 грн., в тому числі сума основного боргу –21031,22 грн., сума штрафних санкцій –10515,61 грн. з податку на додану вартість.

Відповідачем вказані податкові повідомлення-рішення ДПІ у Солом’янському районі не оскаржувались.

ДПІ у Солом’янському районі м. Києва проведено перевірку дотримання платіжної дисципліни ТОВ “Еллада”, за результатами якої складено акт від 31.05.06 № 2658-2499/15-04-30638652.

Перевіркою встановлено порушення п.п. 5.31. п. 5.3 ст. 5 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” –не своєчасно подано до установи банку платіжне доручення з затримкою узгодженої суми податкового зобов’язання на перерахування.

На підставі акту перевірки позивачем прийняті податкові повідомлення-рішення від 31.05.06 № /0 на суму 3521,46 грн. –штраф з ПДВ, від 31.05.06 № /0 на суму 197,34 грн. –штраф з ПДВ, від 31.05.06 № /0 на суму 1140,90 грн. –штраф з ПДВ. Вказані податкові повідомлення-рішення відповідачем не оскаржувались.

За відповідачем обліковувалась переплата з податку на додану вартість, тому сума боргу з ПДВ складає 7784,59 грн.

Відповідно до п.п.17.1.7 п.17.1 ст. 17 ЗУ “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.2000 р. №2181-ІІІ (зі змінами та доповненнями) у разі, коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов’язання протягом граничних строків, визначених цим законом, такий платник податку зобов’язаний сплатити штраф у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів , наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов’язання, - у розмірі 10% погашеної суми податкового боргу; при затримці від 31 до 90 календарних днів включно, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов’язання, - у розмірі 20% погашеної суми податкового боргу; при затримці, що є більше 90 календарних днів включно, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов’язання, у розмірі 50%  погашеної суми податкового боргу.

Відповідно до п.п. 17.1.3 п.17.1 ст. 17 ЗУ “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.2000 р. №2181-ІІІ (зі змінами та доповненнями) у разі коли контролюючий орган самостійно донараховує суму  податкового  зобов'язання  платника  податків за підставами, викладеними у підпункті "б" підпункту 4.2.2 пункту  4.2  статті  4 цього Закону, такий платник податків зобов'язаний сплатити штраф у розмірі  десяти  відсотків  від  суми  недоплати  (заниження  суми податкового   зобов'язання)   за  кожний  з  податкових  періодів, установлених  для  такого  податку, збору (обов'язкового платежу), починаючи  з податкового періоду, на який припадає така недоплата, та  закінчуючи  податковим  періодом,  на  який припадає отримання таким    платником    податків    податкового   повідомлення   від контролюючого  органу,  але  не  більше п'ятдесяти відсотків такої суми  та  не  менше  десяти  неоподатковуваних  мінімумів  доходів громадян  сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових  періодів,  що  минули.

На підставі вказаних статей відповідачеві були нараховані штрафні санкції.

Відповідно до п. 4.2.1., 4.2.2 ст. 4 ЗУ “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.2000 р. №2181-ІІІ (зі змінами та доповненнями) якщо  згідно  з  нормами цього пункту сума податкового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність та повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне і повне погашення нарахованого податкового зобов'язання та має право на оскарження цієї суми у порядку, встановленому цим Законом. Контролюючий орган зобов'язаний  самостійно  визначити суму податкового зобов'язання платника податків у разі якщо: дані  документальних  перевірок   результатів   діяльності платника  податків  свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових деклараціях; платник  податків  не подає у встановлені строки податкову декларацію.

Відповідно до п. 6.1. ст. 6 ЗУ “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.2000 р. №2181-ІІІ (зі змінами та доповненнями) у разі  коли  сума  податкового  зобов'язання  розраховується контролюючим органом відповідно до статті 4  цього  Закону,  такий контролюючий    орган   надсилає   платнику   податків   податкове повідомлення,   в   якому   зазначаються   підстава   для   такого нарахування,  посилання на норму податкового закону, відповідно до якої  був  зроблений   розрахунок   або   перерахунок   податкових зобов'язань,   сума  податку  чи  збору  (обов'язкового  платежу), належного до сплати, та штрафних санкцій за їх наявності, граничні строки їх погашення, а також попередження про наслідки їх несплати в установлений строк та граничні строки,  передбачені законом  для оскарження нарахованого податкового зобов'язання (штрафних санкцій за їх наявності).

У відповідності до пп.5.2.1. п.5.2 ст.5  Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.2000р. №2181-III  (із змінами та доповненнями) зобов'язання, нараховане контролюючим органом відповідно до п.4.2 та 4.3 ст.4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених пп.5.2.2 цього пункту, тобто випадку оскарження нарахованих сум.

Відповідно до п. 5.2.2. ст..5 ЗУ “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.200 р. №2181-ІІІ (зі змінами та доповненнями) у разі коли платник податків вважає,  що  контролюючий орган  невірно  визначив суму податкового зобов'язання або прийняв будь-яке  інше  рішення,  що  суперечить  законодавству  з  питань оподаткування або виходить за межі його компетенції,  встановленої законом,  такий  платник  податків   має   право   звернутися   до контролюючого  органу  із скаргою про перегляд цього рішення,  яка подається у письмовій формі та може супроводжуватися  документами, розрахунками та доказами,  які платник податків вважає за потрібне надати.

Скарга повинна бути подана контролюючому органу  протягом десяти  календарних  днів,  наступних  за днем отримання платником податків податкового повідомлення або іншого рішення контролюючого органу,  що оскаржується. Контролюючий орган зобов'язаний прийняти вмотивоване  рішення   та   надіслати   його   протягом   двадцяти календарних  днів  від  дня  отримання скарги платника податків на його адресу поштою з повідомленням про вручення  або  надати  йому під  розписку.  У  разі  коли контролюючий орган надсилає платнику податків рішення про повне або часткове незадоволення його скарги, такий  платник  податків  має  право  звернутися  протягом  десяти календарних  днів,  наступних  за  днем  отримання  відповіді,   з повторною  скаргою  до  контролюючого  органу вищого рівня,  а при повторному  повному  або  частковому  незадоволенні  скарги  -  до контролюючого  органу  вищого  рівня  із  дотриманням  зазначеного десятиденного строку для кожного випадку оскарження та зазначеного двадцятиденного строку для відповіді на нього.

Відповідно до п.п.6.2.1 п.6.2 ст. 6 Закону України “Про порядок погашення податкових зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов’язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків вимоги.

Перша податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати  узгодженої суми податкового зобов’язання. Перша податкова вимога містить повідомлення про факт узгодження податкового зобов’язання та виникнення права податкової застави на активи платника податків, обов’язок погасити суму податкового боргу та можливі наслідки непогашення його у строк (абз. “а” п.п.6.2.3п.6.2 ст. 6 “Про порядок погашення податкових зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”).

Перша податкова вимогу від 21.03.2005 № 1/1181 на суму 2480,88 грн. була направлена відповідачеві рекомендованою кореспонденцією та в зв’язку з не врученням розміщена на дошці податкових оголошень згідно акту від 07.09.05 № 1181/1.

Друга податкова вимога надсилається  не раніше тридцятого календарного дня від дня вручення першої податкової вимоги, у разі непогашення платником податків суми податкового боргу у встановлені строки (абзац „б” п.п.6.2.3 п.6.2 ст. 6 Закону України “Про порядок погашення податкових зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”).

Другу податкову вимогу від 12.10.2005 р. № 2/4377 на суму 2951,35 грн. була направлена відповідачеві рекомендованою кореспонденцією та в зв’язку з не врученням розміщена на дошці податкових оголошень згідно акту від 25.10.05 № 7734/2.

На підставі ст.. 16 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” №2181-ІІІ від 21.12.2000р. відповідачу нарахована пеня у розмірі 0,25 грн.

Сума податкового боргу в повному обсязі ТОВ “Еллада” сплачена не була. Наявність заборгованості у відповідача, станом на день розгляду справи, підтверджується обліковою карткою платника податку і складає 79270,69 грн. Зокрема, заборгованість з податку на додану вартість складає 7784,59 грн., заборгованість з єдиного податку –71459,39 грн., заборгованість з комунального податку –26,46 грн., штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування РРО –0,25 грн.

Згідно витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна всі активи платника податку знаходять в податковій заставі до 24.04.2010 р.

Позивачем було прийнято рішення про стягнення коштів та продаж активів платника податків в рахунок погашення його податкового боргу від 28.11.05 № 260/1.

Згідно листа Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна від 18.01.07 № 1264 станом на 16.01.07 згідно з даними книг реєстрації Бюро квартири по вул.. Виборзькій, 70-А на праві власності не зареєстровані.

Згідно листа УДАІ від 12.02.07 № 10/466 на праві власності за ТОВ “Еллада” зареєстровані автомобілі Mercedes-Benz 208 D, Mercedes-Benz 307 D, Mercedes-Benz 412 D, Mercedes-Benz 612 D, Iveco 49.10 A051, Ford Transit 2496

Згідно пп. 3.1.1. п. 3.1. ст. 3 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Під примусовим стягненням у відповідності до п.1.6. ст. 1 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” слід розуміти звернення стягнення на активи платника податків у рахунок погашення його податкового боргу, без попереднього узгодження його суми таким платником податків.

У відповідності до п. 1.7 ст. 1 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”  активи платника податків - це кошти, матеріальні та нематеріальні цінності, що належать юридичній або фізичній особі за правом власності або повного господарського відання.

Ст.7 п.7.1. Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” визначений перелік джерел самостійної сплати податкового зобов’язання або погашення податкового боргу. П.7.2. зазначеної статті визначено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків за рішенням органу стягнення, які є виконавчими документами, є будь-які активи платника податків (його філій, відділень, інших відокремлених підрозділів).

Пунктом 2.3.1. п.2.3. Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”  передбачено, що органами, уповноваженими здійснювати заходи з погашення податкового боргу, є виключно податкові органи, а також державні виконавці у межах їх компетенції.

Право податкових органів на звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами передбачене п.11 ст.10 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” від 04.12.1990р. №509-XII в редакції Закону України від 24.12.1993р. №3813-XII (із змінами та доповненнями).

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього кодексу.  Відповідач не подав суду допустимі докази в обґрунтування своїх заперечень.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 71, 94, 97, 158-163 КАС України, господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Еллада” (03067, м. Київ, вул. Виборзька, 70-А, кв. 1,11, ідентифікаційний код 30638652, р/р № 260035014 в ВАТ “Родовід-банк”, МФО 321712) до Державного бюджету України (рахунок № 0010, одержувач ВДК у Солом’янському районі м. Києва, ідентифікаційний код 26077951, банк одержувача: УДК у м. Києві, МФО 820019, код платежу 21080900) заборгованість у розмірі 0,25 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Еллада” (03067, м. Київ, вул. Виборзька, 70-А, кв. 1,11, ідентифікаційний код 30638652, р/р № 260035014 в ВАТ “Родовід-банк”, МФО 321712) до Державного бюджету України (рахунок № 0010, одержувач ВДК у Солом’янському районі м. Києва, ідентифікаційний код 26077951, банк одержувача: УДК у м. Києві, МФО 820019, код платежу 16010200) заборгованість у розмірі 26,46 грн. (двадцять шість грн. 46 коп.)

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Еллада” (03067, м. Київ, вул. Виборзька, 70-А, кв. 1,11, ідентифікаційний код 30638652, р/р № 260035014 в ВАТ “Родовід-банк”, МФО 321712) до Державного бюджету України (рахунок № 0010, одержувач ВДК у Солом’янському районі м. Києва, ідентифікаційний код 26077951, банк одержувача: УДК у м. Києві, МФО 820019, код платежу 14010100) заборгованість у розмірі 7784,59 грн. (сім тисяч сімсот вісімдесят чотири грн. 59 коп.).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Еллада” (03067, м. Київ, вул. Виборзька, 70-А, кв. 1,11, ідентифікаційний код 30638652, р/р № 260035014 в ВАТ “Родовід-банк”, МФО 321712) до Державного бюджету України (рахунок № 0010, одержувач ВДК у Солом’янському районі м. Києва, ідентифікаційний код 26077951, банк одержувача: УДК у м. Києві, МФО 820019, код платежу 16050100) заборгованість у розмірі 71459,39 грн. (сімдесят одна тисяча чотириста п”ятдесят дев”ять грн. 39 коп.)

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст.ст.  185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги.

Суддя                                                                                                  І.В.Усатенко