ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"04" вересня 2007 р.
Справа №  15/189

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Хилька Ю.І. розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 15/189

за позовом: Приватного підприємства "Регіональні Меркетологічні дослідження" смт. Голованівськ Кіровоградської  області

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства "Грушківське хлібоприймальне підприємство"   м. Ульянівка  Кіровоградської  області

про стягнення 301058 грн. 62 коп.

Представники:

від позивача -  участі не брали.

від відповідача -  участі  не  брали.

Про час та місце  розгляду справи  сторони   належним  чином  повідомлені  у  відповідності  до вимог  Інструкції з  діловодства в  господарських судах  України (вих. №20323 від  26.07.2007  року та вих. №22472 від 22.08.2007 року).

При цьому, господарським судом враховується, що   до  повноважень господарських судів не  віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця  проживання  фізичних осіб - учасників судового процесу на час  вчинення  тих  чи інших  процесуальних дій. Реєстри  направлення  поштової кореспонденції  можуть   вважатись належними  доказами виконання  господарським  судом обов'язку  щодо  повідомлення учасників судового процесу  про вчинення  цим судом    певних процесуальних  дій. Згідно до реєстру  №149 за 21.08.2007 року   господарським  судом   за №1993697 та №1993655   відповідно  позивачу та відповідачу  по справі направлені рекомендовані  листи з повідомленням про вручення за вказаними в позовній заяві адресами.

Крім того, ухвалами суду   від  26.07.2007 року  та  від  16.08.2007 року  не визнавалась  обов'язковою участь  представників сторін  в судовому засіданні   16.08.2007 року та  04.09.2007 року.

Клопотань від сторін  про відкладення розгляду  справи не надходило, господарський  суд  вважає за  можливе розглянути  справу  у  відповідності до ст. 75  ГПК України  за наявними у справі  матеріалами.  Передбачених    ст.77 ГПК  України  підстав  для    відкладення  розгляду  справи  суд  не вбачає.           Крім того, господарським судом враховуються вимоги ст. 69 ГПК України  щодо  строку розгляду справ.

СУТЬ  СПОРУ:

Приватне підприємство (ПП) "Регіональні Меркетологічні дослідження" (позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою, у якій просить стягнути з відкритого акціонерного товариства (ВАТ) "Грушківське хлібоприймальне підприємство" (відповідач)  276200 грн. 60 коп.   боргу за невиконаними грошовими зобов'язаннями по договору №5 від 15.04.2003  року   про надання юридичних послуг   та три проценти річних від простроченої суми в  розмірі  24858  грн. 02 коп.

Незважаючи  на неодноразові  вимоги суду (ухвала  від  29.05.2006 р.,  від 19.07.2006 р., ухвала від 03.04.2007)  відповідач  відзиву  на позовні вимоги,  пояснень  або заперечень до суду не надав,  позовні вимоги не заперечив, своїм  процесуальним правом на участь у судовому засіданні не скористався.

Розглянувши  матеріали  справи  та  дослідивши  правовідносини, що виникли  між  сторонами  спору та  надавши їм   юридичну оцінку господарський суд  встановив  наступне:

Відповідач  як  замовник та  позивач  як   виконавець уклали договір  про надання  юридичних послуг №5  від 15.04.2003  року (в  подальшому  договір), за умовами якого виконавець зобов'язався за дорученням замовника надавати юридичні  послуги (роботи)  по підготовці процесуальних  документів, консультацій  та представництво  по справі  замовника  №15/18, що знаходилась  в  Дніпропетровському  апеляційному господарському  суді.

У відповідності до умов  п.4.2  вказаного  договору виконавцем  здано а   замовником  прийнято  послуги (роботи) згідно  до  акта  приймання- передачі наданих  юридичних  послуг від 25.04.2003  року  на  загальну  суму   276200 грн. враховуючи  ПДВ, акт  приймання -передачі  наданих   послуг  підписаний  уповноваженими   представниками  сторін  та  їх  підписи   скріплено печатками. Після   виконання    та  передачі  робіт у   замовника  виникло  грошове  зобов'язання у   розмірі  вартості  отриманих   послуг (робіт),  а згідно  до п. 4.2 договору  замовник  повинен був  провести оплату  за отримані послуги на  протязі не більше  30  днів  з моменту підписання  акту  приймання - передачі  робіт, тобто не пізніше  25.05.2003  року.

Договір про надання послуг  укладався у період дії Цивільного кодексу Української РСР,  тому господарський суд вважає  за необхідне застосувати до  вирішення  спору  норми  діючого на той період законодавства, зокрема  Цивільного  кодексу  Української РСР  ( ЦК УРСР).

Згідно ст. 4 Цивільного кодексу УРСР цивільні права і обов'язки виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, хоч і не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Договір є угодою за визначенням, які місять ст. 41, 42, 44 Цивільного кодексу УРСР.

За ст. 151, 161 Цивільного кодексу УРСР зобов'язання виникають з договору або інших підстав, зазначених у ст. 4 цього Кодексу, і повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться.

Як додаток до договору від №5  від 15.04.2003 року  сторони  25.04.2003 року  склали, підписали та   скріпили  печатками  акт  приймання-передачі  юридичних  послуг, з якого   вбачається, що вартість робіт по наданих  юридичних послугах  складає  276200 грн. (а.с.11).

Докази виконання грошових зобов'язань у сумах, визнаних відповідно до акту приймання – передачі наданих  юридичних послуг, у строк обумовлений п. 4.2 договору ,   відповідач господарському суду не надав.

Як на підставу своїх вимог  позивач  обґрунтовано  послався  на договір, акт,  та суми, одержані від  відповідача в спірний період (а.с. 18).

Відповідач  не  надав  суду  своїх заперечень  чи пояснень, тому  суд  позбавлений  можливості   проаналізувати  позицію  відповідача та   перевірити  її доказами   по справі.

Господарський суд вважає,  що  позивач  правомірно, на підставі ст. 1

Господарського процесуального кодексу України, звернувся за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів і підтвердив факт неналежного виконання замовником юридичних послуг  взятих при укладенні  договору  грошових зобов'язань.

За ст. 214 Цивільного кодексу УРСР боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Така норма діяла до 01.01.04. ,  а  після  вказаної дати, тобто з   01.01.04 набрав чинності Цивільний кодекс України.

Згідно до  п.4 "Прикінцевих та перехідних  положень" Цивільного кодексу України зазначено про те, що до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності цим Кодексом, його положення застосовуються до тих прав і обов'язків, які виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу і є правовідношенням, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За ст. 526, ч. 1 ст. 530, ст. 600 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, і якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термі); припиняється зобов'язання виконанням, проведеним  належним чином.

Відповідно до   ст. ст. 610, 611, ч. 1 ст. 612, ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач   просить стягнути з   відповідача  суму боргу – 276200 грн. та три проценти річних від простроченої суми – 24858 грн. 02 коп.  Судом  приймається  до уваги, що  розрахунок суми позову відповідачем не оспорений.

З викладених вище підстав господарський суд визнає позовні вимоги такими, що ґрунтуються на нормах законодавства та наданих доказах, тому задовольняє їх у повному обсязі.

При вирішенні спору господарським судом приймається до уваги, що  рішенням господарського суду у справі №16/194 за  позовом   Відкритого акціонерного товариства "Грушківське хлібоприймальне підприємство"  до  Приватного підприємства "Регіональні Меркетологічні дослідження" про визнання недійсним актів  та договорів ( зокрема  договору  №5 від  15.04.2003 року  та акту від 25.04.2003 року)  в позові  відмовлено та провадження   в частині визнання недійсними актів приймання - передачі наданих  юридичних послуг від  28.03.2003 року  та  від 25.04.2003 року  припинено. Постановою Дніпропетровського апеляційного  господарського суду   від 27.11.2006 року  вказане рішення залишене  без змін.

Як вбачається  з  рішення  суду по справі № 16/194   на виконання взятих на себе зобов'язань за договорами № 1 та № 5, сторонами 28.03.2003 р. були підписані акти приймання-передачі наданих юридичних послуг на загальну суму 446 439, 00 грн. та  25.04.2003 р. на суму 272 200,00 грн.(а.с. 36, 37, 38).

Договори №№ 1 та 5, а також відповідні до них акти приймання - передачі наданих послуг з боку замовника підписані головою правління акціонерного товариства Бажатарник К.В.

Пунктом 8.3.6 Статуту акціонерного товариства, зареєстрованого 06.08.2002 року в новій редакції за № 387р (а.с.10-20) до компетенції Спостережної ради належать в тому числі затвердження договорів (угод) щодо розпорядження основними фондами акціонерного товариства,  вартість яких становить понад 10 (десять) тисяч гривень.

Відповідно до п. 8.4.5 Статуту позивача до компетенції Правління акціонерного товариства належать, зокрема розпорядження майном акціонерного товариства, включаючи грошові кошти (з урахуванням обмежень, встановлених Статутом та положенням про Спостережну Раду акціонерного товариства).

Згідно п. 8.4.6 Статуту передбачено, що роботою правління керує Голова правління, який призначається Спостережною радою  товариства. Відповідно до даного пункту Статуту голова Правління наділений правом представляти Товариство в його відносинах з іншими юридичними особами, вести переговори та укладати угоди від імені Товариства.

Отже, до повноважень голови Правління, визначених Статутом належить право укладати угоду від імені ВАТ "Грушківське хлібоприймальне підприємство".

Посилання ж позивача на те, що повноваження Голови правління обмеженні визначеними Статутом положеннями, оскільки договори щодо розпорядження основними фондами товариства, вартість яких становить понад 10 тис. грн. потребують затвердження їх Спостережною радою акціонерного товариства, не заслуговують на увагу, оскільки пунктом 8.3.6 Статуту товариства, на який посилається позивач як на підставу своїх вимог, право голови правління на укладення договорів від імені Товариства не обмежено, враховуючи те, що вказаним положенням   передбачено не укладення договорів, а їх погодження.

Враховуючи наведене, господарський суд дійшов висновку про те, що договори з боку позивача підписані Головою Правління позивача без порушення наданих йому повноважень, а сам факт незатвердження договору Спостережною радою після його підписання  не може бути підставою для визнання договору недійсним.

За приписом ст. 35 Господарського  процесуального кодексу  України   факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який  вирішує  господарські спори) під час  розгляду  однієї справи, не доводяться  знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті  самі сторони.

Надання   відповідачу  юридичних послуг  підтверджується  також   рішенням  господарського суду Кіровоградської області  від 20.03.2003 року  по справі №15/18 (а.с.53- 57) та  апеляційним провадженням  по вказаній справі (а.с. 58-61, 62-64).

Поряд з цим, господарським судом  враховується, що   ухвалою господарського  суду  Кіровоградської області  від 12.04.2007 року,  залишеною без змін  постановою  Дніпропетровського апеляційного господарського  суду  від 03.07.2007 року,  за  клопотанням позивача   відповідно до ст. ст. 66, 67 Господарського процесуального кодексу України  застосовано  заходи  до забезпечення  позову   у вигляді:

Заборони державному реєстратору Ульяновської державної адміністрації вносити будь-які записи до державного реєстру стосовно ВАТ „Грушківське хлібоприймальне підприємство” код 00951847, 26400, Ульяновський район м. Ульяновка вул. Промислова 33 в тому числі і про виключення з реєстру.

Заборони Ульяновському КМ БТІ здійснення перереєстрації прав власності на нерухоме майно, що належить ВАТ „Грушківське хлібоприймальне підприємство”, які на  думку суду необхідно залишити  до   виконання  рішення господарського суду,  оскільки   підстави для їх скасування відсутні.

Так як спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, на нього, згідно ст. ст.44,  49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються витрати позивача по сплаті  3010 грн. 569 коп. державного мита  та витрати  на інформаційно- технічне  забезпечення судового процесу  в розмірі 118 грн.  в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 49, 82, 84, 85,  116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити  повністю.

Стягнути    з    відкритого    акціонерного    товариства    "Грушківське хлібоприймальне    підприємство"       (26400,    Кіровоградська    обл.,    м. Ульяновка, вул. Промислова, 33 код 00951847; р/р 2116 в БВ № 8 ЦВ  ПІБ  м.  Кіровоград,  МФО  323301)  на користь  приватного  підприємства "Регіональні    Меркетологічні         дослідження" (юридична  адреса        26500, Кіровоградська обл., смт. Голованівськ, вул. Леніна, 52 а; поштова   адреса  26400 Кіровоградська   область м.Ульянівка вул. Транспортна 3   код 32150494; р/р 3440 в БВ № 8 ПІБ м. Кіровоград, МФО 323301) -   276200 грн. 60 коп.  боргу,  24858 грн. 02 коп.  річних, 3010 грн. 569 коп.  державного мита, 118 грн. витрат на оплату послуг по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу.

Наказ видати.

Залишити  в силі   вжиті  ухвалою  господарського суду від  12.04.2007 року   заходи  до забезпечення  позову   у вигляді:

Заборони державному реєстратору Ульяновської державної адміністрації вносити будь-які записи до державного реєстру стосовно ВАТ „Грушківське хлібоприймальне підприємство” код 00951847, 26400, Ульяновський район м. Ульяновка вул. Промислова 33 в тому числі і про виключення з реєстру.

Заборони Ульяновському КМ БТІ здійснення перереєстрації прав власності на нерухоме майно, що належить ВАТ „Грушківське хлібоприймальне підприємство”  до   виконання  рішення господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, підлягає виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження" і може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Суддя                                                                              Ю.І. Хилько