ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2007 р.
№ 3/227-07

Вищий господарський суд України у складі колегії  суддів :

головуючого
Овечкіна  В.Е.,

суддів
Чернова     Є.В., Цвігун В.Л.,

за   участю   представників:

позивача
- Кива О.М.,

відповідача
- Мочинський А.Р.,

розглянувши у відкритому
судовому   засіданні
касаційну скаргу

РВ ФДМ України по Черкаській області

на рішення
від  18.05.2007 господарського суду Київської області

у справі
№3/227-07

за  позовом
РВ ФДМ України по Черкаській області

до
МПП "Вектра"

про
розірвання договору купівлі-продажу від 02.02.2007
та стягнення 136080 грн. неустойки і 8083,82 грн. пені

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Київської області від  18.05.2007 (суддя Коротун О.М.) в позові відмовлено у зв’язку з необґрунтованістю позовних вимог.

РВ ФДМ України по Черкаській області в поданій касаційній скарзі просить рішення скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом чинного законодавства про приватизацію. Зокрема, скаржник вважає, що в порушення вимог ч.5 ст.23 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств" та п.2.1 договору купівлі-продажу від 02.02.2007 покупець (відповідач) не сплатив ціну придбаного об'єкта приватизації у встановлений строк, а тому відповідно до ч.4 ст.29 Закону України "Про приватизацію державного майна", постанови КМ України від 21.08.97 №910 "Про порядок сплати і розмір неустойки за повну або часткову несплату покупцями коштів за об'єкти приватизації" та п.7.2 договору повинен сплатити неустойку у розмірі 20% від ціни продажу об'єкта приватизації з урахуванням ПДВ.

Колегія суддів, перевіривши фактичні обставини справи на предмет правильності їх юридичної оцінки судом першої інстанції і заслухавши пояснення присутніх у засіданні представників сторін,  дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржуване рішення –залишенню без змін з наступних підстав.

Відмовляючи в позові суд першої інстанції виходив з того, що на момент вирішення спору відповідачем виконано в повному обсязі договірні зобов'язання по оплаті вартості об'єкта приватизації та сплачено 8083,82 грн. пені з сум недоїмки, що підтверджується наявними у справі платіжними документами, в зв'язку з чим відсутні підстави для розірвання договору купівлі-продажу від 02.02.2007. Матеріали справи не містять доказів анулювання рішення про результати аукціону, як це передбачено абзацом 2 ч.4 ст.29 Закону України "Про приватизацію державного майна".

В частині стягнення неустойки суд зазначив, що виходячи зі змісту ч.4 ст.29 Закону України "Про приватизацію державного майна" та п.7.2 договору стягнення таких штрафних санкцій безпосередньо пов'язане з розірванням договору, а тому в зв'язку з відмовою в задоволенні позовних вимог про розірвання договору підстав для стягнення неустойки, передбаченої п.7.2 договору, також не вбачається.

Колегія погоджується з висновками суду про наявність підстав для відмови в позові з огляду на таке.

Відповідно до частини другої  статті 651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Частиною п'ятою статті 27 Закону України "Про приватизацію державного майна" встановлено, що на вимогу однієї із сторін договір купівлі-продажу може бути розірвано або визнано недійсним за рішенням суду в разі невиконання іншою стороною зобов'язань, передбачених договором купівлі-продажу, у визначені строки.

Судом встановлено факти виконання відповідачем (покупцем) на момент вирішення спору своїх договірних зобов'язань по оплаті вартості об'єкта приватизації в повному обсязі та сплати покупцем 8083,82 грн. пені за прострочення виконання грошового зобов'язання, які не заперечуються позивачем, а тому висновок суду про відсутність передбачених законодавством  про приватизацію підстав для розірвання договору купівлі-продажу від 02.02.2007 відповідає фактичним обставинам справи.

Що стосується позовних вимог про стягнення 136080 грн. неустойки, передбаченої п.1 постанови КМ України від 21.08.97 №910 "Про порядок сплати і розмір неустойки за повну або часткову несплату покупцями коштів за об'єкти приватизації" та п.7.2 договору, то касаційна інстанція враховує наступне.

Статтею 27 Закону України "Про приватизацію державного майна" та статтею 23 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств" передбачено укладення між продавцем і покупцем договору купівлі-продажу об'єкта приватизації. Ці угоди як окрема юридична категорія угод мають назву "угоди приватизації" (стаття 27 Закону) і є особливими договорами купівлі-продажу державного майна, на які поширюються також відповідні норми цивільного законодавства про угоди, якщо інше не випливає із законодавства  про  приватизацію (рішення  Конституційного  суду  України  від  01.07.98 №9-рп  у  справі  №01/1501-97).

Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Тобто пеня є різновидом неустойки.

Заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача 136080 грн. неустойки за умови встановленого судом факту сплати покупцем 8083,82 грн. пені свідчить про безпідставне намагання державного органу приватизації застосувати до покупця подвійну цивільно-правову відповідальність одного і того ж виду за одне і те ж порушення договірного зобов'язання, що суперечить вимогам ч.1 ст.61 Конституції України та ч.3 ст.509 ЦК України.

За таких обставин колегія не приймає до уваги посилання скаржника на положення абзацу 1 ч.4 ст.29 Закону України "Про приватизацію державного майна", п.1 постанови КМ України від 21.08.97 №910 "Про порядок сплати і розмір неустойки за повну або часткову несплату покупцями коштів за об'єкти приватизації" та п.7.2 договору купівлі-продажу від 02.02.2007 в обгрунтування покладання на відповідача додаткової відповідальності у вигляді неустойки у розмірі 20% від ціни продажу об'єкта приватизації.

Зважаючи на вищенаведене, касаційна інстанція не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.1115, 1117-11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Київської області від 18.05.2007 у справі №3/227-07 залишити без змін, а касаційну скаргу РВ ФДМ України по Черкаській області –без задоволення.

Головуючий, суддя                                                                                                      В.Овечкін

Судді:                                                                                                                     Є. Чернов

В. Цвігун