ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05.07.07                                                                                           Справа № 4/779-21/41

за  позовом:            Прокурор Залізничного р-ну м.Львова в інт.д-ви в особі Управління економіки Львівської міської ради, м.Львів

до відповідача:       ТзОВ “БМ-Львів”, м.Львів

третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору: КП “Адміністративно-технічне управління”, м.Львів

про  стягнення 3769,58 грн.

Суддя Масловська Л.З.

Представники:

від прокуратури -  Луцик Г.О. –помічник прок.

від позивача -         н/з

від відповідача -   н/з

від третьої особи –Штендер М.В. - представник

Представникам сторін роз'яснено їх права та обов'язки відповідно до ст. 20, 22 ГПК України.

Суть спору:

Позовні вимоги заявлено Прокурором Залізничного р-ну м.Львова в інт.д-ви в особі Управління економіки Львівської міської ради до ТзОВ “БМ-Львів” про стягнення  3769,58 грн.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, відзиву на позов не подав, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, ухвали суду надсилалися за юридичною адресою відповідача: м.Львів, вул.Кн.Ольги,122, яка відповідно до довідки ЄДРПОУ №55777 від 17.05.2007 року була незмінною на момент розгляду справи.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору КП “Адміністративно-технічне управління” подано заяву в порядку ст.26 ГПК України про вступ у справу у якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, а саме просить стягнути з відповідача 3769,58 грн. заборгованості.

Відповідно до ст. 75 ГПК України суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин справи і вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив.

18.08.2004 року між Управління економіки Львівської міської ради, КП «Адміністративно-технічним управлінням» та ТзОВ “БМ-Львів” укладено договір №43.

Відповідно до ст.ст. 638, 639 Цивільного Кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо інше не встановлено законом, у даному випадку сторони уклали договір у письмовій формі. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог закону (ст. 627 ЦК України).

У відповідності до п.2.1. договору позивач зобов’язався надавати відповідачу у тимчасове платне користування місця, що перебувають у комунальній власності, для розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами за адресами і на терміни відповідно до виданих дозволів на розміщення зовнішньої реклами в межах м.Львова.

Пунктом 2.2. визначено, що користувач використовує надані місця за цільовим призначенням, сплачує вартість користування місцями з дня отримання дозволу на розміщення зовнішньої реклами.

Пунктом 4.2. договору сторони погодили, що відповідач –користувач сплачує КП “Адміністративно-технічне управління” –оператору оплату за користування місцями для розміщення спеціальних конструкцій площею місць розташування 7,0 кв.м., рекламною площею 12,50 кв.м. щомісячно до 25 числа біжучого місяця, в розмірі 247,50 грн. за місяць.

Відповідач свої зобов'язання по договору не виконав. У зв’язку з цим основний борг відповідача перед позивачем становить за період з жовтня 2004 року по жовтень 2005 року становить 3769,58 грн.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст.509 ЦК України).

Відповідно до ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов’язків, зокрема є договори та інші правочини (даний випадок).

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок закону, договору.

Враховуючи наведене, суд  дійшов висновку, що позовні вимоги обгрунтовані поданими доказами, і підлягають до задоволення.

Судові витрати покласти на відповідача відповідно до ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.193 ГК України, ст.ст. 526, 627, 638, 639 ЦК України, ст.ст. 43, 49, 82, 84, 85 ,121 ГПК України,   суд -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задоволити повністю.

2.          Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «БМ-Львів», м.Львів, вул.Кн.Ольги,122 (р/р 2792, МФО 325213, ) на користь КП “Адміністративно-технічне управління”, м.Львів, пл.Галицька,15 а/с 1919 (р/р 260084834 в АКБ «Львів», МФО 325268, ЗКПО 13804591) –3769,58 грн. –основного боргу.

3.          Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «БМ-Львів», м.Львів, вул.Кн.Ольги,122 (р/р 2792, МФО 325213, ) в дохід державного бюджету 102 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Накази видати.

Суддя