ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.07 р.                                                                                 Справа № 33/129пн

Суддя господарського суду Донецької області Новікова Р.Г., при секретарі судового засідання Овчинніковій В.М. розглянувши матеріали

за позовом Управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м.Макіївки

до Державної виконавчої служби Центрально – Міського району м. Макіївки

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору: Державного підприємства „Макіїввугілля” в особі Відокремленого підрозділу „Шахтоуправління ім.В.М.Бажанова» м. Макіївка

про зобов’язання Державної виконавчої служби Центрально – Міського району м.Макіївки провести виконавчі дії з виконання виконавчого листа господарського суду Донецької області №33/155 про стягнення з ДП „Макіїівугілля” в особі ВП „Шахтоуправління ім. В.М.Бажанова” суми заборгованості по витратам на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до вимог пункту „а” статті 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення” в сумі 636780грн.33коп.. в порядку, передбаченому Законом України „Про виконавче провадження”.

за участю представників:

від позивача: Козіна Ю.М. – за дов. від 02.01.2007р.

від відповідача: Петров О.В. – за дов. №3 від 12.04.2007р.

від третьої особи: Попкова Л.М., дов. №08-81/1618 від 26.12.2006р.

СУТЬ СПОРУ: Управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м. Макіївки звернулося до господарського суду з позовною заявою №1978-06-14-01 від 20.03.2007р. в порядку статті 181 Кодексу адміністративного судочинства до Державного підприємства „Макіїввугілля” в особі Відокремленого підрозділу „Шахтоуправління ім. В.М.Бажанова» м. Макіївка про зобов’язання державного виконавця Петрова О.В. виконати виконавчі дії по виконанню виконавчого листа господарського суду Донецької області у справі №33/155 від 24.10.2006р. про стягнення з Державного підприємства „Макіїввугілля” в особі Відокремленого підрозділу „Шахтоуправління ім. В.М.Бажанова» м. Макіївка суми заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пункту „а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у розмірі 636780грн.33коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на недотримання державним виконавцем Петровим О.В. вимог Закону України “Про виконавче провадження” щодо виконання виконавчих дій по виконанню виконавчого листа господарського суду Донецької області у справі №33/155 від 24.10.2006р. про стягнення з Державного підприємства „Макіїввугілля” в особі Відокремленого підрозділу „Шахтоуправління ім. В.М.Бажанова» м. Макіївка суми заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пункту „а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у розмірі 636780грн.33коп.

Ухвалою господарського суду Донецької області від «27» березня 2007 року про відкриття провадження в адміністративній справі №33/129пн було викликано представників сторін у попереднє засідання, призначене на ”03” квітня 2007р. та витребувані певні документи.

До матеріалів справи приєднана заява Управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м. Макіївки від 03.04.2007р. про заміну неналежного відповідача Державного підприємства „Макіїввугілля” в особі Відокремленого підрозділу „Шахтоуправління ім. В.М.Бажанова» м. Макіївка належним відповідачем – Державною виконавчою службою у Центрально – Міському районі м. Макіївки.

Згідно статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України суд, встановивши, що з адміністративним позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, або не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, може за згодою позивача допустити заміну первинного позивача або відповідача належним позивачем або відповідачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Вищезазначене клопотання підлягає задоволенню, а Державне підприємство „Макіїввугілля” в особі Відокремленого підрозділу „Шахтоуправління ім. В.М.Бажанова» м. Макіївка підлягає заміні Державною виконавчою службою у Центрально – Міському районі м. Макіївки у якості належного відповідача відповідно до статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України.

Одночасно позивачем цією ж заявою змінено предмет позову, а саме позивач просить – визнати дії Державної виконавчої служби у Центрально-Міському районі м. Макіївки незаконними щодо виконання наказу №33/155 від 24.10.2006р. про стягнення з Державного підприємства „Макіїввугілля” в особі Відокремленого підрозділу „Шахтоуправління ім. В.М.Бажанова» м. Макіївка суми заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пункту „а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у розмірі 636780грн.33коп.

До матеріалів справи приєднаний відзив відповідача №14/28 від 02.04.2007р., де останній зазначив, що Державне підприємство „Макіїввугілля” внесено до реєстру підприємств-боржників, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості.

Згідно Закону України „Про внесення змін в ст.3 Закону України „Про заходи, які спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу” №522-V від 22.12.2006р. процедура погашення заборгованості підприємствами паливно-енергетичного комплексу продовжена до 01.01.2008р.

Відповідно до пункту 2 статті 53 Кодексу адміністративного судочинства України за суд з власної ініціативи залучив до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Державне підприємство „Макіїввугілля” в особі Відокремленого підрозділу „Шахтоуправління ім. В.М.Бажанова» м. Макіївка.

В подальшому на адресу суду надійшло клопотання позивача №3118/01-14 від 06.04.2007р. про зміну предмету спору, згідно якого позивач наполягав на зобов’язанні Державної виконавчої служби Центрально – Міського району м. Макіївки провести виконавчі дії з виконання виконавчого листа господарського суду Донецької області №33/155 про стягнення з ДП „Макіїввугілля” в особі ВП „Шахтоуправління ім. В.М.Бажанова” суми заборгованості по витратам на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до вимог пункту „а” статті 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення” в сумі 636780грн.33коп.. в порядку, передбаченому Законом України „Про виконавче провадження”.

За наслідками підготовчого провадження суд постановив ухвалу від 03.04.2007р. про закінчення підготовчого провадження і призначення справи до судового розгляду на 12.04.2007р.

В судовому засіданні 12.04.2007р. головуючим були роз’яснені процесуальні права та обов’язки позивачу, передбачені статтями 49, 51, 54, 65-68 Кодексу адміністративного судочинства України. Позивач наполягав на задоволенні змінених позовних вимог, а відповідач не визнав заявлені вимоги. Також представників сторін було повідомлено про можливість примирення згідно зі статтею 113 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши доводи сторін та третьої особи, дослідивши наявні докази у справі, ознайомившись з правовою позицією сторін та третьої особи, що викладена письмово, наявна у матеріалах справи, господарський суд встановив:

Постановою Господарського суду Донецької області від 03.07.2006р. у справі №33/155 задоволені у повному обсязі позовні вимоги Управління Пенсійного Фонду України в Центрально-Міському районі м. Макіївки до ДП «Макіїввугілля» в особі ВП «Шахтоуправління ім. В.М. Бажанова» про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до вимог п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у сумі 636780грн.33коп.

На підставі заяви Управління Пенсійного Фонду України в Центрально-Міському районі м. Макіївки у справі №33/155 був винесений виконавчий лист від 24 жовтня 2006 року.

22 листопада 2006 року на підставі цього виконавчого листа державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Центрально - Міського району м. Макіївки Петровим О.В. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач наполягає на тому, що в порушення вимог ст. 5, 53, 55 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем не було накладено арешт на кошти ДП «Макіїввугілля» в особі ВП «Шахтоуправління ім. В.М. Бажанова», не направлені запити щодо виявлення майна боржника та його балансової вартості, не накладено адміністративного штрафу за порушення строків надання йому інформації, не описано майно боржника, до правоохоронних органів матеріали щодо притягнення боржника до відповідальності за невиконання судового рішення не направлялись.

Позивач вважає безпідставним посилання державного виконавця на постанову від 11.01.2006 року про зупинення виконавчого провадження про стягнення заборгованості з ДП «Макіїввугілля» за виконавчими листами та наказами, виданими протягом 1999-2005 років на підставі п.15 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки виконавчий лист про стягнення з ДП «Макіїввугілля» в особі ВП «Шахтоуправління ім. В.М. Бажанова» суми заборгованості по витратам на виплату та доставку пільгових пенсій в сумі 636780грн.33коп., виданий 24.10.2006 року.

Крім того, згідно вимог п.1.4 Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємства паливно-енергетичного комплексу» заборгованістю вважається сума коштів, яка є податковим боргом та підлягає сплаті, але не сплачена, до бюджетів усіх рівнів та державних цільових фондів, у тому числі ліквідованих.

Сума заборгованості по витратам на виплату та доставку пільгових пенсій у боржника виникла після набрання чинності Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003р. та не є видом заборгованості, що підпадає під дію Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємства паливно-енергетичного комплексу».

Згідно вимог ч.4 ст. 18 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003р. страхові внески не включаються до складу податків, інших обов'язкових платежів, що складають систему оподаткування.

Відповідно до статті 2 Закону України „Про виконавче провадження” №606-XIV від 21.04.1999р. примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до Закону України «Про державну виконавчу службу» примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділів державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції, районних, міських (міст обласного значення), районних в містах відділів державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції (далі - державні виконавці).

Згідно зі статтею 5 Закону України „Про виконавче провадження” №606-XIV від 21.04.1999р. державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Таким чином, обов’язок державного виконавця проводити виконавчі дії з примусового виконання рішень, вже передбачений Законом України „Про виконавче провадження” №606-XIV від 21.04.1999р.та не потребує додаткового встановлення судом.

Крім того, стаття 25 Закону України „Про виконавче провадження” №606-XIV від 21.04.1999р. встановлює строки здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець здійснює виконавчі дії по виконанню рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме:

-          закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону;

-          повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону;

-          повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону.

При цьому, державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії по виконанню рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, постанова про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа від 24.10.2006р. у справі №33/155 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Центрально - Міського району м. Макіївки Петровим О.В. була винесена 22 листопада 2006 року.

Таким чином, строк встановлений для проведення виконавчих дій (6 місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження) на момент звернення позивача до суду із адміністративним позовом не сплив.

Згідно пояснень представників сторін, зведене виконавче провадження відносно боржника (Державного підприємства „Макіїввугілля”) було зупинене з посиланням на норми пункту 15 статті 34 Закону України „Про виконавче провадження” №606-XIV від 21.04.1999р., а саме – через внесення боржника (підприємства паливно-енергетичного комплексу) до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу».

Як вказано у статті 2 Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» №2711-ІV від 23.06.2005р. цей Закон регулює відносини, пов'язані з проведенням комплексу заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно - енергетичного комплексу.

Дія цього Закону поширюється на підприємства паливно - енергетичного комплексу, а також інших учасників розрахунків, які мають або перед якими є заборгованість, що виникла внаслідок неповних розрахунків за енергоносії.

У статті 1 Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» №2711-ІV від 23.06.2005р. наведено тлумачення поняття „заборгованість”, що вживається в цьому законі.

Відповідно до пункту 1.4 статті 1 Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» №2711-ІV від 23.06.2005р. заборгованість - підтверджена учасниками розрахунків на розрахункову дату сума коштів, яка, зокрема, -

1) підлягає сплаті за товари, роботи (послуги), спожиті у процесі виробництва (видобутку), передачі (транспортування) та/або постачання енергоносіїв, відповідно до укладених договорів або з інших підстав, передбачених законом, у тому числі суми пені, штрафних та фінансових санкцій, але не сплачена;

2) є податковим боргом та підлягає сплаті, але не сплачена, до бюджетів усіх рівнів та державних цільових фондів, у тому числі ліквідованих. Терміни «податковий борг», «податкові зобов'язання» вживаються в цьому Законі у значенні відповідно до Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»№2181-III від 21.12.2000р.;

3) підлягає сплаті, але не сплачена, до цільового галузевого фонду створення ядерно-паливного циклу Міністерства палива та енергетики України;

4) передбачена видатками бюджетів усіх рівнів, але не отримана суб'єктами господарської діяльності, у тому числі за пільгами та субсидіями, для сплати за спожиті енергоносії;

5) підлягає сплаті і виникла внаслідок відсутності у Державному бюджеті України минулих років видаткових статей або передбачення видатковими статтями часткового фінансування видатків для  розрахунків за енергоносії, у тому числі за пільгами та субсидіями (трансфертами), спожиті підприємствами, організаціями, закладами та установами, які фінансуються з бюджетів усіх рівнів.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні перебуває декілька виконавчих документів щодо боржника (це - накази господарського суду про стягнення певних сум з відповідача на користь суб’єктів господарювання, виконавчі листи загальних судів про стягнення на користь фізичних осіб сум).

Згідно зі статтею 49 Закону України „Про виконавче провадження” №606-XIV від 21.04.1999р. у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень щодо одного й того самого боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження. При цьому, пунктом 4.19.3. Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №74/5 від 15.12.1999р. (зареєстровано в Міністерстві юстиції України за №865/4158 від 15 грудня 1999р.) встановлено, що при задоволенні вимог стягувачів зведеного виконавчого провадження слід керуватися вимогами статті 44 Закону України „Про виконавче провадження” №606-XIV від 21.04.1999р.

Тобто, окрім боргу перед Управлінням Пенсійного Фонду України в Центрально-Міському районі м. Макіївки, у боржника існує заборгованість перед суб’єктами господарювання, яка підпадає під ознаки, наведені в підпункті 1 пункту 1.4.статті 1 Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» №2711-ІV від 23.06.2005р.

Відповідно до частини 6 пункту 3.7 статті 3 цього Закону на строк участі підприємства паливно-енергетичного комплексу у процедурі погашення заборгованості підлягають зупиненню виконавчі провадження та заходи примусового виконання рішень щодо цього підприємства, що підлягають виконанню в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Стаття 34 Закону України „Про виконавче провадження” №606-XIV від 21.04.1999р. передбачає, що виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у випадках внесення підприємства паливно-енергетичного комплексу до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу".

З урахуванням викладеного, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог Управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м. Макіївки в повному обсязі.

Враховуючи норми Закону України „Про виконавче провадження” №606-XIV від 21.04.1999р., статті 1, 2, 4, 5, 6, 10, 11, 12, 14, 15, 23, 48, 50, 69-71, 79, 86, 87, 94, 98, 107, 110, 111, 114, 121, 122-170, 181, 254, Прикінцеві та Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд  -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог Управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м. Макіївки до Державної виконавчої служби Центрально – Міського району м. Макіївки за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору: Державного підприємства „Макіїввугілля” в особі Відокремленого підрозділу „Шахтоуправління ім. В.М.Бажанова» м. Макіївка про зобов’язання Державної виконавчої служби Центрально – Міського району м. Макіївки провести виконавчі дії з виконання виконавчого листа господарського суду Донецької області №33/155 про стягнення з ДП „Макіїівугілля” в особі ВП „Шахтоуправління ім. В.М.Бажанова” суми заборгованості по витратам на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до вимог пункту „а” статті 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення” в сумі 636780грн.33коп.. в порядку, передбаченому Законом України „Про виконавче провадження” – відмовити.

У судовому засіданні від 12.04.2007р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження постанови суду протягом десяти днів з дня виготовлення постанови. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

Повний текст виготовлено 17.04.2007р.

Суддя

Надруковано 4 примірника: 1 – позивачу; 1 – відповідачу; 1 – третійособі; 1 – до суду