ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2007 р.
Справа № 16/158

Позивач:  Івано-Франківська обласна дирекція ВАТ  "Райффайзен Банк Аваль".

вул. Незалежності,19,  м.Івано-Франківськ,76000

Відповідач:  ТзОВ "Траян".

76000, м.Івано - Франківськ, вул.Вільна, 40.

Cуддя  Калашник Володимир Олександрович

При секретарі   Мисак Руслан Зіновійович

Представники:

Від позивача:  Давидів В.М.-нач. відділу по роботі з проблемн. кредитор.,

(довіреність     № 61 від 21.11.2006р.).

Від відповідача: Щеглов Є.С. - адвокат, (довіреність № б/н від 03.07.07р.).

СУТЬ СПОРУ: заявлено позов про звернення стягнення на заставлене майно в сумі 10228,85 доларів США (51655,64 грн.).

В судовому засіданні 17.07.07р., оголошено перерву до 18.07.07р. на 14 год. 30 хв.

Розгляд справи завершено.

Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи, з”ясувавши її фактичні обставини, суд  -

Встановив:

Згідно договору  кредиту № 014/14-4/2690  від 08.07.2003 р.  АППБ “Аваль” в особі Івано-Франківської обласної дирекції надав гр. Морозюку  Ігорю Ярославовичу  кредит на суму   30000 доларів США, зі сплатою 8 % річних  для придбання квартири. В  подальшому відсоткова ставка була збільшена до 15 % річних.

В  забезпечення  зобов’язань  по договору кредиту 23.07.2003 р.  між АППБ “Аваль”  і   гр.Морозюком І.Я.,  було укладено договір застави № Д-329,  посвідчений приватним нотаріусом  Івано-Франківського міського нотаріального округу  Дузінкевич Л.Б.,  згідно  якого    гр.Морозюк І.Я.  передав  в   заставу  квартиру,  яка знаходиться за адресою : м. Івано-Франківськ,  вул. Галицька,  буд. 14  кв. 6.

Згідно договору купівлі-продажу № 327-Д  від 24.09.2004 р.,  посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального  округу  Кочан М.В.,  заставне майно,  а  саме  квартира,  що  знаходиться за адресою  м. Івано-Франківськ,  вул. Галицька,  будинок № 14  кв. № 6,  перейшло  у  власність  ТзОВ фірма “Траян”.

Станом на 13.06.2007 р. за позичальником  Морозюком І.Я.  по кредитному договору  № 014/14-4/2690 від 08.07.2003 р.,   рахується  заборгованість  в розмірі  10228,84 доларів США,  що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ, становить 51655,64 гривень.     Позивач просить звернути стягнення на заставлене майно  згідно договору застави  за № Д-329 від 23.07.2003 р.,  посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Дузінкевич Л.Б.,  а  саме :  квартиру,  загальною площею 40,3 кв.м.,  що  знаходиться за адресою :  м. Івано-Франківськ,  вул. Галицька,  будинок № 14 квартира № 6,  яка на даний час належить Товариству з обмеженою відповідальністю фірма “Траян”,   в  розмірі  10 228 дол. США  84 цента,  що  в  гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ, становить 51655,64 гривень,  на  користь ВАТ “Райффайзен Банк Аваль”  в  особі  Івано-Франківської  обласної  дирекції.    Позовні  вимоги  обґрунтовує тим,  що  згідно  ст. 589 ЦК України  та  ст. 12 Закону України “Про іпотеку”,  у  разі невиконання зобов’язання,  забезпеченого заставою,  заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави ;   згідно ст. 27 Закону України “Про заставу”,  застава зберігає силу,  якщо за  однією з підстав, зазначених в законі,  майно або майнові права,  що  складають предмет застави,  переходять у  власність іншої  особи ;    згідно  ст. 23 Закону України “Про іпотеку”   у  разі  переходу права власності (права господарського відання)  на  предмет  іпотеки  від  іпотекодавця  до  іншої  особи,  у  тому  числі  в  порядку  спадкування чи правонаступництва,  іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна,  навіть у тому випадку,  якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Представник позивача в судовому засіданні  позов  підтримав,  просить суд позов  задоволити.

Представник відповідача  позовні вимоги не  визнав,  просить суд в  позові  відмовити.   Свої  доводи в заперечення  позовних  вимог  виклав у  відзиві  на  позов.

Заслухавши в  судовому засіданні  доводи представників сторін,  дослідивши обставини у справі і подані докази,  суд  вважає,  що  позов не підлягає до задоволення із слідуючи підстав.

Відповідно до договору  кредиту № 014/14-4/2690  від 08.07.2003 р.,  АППБ “Аваль” в особі Івано-Франківської обласної дирекції надав  кредит  гр.Морозюку  Ігорю Ярославовичу  на суму   30000 доларів США.      В  забезпечення  зобов’язань  по договору кредиту                № 014/14-4/2690  від  09.07.2003 р.,  23.07.2003 р.  між АППБ “Аваль”  і   гр.Морозюком І.Я.  було укладено договір застави № Д-329,    згідно  якого    гр.Морозюк І.Я.  передав  в   заставу  банку  квартиру  за адресою : м. Івано-Франківськ,  вул. Галицька,  буд. 14  кв. 6.     Договір застави № Д-329  від 23.07.2003 р.  посвідчив приватний нотаріус  Івано-Франківського міського нотаріального округу  Дузінкевич Л.Б.,  та  відповідно  до  вимог ст. 73 Закону України “Про нотаріат”,   наклав заборону на відчуження даної квартири.

24.09.2004 р.,  позивач  направив приватному  нотаріусу лист  № 16-50/16-121 від    “Про зняття заборони на заставлене майно”,  за  підписом  першого заступника директора ІФ ОД АППБ “Аваль”   Рудика Я.Б., в якому позивач  просив  зняти заборону  по кредитному  договору № 014/14-4/2690  від  09.07.2003 р.,  укладеному між АППБ “Аваль”  та   гр.Морозюк І.Я.,   заставлене майно :  квартира під номером 6 (шість),  що знаходиться  в  м. Івано-Франківську  по вул. Галицькій  в  будинку  номер 14 (чотирнадцять), яка  була  заставлена згідно договору застави № Д 329 від  23.07.2003 р.     На  підставі  даного листа,  заборона  на  відчуження  квартири № 6  в будинку   № 14  по  вул. Галицькій  в  м. Івано-Франківську  нотаріальними органами  була  знята,  і  дана  квартира  була   продана  гр.Морозюком І.Я.  по  договору купівлі-продажу квартири, посвідченому  приватним нотаріусом Івано-Франківського нотаріального округу Кочан М.В.   24.09.2004 р.,    фірмі “Траян”.

Суд  вважає,  що  направлення  банком  “Аваль”  приватному  нотаріусу  листа від 24.09.2004 р. № 16-50/16-121   про  зняття  заборони на відчуження  заставленої  квартири  є  фактичним наданням  банком  “Аваль”  згоди  на  відчуження  заставодавцем  даної  квартири,  так як  ніякої іншої мети  повідомлення заставодержателя  нотаріусу  “Про  зняття заборони на заставлене майно”  мати не може.   Із  змісту  статті  74 Закону України “Про нотаріат”  випливає  тотожність понять  “повідомлення установи банку про припинення іпотечного договору або  договору застави”   та   “повідомлення установи банку про зняття заборони на відчуження житлового будинку, квартири”,  повідомлення установи банку про зняття заборони на  заставлене майно є рівнозначним  повідомленню установи банку про припинення договору  застави (іпотеки).

Посилання  позивача   на  ст. 23 Закону України “Про іпотеку”,  ст. 27 Закону України “Про заставу”,  згідно яких застава зберігає силу якщо за однією з підстав, зазначених                  в законі,   предмет застави переходить у власність  іншої  особи,  за  даних  умов не  може  бути  прийнято до  уваги.    Відповідно  до  п. 9 роз’яснень  Вищого Арбітражного Суду України від 24.12.1999 р. № 02-5/602 “Про деякі питання практики вирішення спорів,  пов’язаних із застосуванням  Закону України “Про заставу”,    згадана норма застосовується тоді,  коли між заставодавцем та іншою особою існує правонаступництво.

Позовні   вимоги  про  звернення  стягнення  на  нерухоме  майно  ТзОВ фірма “Траян” не можуть бути задоволені також з тієї причини,  що  згідно ст. 41 Конституції України  право власності є  непорушним,  і  власник не може бути позбавлений права власності на своє майно,  крім  випадків,  передбачених законом.  Чинне законодавство України не передбачає можливості позбавлення власності особи, що не має зобов’язань  перед заставодержателем,  шляхом звернення стягнення на її майно,  яке  належить цій особі на підставі чинного та  оплатного договору купівлі-продажу.   Статтею 346  ЦК України  підставою припинення права власності  встановлено  лише  звернення стягнення  на  майно  за  зобов’язанням  власника.  Проте  відповідач  ТзОВ фірма “Траян”  не  має зобов’язань  перед  позивачем   ВАТ “Райффайзен Банк Аваль”  по  кредитному договору №  014/14-4/2690 від 08.07.2003 р.

На  підставі  наведеного,   керуючись  ст. 41, 124 Конституції України,  ст. 346,  593  ЦК України,   ст. 17 Закону України “Про іпотеку”,  ст. 33,  49, 82 –85 ГПК України,  суд -

В И Р І Ш И В

В  позові  відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили  після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття,  у  разі,  якщо  в судовому засіданні  було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення,  воно набирає законної сили  після закінчення десятиденного строку з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                                    Калашник Володимир  Олександрович

рішення підписане 24.07.07

Виготовлено в АС "Діловодство суду"

________________ Мисак Руслан Зіновійович