ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

31.07.07р.

Справа № 32/246-07

За позовом : Товариства з обмедженою відповідальністю «ТНК-ВР КОММЕРС», м. Київ

До : Товариства з обмедженою відповідальністю «Сатурн-Ойл», м. Дніпродзержинськ

Про : заборону використання товарного знаку

Суддя  Васильєв О.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача: Шемяткін М.О. ( дов. № 71  від 10.07.07 р. );

Від відповідача: Мухамедніязова Г.Б. ( дов.  від 16.07.07 р.)

СУТЬ СПОРУ:

Позивач (ТОВ «ТНК-ВР КОММЕРС») звернувся з позовом до відповідача (ТОВ «Сатурн-Ойл») про заборону відповідачу використовувати знак для товарів і послуг «ТНК»; про зобов’язання відповідача здійснити демонтаж вивісок, логотипів та обладнання з позначенням торгового знаку «ТНК»на автозаправних станціях, що знаходяться за адресами: с.м.т. Кирилівка, вул.Берегова,2-а та м. Дніпродзержинськ , вул. Єлизаветівське шосе ,229 .

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на безпідставне  використанням відповідачем знаку для товарів і послуг «ТНК»,  тоді як таке право на території України належить саме ТОВ «ТНК-ВР КОММЕРС»на підставі відповідного субліцензійного договору .

Відповідач (ТОВ «Сатурн-Ойл») позов не визнав ,посилаючись на ту обставину , що ще в березні-квітні 2007 р. підприємство демонтувало всі вивіски , логотипи та обладнання з позначенням торгового знаку «ТНК» на автозаправних станціях, що знаходяться за адресами : с.м.т. Кирилівка, вул.Берегова,2-а та м. Дніпродзержинськ, вул. Єлизаветівське шосе, 29 . На підтвердження вище зазнаних обставин представником відповідача в судовому засіданні 31.07.07 р. були надані фотографії вищезазначених автозаправних станцій, на яких відсутнє зображення торгового знаку «ТНК» .

По справі оголошувалась перерва з 19.07.07 р. до 31.07.07 р.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи,  господарський суд ,-

ВСТАНОВИВ :

ВАТ «ТНК –ВР Холдінг»на підставі відповідного Свідоцтва на знак для товарів і послуг    № 19687 від 15.05.01 р. є власником торгового знаку «ТНК».

18.11.06 р. між ВАТ «ТНК –ВР Холдінг»та Спільним українсько - німецьким ТОВ з ІІ «Кершер»укладено ліцензійний договір № ТВН-1157/06 , згідно до умов якого ВАТ «ТНК –ВР Холдінг»надав ТОВ з ІІ «Кершер»право на використання товарного знаку «ТНК»на території України з правом надання подальших субліцензій.

18.11.06 р. між ТОВ з ІІ «Кершер»( ліцензіар ) та ТОВ «ТНК-ВР КОММЕРС»( ліцензіат )  укладено субліцензійний договір ,згідно з умовами якого ліцензіар  ( на підставі вищезазначеного ліцензійного договору № ТВН-1157/06  від 18.11.06 р. ) надав ліцензіату на строк дії цього договору за винагороду  право використання товарним знаком «ТНК»на території  України. За твердженням позивача, відповідач безпідставно використовує товарний знак «ТНК»на автозаправних станціях, що знаходяться за адресами: с.м.т. Кирилівка, вул.Берегова,2-а та м. Дніпродзержинськ, вул. Єлизаветівське шосе, 229. На підтвердження цієї обставини позивачем надано фотографії вищезазначених автозаправних станцій .

Відповідач у відзиві на позов зазначив, що ще в березні-квітні 2007 р. підприємство демонтувало всі вивіски , логотипи та обладнання з позначенням торгового знаку «ТНК»на автозаправних станціях , що знаходяться за адресами: с.м.т. Кирилівка, вул.Берегова,2-а та м. Дніпродзержинськ, вул. Єлизаветівське шосе, 29. На підтвердження вище зазнаних обставин представником відповідача в судовому засіданні 31.07.07 р. були надані фотографії вищезазначених автозаправних станцій ,на яких відсутнє зображення торгового знаку «ТНК».

Згідно з частиною першою статті 494 Цивільного кодексу України набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчується свідоцтвом. Відповідно до частини третьої статті 5 Закону України „Про охорону прав на знаки для товарів і послуг” (далі –Закон) право власності на знак засвідчується свідоцтвом. Строк дії свідоцтва становить 10 років від дати подання заявки до Установи і продовжується Установою за клопотанням власника свідоцтва щоразу на 10 років, за умови сплати збору в порядку, встановленому пунктом 2 статті 18 цього Закону. Частиною другою статті 16 Закону передбачено, що свідоцтво надає його власнику право використовувати знак та інші права, визначені цим Законом. Відповідно до частини 5 статті 16 Закону свідоцтво надає його власнику виключне право забороняти іншим особам використовувати без його згоди, якщо інше не передбачено цим Законом, зареєстрований знак стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг. Згідно  з  частиною 1 статті  20 Закону  будь-яке посягання на права власника свідоцтва, передбачені статтею 16 цього Закону, в тому числі вчинення без згоди власника свідоцтва дій, що потребують його згоди, та готування до вчинення таких дій, вважається порушенням прав власника свідоцтва, що тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством України,  а  у  частині 2  цієї  ж  статті  передбачено,  що   на вимогу власника свідоцтва таке порушення повинно бути припинено.

Згідно з частиною першою статті 495 ЦК України майновими правами інтелектуальної власності на торговельну марку є: право на використання торговельної марки; виключне право дозволяти використання торговельної марки; виключне право перешкоджати неправомірному використання торговельної марки, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом. Відповідно до частини третьої статті 418 ЦК України право інтелектуальної власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до вимог ст.33 ГПК України кожна сторона повинна  довести  ті  обставини,  на  які  вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. З огляду  на  встановлені  у  справі  обставини ( демонтаж відповідачем товарного знаку «ТНК»до часу звернення позивача до суду ),  суд  дійшов  висновків  про  відсутність  правових підстав для задоволення позовних вимог .

На підставі вищенаведеного, керуючись вимогами ст.ст.418,494,495 ЦК України; Закону України „Про охорону прав на знаки для товарів і послуг” ; ст.ст.33, 49, 82-85 ГПК України , господарський суд ,-

ВИРІШИВ :

В задоволенні позовних вимог відмовити, судові витрати покласти на позивача.

Суддя                                                                                                       Васильєв О.Ю.