ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2007 р.
№ 7/152-пн-05

Вищий господарський суд  України у складі колегії суддів:

головуючий суддя
Першиков Є.В.

судді
Данилова Т.Б.

Ходаківська І.П.

розглянувши

касаційну скаргу
Відкритого акціонерного товариства "Україна"

на
постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 18.11.05 р.

у справі
№  7/152-ПН-05 Господарського суду Херсонської області

за позовом
Відкритого акціонерного товариства "Україна"

до відповідачів

третя особа
1)          Спеціалізованого державного підприємства "Укрспец’юст" в особі Херсонської філії м. Херсон
2)          Приватного підприємства "Космополія", м.Херсон
3)          Відділу державної виконавчої служби Верхньорогачицького районного управління юстиції

Севастопольська філія АППБ "Аваль", м. Севастополь

про
визнання недійсним аукціону з продажу арештованого майна

За участю представників сторін:

від позивача –Кушнір Г.А., за довіреністю

Чорний Ф.І., директор ВАТ "Україна"

від відповідачів –не з’явилися

від третьої особи –Осипов В.В., за довіреністю

ВСТАНОВИВ:

Відкритим акціонерним товариством “Україна”, смт. Верхній Рогачик Херсонської області було подано позов до Херсонської філії спеціалізованого державного підприємства “Укрспец’юст”, м. Херсон (відповідач-1), Приватного підприємства “Космополія”, м. Херсон (відповідач-2) і Відділу Державної виконавчої служби Верхньорогачицького районного управління юстиції, смт. Верхній Рогачик Херсонської області (відповідач-3) про визнання недійсним аукціону з продажу рухомого майна від 25.01.2005 р., яке належить позивачу, а також протоколів проведення аукціону № 1 –7 від 25.01.2005р.

Господарський суд Херсонської області своїм рішенням від 10.06.2005 року у справі № 7/152-ПН-05  позов задовольнив: визнав недійсним аукціон по реалізації рухомого майна, яке належить позивачу, проведений Херсонською філією СДП “Укрспец’юст” та оформлений протоколами №№ 1 –7 від 25.01.2005р.; зобов’язав відповідача-2 повернути відповідачу-1 рухоме майно, яке належить позивачу, продане на аукціоні проведеному 25.01.2005р., оформленого протоколами №№ 1 –7 від 25.01.2005р.

Постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 18.11.05р. апеляційну скаргу Спеціалізованого державного підприємства “Укрспец’юст” в особі Херсонської філії, м. Херсон задоволено. Рішення господарського суду Херсонської області від 10.06.2005р. у справі №7/152-ПН-05 скасуване. В позові відмовлено. Стягнуто з Відкритого акціонерного товариства “Україна”, смт. Верхній Рогачик Херсонської області (код 054461200) на користь Спеціалізованого державного підприємства “Укрспец’юст” в особі Херсонської філії, м. Херсон (код 25801008) суму 42,50 грн. державного мита по розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Позивач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 18.11.05 р. з підстав неправильного застосування норм матеріального та процесуального права і залишити в силі рішення Господарського суду Херсонської області  від 10.06.2005 року у справі №7/152-ПН-05.

Відповідно до розпорядження Заступника Голови Вищого господарського суду України від 27.09.2007 р. у зв’язку з відпусткою судді Савенко Г.В. для перегляду справи в касаційному порядку утворено колегію суддів в наступному складі: головуючий –Першиков Є.В., судді – Данилова Т.Б.,  Ходаківська І.П.

Розглянувши матеріали справи та касаційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Як випливає з матеріалів справи, 26.02.2001р. між АППБ “Аваль” (кредитор) і ВАТ “Україна” (позичальник) був укладений кредитний договір №12/1-01 та додаткову угоду до нього від 22.03.2001р. про надання кредиту в сумі 400.000,00 грн. строком з 26.02.2001р. по 01.12.2001р. з виплатою 40 % річних.

З метою забезпечення виконання ВАТ “Україна” своїх договірних зобов’язань, що випливають з кредитного договору №12/1-01, між АППБ “Аваль” (заставодержатель) і ВАТ “Україна” (заставодавець) був укладений договір застави від 22.05.2001р. Договір застави посвідчений нотаріально і зареєстрований в реєстрі за №442.

У зв’язку з невиконанням ВАТ “Україна” своїх договірних зобов’язань по поверненню кредиту та процентів на суму 478.312,33 грн., за заявою АППБ “Аваль” державним нотаріусом Верхньорогачицької державної нотаріальної контори 21.11.2002р. було видано виконавчий напис про стягнення з ВАТ “Україна” на користь АППБ “Аваль” заборгованості в сумі 478.312,33 грн. за рахунок заставленого майна.

ВДВС Верхньорогачицького РУЮ під час здійснення виконавчого провадження 27.05.2003р. було складено акт опису й арешту майна.

18.06.2003р. виконавчою службою була винесена постанова про зведене виконавче провадження, згідно до якої встановлено зведене виконавче провадження №Б-145 та приєднано до нього виконавчі провадження згідно облікової картки на зведене виконавче провадження.

19.11.2004р. між ВДВС Верхньорогачицького РУЮ та СДП “Укрспец’юст” в особі Херсонської філії було укладено договори про реалізацію арештованого майна №4220362 та 4220363 (по зведеному виконавчому провадженню №Б-145).

25.01.2005р. було проведено аукціон по реалізації рухомого майна, що належить ВАТ “Україна”, про що свідчать протоколи проведення аукціону №№ 1 –7 від 25.01.2005р.

Учасниками аукціону були ПП “Космополія” і Орлов О.Б. Переможцем аукціону стало ПП “Космополія”.

Платіжними дорученнями №№ 7- 13 від 25.01.2005р. ПП “Космополія” перерахувало СДП “Укрспец’юст” в особі Херсонської філії суму 328.100,00 грн. в якості оплати за придбане на аукціоні майно.

01.02.2005р. ВДВС Верхньорогачицького РУЮ затверджені акти про проведення прилюдних торгів.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вказаний аукціон був проведений з порушенням пунктів 4, 5, 7, 9, 11, 12, 15 “Положення про порядок проведення аукціонів (публічних торгів) з реалізації заставленого майна”, затвердженого постановою КМУ від 22.12.1997р. №1448, внаслідок чого майно було реалізовано по заниженій вартості, а тому не була отримана достатня сума коштів для погашення кредиторської заборгованості перед банком, яка визначена у розмірі 478.312,33 грн. У зв’язку з цим, на підставі ст.ст. 16, 215 ЦК України, просить визнати недійсними аукціон з продажу рухомого майна від 25.01.2005р., яке належить позивачу, а також протоколи проведення аукціону №№ 1 –7 від 25.01.2005р.

Проте вищенаведені доводи позивача ґрунтуються на невірному застосуванні норм матеріального права.

Так, відповідно до ст.20 Закону України “Про заставу”, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа, суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом  чи  договором.

Згідно зі ст.21 цього Закону, реалізація заставленого майна провадиться спеціалізованими організаціями з аукціонів (публічних торгів), якщо інше не передбачено договором.

Відповідно до ст. 52 Закону України “Про виконавче провадження”, стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Реалізація заставленого майна провадиться в порядку, встановленому цим Законом.

Як вірно зазначено апеляційним судом згідно з п. 5.3.6 “Інструкції про проведення виконавчих дій”, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 15.12.1999р. № 74/5, реалізація заставленого майна провадиться в порядку, установленому пунктом 5.12 цієї Інструкції.

Пунктом 5.12 Інструкції передбачена реалізація арештованого майна. При цьому зазначено, що реалізація арештованого майна, за винятком майна, вилученого за законом з обігу та зазначеного в пункті 5.1.2 цієї Інструкції, здійснюється спеціалізованими організаціями, які залучаються на тендерній (конкурсній) основі, на підставі договорів між Державною виконавчою службою та спеціалізованими організаціями шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах.

Наведене повністю відповідає приписам ст.61 Закону України “Про виконавче провадження”, якою передбачена реалізація майна, на яке звернено стягнення.

Статтею 55 Закону України “Про виконавче провадження” закріплено положення, згідно з яким арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем зокрема шляхом проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Копія постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника не пізніше наступного після її винесення дня надсилається боржнику та відповідно до банків чи інших фінансових установ або органів, зазначених у частині другій цієї статті. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена боржником начальнику відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, або до суду у 10-денний строк.

З матеріалів справи вбачається, що ВДВС Верхньорогачицького РУЮ під час здійснення виконавчого провадження 27.05.2003р. було складено акт опису й арешту майна.

Таким чином апеляційний суд дійшов вірного висновку, що з урахуванням приписів ст.ст. 55, 61 Закону України “Про виконавче провадження”, пунктів 5.3.6, 5.12 “Інструкції про проведення виконавчих дій”, реалізація майна ВАТ “Україна” у спірних правовідносинах повинна проводитись у відповідності з вимогами “Порядку реалізації арештованого майна”, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 15.07.1999р. №42/5. Цей Порядок прийнято відповідно до ст. 61  Закону України “Про виконавче провадження”. В п.1 Порядку зазначено, що він регулює реалізацію арештованого майна, за винятком нерухомого майна, майна вилученого законом з обігу, та майна, зазначеного в частині п'ятій статті 55 Закону України “Про виконавче провадження”.

Фактичні обставини справи свідчать про те, що об’єктом продажу з аукціону, який проводився 25.01.2005р., було арештоване майно ВАТ “Україна”, згідно акту опису й арешту майна від 27.05.2003р. Належне ВАТ “Україна” арештоване майно не було виключено з цього акту.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, про порушення при проведенні аукціону приписів “Положення про порядок проведення аукціонів (публічних торгів) з реалізації заставленого майна”, затвердженого постановою КМУ від 22.12.1997р. №1448, є необґрунтованими з наступних підстав.

Як вірно зазначено апеляційним судом, вказане Положення визначає порядок проведення аукціонів (публічних торгів) з реалізації заставленого майна, на яке згідно із законодавством звернено стягнення, відповідно до пункту 12.3.4 статті 12 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” (про що зазначено в п.1 вказаного Положення). Пунктом 12.3 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” визначений порядок відшкодування сум безнадійної заборгованості за рахунок страхового резерву платника податку. Таким чином, “Положення про порядок проведення аукціонів (публічних торгів) з реалізації заставленого майна” не розповсюджує свою дію на спірні правовідносини, оскільки порядок відшкодування сум безнадійної заборгованості за рахунок страхового резерву платника податку не відноситься до предмету спору у справі №7/152-ПН-05.

Обставини справи свідчать про те, що первинною підставою для проведення аукціону було невиконання ВАТ “Україна” своїх договірних зобов’язань за кредитним договором від 26.02.2001р. №12/1-01. Невиконання ВАТ “Україна” за вказаним договором своїх зобов’язань ніяким чином не стосується порядку відшкодування сум безнадійної заборгованості за рахунок страхового резерву ВАТ “Україна” як платника податку, що відноситься до податкових відносин.

“Положення про порядок проведення аукціонів (публічних торгів) з реалізації заставленого майна” пов’язано з регулюванням податкових відносин, а не договірних.

Невідповідність проведеного аукціону “Положенню про порядок проведення аукціонів (публічних торгів) з реалізації заставленого майна” не може бути встановлена, оскільки вказане Положення не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Таким чином, позовні вимоги про визнання недійсним аукціону з продажу рухомого майна від 25.01.2005р. і протоколів проведення аукціону №№ 1 –7 від 25.01.2005р. є необґрунтованими і не підлягають задоволенню.

Отже, оскаржувана постанова апеляційного суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до  ст.ст. 85, 111-5 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні за згодою сторін оголошена  вступна   та резолютивна частини постанови.

Керуючись, ст.ст. 111-5,  111-9, 111-7, 111-11 Господарського процесуального кодексу України,   Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Україна" залишити без задоволення.

Постанову  Запорізького апеляційного господарського суду від 18.11.05 р. у справі №  7/152-ПН-05 Господарського суду Херсонської області залишити без змін.

Головуючий    суддя                                                                     Є. Першиков

Судді                                                                                               Т. Данилова

І.  Ходаківська