КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2007                                                                                           № 21/23

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Корсака В.А.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Громовий О.В. -представник за довіреністю,

від відповідача - представник не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рекламне агентство "Чотири плюс"

на рішення Господарського суду м.Києва від 30.01.2007

у справі № 21/23

за позовом                               Товариства з обмеженою відповідальністю "Векторбуд"

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю "Рекламне агентство "Чотири плюс"

про                                                  стягнення 31339,56 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду м. Києва з позовною заявою про стягнення з  відповідача 27 231,97 грн. суми основної заборгованості, 492,96 грн. пені, 1 380,87 грн. штрафу, 562,22 3% річних, 1 671,54 грн.  інфляційних витрат через неналежне виконання останнім умов Договору №35/02-2005/БЯ від 01.03.2005р. та Договору №16/1-2006/БР на розміщення зовнішньої реклами від 01.01.2006р., а також про стягнення з відповідача судових витрат, які складаються з витрат по сплаті державного мита, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та витрат на оплату послуг адвоката.

Рішенням  Господарського суду м. Києва від 30.01.2007 р. у справі № 21/23    позов задоволено повністю.

Відповідач, не погодившись з прийнятим рішенням, звернувся з апеляційною скаргою та просить його скасувати та відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог , оскільки вважає, що воно винесене по неповно з’ясованим обставинам, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального та матеріального  права.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача,  колегія встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами по даній справі було  укладено Договір Ж35/02-2005/БК від 01.03.2005р., відповідно до якого позивач зобов’язався надати відповідачеві рекламні послуги, що полягають у розміщенні плакатів відповідача на бордах, а відповідач зобов’язався прийняти послуги та оплатити їх на умовах, визначених даним Договором.

Крім того, 01 січня 2006р. сторони  уклали Договір №Ш01-2006/БР на розміщення зовнішньої реклами. За умовами цього Договору відповідач доручив, а позивач взяв на себе зобов’язання провести рекламну кампанію в інтересах відповідача в терміни та на умовах, визначених Договором, відповідач, в свою чергу,  зобов’язався оплатити надані позивачем послуги.

Отже, на підставі укладених договорів між позивачем та відповідачем згідно ст. 11 Цивільного Кодексу України виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України, як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до п. 1.3. Договору №35/02~2005/БК від 01.03.2005р. позивач розміщує плакати відповідача на бордах, що розташовані згідно Дозволів на розміщення об’єкту зовнішньої реклами та мають наступні номери: 05828-04, виданих на підставі протокольного рішення Київської міської державної адміністрації від 08.06.2004р.

Згідно з п. 2.1. Договору загальна вартість проведення рекламної кампанії становить 27 488,94 грн.

Пунктом 3.3. Договору №35/02-2005/БК від 01.03.2005р. сторони встановили, що строк надання послуг позивачем дорівнює строку дії даного Договору згідно з п. 5.1. Договору.

У відповідності до п. 5.1. Договору даний Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє з 01.03.2005р. до 31.12.2005р.

Отже, строком надання послуг позивачем по Договору №35/02-2005/БКвід 01.03.2005р. є строк з 01.03.2005р. по 31.12.2005р.

01 вересня 2005р. позивач та відповідач уклали Додаток до Договору №35/02-2005/БК від 01.03.2005р., яким додатково встановили, що позивач зобов’язується розмістити на бордах плакати (номер дозволу на розміщення об’єкту зовнішньої реклами 05828-04, 09667-05, 05537-04), що надаються відповідачем на строк з 01.09.2005р. по 30.09.2005р.

Пунктом 2.1. Додатку від 01.09.2005р. до Договору №35/02-2005/БК від 01.03.2005р. визначено загальну вартість рекламної кампанії за вересень 2005р, яка склала 8 138,05 грн.

На виконання умов Договору №35/02-2005/БК від 01.03.2005р. позивач надав відповідачеві рекламні послуги на загальну суму 16 423,27 грн., що підтверджується Актами здачі-приймання робіт (надання послуг) за №ОУ-0000455 від 30.09.2005р. на суму 8 138,05 грн., №ОУ-0000552 від 31.10.2005р. на суму 2 761,74 грн., №ОУ-0000659 від 30.11.2005р. на суму 2 761,74 грн., №ОУ-0000769 від 31.12.2005р. на суму 2 761,74 грн.

Відповідно до п.2.2. Договору №35/02-2005/БК від 01.03.2005р. відповідач зобов’язаний здійснювати розрахунки по даному Договору у порядку попередньої оплати у розмірі 100% ціни послуг в розрахунку за один повний календарний місяць в строк не пізніше 20 числа місяця, що передує тому, в якому відповідач має право вимагати від позивача надання послуг. Оплату першого календарного місяця надання послуг відповідач зобов’язаний здійснити в строк, що не перевищує 3-х банківських днів з дня підписання сторонами даного Договору.

Як свідчать матеріали справи, відповідач частково виконав зобов’язання щодо оплати послуг позивача, сплативши йому суму коштів в розмірі 3 000,00 грн.

Заборгованість відповідача перед позивачем складає 13 423,27 грн. та підлягає стягненню на користь позивача.

Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог — відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач доказів оплати вартості послуг по Договору №35/02-2005/БК від 01.03.2005р. суду не надав.

У відповідності до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити  суму боргу  з урахуванням встановленого  індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача сума 3% річних, нарахованих на суму заборгованості по Договору №35/02-2005/БК від 01.03.2005р., складає 471,43 грн. (розрахунок в матеріалах справи).

Згідно розрахунку позивача сума інфляційних витрат складає 1 395,37 грн. (розрахунок в матеріалах справи).

Також, між сторонами 01.01.2006р. було укладено Договір №16/01-2006р/БР на розміщення зовнішньої реклами.

Відповідно до п. 1.2. Договору №16/01-2006/БР на розміщення зовнішньої реклами від 01.01.2006р. адресна програма, форма, сюжет реклами, тип та розмір рекламоносіїв, відомості про їх освітлення чи неосвітлення, строк проведення рекламної кампанії по кожному рекламоносію, вартість рекламної кампанії та порядок оплати обумовлюються сторонами в Додатках до даного Договору, які є його невід’ємними частинами.

Згідно з Додатком №1 від 01.01.2006р. до Договору №16/01-2006/БР на розміщення зовнішньої реклами від 01.01.2006р. позивач розміщує постери розміром 6x3 для проведення рекламної кампанії в м. Києві за адресою: Броварський проспект, 2 км до КП в сторону мосту метро, біля птахофабрики, номер дозволу на розміщення об'єкта зовнішньої реклами 05828-24, період розміщення з 01.01.06р. по 30.06.06р.

У відповідності до п. З Додатку №1 від 01.01.2006р. вартість рекламних послуг складає 16 570,44 грн.

Пунктом 2 Додатку №1 до Договору №16/01-2006/БР на розміщення зовнішньої реклами від 01.01.2006р. визначено, що за один календарний місяць відповідачем сплачується сума коштів в розмірі 2 761,74 грн.

Позивач на виконання умов Договору №16/01-2006/БР на розміщення зовнішньої реклами від 01.01.2006р. надав відповідачеві послуг на загальну суму 13 808,70 грн., що підтверджується підписаними сторонами Актами здачі-приймання робіт (послуг) №ОУ-00028 від 31.01.2006р. на суму 2 761,74 грн., №ОУ-00123 від 28.02.2006р. на суму 2 761,74 грн., №ОУ-00226 від 31.03.2006р. на суму 2 761,74 грн., №ОУ-00338 від 30.04.2006р. на суму 2 761,74 грн., №ОУ-00503 від 31.05.2006р. на суму 2 761,74 грн.

Згідно з п. 3.2. Договору оплата послуг позивача здійснюється в національній валюті України - гривні, на умовах 100% передплати.

Відповідач зобов’язання щодо оплати наданих позивачем послуг по Договору №16/01-2006/БР на розміщення зовнішньої реклами від 01.01.2006р. не виконав, тому у нього перед позивачем утворилася заборгованість в розмірі 13 808,70 грн.

Оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання, то позивач просить стягнути з відповідача пеню за час прострочення, що передбачено п. 4.7. укладеного сторонами Договору.

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" та п.4.7. Договору передбачено обов'язок боржника за порушення строків здійснення розрахунків за виконані роботи сплатити позивачу пеню за кожен день прострочення.

Згідно ч.3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею визнається неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), які учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарського зобов'язання.

Позивачем суду надано розрахунок розміру пені на загальну суму 492,96 грн. (розрахунок в матеріалах справи).

У відповідності до п. 4.8. Договору в разі, якщо порушення строків оплати триває більше, ніж 10 календарних днів, що відповідача, на розсуд позивача, може застосовуватися штраф в розмірі 10% від суми простроченого платежу.

Згідно з ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов’язання.

Згідно розрахунку позивача сума штрафу складає 1 380,87 грн.

На підставі ст. 625 позивач також просить стягнути з відповідача суму 3% річних та інфляційних витрат.

Згідно розрахунку позивача сума 3% річних складає 90,79 грн. (розрахунок в матеріалах справи).

Згідно розрахунку позивача сума інфляційних витрат складає 276,17 грн. (розрахунок в матеріалах справи).

Отже, загальною заборгованістю відповідача перед позивачем по двом договорам, яка і підлягає стягненню, є:

сума основного боргу - 27 231,97 грн. (13 423,27 грн. + 13 808,70 грн.);

сума пені - 492,96 грн.;

сума штрафу -1 380,87 грн.;

сума 3% річних - 562,22 грн. (471,43 грн. + 90,79 грн.);

інфляційні витрати - 1 671,54 грн. (1 395,37 грн. + 276,17 грн.).

У відповідності до ст. 44 ГПК України судові витрати складаються з державного мита, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

За таких обставин, колегія прийшла до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, як необґрунтована.

З огляду на викладене, колегія приходить до висновку, що оспорюване рішення   відповідає чинному законодавству, фактичним  обставинам та матеріалам справи, підстав до його скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст.ст. 99,101, 103, 105  ГПК України, Київський апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу ТОВ „Рекламне агентство „Чотири плюс” залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду  м. Києва  від 30.01.2007 р. по справі № 21/23 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 21/23 повернути Господарському суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді

13.07.07 (відправлено)