КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

27.06.2007
№ 45/152

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:                              Григоровича О.М.

суддів:

при секретарі:

За участю представників сторін:

позивача -Зайцева І.В. (22.01.07 №1);

відповідача -ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства
"Південбудмеханізація"

на рішення Господарського суду м.Києва від
26.03.2007

у справі № 45/152

за позовом                               Відкрите
акціонерне товариство "Південбудмеханізація"

до                                                   Суб"єкт підприємницької діяльності -
фізична особа ОСОБА_1

про
визнання недійсним договору НОМЕР_1

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство
“Південбудмеханізація” (далі-позивач) звернулось до Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 (далі-відповідач) з позовом про визнання
недійсним договору НОМЕР_1.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 26.03.07 в позові відмовлено повністю.

Не
погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в
якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Скарга
мотивована тим, що висновки суду є помилковими, оскільки договір укладений
структурним підрозділом позивача з перевищенням своїх повноважень.

Відповідач
у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що доводи апеляційної скарги є
безпідставними, просить залишити рішення суду без змін, а скаргу без
задоволення.

Розглянувши мотиви апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників
сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

29.11.01
між Механізованою колоною №41 ВАТ “Південбудмеханізація” в особі директора
Болібока Олексія Андрійовича, який діє на підставі доручення ВАТ
“Південбудмеханізація” та Положення про структурний підрозділ (далі-замовник)
та ОСОБА_1, який діє на підставі Свідоцтва про державну реєстрацію в якості
суб'єкта підприємницької діяльності (далі-виконавець) було укладено договір на
надання юридичних послуг НОМЕР_1.

Відповідно
до п. 1. договору замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов'язання
виконати правову роботу по підготовці позовних документів, а також матеріалів,
необхідних для розгляду господарським судом позову до боржника замовника
(кредитора).

В
обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Механізована колона №41 ВАТ
“Південбудмеханізація” (далі-Механізована колона №41) не мала повноважень на
укладення спірного договору; договір укладено з недотриманням письмової форми
правочину, оскільки підпис з боку Механізованої колони №41 не скріплено
печаткою. Отже, згідно ч.1 ст.215, ч.2 ст.228 Цивільного кодексу України
договір підлягає визнанню недійсним.

Відмовляючи
в позові, суд першої інстанції виходив з наступного.

На
момент укладення спірного договору був чинним Цивільний кодекс Української РСР
(далі - ЦК УРСР) 1963 року.

Згідно
п. 4 Перехідних та прикінцевих положень Цивільного кодексу України 2003 року,
цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним
чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним
кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і
обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Таким
чином, до спірних правовідносин необхідно застосовувати положення ЦК УРСР 1963
року.

Частиною
1 ст. 48 ЦК УРСР встановлено, що недійсною є та угода, що не відповідає вимогам
закону.

Згідно
п.п. 1, 15 Положення про Механізовану колону №41 вона є структурним підрозділом
ВАТ “Південбудмеханізація”, входить до його складу без права юридичної особи і
здійснює свою діяльність згідно з чинним законодавством, Статутом ВАТ
“Південбудмеханізація” та цим положенням. Структурний підрозділ має право
укладати угоди (контракти, договори), зокрема, угоди підряду, субпідряду,
страхування майна, перевезень, зберігання, які виникають з господарської
діяльності підрозділу, на підставі доручень, виданих Правлінням ВАТ
“Південбудмеханізація”, крім віднесених до компетенції Правління ВАТ
“Південбудмеханізація” відповідними розпорядженнями.

До
матеріалів справи залучене доручення  від
31.07.01 №05/133, видане позивачем начальнику Механізованої колони №41 Болібоку
Олексію Андрійовичу, яким останнього уповноважено на укладення контрактів,
договорів та угод, спрямованих на встановлення, зміну або припинення
громадянських прав та обов'язків на суму, що не перевищує 200000 грн. Термін
дії доручення до 31.12.01.

Як
вбачається з акту виконаних робіт (наданих послуг) від 10.04.02, який
затверджений позивачем, за виконану роботу Механізована колона №41 зобов'язана
сплатити відповідачу кошти в сумі 133794,50 грн.

Отже,
ціна договору є меншою ніж 200000 грн., а тому начальник Механізованої колони №
41 Болібок Олексій Андрійович мав повноваження на підписання спірного договору.

Більше
того, в тексті спірного договору міститься відмітка про його затвердження
головою правління ВАТ “Південбудмеханізація” Ткачуком В.М., а саме, підпис
останнього, скріплений печаткою.

Статтею
63 ЦК УРСР встановлено, що угода, укладена від імені другої особи особою, не
уповноваженою на укладення угоди або з перевищенням повноважень, створює,
змінює і припиняє цивільні права і обов'язки для особи, яку представляють, лише
в разі дальшого схвалення угоди цією особою. Наступне схвалення угоди особою,
яку представляють, робить угоду дійсною з моменту її укладення.

Тобто
своїми діями (затвердження угоди, акту виконаних робіт) позивач схвалив умови
договору, а тому відповідно до ст.63 ЦК УРСР він створює цивільні права і
обов'язки для ВАТ “Південбудмеханізація”.

Відповідно
до ст. 42 ЦК УРСР угоди можуть укладатись усно або в письмовій формі (простій
чи нотаріальній).

Статтею
44 ЦК УРСР передбачено, що у письмовій формі повинні укладатись угоди
державних, кооперативних та інших громадських організацій між собою і з
громадянами. Письмові угоди повинні бути підписані особами, які їх укладають.

Таким
чином, на час укладення спірного договору законодавством встановлена
обов'язковість наявності на ньому лише підпису особи.

Крім
того, в пункті 6 Роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 12.03.99
№02-5/111 “Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням
угод недійсними” зазначено, що дво- або багатосторонні угоди (договори), які
повинні укладатись в письмовій формі, можуть укладатись, зокрема, шляхом обміну
листами, телеграмами, телетайпограмами, телефонограмами, радіограмами,
підписаними стороною, яка їх надсилає. Відсутність відтиску печатки
підприємства, установи, організації на скріпленій підписом угоді не є
порушенням форми угоди, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ст.33 Господарського
процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки,
спірний договір відповідає вимогам закону щодо форми, підписаний уповноваженою
особою та затверджений позивачем, колегія суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що підстави для визнання його недійсним відсутні.

Враховуючи
вищевикладене, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими і такими, що не
дають підстав для скасування прийнятого у справі судового рішення.

За
таких умов рішення Господарського суду міста Києва від 26.03.07  відповідає чинному законодавству, фактичним
обставинам та матеріалам справи.

Керуючись
ст.ст. 99, 101, 103, 105  Господарського
процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду міста Києва від
26.03.07 у справі №45/152 залишити без змін, а апеляційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства “Південбудмеханізація” -  без задоволення.

2.
Матеріали справи №45/152 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя

Судді

27.06.07 (відправлено)