ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"23" січня 2007 р.                                                                              Справа № 540/10-06

за позовом Національної акціонерної компанії „Украгролізинг” в особі філії „Київобллізинг”, м. Київ

до  Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства „Колос-2000”, с. Гоголів

про стягнення  101687,45  грн.

Суддя   Тищенко О.В.

Представники:

Від позивача: Криволапчук Т.І. (довіреність від 26.06.2006р. № 16/41-06)

Від відповідача: Дяченко О.В. (директор)

У судовому засіданні, яке відбулося 23.01.2007р. за згодою присутніх представників сторін судом було оголошено вступну та резолютивну частину рішення у справі відповідно до положень ч.2 ст.85 ГПК України.

Обставини справи:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Національної акціонерної компанії „Украгролізинг” в особі філії „Київобллізинг” (позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства „Колос-2000” (відповідач) про стягнення 101687,45 грн. заборгованості,  з яких: 90828,00 грн. основний борг, 5779,35 грн. пеня, 3603,55 грн. сума інфляційних втрат та 1476,56 грн. 3% річних.

Ухвалою господарського суду Київської області від 06.11.2006р. було порушено провадження в справі та призначено до розгляду на 28.11.2006р.  о 10:00 год.

Під час розгляду справи 26.12.2006р. від представників сторін надійшло клопотання про  продовження строків  розгляду справи терміном на один місяць.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги неналежним виконанням відповідачем своїх зобов’язань, які виникли за Договором від  31.03.2005р. № 1-05(04/731)пфл, в зв’язку з чим за останнім утворилась заборгованість в сумі 90828,00 грн.

Під час розгляду справи 11.12.2006р. представником позивача було подано заяву про уточнення позовних вимог в якій останній зазначає, що позивачем було погашено суму основного боргу - 90828,00 грн. на доказ цього було надано платіжне доручення від 26.12.2006р. № 233 та квитанцію від 26.12.2006р.

Також, позивач в зазначеній заяві зменшує суму пені та просить стягнути 2779,99 грн. пені.

Представник позивача  в судовому засіданні 23.01.2007р. позовні вимоги підтримав, оскільки вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позовній заяві.

Під час розгляду справи 23.01.2007р. представником відповідача було надано відзив на позовну заяву, в якому останній визнав суму основного боргу в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, дослідивши докази в сукупності, суд

встановив:

Між Відкритим акціонерним товариством „Національна акціонерна компанія „Украгролізинг” (лізингодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства „Колос-2000” (лізингоодержувач)  було укладено Договір від 31.03.2005р. № 1-05(04/731)пфл (Договір), відповідно до умов якого лізингодавець передає лізингоодержувачу у виключне користування  на визначений договором строк предмет  лізингу, що є  власністю лізингодавця  та визначений у додатку до Договору  „Кількість, ціна і вартість предмету лізингу”, за умови сплати лізингоодержувачем лізингових платежів, черговість, розмір і строки сплати яких встановлюються графіком  сплати лізингових платежів.

Строк лізингу відраховується з моменту укладання акту приймання-передачі між сторонами (двосторонній акт), що укладається у 3-х автентичних примірниках і є підставою для передачі предмету лізингу (п. 2.2 Договору).

Відповідно до п. 3.5.2 Договору лізингоодержувач  зобов’язаний своєчасно та в повному обсязі згідно погодженого з лізингодавцем графіком виплачувати лізингові платежі відповідно до умов Договору.

Згідно з п. 4.1 Договору з моменту одержання предмету лізингу за користування ним лізингоодержувач  сплачує лізингодавцю лізингові платежі, черговість яких кратна 6-ти місяцям та складається із суми, що  відшкодовує частину вартості предмету лізингу та суми винагороди в розмірі 10% від ціни предмету лізингу, по якій він передається  лізингоодержувачу.

Розмір лізингових платежів та строк їх оплати встановлюються додатком до  Договору „Графік сплати лізингових платежів” (п. 4.2 Договору).

Також, сторнами було підписано та скріплено печатками Додаток № 1 до Договору від  31.03.2005р. № 1-05(04/731)пфл „Кількість, ціна і вартість предмету лізингу”, в якому зазначено, що загальна вартість предмету лізингу складає 201060,00 грн. (разом з ПДВ).

На підставі Договору від 31.03.2005р. № 1-05(04/731)пфл Відкритим акціонерним товариством „Національною акціонерною компанією „Украгролізинг” було передано Товариству з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства „Колос-2000” сільськогосподарську техніку, а саме:  трактор колісний  ХТЗ- 150КД в кількості 1одиниця, що підтверджується Актом приймання-передачі від 31.03.2005р., який підписано повноважними представниками сторін та скріплено печатками.

Також, було узгоджено графік сплати лізингових платежів згідно Договору від  від 31.03.2005р. № 1-05(04/731)пфл (додаток № 2).

Копії вищезазначених документів залучено до матеріалів справи, оригінали було надано суду для огляду у судовому засіданні.

Відповідач свої зобов’язання, щодо сплати лізингових платежів виконав не належним чином, в зв’язку з чим утворилась заборгованість відповідача перед позивачем в сумі  90828,00 грн.

Згідно зі статтею 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України (далі –ГК України), суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зообов”язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов’язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов Договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлене договором або законом України.  (ст. 525 ЦК України).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов”язання (неналежне виконання).

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 12 Закону України  “Про лізинг” лізингоодержувач зобов’язаний своєчасно та в повному обсязі за погодженим з лізингодовцем графіком виплачувати лізингові платежі відповідно до умов Договору.

Під час розгляду справи судом встановлено, що після звернення позивача до суду за захистом  своїх охоронюваних законом прав та інтересів, відповідачем було перераховано на розрахунковий рахунок позивача суму основного боргу - 90828,00 грн. (платіжне доручення від 26.12.2006р. № 233 та квитанція від 26.12.2006р.).

Таким чином, провадження в частині стягнення 90828,00 грн. основного боргу необхідно припинити на підставі п.1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України в зв’язку з відсутністю предмету спору.

Позивачем відповідно до п. 7.1 Договору та Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” позивачем нарахована пеня в розмірі 2779,99  грн., яка підлягає задоволенню.

Також, позивачем було нараховано суму інфляційних втрат в розмірі 3603,55 грн. та 1476,56 грн. 3% річних.

Відповідно до  ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошових зобов”язань, на вимогу кредитора зобов”язаний сплатити йому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

З урахуванням наведеного позовна вимога про стягнення з відповідача інфляційних втрат у сумі   3603,55 грн. та 1476,56 грн. 3% річних є обґрунтованими, документально підтвердженими та підлягають задоволенню.

Таким чином, стягненню підлягає 1476,56 грн. 3% річних, 3603,55 грн. інфляційних втрат та 2779,99 грн. пені.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (позивачем було зменшено суму пені).

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 49, ч. 1 п. 1-1 ст. 80, ст. 84, ст. 85 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства „Колос-2000” (07452, Київська область, Броварський район, с. Гоголів, вул. Котовського, 8, ) на користь Національної акціонерної компанії „Украгролізинг” в особі філії „Київобллізинг” (02002, м. Київ, вул. Каховська, 60, ) 3603,55 грн. інфляційних втрат, 1476,56 грн. 3% річних та 2779,99 грн. пені, а також 78,60 грн. державного мита, 9,12 грн.  витрат на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

3.          Провадження в частині стягнення 90828,00 грн. основного боргу припинити.

4.   Наказ  видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному або касаційному порядку.

Суддя