ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"28" серпня 2007 р.

Справа № 22-6/118-06-3211

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого Журавльова О.О.,

суддів
Михайлова М.В., Ліпчанської Н.В.

(згідно з розпорядженням голови
суду від 16.08.2007р. №86 у зв'язку із черговою відпусткою судді восьмої
судової колегії  Одеського апеляційного
господарського суду Тофана В.М. для розгляду апеляційної скарги зі справи
№22-6/118-06-3211 здійснено заміну судді Тофана В.М. суддею Одеського
апеляційного господарського суду Ліпчанською Н.В.)

при секретарі судового засідання  Бритавська Ю.С.

за
участю представників сторін:

від позивача  ОСОБА_2.
за довіреністю від ІНФОРМАЦІЯ_1. НОМЕР_1

від відповідача Денисюк В.В.
за довіреністю від 13.06.2007р.

розглянувши  у
відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Сільськогосподарського
підприємства „Вікторія” (Товариство з обмеженою відповідальністю)

на рішення господарського суду Одеської області
від 20 червня 2007 року

у справі №22-6/118-06-3211

за позовом Суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_1

до  відповідача
Сільськогосподарського підприємства „Вікторія” (Товариство з
обмеженою відповідальністю)

про стягнення
78350 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Одеської
області від 20 червня 2007 року у справі №22-6/118-06-3211 (суддя Торчинська
Л.О.) позов СПД-фізичної особи ОСОБА_1про стягнення з СГП „Вікторія” 78350
грн., в т.ч.  60350 грн. сума попередньої
оплати за товар, який неодержаний позивачем у встановлений договором строк та
18100 грн. сума штрафу, який нарахований позивачем на підставі п.4.3.
укладеного між сторонами договору купівлі-продажу партії товарів від
ІНФОРМАЦІЯ_3.  задоволений частково.

З відповідача на користь позивача
стягнуто заборгованість в розмірі 60350 грн., витрати по сплаті державного мита
в сумі 905,25 грн., витрати на ІТЗ судового процесу в сумі 90, 89 грн. В решті
позовних вимог відмовлено.

Приймаючи рішення суд першої
інстанції виходив з того, що враховуючи положення ч.ч.1,2 ст.509 ЦК України,
ч.1,2 ст.11 ЦК України, ст.ст.525,526 ЦК України, ч.2 ст.693 ЦК України та
враховуючи, що згідно п.1.1. договору, відповідач зобов'язався поставити соняшник
на загальну вартість 60350 грн., отримав від позивача зазначену суму грошових
коштів, і по сьогоднішній день зобов'язання відповідачем не виконано, то у
нього перед позивачем існує факт невиконання ним зобов'язання на загальну суму
60350 грн. Разом з тим, з огляду на те, що суду не надано належних доказів
узгодження сторонами умов договору щодо штрафних санкцій, суд першої інстанції
дійшов висновку про відмову у задоволені позову в цій частині.

Відповідач з рішенням суду першої
інстанції не згодний, в апеляційній скарзі просить його скасувати і прийняти
нове рішення про відмову у задоволені позовних вимог в повному обсязі, з
посиланням на те, що судове рішення винесено з порушенням норм матеріального і
процесуального права, а висновки, викладені у рішенні не відповідають
обставинам справи.

Так, відповідач посилається на те, що
у постанові ВГСУ від 19.12.2006р. по даній справі зазначено, що судами не
враховано і не досліджено належним чином питання належності і допустимості
доказів у даній справі, не з'ясовано дійсні правовідносини сторін з огляду на
існування різних редакцій договору купівлі-продажу від ІНФОРМАЦІЯ_3., не дано
повного та всебічного аналізу наявним у справі документа щодо виникнення та
припинення зобов'язань між сторонами у 2003 році з огляду на предмет
спору.  Відповідно до ч.1 ст.111-12 ГПК
України вказівки , що містяться у постанові касаційної інстанції, є
обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи. Ухвалами
від 02.04.2007р. та від 03.05.2007р. суд першої інстанції зобов'язав сторони
надати оригінал договору купівлі-продажу партії товарів від ІНФОРМАЦІЯ_3. та
письмові пояснення з урахуванням постанови ВГСУ від 19.12.2006р. Але, позивач у
судове засідання 20.06.2007р. не з'явився, письмових пояснень суду не надав.
Оскільки позивач не надав до суду письмових пояснень та оригіналу договору
купівлі-продажу від ІНФОРМАЦІЯ_3., то суд не міг належним чином з'ясувати
дійсні правовідносини сторін з огляду на існування різних редакції договору
купівлі-продажу  від ІНФОРМАЦІЯ_3. За
таких обставин суд мав право залишити позов без розгляду.  Окрім того, відповідач посилається на те, що
суд першої інстанції не звернув уваги на наданий відповідачем новий доказ - акт
звірки від 21.05.2007р., згідно з яким, сума боргу відповідача перед позивачем
склала 35919 грн. Із акту звірки вбачається, що ця сума стосується договірних
зобов'язань, які виникли тільки у 2005 році, а боргів по договірним
зобов'язанням, які виникли у 2003 році -взагалі не має. За таких обставин у
задоволені позову необхідно було відмовити.

У письмових поясненнях від
ІНФОРМАЦІЯ_2. за вх.НОМЕР_2відповідач посилається на те, що в матеріалах справи
є два примірника договору купівлі-продажу від ІНФОРМАЦІЯ_3., редакції яких
суттєво відрізняються, а саме, у договорі, що наданий позивачем строк поставки
продукції встановлений з 12.09.2003р. по
20.09.2003р. та передбачена попередня оплата товару, а в договорі, що
наданий відповідачем  строк поставки
товару встановлений до 20.09.2003р. і попередня оплата товару не передбачена.
Відповідач не поставив позивачу товар в строк до 20.09.2003р., а позивач не
тільки не відмовився від виконання відповідачем свого зобов'язання по поставці
соняшника, а 15.09.2004р. прийняв соняшник від відповідача у кількості 59 тон
на загальну суму 77880 грн., що підтверджується накладною НОМЕР_3. Свої
зобов'язання щодо поставки соняшника за укладеними з позивачем  у 2003 році договорами купівлі-продажу від
ІНФОРМАЦІЯ_4. та від 25.08.2003р. відповідач також виконав належним чином.  Виконання зобов'язання по договору
купівлі-продажу підтверджується також актом звірки взаєморозрахунків від
21.05.2007р., згідно з яким, заборгованість відповідача перед позивачем
становить 35919, 01 грн. При цьому ця заборгованість стосується договірних
зобов'язань, які виникли тільки у 2005 році, а боргів по договірним
зобов'язанням, які виникли у 2003 році -взагалі немає. Також відповідач вважає,
що позивач безпідставно посилається на положення ч.2 ст.693 ЦК України,
оскільки, по-перше, у договорі, що наданий відповідачем попередня оплата товару
взагалі не передбачена, а по-друге, звертатися до суду з позовною заявою про
стягнення заборгованості позивач мав би право тільки тоді, коли договором від
ІНФОРМАЦІЯ_3. передбачалось б грошове зобов'язання відповідача.

Позивач відзив на апеляційну скаргу
не надав, а представник останнього  у
судовому засіданні просив апеляційну скаргу відповідача залишити без
задоволення, з посиланням при цьому на те, що суд першої інстанції повністю
встановив  обставини, що мають значення
для справи і прийняв обґрунтоване  і  правомірне
рішення.

Оригінали договору купівлі-продажу
партії товарів від ІНФОРМАЦІЯ_3., що надані представниками сторін у судове
засідання на вимогу апеляційного господарського суду, а також оригінал акту
звірки від 21.05.2007р., який наданий представником відповідача, оглянуті
апеляційним господарським судом і повернуті представникам сторін.

На підставі ст.77 ГПК України у
судовому засіданні оголошувалася перерва до 28.08.2007р., про що сторони у
справі повідомлені належним чином.

Відповідно до ст.85 ГПК України, у
судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Перевіривши матеріали справи,
правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та
матеріального права, заслухавши представників сторін, апеляційний господарський
суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги
відповідача,  з огляду на таке:

Як встановлено судом першої інстанції,
12.09.2003р. позивач перерахував на р/рахунок відповідача 60350 грн.
стовідсоткової передплати за соняшник згідно договору б/н від ІНФОРМАЦІЯ_3., в
т.ч. ПДВ, що також підтверджується платіжним дорученням від НОМЕР_4і
відповідачем не заперечується.

Між тим, у матеріалах справи
наявний договір купівлі-продажу партії товарів від ІНФОРМАЦІЯ_3., який наданий
до справи позивачем у належним чином засвідченій копії (т.1, а.с.7). та договір
купівлі-продажу партії товарів від ІНФОРМАЦІЯ_3., який наданий  до справи відповідачем у належним чином
засвідченій копії (т.1, а.с.26).  При
цьому, оригінали договорів, що надані сторонами на вимогу апеляційного
господарського суду та  оглянуті останнім,  не містять різниці від договорів, які наявні
у матеріалах справи у належним чином засвідчених копіях.

Так, предметом договору
купівлі-продажу, який наданий позивачем є
зобов'язання відповідача (продавець) передати у власність позивачу
(покупець) партію товару та зобов'язання позивача прийняти цей товар і оплатити
його (п.1.1. договору).

Свідомості про товар
встановлені  у п.1.2. договору, а саме,
це соняшник, кількістю 71,0+-5%, ціною 850 грн./т., в т.ч. ПДВ, якість якого
повинна відповідати вимогам договору: вологість 8,0%, сміттєві приміси 3,0%, зараження  шкідниками не припускається, загальна сума
договору становить 60350 грн. в т.ч. ПДВ.

У розділі 2 цього договору
встановлені умови щодо передачі товару та розрахунків за цей товар.  Так, відповідно до п.2.1. договору, доставку
товару здійснюється транспортом відповідача і за його рахунок, на ДПДАК „Хліб
України” ОПЕ-Кремидовський ПУ, ОМЖК з 12.09.2003р. до 20.09.2003р.  Переходом права власності на товар являється
дата переоформлення товару на елеваторі відповідачем на позивача з наданням
наступних документів: - витратна накладна від відповідача позивачу завірена
печаткою.

У п.2.2. договору встановлено форму
і строки оплати, а саме 100% передплата за товар здійснюється згідно договору в
гривнях шляхом переказу грошових коштів позивачем на р/рахунок відповідача.

Згідно з п.2.3. договору, всі
витрати по прийманню, сушці і підробітку
продукції здійснюються за рахунок відповідача.

Строк дії цього договору
встановлений у п.3.1., а саме, договір вступає в силу з моменту його підписання
сторонами і діє до повного розрахунку сторін.

У розділі 4 цього договору
містяться умови, які встановлюють гарантії і відповідальність сторін. Так,
відповідно до п.4.1. договору, за необґрунтовану відмову в прийомі або оплаті
переданого товару також несвоєчасну або неповну оплату товару позивач сплачує
пеню у розмірі подвійної ставки НБУ вартості неоплаченого товару за кожний день
прострочення. У п.4.2. встановлено, що за порушення умов договору винна сторона
відшкодовує спричинені порушенням збитки, в т.ч. і неотримані доходи, в
порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до умов п.4.3. договору,
у разі непоставки товару або недопоставки його в повному обсязі в строки,
обумовлені в договорі, відповідач сплачує штраф в розмірі 100 грн. за кожний
день прострочення передачі товару позивачу.

Разом з тим, редакція договору
купівлі-продажу, який наданий відповідачем відрізняється від редакції договору
купівлі-продажу позивача лише умовами щодо встановлення початкових строків
поставки соняшнику (у договорі відповідача цей строк взагалі відсутній, а у
договорі позивача, навпаки, зазначений з 12.09.2003р.),  умовами щодо оплати соняшника (у договорі
відповідача встановлена  100 % передплата
згідно виставленого рахунку, ч/з р/рахунок або касу підприємства за готівку на
протязі 3-х банківських днів після поставки товару і отримання акту виконаних
робіт), а також умовами щодо встановлення штрафних санкцій за непоставку або
недопоставку соняшника (у договорі відповідача такі умови взагалі відсутні).

Виходячи з того, що сам факт
укладення договору купівлі-продажу партії товарів від ІНФОРМАЦІЯ_3. сторонами у
справі не заперечується, а також з того, що сторони у справі досягли згоди щодо
умов про предмет і ціну договору, які в силу вимог ст.224 ЦК УРСР (положення
якого діяли на момент укладення сторонами договору купівлі-продажу) є істотними
умовами договору купівлі-продажу, апеляційний господарський суд вважає, що
спір  у даній справі випливає саме із
правовідносин сторін, які виникли на підставі договору купівлі-продажу партії
товарів від ІНФОРМАЦІЯ_3.

При цьому, як вище встановлено
апеляційним господарським судом, умови щодо попередньої оплати позивачем
соняшнику  не встановлені в редакції
договору відповідача, але грошові кошти в сумі 60350 грн., які позивач сплатив
за платіжним дорученням від НОМЕР_4в якості 100% передплати за соняшник згідно
договору б/н від ІНФОРМАЦІЯ_3., в т.ч. ПДВ відповідач прийняв без зауважень і
позивачу не повернув.  Тобто,
конклюдентні дії сторін  (позивача щодо
здійснення попередньої оплати, а відповідача
щодо прийняття цієї оплати) свідчать про те, що сторони дійшли згоди
стосовно зміни умов договору купівлі-продажу від ІНФОРМАЦІЯ_3. щодо зобов'язань
позивача здійснити попередню оплату соняшнику.

Щодо зобов'язання відповідача
поставити соняшник позивачу і кінцевих строків цієї поставки, то, як у
договорі, в редакції позивача, так і в договорі, в редакції відповідача
встановлено зобов'язання відповідача поставити позивачу соняшник в строк до
20.09.2003р.

Втім, як правильно встановлено
судом першої інстанції і відповідачем у справі не заперечується, у встановлений
договором строк (до 20.09.2003р.) відповідач не поставив позивачу
соняшник.

Оскільки правовідносини сторін за
укладеним між сторонами договором купівлі-продажу від ІНФОРМАЦІЯ_3. продовжують
існувати і на момент звернення позивача до суду з позовом (березень 2006р.), то
в силу вимог п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, а також вимог
п.4 Прикінцевих положень ГК України при вирішенні даного спору підлягають
застосуванню положення зазначених кодексів.

Відповідно до ч.2 ст.693 ЦК
України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не
передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання
оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

З
огляду на встановлені обставини справи, а також вимоги ч.2 ст.693 ЦК
України, суд першої інстанції обґрунтовано і правомірно задовольнив позовні
вимоги в частині стягнення з відповідача суми попередньо оплаченого позивачем
соняшнику.

Водночас суд першої інстанції  правомірно відмовив СПД-фізичній особі  ОСОБА_1. у задоволенні позовних вимог в
частині стягнення з відповідача штрафу в розмірі 18100 грн., оскільки цей штраф
нарахований позивачем за порушення відповідачем строків поставки соняшнику саме
на підставі п.4.3. договору купівлі-продажу від ІНФОРМАЦІЯ_3., а як вище
встановлено апеляційним господарським судом докази узгодження сторонами умов
договору щодо штрафних санкцій у матеріалах справи відсутні.

Доводи відповідача щодо поставки
позивачу соняшнику за накладною від НОМЕР_5не приймаються  до уваги апеляційним господарським судом, з
наступних мотивів.  Так, наявна у
матеріалах справи накладна від НОМЕР_5свідчить, що соняшник у кількості 59 тон
на загальну суму 77880 грн. поставлений відповідачем позивачу „в рахунок
взаєморозрахунків за 2003 рік”.

Між тим, як свідчать матеріали
справи, у 2003 році позивачем (покупець) укладені з відповідачем
(продавець)  чотири договори
купівлі-продажу на загальну суму 169350 грн., а саме, договір купівлі-продажу
від ІНФОРМАЦІЯ_4. (предмет договору - поставка відповідачем  соняшнику у кількості 40 тон на загальну суму
26000 грн.), договір купівлі-продажу від 25.08.2003р. (предмет договору -
поставка відповідачем соняшнику у кількості 80 тон на загальну суму 56000
грн.), договір купівлі-продажу від ІНФОРМАЦІЯ_3., який є підставою позовних
вимог, та договір купівлі-продажу від 26.09.2003р. (предметом договору є
поставка відповідачем кукурудзи у кількості 48 тон на загальну суму 27000
грн.).  При цьому, за вказаними
договорами купівлі-продажу позивач здійснив попередню оплату товару, що
підтверджується наявними у матеріалах справи платіжними дорученнями (т.1,
а.с.104-106, 109).

Зобов'язання за укладеним з
позивачем договором купівлі-продажу від ІНФОРМАЦІЯ_4. відповідач виконав
повністю, а саме,  поставив позивачу 40
тон соняшнику на загальну суму 26000 грн., що підтверджується накладною від
НОМЕР_6та відповідною довіреністю. Зобов'язання за укладеним з позивачем
договором купівлі-продажу від 25.08.2003р. відповідач виконав частково, а саме
поставив позивачу 40 тон соняшнику на загальну суму 28156,10 грн., що
підтверджується накладною від НОМЕР_7та відповідною довіреністю. Зобов'язання
за укладеним з позивачем договором купівлі-продажу від 26.09.2003р. відповідач
також виконав частково, а саме, поставив позивачу 20 тон кукурудзи на загальну
суму 11200 грн., що підтверджується накладною від НОМЕР_8та відповідною
довіреністю. Зобов'язання  щодо поставки
соняшнику по договору купівлі-продажу від ІНФОРМАЦІЯ_3. відповідач у 2003 році
не виконав.  Водночас із матеріалів
справи випливає, що у 2003 році позивач здійснював відповідачу  поставку
дизельного пального, бензину, раксилу та насіння проса на загальну суму
91126,04 грн. (т.1, а.с.102, 101, 103, 137, 140, 142, 135, 139, 132, 143).  При цьому, доказів розрахунків відповідача за
здійснені позивачем у 2003 році поставки
у матеріалах справи відсутні.

Таким чином наявні у матеріалах
справи договори, накладні, довіреності та платіжні доручення, які в силу вимог
ст.9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”
є первинними бухгалтерськими документами, свідчать, що внаслідок господарської
діяльності, яка здійснювалася між позивачем і відповідачем у 2003 році саме
щодо поставки один одному товарно-матеріальних цінностей,  у відповідача утворилася заборгованість в
сумі 195119,94 грн. (в тому числі 103993, 90 грн. -  заборгованість згідно укладених у 2003 році
договорів купівлі-продажу та 91126,04 грн. - заборгованість за поставлений
позивачем відповідачу товар), а відтак, той факт, що за накладною від
НОМЕР_5відповідач поставив позивачу соняшник саме на виконання свого
зобов'язання за договором купівлі-продажу від ІНФОРМАЦІЯ_3. відповідач суду не
довів.

Акт звірки взаєморозрахунків від
21.05.2007р. апеляційний господарський суд до уваги не приймає, оскільки у
розумінні вимог ст.33 ГПК України наявність чи відсутність будь-яких
зобов'язань сторін підтверджується первинними документами -договорами,
накладними, рахунками тощо, а акти звірки взаєморозрахунків є лише письмовою
фіксацією певних даних бухгалтерського обліку. До того ж, акт звірки від
21.05.2007р.,  на відміну від інших
наявних у матеріалах справи актів звірки, не засвідчений печаткою позивача.

Положеннями ч.2 ст.693 ЦК України
спростовуються доводи відповідача про те, що за укладеним з позивачем договором
купівлі-продажу від ІНФОРМАЦІЯ_3. у відповідача відсутнє грошове зобов'язання,
а тому позивач не мав право звертатися до суду з даним позовом.

З огляду на викладене, апеляційний
господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування або
зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції, а отже і задоволення
апеляційної скарги відповідача.

Керуючись ст.ст.99,101-105
Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Рішення господарського суду
Одеської області від 20 червня 2007 року у справі №22-6/118-06-3211 залишити
без змін, а апеляційну скаргу Сільськогосподарського підприємства „Вікторія”
(Товариство з обмеженою відповідальністю)
-  без задоволення.

Постанова набирає законної сили з
дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя

О.О. Журавльов

Судді

М.В. Михайлов

Н.В. Ліпчанська