Господарський суд    Чернігівської  області
Р  І  Ш  Е  Н  Н  Я

10 липня  2007 року                                                                                № 13/121

Позивач:                     Товариство з обмеженою відповідальністю “Чесна музика”

01033 м. Київ, вул. В. Хвойки, 18/14 корп. 10 оф. 1002

До відповідача  :           Приватного підприємства “Вет Ві”

14038 м. Чернігів, пр-т Перемоги, 145

про   стягнення компенсації за порушення майнових авторських прав 32000  грн.

Суддя  І.А.Фетисова

Представники  сторін

Від позивача  : Радченко О.О. д.16 від 10.04.2007 року, Тука С.М. д.17 від 10.04.2007 року

Від відповідача  : Ветшанов В.І. дов.2 від 22.05.07, Орлик В.В. директор, Довгаль М.С. д.4 від 15.05.07 року

Рішення приймається після оголошених 15.05.2007 р., 22.05.2007 р., 11.06.2007 р., 15.06.2007 р. перерв відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Позивачем заявлено позов про стягнення з відповідача компенсації за порушення майнових авторських прав згідно Закону України "Про авторське право і суміжні права" в сумі 32000 грн., про накладення 10% штрафу на користь державного бюджету , просить опублікувати в ЗМІ дані про порушення та недодержання кафе "Палермо" авторських прав позивача, зобов’язати відповідача припинити порушення авторських прав або легалізувати використання авторських прав шляхом отримання дозволу від позивача на використання творів або укласти ліцензійну угоду.

Відповідач у відзиві на позов повідомив про невизнання позовних вимог.

Позивачем подана заява про відмову від позову в частині викладеній в п.5 прохальної частини позовної заяви. Як вбачається з тексту позовної заяви та зазначених у прохальній частині пунктів, п.5 містить вимоги про зобов”язання відповідача припинити порушення авторських прав компанії ТОВ „Чесна музика” або легалізувати використання авторських прав позивача шляхом отримання дозволу на використання творів або укладення ліцензійної угоди з організацієй колективного управління.

Розглянувши подані матеріали, заслухавши повноважних представників позивача, зясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи по суті,   господарський суд встановив:

Прийняти до розгляду подану заяву про відмову від п.5 позовних вимог щодо зобов’язання відповідача припинити порушення авторських прав компанії ТОВ „Чесна музика” або легалізувати використання авторських прав позивача шляхом отримання дозволу на використання творів або укладення ліцензійної угоди з організацією колективного управління. Заява подана уповноваженою особою з наявними процесуальними  правами, не порушує законних інтересів  та прав інших осіб, в зв’язку з чим підлягає задоволенню, а провадження по справі припиненню на підставі п.4 ст.80 ГПК України.

01.01.2007 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю “Издательство Монолит” та позивачем укладено ліцензійний договір № ИК/07-41/2.

Відповідно до п. 2.1 договору право володар (ТОВ “Издательство Монолит”) передає користувачу (ТОВ “Чесна музика”) права на використання творів способами, які передбачені розділом 3 договору, а користувач приймає дані права і сплачує право володарю роялті в розмірі в порядку, передбаченому даним договором.

Відповідно до п. 2.2 договору найменування та кількість творів, виключні права на використання яких правоволодар передає користувачу, визначаються сторонами в додатках до договору, які є його невід’ємною частиною.

За умовами розділу 1 договору сторонами визначено, що твори –це музикальні твори з текстом чи без, вказані в додатках до договору, права на використання яких повністю або частково належить право володарю; права -  це виключні майнові авторські права здійснювати на протязі строку, в межах долі право володаря та території у відношенні творів дій, визначених даним договором; територія -  дія договору розповсюджується на територію України; строк –це період часу, на протязі якого користувач вправі використовувати права, який для кожного конкретного твору починається з дати підписання додатку з вказівкою даного твору і закінчується 31.03.2007 р.

Відповідно до п. 3.1.1, 3.1.2, 3.1.3, 3.1.4 договору користувачу надані такі права:  відтворювати твори без обмеження тиражу на будь-яких матеріальних носіях будь-яких форматів, в тому числі шляхом записи в пам’ять ЕОМ, розповсюджувати екземпляри твори, імпортувати екземпляри творів для розповсюдження, публічно виконувати твори.

Згідно п. 3.1.9 договору користувачу надається право забороняти третім особам будь-яке неправомірне використання творів, а також запобігати подібним фактам такого використання творів, здійснюючи для цього будь-які юридичні дії, по особистому вибору, приймаючи міри для компенсації шкоди та витрат.

Відповідно до п. 3.1.10 договору користувачу надається право отримувати роялті (винагороду) за способи використання творів, вказаних в даному договорі, в тому числі від уповноважених організацій колективного управління авторськими правами, зібравших  цю винагороду і від третіх осіб, використовуючих/використавши твори в межах території (в тому числі за використання творів до дати підписання даного договору, якщо така винагорода не була отримана раніше право володарем).

Відповідно до п. 3.1.11 договору користувачу надається право передавати третім особам без згоди право володаря, в тому числі шляхом видачі ліцензій на використання творів способами, вказаними в договорі.

Відповідно до п. 3.1.13 договору отримувати від право володаря повну та достовірну інформацію про назви творів та їх авторів.

Відповідно до п. 4.1 договору право володар гарантує, що володіє необхідними правами та повноваженнями по передачі користувачу вказаних в договорі прав.

Згідно додатку № 1 до договору визначений перелік творів виключні права на використання яких передані користувачу: код 00228 назва твору “Лондон-Париж” автор музики М. Фадеев, автор тексту И. Секачева виконавець “Фабрика звезд - 2”.

Згідно додаткового договору до ліцензійного договору № ИК/07-41/2 від 08.01.07 р. доповнено додаток № 1 нижчевказаними творами, зокрема код 00230 назва твору “Целуй-целуй” автор тексу И. Секачева, автор тексту Фадеев М., виконавець Пьер Нарцисс.

Між тими ж сторонами 01.04.2007 року укладено аналогічний договір зі строком передачі прав до 31.12.2007 року № ИК/07-90/2 та додаток переданих прав на твори.

Відповідно до ст. 15 Закону України “Про авторське право та суміжні права” ( далі по тексту рішення -  Закон) до  майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) належать:  а) виключне право на використання твору, а саме: публічне виконання і публічне  сповіщення творів; публічну демонстрацію і публічний показ; відтворення та розповсюдження творів;          б) виключне право на дозвіл або заборону  використання  твору іншими особами. Окрім того, ч.5 ст.15 Закону встановлено, що за винятком випадків, передбачених ст.ст.21-25, автор ( чи інша особа, яке має авторське право) має право вимагати виплати винагороди за будь-яке використання твору.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність у позивача виключного права  на надання дозволу третім особам  на публічне використання творів у спосіб згідно п.3.1.1. договору.

Окрім того, наведене підтверджується  авторською угодою про передачу виключних прав №ИП/06-18/1 від 01.12.2006 року між Секачевою І.А. та позивачем та  авторською угодою про передачу виключних прав №ИП/06-15/1 від 01.12.2006 року між Фадєєвим М.О.. та позивачем.

Таким чином заперечення відповідача щодо  відсутності у позивача прав на судовий захист, відсутності виключних прав у позивача,  та їх  закінчення на момент подання позову спростовуються матеріалами справи та судом до уваги не приймаються.

Як вбачається з поданих суду документів, відповідачем здійснюється  господарська діяльність в приміщенні кафе „Палермо” щодо надання послуг громадського харчування.

13.02.2007 року складено акт фіксації публічного виконання творів та фонограм в присутності представника право володаря ТОВ “Чесна музика”, представника ОП УЛМП, представників громадськості, про те, що здійснювалась фіксація використання (публічного виконання) музичних творів ПП “Вет Ві” при здійсненні господарської діяльності в кафе “Палермо” м. Чернігів, пр-т Перемоги, 145.

Посилання відповідача на неналежність та недопустимість цього доказу судом до уваги не приймається з огляду на те, що дійсно даний акт не є актом склаедним державним інспектором з питань інтелектуальної власності, але фіксування порушення авторського права саме у такий спосіб не є забороненим чинним законодавством.

Відповідно до ст. 52 Закону України “Про авторське право та суміжні права” при порушеннях  будь-якою  особою  авторського  права і (або) суміжних прав,  передбачених статтею 50 цього Закону, недотриманні передбачених  договором  умов використання творів і (або) об'єктів суміжних прав,  використанні творів і  об'єктів  суміжних  прав  з обходом  технічних  засобів захисту чи з підробленням інформації і (або) документів  про  управління  правами  чи  створенні  загрози неправомірного  використання  об'єктів  авторського  права і (або) суміжних прав та інших  порушеннях  особистих  немайнових  прав  і майнових  прав  суб'єктів  авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права і (або) суміжних прав мають право: б) звертатися до суду з позовом про поновлення порушених прав та  (або)  припинення  дій,  що порушують авторське право та (або) суміжні права чи створюють загрозу їх порушення; подавати  позови  про  відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником  внаслідок  порушення  ним  авторського  права  і (або) суміжних прав, або виплату компенсацій.

Згідно п. г ч. 2 ст. 52 Закону України “Про авторське право та суміжні права” суд має право постановити рішення чи ухвалу про виплату компенсації,  що визначається судом, розмірі від 10 до 50000 мінімальних  заробітних  плат,  замість  відшкодування збитків або стягнення доход.

Відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону України “Про авторське право та суміжні права” суд  може  постановити рішення про накладення на порушника штрафу у розмірі 10 відсотків суми,  присудженої судом на  користь позивача.  Сума  штрафів  передається  у  встановленому порядку до Державного бюджету України.

Згідно ч. 3 ст. 426 Цивільного кодексу України використання об'єкта права інтелектуальної власності іншою

особою здійснюється  з  дозволу  особи,  яка  має  виключне  право дозволяти  використання  об'єкта  права інтелектуальної власності, крім  випадків  правомірного  використання  без  такого   дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом.

Підпунктом „а”  ст.50 Закону встановлено, що порушенням авторського права і ( або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту, є вчинення будь-якою особою дій, які порушують особисті немайнові права суб’єктів авторського і ( або) суміжних прав, визначені ст. 14,38 Закону та їх майнові прав, визначені ст.15,39,40,41 Закону, з урахуванням передбачених ст.21-25,42,43 Закону обмежень майнових прав.

Таким чином, для покладення відповідальності у вигляді компенсації, в процесі судового розгляду, позивачем повинно бути доведено порушення авторських прав та споєння порушення  саме відповідачем по справі.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідачем подані в обґрунтування своїх заперечень докази того, що 13.02.2007 року громадянином  Кравець В.М. було орендовано залу приміщення кафе „Палермо” та запрошено музикантів в особистих цілях для кола сім’ї та друзів для святкування ювілею. В судовому засіданні 15.06.2007 року гр. Кравець В.М. як представник відповідача підтвердив доводи відповідача щодо особистого запрошення музикантів на святкування свого ювілею.

Відповідач надав довідку про  від 22.05.2007 року про відсутність посади музикантів у штатному розкладі кафе „Палермо”, яка позивачем не спростована.

Позивачем на спростування позиції відповідача будь-яких інших доказів суду не надано.

Протоколами огляду речового доказу, а саме відеозйомкою в кафе,  дійсно зафіксовано публічне виконання музичних творів, однак  цей доказ не спростовує позицію відповідача щодо замовлення музикантів гр. Кравець В.М. в особистих цілях на супроводження святкування його ювілею.

Таким чином, суд приходить до висновку, що порушення саме відповідачем авторських прав позивача 13.02.2007 року в кафе „Палермо” шляхом публічного виконання музичних творів  не доведено обставинами та матеріалами справи.

Винесена Постанова 12.04.2006 року Постанова по справі №3-5490 Деснянським районним судом м.Чернігова про притягнення Орлика В.В. до адміністративної відповідальності судом до уваги не приймається з огляду на зазначення по тексту Постанови на фіксацію порушень 21.02.2006 року, що не збігається з актом фіксації публічного виконання творів та фонограм від 13.02.2007 року, який покладений в обґрунтування позову.

Враховуючи викладене, заявлені   позовні вимоги є необґрунтованими й  задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 426 Цивільного кодексу України, Законом України “Про авторське право та суміжні права”, ст.ст.33,49,75, п.4 ст.80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Припинити провадження по справі в частині вимог про зобов’язання відповідача припинити порушення авторських прав компанії ТОВ „Чесна музика” або легалізувати використання авторських прав позивача шляхом отримання дозволу на використання творів або укладення ліцензійної угоди з організацією колективного управління.

2. В задоволенні позовних вимоги відмовити повністю.

Суддя                                                 І.А.Фетисова