ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

21.08.07р.

Справа № А25/49-07

За позовом  Відкритого акціонерного товариства "Дніпровагонмаш", м. Дніпродзержинськ

до  Дніпродзержинської міської ради, м. Дніпродзержинськ

про скасування рішення (частково) та зобов'язання вчинити певні дії

Суддя  Чередко А.Є.

Секретар Пономарьов І.В.

Представники сторін:

Від позивача: Лендіна Я.Е. - дов. №2/25юр-17 від 20.08.07р.

Від відповідача: Василенко О.В. - дов. №91 від 27.03.07р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до господарського суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень (частково), а саме п. 4.11 рішення Дніпродзержинської міської ради 05 сесії V скликання від 01.11.2006р. за № 66-05/V та зобов'язання Дніпродзержинську міську раду поновити на умовах оренди договір від 16.02.2004 року на право користування земельною ділянкою площею 0,6330 га за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Музична, кадастровий номер ::01:019:0072.

17.08.2007р. позивач звернувся до суду з заявою про доповнення адміністративного позову, згідно з якою змінив позовні вимоги та просить суд визнати протиправним та скасувати рішення суб'єкта владних повноважень (частково), а саме п. 4.11 рішення Дніпродзержинської міської ради 05 сесії V скликання від 01.11.2006р. за № 66-05/V та визнати право користування земельною ділянкою площею 0,6330 га за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Музична, кадастровий номер: :01:019:0072.

Отже судом розглядалися позовні вимоги позивача саме в редакції заяви від 17.08.2007р.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що позивач є власником нерухомого майна, яке розташоване на земельній ділянці 0,6330 га за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Музична, кадастровий номер: :01:019:0072. Зазначена земельна ділянка знаходилася в оренді у позивача та після закінчення терміну оренди позивач звернувся до відповідача з заявою про продовження договору оренди, але відповідачем всупереч вимогам ст.ст. 16, 33 Закону України „Про оренду землі”, ст.ст. 95, 116, 141, 152, 155, 158 ЗК України спірним рішенням було відмовлено у продовженні терміну оренди земельної ділянки, чим порушені права позивача на користування цією земельною ділянкою.

Відповідач проти задоволення позовних заперечує та зазначає, що позивач не належним чином виконував умови договору оренди земельної ділянки, який був укладений між сторонами 27.02.2004р., а саме не здійснив будівництва житлових будинків на земельній ділянці  за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Музична, тому відповідач прийняв рішення в межах компетенції визначеної Законом України „Про місцеве самоврядування в Україні” про не продовження позивачу права користування цією земельною ділянкою, що не суперечить ст. 33 Закону України „Про оренду землі” та ст. 141 ЗК України.

21.08.2007р. відповідачем також заявлено клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача –Департамент містобудування Дніпродзержинської міської ради, яке обґрунтовано тим, що рішення про відмову у продовженні договору оренди земельної ділянки з позивачем приймалося на підставі висновків цього органу, який здійснює підготовку та організацію договорів оренди землі у м. Дніпродзержинську.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

16.02.2004р. між Дніпродзержинською міською радою (орендодавець) та ВАТ „Дніпровагонмаш” (орендар) був укладений договір оренди земельної ділянки площею 0,6330 га за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Музична, кадастровий номер ::01:019:0072.

Згідно з п.п. 1.5., 2.1. цього договору земельна ділянка передається в оренду з метою несільськогосподарського використання для будівництва житлових будинків строком до 19.12.2005р.

По закінченні терміну дії договору оренди земельної ділянки від 16.02.2004р. позивач звернувся до відповідача з листом від 16.11.2005р. № 2/10-1992 про продовження терміну дії цього договору оренди, але отримав у відповідь лист за № 01/433 від 08.12.2005р. про відмову у продовженні терміну договору у зв’язку з використанням земельної ділянки не за цільовим призначенням.

24.01.2006р. позивач знов звернувся до відповідача з заявою про продовження дії договору оренди земельної ділянки, у якої останнім також було відмовлено з аналогічних підстав листом від 13.02.2006р. № 5и-09/19.

01.11.2006р. на 05 сесії V скликання Дніпродзержинською міською радою було прийнято рішення  за № 66-05/V „Про набуття юридичними та фізичними особами права користування земельними ділянками несільськогосподарського призначення”, яким зокрема було не погоджено право користування земельними ділянками несільськогосподарського призначення ВАТ „Дніпровагонмаш” (вул.. Музична та просп. Леніна) у зв’язку з тривалим довгобудом у центральній частині міста.

Після цього позивач ще раз звернувся до відповідача з листом від 22.03.2007р. за № 2/10-763 щодо пролонгації дії договору оренди земельної ділянки, але відповідач знов з посиланням на спірне рішення відмовив у продовженні орендних відносин листом від 23.05.2007р. № 1313.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з акту прийому-передачі державного майна об’єктів нерухомості ВАТ „Дніпровагонмаш” від 08.08.1997р., який підписано між останнім та Регіональним відділенням ФДМ України по Дніпропетровській області та інвентарної відомості до нього, позивачу під час приватизації разом з іншим нерухомим майном, яке входить до складу цілісного майнового комплексу  були передані до статутного фонду недобудовані житлові будинки по вул.. Музичній у м. Дніпродзержинську.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 29.08.2005р. за ВАТ „Дніпровагонмаш” було визнано право власності на будівлю незавершеного будівництва житлового будинку на 40 кв., яке знаходиться по адресу: м. Дніпродзержинськ, вул.. Музична.

Отже, позивач є власником нерухомого майна, яке знаходиться на земельній ділянці площею 0,6330 га за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Музична, кадастровий номер: :01:019:0072.

Згідно з ч. 2 ст. 377 ЦК України, якщо  житловий  будинок,  будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до  набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки,  на  якій  вони  розміщені,  та  частиною  ділянки,   яка необхідна для їх обслуговування.

Відповідно до ч. 5 ст. 120 ЗК України, при  переході  права  власності  на будівлю або споруду до громадян або юридичних  осіб,  які  не  можуть  мати  у  власності земельні  ділянки,  до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій розташована будівля чи споруда.

Таким чином, позивач має законне право на отримання в оренду земельної ділянки, на якій розташоване належне йому нерухоме майно.

Відповідно до п. 1 ст. 93 ЗК України, право оренди земельної ділянки - це засноване на  договорі строкове  платне  володіння  і  користування  земельною  ділянкою, необхідною орендареві для  провадження  підприємницької  та  іншої  діяльності.

За ч. 1, 2 ст. 16 Закону України «Про оренду землі», особа, яка бажає отримати земельну ділянку в оренду із земель державної або комунальної власності,  подає до відповідного органу виконавчої  влади  чи  органу  місцевого  самоврядування за місцем розташування земельної ділянки заяву (клопотання). Розгляд заяви  (клопотання)  і  надання  земельної  ділянки в оренду проводяться у  порядку,  встановленому  Земельним  кодексом України.

Згідно з ч. 1 ст. 124 ЗК України, передача в оренду  земельних  ділянок,  що  перебувають  у державній  або  комунальній  власності,  здійснюється  на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу  місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

В силу ч. 3 ст. 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок громадянам і юридичним особам із зміною їх цільового призначення та із земель запасу  під забудову   здійснюється   за   проектами   відведення  в  порядку, встановленому статтями 118, 123 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 123 ЗК України, надання земельних  ділянок  юридичним  особам  у  постійне користування  здійснюється  на  підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами  відведення цих ділянок.

Юридична особа,  зацікавлена в одержанні земельної ділянки у  постійне  користування  із  земель  державної  або  комунальної власності,  звертається  з  відповідним  клопотанням  до районної, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій  або сільської, селищної, міської ради.

До  клопотання про відведення земельної ділянки додаються матеріали,  передбачені  частиною  п'ятнадцятою  статті  151 цього Кодексу  документи,  що  обґрунтовують  її  розмір, призначення та місце розташування.

Відповідна  районна  державна  адміністрація або сільська, селищна,  міська рада розглядає клопотання у місячний строк і  дає згоду на розроблення проекту відведення земельної ділянки.

Проект   відведення   земельної  ділянки  погоджується  із землекористувачем, органом по земельних ресурсах, природоохоронним і  санітарно-епідеміологічним  органами,  органами  архітектури та охорони культурної спадщини і після одержання  висновку  державної землевпорядної   експертизи   по   об'єктах,  які  їй  підлягають, подається до відповідної державної  адміністрації  або  сільської, селищної, міської ради, які розглядають його у місячний строк і, в межах  своїх  повноважень,  визначених  цим  Кодексом,   приймають рішення про надання земельної ділянки.

Відмову  органів  місцевого  самоврядування  або  органів виконавчої  влади  у  наданні земельної ділянки в користування або залишення клопотання без розгляду в установлений строк  може  бути оскаржено  в  судовому  порядку.  Рішення  про  відмову  у наданні земельної ділянки в користування має містити мотивовані  пояснення з  посиланням  на  відповідні положення нормативно-правових актів, затвердженої  містобудівної  документації   та   документації   із землеустрою.

Згідно з ст. 33 Закону України „Про оренду землі”, після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору.

У разі поновлення договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням.

Відповідачем не надано доказів направлення позивачу на протязі одного місяця після закінчення дії договору оренди земельної ділянки заперечень щодо його продовження, тому договір, що був укладений між сторонами 16.02.2004р. підлягав поновленню відповідачем.

За таких підстав, посилання відповідача в обгрунтування відмови у продовженні договору оренди землі на невиконання позивачем умов договору щодо мети використання земельної ділянки є безпідставними. До того-ж, умовами договору оренди земельної ділянки від 16.02.2004р.  не передбачено зобов’язання позивача добудувати житловий будинок по вул.. Музичній під час дії договору оренди, а та обставина, що позивач не добудував житловий будинок не свідчить про зміну ним мети використання земельної ділянки.

З матеріалів справи вбачається, що позивач належним чином виконував свої зобов’язання по договору  оренди земельної ділянки від 16.02.2004р., своєчасно та в повному обсягу сплачував орендну плату за землю, що підтверджується відповідними копіями платіжних доручень, що долучені до матеріалів справи, отже має право на продовження договору оренди земельної ділянки.

Не можуть вважатися обґрунтованими, виходячи з вищенаведених норм земельного законодавства і посилання відповідача на відсутність у позивача дозволу на проведення будівельних робіт на спірній земельній ділянці.

Отже, враховуючи усе вищевикладене, спірне рішення відповідача в частині відмови позивачеві у погоджені права користування земельною ділянкою по вул.. Музичній у м. Дніпродзержинську суперечить вимогам земельного законодавства та порушує права та інтереси позивача, передбачені законом, зокрема ст.ст. 116, 120, 124, 125, 126 ЗК України, ст.ст. 6, 16, 33 Закону України „Про оренду землі”, ст. 377 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 3 ст. 2 КАС України, у  справах  щодо  оскарження рішень,  дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:      1) на   підставі,   у  межах  повноважень  та  у  спосіб,  що передбачені Конституцією та законами України; 2) з  використанням  повноваження  з   метою,   з   якою   це повноваження надано; 3) обґрунтовано,  тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з  урахуванням  права  особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За п. 1 ст. 8 КАС України, суд  при вирішенні справи керується принципом верховенства права,  відповідно до якого зокрема людина,  її права  та  свободи визнаються    найвищими   цінностями   та   визначають   зміст   і спрямованість діяльності держави.

Враховуючи вищенаведене та обставини справи, суд вважає, що відповідачем у вирішенні питання про надання позивачеві в оренду спірної земельної ділянки не було дотримано вищенаведених засад, тому позовні вимоги позивача про визнання протиправним та скасування спірного рішення (частково) є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а відповідні заперечення відповідача безпідставними.

Разом з цим, з огляду на приписи ст.ст. 116, 124, 125, 126 ЗК України у суду відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог позивача в частині визнання за ним права користування земельною ділянкою площею 0,6330 га за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Музична, кадастровий номер: :01:019:0072, отже у цій частині позову слід відмовити.

Враховуючи предмет спору у справі, правовий статус Департаменту містобудування Дніпродзержинської міської ради, який є виконавчим органом ради та приписи ст. 53 КАС України, відсутні у суду і достатні підстави для задоволення клопотання відповідача про  залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача –Департаменту містобудування Дніпродзержинської міської ради, у якому слід відмовити.

Судові витрати по сплаті судового збору у сумі 3,40грн. слід стягнути на користь позивача з місцевого бюджету м. Дніпродзержинська.

Враховуючи усе вищевикладене та керуючись ст.ст. 17-19, 72, 87, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати протиправним та скасувати рішення суб'єкта владних повноважень (частково), а саме п. 4.11 рішення Дніпродзержинської міської ради 05 сесії V скликання від 01.11.2006р. за № 66-05/V в частині земельної ділянки по вул. Музична.

В решті позову –відмовити.

Стягнути з місцевого бюджету м. Дніпродзержинська судові витрати по сплаті судового збору у сумі 3,40грн. на користь Відкритого акціонерного товариства „Дніпровагонмаш” (м. Дніпродзержинськ, вул.. Українська, 4, ).

Постанова може бути оскаржена у порядку та строки, передбачені ст. 186 КАСУ.

Постанова набирає законної сили у відповідності до ст. 254 КАСУ.

Суддя

А.Є. Чередко