ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  1/38

09.08.07

За позовом          Закритого акціонерного товариства компанія «Райз»

До          Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна-Агро»

Про          стягнення 17 616,6 грн.

Суддя Копитова О.С.

Представники:

від позивача          Козаченко В.І. –представник за довіреністю від 02.10.2006

від відповідача           не з’явились

Обставини справи:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Закритого акціонерного товариства компанія «Райз»до Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна-Агро»про стягнення 17 356,96 грн. за поставлений товар та 3 % річних в сумі 259,64 грн.

Ухвалою суду від 19.03.2007 було порушено провадження у справі             № 1/38.

В судовому засіданні 29.03.2007, в зв’язку з тим, що представник відповідача не з’явився в судове засідання та не виконав вимог суду, викладених в ухвалі про порушення провадження від 19.03.2007, судом оголошено ухвалу про відкладення розгляду справи на 19.04.2007.

Розпорядженням Заступника голови Господарського суду міста Києва від 08.05.2007, в зв’язку з тим, що суддя Мельник В.І. знаходиться на лікарняному, з метою уникнення затягування розгляду справи, справа № 1/38 була передана для подальшого розгляду судді Копитовій О.С.

Ухвалою суду від 11.05.2007 суддя Копитова О.С. прийняла справу до свого провадження та розгляд справи призначено на 26.06.2007.

В судове засідання 26.06.2007 року відповідач повторно не направив свого повноважного представника, відзив на позов не надав, вимоги ухвал суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалами суду від 26.06.2007, 10.07.2007 та 31.07.2007 розгляд справи відкладався в зв’язку з неявкою в судове засідання представника відповідача та необхідністю витребувати у позивача додаткові документи в обґрунтування позовних вимог.

Незважаючи на належне повідомлення про час і місце засідання у справі, відповідач в судове засідання не з’явився, письмових доказів, пояснень та заперечень по суті спору не надав, вимоги ухвал суду від 19.03.2007, 29.03.2007, 11.05.2007, 26.06.2007, 10.07.2007 та 31.07.2007 не виконав.

Про поважні причини неявки в судове засідання повноважного представника відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

За таких обставин, господарський суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на участь представника у судовому засіданні.

При цьому, суд вважає достатніми матеріали справи для слухання справи у відсутності відповідача відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оглянувши в судовому засіданні оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В:

17.03.2006 між ДП «Райз-Агротехніка»та ТОВ «Україна-Агро»в усній формі було укладено договір купівлі-продажу запасних частин до сільськогосподарської техніки.

У відповідності до ч.1 ст.206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Враховуючи, що товари (насос паливний у кількості 1 шт. на загальну суму 19 636,99 грн.), що є предметом договору купівлі-продажу передані покупцеві у момент вчинення правочину (угоди купівлі-продажу) за накладною                   № ВН/120327 від 27.03.2006 (належним чином завірена ксерокопія знаходиться в матеріалах справи) та прийняті покупцем за довіреністю Серії ЯИЦ № 420613 від 27.03.2006 (належним чином завірена ксерокопія знаходиться в матеріалах справи) суд приходить до висновку про правомірність укладання правочину (угоди купівлі-продажу) в усній формі.

У відповідності до ч.1 ст.692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Враховуючи, що товар було прийнято відповідачем за довіреністю Серії ЯИЦ № 420613 від 27.03.2006, саме з цього моменту у останнього виникають зобов’язання перед позивачем по оплаті такого товару.

Відповідач за отриманий товар розрахувався частково на суму 2 280,03 грн.

Станом на день розгляду справи сплата за поставлений товар в повному обсязі не відбулась і таким чином на дату винесення рішення заборгованість відповідача перед позивачем становить 17 356,96 грн.

Суб‘єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов‘язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов‘язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (стаття 193 Господарського кодексу України).

Зазначене також кореспондується зі статтею 526 Цивільного кодексу України, де встановлено, що зобов‘язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов‘язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи, що на момент винесення рішення у справі суду не надано доказів оплати відповідачем заборгованості за придбаний у позивача товар, суд приходить до висновку про порушення відповідачем зобов’язання, що окрім того тягне можливість стягнення процентів за користування чужими грошовими коштами відповідно до ст.536, ч.3 ст.692 ЦК України.

Так у відповідності до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Згідно з ч.3 ст.692 ЦК України у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Виходячи з того, що, як встановлено судом, відповідачем не виконано зобов’язання стосовно оплати товару, позивач має право вимагати з відповідача сплати процентів за користування чужими грошовими коштами, що виходячи з їх розміру, передбаченого ч.2 ст.625 ЦК України, та розрахунків позивача складає 259,64 гривень.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства та організації мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона як на підставу своїх вимог та заперечень, покладається на сторону.

Позивачем були надані суду належні докази на підтвердження обставин, викладених ним в позові.

Між тим, відповідачем суду не надано жодних доказів виконання зобов’язань перед позивачем або неможливості їх виконання.

У відповідності до ч.1 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов’язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено законом або договором. Згідно ч.2 цієї ж статті Закону відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов’язання.

Водночас, всупереч згаданій нормі Закону відповідачем не доведено факт виконання своїх зобов’язань перед позивачем по оплаті придбаного товару або відсутності своєї вини в порушенні таких зобов’язань.

Стосовно стягнення суми основного боргу та 3% річних саме на користь Закритого акціонерного товариства «Райз», що не було стороною укладеної між ДП «Райз-Агротехніка»та ТОВ «Україна-Агро»усної угоди купівлі-продажу від 17.03.2006, суд вважає за необхідне зазначити наступне:

У відповідності до витягу з протоколу № 2 від 10.05.2006 року (є в матеріалах справи) загальні збори акціонерів ЗАТ компанія «Райз»вирішили припинити діяльність ДП «Райз-Агротехніка»шляхом його приєднання до ЗАТ компанія «Райз». Як вбачається зі змісту рішення загальних зборів акціонерів ЗАТ компанії «Райз»останнє є правонаступником ДП «Райз-Агротехніка».

На підставі складеного 25.07.2006 року передавального акту (є в матеріалах справи) до ЗАТ компанії «Райз» як до правонаступника перейшли всі зобов’язання юридичної особи ДП «Райз-Агротехніка», що приєдналась до ЗАТ компанія «Райз». Саме з моменту складання вищезгаданого передавального акту, що підписаний виходячи з положень ст.ст.104,107 ЦК України, до ЗАТ компанії «Райз»перейшли всі права та обов’язки ДП «Райз-Агротехніка», в тому числі і право вимоги сплати заборгованості ТОВ «Україна-Агро».

Отже, враховуючи наявні в матеріалах справи докази правонаступництва ЗАТ компанія «Райз»прав та обов’язків ДП «Райз-Агротехніка», виходячи з вимог ст.ст.104, 106 ЦК України, суд вважає ЗАТ компанію «Райз»належним позивачем у справі.

За таких обставин, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, Господарський суд міста Києва вважає, що вимоги позивача щодо стягнення основного боргу в сумі 17 356,96 грн., а також 3% річних в сумі 259,64 грн. є обґрунтованими, а отже такими, що підлягають задоволенню .

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача. Зокрема, з останнього на користь позивача підлягає стягненню 189,10 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 525, 526, 536, 610, ч.1 ст.612, ч.1, ч.2 ст.614, ч.2 ст.625, ч.3 ст.692 Цивільного кодексу України, ст. ст. 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна-Агро»(01601, м. Київ, вул. Васильківська, 13, оф. 516; м. Київ, вул. Голосіївська, 9, рахунок, МФО, , або з будь–якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення) на користь Закритого акціонерного товариства компанія «Райз»(03143, м. Київ, вул. Заболотного, 152; рахунок, МФО, ) 17 356 (сімнадцять тисяч триста п’ятдесят шість)грн. 96 коп. боргу, 259 (двісті п’ятдесят дев’ять)грн. 64 коп. 3% річних, 189 (сто вісімдесят дев’ять)грн. 10 коп. державного мита та 118 (сто вісімнадцять)грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Суддя                                                                                          О.С. Копитова