СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04.06.07                                                                                 Справа № 3/185ад.

Суддя Доманська М.Л., розглянувши матеріали справи за позовом

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Краснодон та Краснодонському районі Луганської області, м. Краснодон Луганської області

до Відкритого акціонерного товариства «Краснодонвугілля»в особі структурного підрозділу "Шахта імені М.П. Баракова", м. Краснодон Луганської області

про стягнення 1357 грн. 64 коп.

за участю представників сторін:

від позивача –Гребенар О.В. (дов. від 09.01.07 № 2),

від відповідача –Труфманов В.М. (дов. від 03.01.06 № 13),

в с т а н о в и в:

Суть спору: заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача пені у сумі 1357 грн. 64 коп..

У судовому засіданні оголошувались перерви з 10.05.07 до 29.05.07, з 29.05.07 до 30.05.07 та з 30.05.07 до 04.06.07.

Письмовим виступом від 16.04.07 № 12/13-185адм-2,  зданим до суду 19.04.07, відповідач проти позову заперечує, з наступних підстав:

- ухвалою Господарського суду Луганської області від З0.05.06 було порушено провадження у справі № 21/52б про ба нкрутство ВАТ «Краснодонвугілля»та введений мораторій на задо волення   вимог   кредиторів;

- ст.12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або ви знання його банкрутом»передбачає, що протягом дії мораторію на Задоволення вимог кредиторів...не нараховуються неустойка (штраф, пеня) .

- п.п. 8.4.-8.6. Інструкції, затвердженої Постановою правління фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань від 20.04.01 № 12  передбачено, що лише акт перевірки є підставою для нарахування пені;

- 30.05.06 був введений мораторій на задоволення вимог кредиторів, а 20.11.06 Позивач нарахував пеню згідно акту № 84; акт перевірки був складений після введення мораторію на задоволення вимог кредиторів;

.          - відповідно до ст. 250 Господарського кодексу України адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявленні порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб' єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом; пеня,     як    адміністративно-господарська    санкція була   застосована   з   урахуванням   вимог   ст.    250   ГК   України   лише      за порушення   25.07.06   у  розмірі   71 грн. 79 коп.;

- відповідно до «Порядку здійснення контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати страхувальниками страхових внесків  на загальнообов'язкове державне соціальне страхування вії нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, інших платежів до Фонду та цільовим    використанням    коштів», затвердженого     Постановою правління фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійний захворювань України від 17.10.03 № 68  (далі - Порядок)        позаплановою перевіркою вважається перевірка страхувальника, що не передбачена в планах-графіках перевірок робочого органу виконавчої дирекції Фонду і проводиться за наявності однієї з таких обставин:... початку процедури банкрутства ;

- 08.07.06 у офіційному друкованому органі –«Голос України»за № 225 було розміщено оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство ВАТ «Краснодонвугілля»;

- з урахуванням вимог п. 1.6. Порядку та Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»позивач повинен був провести позапланову перевірку та по результатам перевірки протягом тридцяти днів з дати оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство ВАТ «Краснодонвугілля»повинен був подати до господарського суду письмову заяву з вимогами до боржника;

- позивач позапланову перевірку не зробив, суму пені у реєстр вимог кредиторів не заявив;

- ч. 2 ст. 14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника аб визнання його банкрутом»передбачає, що вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, —не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів; зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Заявами від 10.05.07, зданими у судовому засіданні 10.05.07, позивач зменшив розмір позовних вимог на 71 грн. 81 коп., та просить стягнути з відповідача пеню у сумі 1285 грн. 83 коп.. Вказана заява прийнята судом.

Дослідивши матеріали справи, надані документи, суд прийшов до наступного.

Як зазначалось вище, заявами від 10.05.07, зданими у судовому засіданні 10.05.07, позивач зменшив розмір позовних вимог на 71 грн. 81 коп.. Позовними вимогами слід вважати вимогу про стягнення з відповідача пені у сумі 1285 грн. 83 коп..

У відповідності зі ст. 45 Закону України від 23.09.99 № 1105-ХІУ “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” роботодавці як страховики зобов’язані  своєчасно та в повному обсязі сплачувати страхові внески до Фонду.

Згідно з п.4.1 Інструкції “Про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України”, затвердженої постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 20.04.01 № 12 (далі –Інструкція) сума страхового внеску розраховується відповідно до страхового тарифу, встановленого Законом України, виходячи з класу професійного ризику галузі (підгалузі) національної економіки, до якого віднесено страхувальника.

При встановленні страхувальнику знижки або надбавки до страхового тарифу сума страхового внеску, яка підлягає сплаті, визначається з урахуванням вказаної знижки (надбавки).

Розміри страхових внесків  страхувальників обчислюються для роботодавців у відсотках до сум фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, що  включають витрати на виплату основної та  додаткової заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України “Про оплату праці”, які підлягають обкладанню прибутковим податком з громадян.

Страхові внески нараховуються в межах граничної суми заробітної плати (доходу), що встановлюється Кабінетом Міністрів України та є розрахунковою величиною при обчисленні страхових виплат (п.4.10 Інструкції) та сплачуються юридичними особами щомісячно, в день одержання коштів на оплату праці  в установах банків, а при проведенні оплати праці з готівкової виручки чи натуроплатою –платники зобов’язані не пізніше наступного дня після здійснення виплат подати до установи банку платіжне доручення на перерахування страхових внесків до Фонду (п.4.12 Інструкції).

Згідно п. 3.13 Інструкції страхові внески сплачуються страховикам шляхом перерахування відповідних сум на відповідний рахунок.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач та шахта ім..М.П.Баракова ВАТ «Краснодонвугілля»(структурний підрозділ відповідача у справі) зареєстровані як платники страхових внесків до Фонду .

Статтєю 52 Закону “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” встановлено, що за прострочення сплати страхового внеску до Фонду із страхувальника стягується пеня згідно із законодавством.

Відповідно до п.5.2 Інструкції пеня нараховується з наступного дня після одержання заробітної плати і по день сплати платежу. Пеня на пеню не нараховується.

Як вбачається з матеріалів справи, з 20.11.06 по 25.11.06 позивач провив планову перевірку шахти ім..М.П.Баракова ВАТ «Краснодонвугілля»(структурного підрозділу відповідача у справі)  та виявив факти порушення своєчасності сплати страхових внесків, за що нараховано пені 1357 грн. 64 коп., про що складений акт планової перевірки   від 20.11.06 № 84 та додаток 2 до цього акту (а.с.6-8, 12-14). Позивач просить стягнути з відповідача з суми зазначеної пені – 1285 грн. 83 коп. за розрахунком суми позову, зданому у судовому засіданні 10.05.07.

Відповідач не заперечує проти факту несвоєчасності сплати страхових внесків, встановленого  актом планової перевірки   від 20.11.06 № 84, але проти нарахування та стягнення заявленої у позові пені заперечує з підстав, викладених вище.

Оцінивши доводи сторін та обставини справи у їх сукупності, суд вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Так, ухвалою господарського суду від 30.05.06 у справі № 21/52б відносно відповідача у справі було порушено провадження у справі про банкрутство та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до ст.1 Закону України ''Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом'' від 30.06.99 № 784-ХІV мораторій на задоволення вимог кредиторів –це зупинення виконання боржником грошових зобов»язань і зобов»язань щодо сплати податків і зборів (обов»язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію , і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов»язань та зобов»язань щодо сплати податків і зборів  (обов»язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

Згідно ч. 4 ст. 12 Закону України ''Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом'' мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду; протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, зокрема, не нараховується неустойка /штраф, пеня/, не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів /обов'язкових платежів/. Положення цієї норми Закону стосуються вимог, зобов»язань, які підпадають під поняття мораторію. Таким чином, ці положення слід застосовувати у контексті зі ст.1  Закону України ''Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом'', де наведене саме визначення мораторію.

Системний аналіз вищезазначених норм права свідчить про те, що мораторій зупиняє виконання боржником грошових зобов»язань і зобов»язань щодо сплати податків і зборів (обов»язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов»язань. До цього ж висновку прийшов Верховний суд України у постанові від 23.05.06 по справі № 21-104во 05.

З матеріалів справи вбачається, що за актом перевірки від 20.11.06 № 84 позивачем нарахована пеня, яка заявлена у позові до стягнення у сумі 1285 грн. 83 коп., за несвоєчасне виконання відповідачем грошового зобов»язання зі сплати страхових внесків, термін виконання якого настав до дня введення мораторію (до 30.05.06), як захід, спрямований на забезпечення виконання саме цього зобов»язання.

Інструкцією, затвердженої Постановою правління фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань від 20.04.01 № 12  передбачено, що лише акт перевірки є підставою для нарахування пені. 30.05.06 був введений мораторій на задоволення вимог кредиторів, а 20.11.06 позивач нарахував пеню згідно акту № 84; акт перевірки був складений після введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, тобто саме протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Позивачем при проведенні перевірки не були враховані зазначені положення ст. 12 Закону України ''Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом'' від 30.06.99 № 784-ХІV.

До того ж позивач не врахував вимоги Порядку здійснення контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати страхувальниками страхових внесків  на загальнообов'язкове державне соціальне страхування вії нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, інших платежів до Фонду та цільовим    використанням    коштів, затвердженого     Постановою правління фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійний захворювань України від 17.10.03 № 68, за якими позаплановою перевіркою вважається перевірка страхувальника, що не передбачена в планах-графіках перевірок робочого органу виконавчої дирекції Фонду , яка  проводиться за наявності однієї з таких обставин:... початку процедури банкрутства.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач за наявності факту початку процедури банкрутства відповідача не провів позапланової перевірки страхувальника (відповідача у справі), а тому не мав можливості своєчасно виявити відповідні  порушення відповідача щодо дотримання строків сплати страхових внесків та заявити відповідні вимоги до боржника (відповідача) у справі про банкрутство № 21/52б у встановлені чинним законодавством строки. Проведення позивачем планової перевірки лише 20.11.06 та не проведення передбаченої законодавством позапланової перевірки у зв»язку з початком процедури банкрутства відповідача у справі, тягне порушення принципів, на які спрямований  Закон України ''Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом''.

За таких обставин, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Питання щодо розподілу судових витрат не вирішується, оскільки позивач  звільнений від їх сплати у встановленому законом порядку.

Згідно ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні, в  якому закінчився розгляд справи, оголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено про те, що постанову у повному обсязі буде виготовлено протягом п'ятиденного строку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 87, 94, 98, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України,   суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні позову відмовити.

Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 08.06.07 у відповідності до вимог ст. 167 КАС України.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                             М.Л. Доманська