СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.07                                                                                 Справа № 6/338.

Суддя Василенко  Т.А., розглянувши матеріали справи за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа-Охорона», м. Алчевськ Луганської області

до Державного підприємства «Луганськвугілля», м. Луганськ

про стягнення  155 304 грн. 90 коп.

в присутності представників сторін:

від позивача –Портна Г.В., дов. №5 від 07.07.07,

від відповідача –Алексанян О.І., дов. № 03/2-4 від 03.01.07;

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 155 304 грн. 90 коп., в тому числі: основний борг –139 316 грн. 00 коп., 3% річних –9 859 грн. 00 коп., інфляційні нарахування –6 129 грн. 90 коп.

Разом з цим, позивач в судовому засіданні надав заяву про уточнення позовних вимог, за якою просить суд стягнути з відповідача 164 434 грн. 51 коп., в тому числі:  основний борг у сумі 139 316 грн. 00 коп., пеню у сумі 4 004 грн. 89 коп., інфляційні нарахування у сумі 19 805 грн. 22 коп., 3% річних у сумі 1 308 грн. 40 коп.

Фактично позивач змінив предмет позову - включив до позовної суми пеню та збільшив позовні вимоги і відповідно до ст. 22 ГПК України позивач, вправі до прийняття рішення по справі, змінити підстави або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог. Відповідно до ст. 46 ГПК України до заяви про збільшення розміру позовних вимог додається документ, що підтверджує сплату державного мита у встановленому порядку і розмірі. Позивачем до заяви  доказів сплати державного мита не надано, у зв’язку з чим заяву позивача про збільшення позовних вимог слід залишити без розгляду.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву та доповненнями до відзиву, за якими позовні вимоги визнав частково та зазначив, що п.2.2 договору № АО-04-04/171”С” від 01.11.04. встановлено строк виконання зобов’язання по сплаті послуг, а саме оплата за охорону згідно умов договору здійснюється щомісячно згідно виставленим рахункам шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок охорони до 7 числа місяця, що слідує за звітним. Рахунки на оплату надаються не пізніше 4 числа кожного місяця що слідує за звітним.

Враховуючи вказані умови договору зобов’язання щодо оплати виникає після виставлення рахунку позивачем. Рахунки по даному договору відповідачем у повному обсязі отримані не були, у зв’язку з чим він визнає  тільки борг у сумі 1 468 грн. 00 коп.

Дослідивши матеріали справи та приймаючи до уваги, що:

01.11.2004. між ТОВ „Альфа-Охорона”   (позивач у справі) та ДВАТ „Шахта імені Артема”, правонаступником прав та обов’язків якого є ДП “Луганськвугілля” (відповідач у справі), був укладений договір надання послуг з охорони № АО-04-04/171”С”, за умовами якого позивач –“Охорона”  зобов’язався здійснювати охорону об’єктів відповідача –„Замовника”, а останній –оплачувати надані послуги.

Так, п. 2.2 договору передбачено, що оплата за охорону здійснюється щомісячно по наданим рахункам шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача до 7 числа місяця наступного за звітним. Рахунки на оплату надаються не пізніше 4 числа кожного місяця наступного за звітним.

З метою виконання умов зазначеного договору, позивачем були надані відповідачу відповідні послуги з охорони, вартість яких останній оплатив частково, у зв’язку з чим за розрахунком позивача за відповідачем утворилась заборгованість у сумі 139 316 грн. 00 коп., яку позивач просить стягнути на свою користь.

Окрім цього, позивачем нараховані  3% річних за період з 01.12.04. по 10.04.07 у сумі 9 859 грн. 00 коп. та інфляційні  у сумі 6 129 грн. 90 коп.

Оцінивши матеріали справи та доводи позивача, суд прийшов до наступного.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов’язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно  до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем, на виконання умов договору № АО-04-04/171”С” від 01.11.04. надавалися відповідні послуги з охорони об’єктів відповідача, що підтверджується  актами здачі-прийняття виконаних робіт. Усього позивачем було надано відповідачу послуг на суму 196 816 грн., які відповідач оплати частково у сумі 57 500 грн. 00 коп., що підтверджується матеріалами справи та  не оспорюється сторонами.

Разом з цим  неоплаченою залишилась сума 139 316 грн. 00 коп.

За умовами договору відповідач повинен оплачувати надані послуги на підставі виставлених позивачем рахунків до 7 числа місяця наступного за звітним.

Позивачем до суду надані відповідні рахунки на оплату, але доказів направлення або вручення їх позивачу не має, тобто позивачем не доведено суду факт  виставлення рахунків для оплати.

Пунктом 7.1. договору сторони узгодили, що договір вступає в силу з дня підписання і діє до 01.11.05.

Тобто, виходячи з наведеного у відповідача виникло зобов’язання щодо оплати наданих послуг  з наступного дня після закінчення строку дії договору.

Приймаючи до уваги викладене, позовні вимоги в частині стягнення основного боргу у сумі  139 316 грн. 00 коп. слід задовольнити, оскільки вони є обґрунтованими та підтверджені матеріалами справи.

Щодо стягнення  інфляційних та 3% річних слід визначити наступне.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також річні з простроченої суми.

Нарахування з боку позивача інфляційних за період  з 01.12.04. по 10.04.07 у сумі 6 129 грн. 90 коп. і 3% річних у сумі 9 859 грн. 00 коп.  є необґрунтованим та суперечить  умовам договору та встановленим обставинам справи, оскільки позивачем не було надано доказів виставлення відповідних рахунків відповідачу.

З огляду на це розрахунок інфляційних та 3% річних повинен бути  здійснений з 02.11.2005. по  10.04.07.За розрахунком суду 3% річних за вказаний період складають 6 011 грн. 58 коп., а інфляційні –21 550 грн. 27 коп., а за розрахунком позивача інфляційні складають 6 129 грн. 90 коп., тобто  позивачем інфляційні нараховані у межах  вірно розрахованої суми, у зв’язку з чим позовні вимоги щодо стягнення інфляційних слід задовольнити у повному обсязі, а 3% річних у сумі 6 011 грн. 58 коп.

Приймаючи до уваги викладене, позов слід задовольнити частково і стягнути з відповідача  борг у сумі 139 316 грн. 00 коп., інфляційні нарахування у сумі 6 129 грн. 90  коп., 3% річних  у сумі  6 011 грн. 58 коп. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати слід покласти на відповідача пропорційно обґрунтовано заявлених та стягнутих сум.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 44,49,82 84,85  Господарського   процесуального   кодексу  України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з  Державного підприємства «Луганськвугілля”, м. Луганськ,  вул. Лермонтова, 1в, код 32473323, на користь:

- Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа-Охорона», м. Алчевськ Луганської області, вул. Липовенка, 2в, код 32936921 борг у сумі 139 316 грн. 00 коп., інфляційні нарахування у сумі 6 129 грн. 90  коп., 3% річних  у сумі 6 011 грн. 58 коп. , витрати по  держмиту у сумі  1 514 грн.  57 коп. та на інформаційне –технічне забезпечення судового процесу у сумі  115 грн. 07 коп., видати наказ.

3. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Дата підписання :  10.08.2007.

Суддя                                                                                                              Т.А.Василенко

Помічник судді                                                                                              Т.В.Шкуть