ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"25" травня 2007 р.                                                                          Справа  № 11/157

За позовом Прокурора м.Кузнєцовськ в інтересах держави, в особі Державного підприємства

«Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»від імені якого  діє

Відокремлений підрозділ «Рівненська атомна електрична станція»м.Кузнєцовськ

до відповідача:                  ЗАТ МУ-12 «Електропівденмонтаж»м.Кузнєцовськ

про стягнення                                                4 521 грн. 77 коп. заборгованості по розрахунках, пені та річних

Суддя Грязнов В.В.

від позивача-                          не з’явився;

від відповідача-         Голін Ю.М., директор;

Прокопчук О.М., розпорядник майна (ухвала від 25.01.2007р по справі №19/55.);

від прокурора-             Микулін В.І.

Представники сторін не заявили клопотань про технічну фіксацію судового процесу. Суддею роз’яснено сторонам статті 20, 22, 91, 107 ГПК України. Відводу судді не заявлено.

Суть спору: Прокурор в інтересах Позивача-Державного підприємства «НАЕК «Енергоатом» (Відо-кремлений підрозділ «Рівненська АЕС») звернувся до суду з заявою про стягнення з Відповідача-ЗАТ МУ-12 «Електропівденмонтаж»3 836 грн. 64 коп. заборгованості по розрахунках за поставлену теплову енергію в гаря-чій воді, 642 грн. 13 коп. згідно укладеного договору на постачання теплової енергії №17 від 24.09.2003р., а та-кож 43 грн. 00 коп. - 3% річних.

Відповідач-ЗАТ МУ-12 «Електропівденмонтаж» не подав суду витребуваного ухвалою від 04 квітня 2007р. відзиву на позов, вимог не заперечив.

Прокурор в інтересах Позивача 03.05.2007р. подав, а в судовому засіданні 04.05.2007р. ствердив заяву про збільшення розміру позовних вимог, просив суд стягнути з відповідача 8 045 грн. 63 коп. заборгованості по розрахунках станом на 01.04.2007р. та 1 236 грн. 75 коп. пені за період з 01.12.2006р. по 31.03.2007р., а також 43 грн. 00 коп. 3% річних.

В судовому засіданні 23.05.2007р. представники Відповідача не погодились із вимогами, заявленими Про-курором, оскільки у справі №19/55 про визнання банкрутом ЗАТ МУ-12 «Електропівденмонтаж» –«НАЕК «Енер-гоатом»в особі Відокремленого підрозділу «Рівненська АЕС»заявив кредиторські вимоги за вказаними госпо-дарськими відносинами в сумі 6 472 грн. 41 коп., а 24.05.2007р. відбудеться судове засідання по справі №19/55, на якому вимоги конкурсних кредиторів розглядатиме суд, просили оголосити перерву в судовому засіданні на два дні.

Суд оголосив перерву в судовому засіданні з 23.05.2007р. по 25.05.2007р.

Після оголошеної перерви жодна з сторін в судове засідання не з’явилась.

Приймаючи до уваги пояснення представників сторін, встановивши обставини справи і давши їм оцінку, господарський суд вважає, що позов Прокурора підлягає залишенню без розгляду. При цьому суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.l ст.2 ГПК України господарський суд порушує справи за позовними заявами проку-рорів та їх заступників, які звернулися до господарського суду в інтересах держави.

Прокурор, який звернувся до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обгрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган - уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.(ч.5 ст.2 ГПК України).

Згідно п.l резолютивної частини рішення Конституційного суду України від 08.04.1999р. №13-рп/99 у справі за конституційним поданням Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури щодо офі-ційного тлумачення статті 2 АПК, що прокурори та їх заступники подають до арбітражного суду позови саме в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності.

У пункті 2 вищезазначеного рішення Конституційного суду України зазначено, що під поняттям "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах", зазначеним у частині другій статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України, потрібно розуміти орган державної влади чи орган міс-цевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Прокурори та їх заступники подають до арбітражного суду позови саме в інтересах держави, а не в інте-ресах підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форми власності.

Як вбачається з довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України - Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»є самостійним господарюючим суб'єктом та не є органом державної влади чи місцевого самоврядування.(арк.справи 35).

Згідно ч.l. ст.1 ГПК України, - підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установле-ному порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистoм своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання праовпорушенням.

Правову позицію, яка ґрунтується на названому рішенні Конституційного суду України, щодо можли-вості прокурора бути представником сторони у справі тільки у випадку, коли цією стороною у справі є орган державної влади або орган місцевого самоврядування, наділені повноваженнями виконавчої влади наведено в постанові Верховного суду України від 22.02.2005р. у справі №33/120-04.

Проте, як вбачається з позовної заяви, предметом спору є стягнення боргу лише з підстав невиконання зобов’язання, що виникло з господарського Договору на постачання теплової енергії в гарячій воді №17 від 24.09.2003р. –тому твердження Прокурора про порушення інтересів держави і загроза несвоєчасного перераху-вання податків до бюджету вбачаються надуманими, при цьому, наведені ним міркування щодо підриву відпові-дачем надійності та цілісності енергосистеми України не стверджені належними доказами.

Разом з тим, суд приймає до уваги і ту обставину, що ухвалою від 24.05.2007р. Господарський суд у справі №19/55 визнав кредиторські вимоги Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»в особі Відокремленого підрозділу «Рівненська АЕС»до ЗАТ МУ-12 «Електропівден-монтаж»за Договором на постачання теплової енергії в гарячій воді №17 від 24.09.2003р. на загальну суму 8 045 грн. 00 коп.,

З огляду на викладене –Прокурор м.Кузнєцовськ не мав права звертатись з позовом в інтересах Держав-ного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», спір є цивільно-правовим, не пов’язаним із здійсненням Позивачем повноважень органу влади.

Враховуючи роз’яснення Президії Вищого господарського суду України №04-5/570 від 22.05.2002р. в ч.3 якого зазначено –якщо господарський суд помилково порушив справу за позовом прокурора чи його заступника, в якій неправильно визначено позивача за вимогами про захист інтересів держави –такий позов підлягає зали-шенню без розгляду підповідно до п.1 частини першої ст.81 ГПК України.

Керуючись стст. 75, 81, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд –

У Х В А Л И В:

Залишити позов Прокурора без розгляду.

підписано 29.05.07