ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
ПОСТАНОВА

"29" серпня 2007 р.
Справа №  14/138

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Колодій С.Б.,  у відкритому судовому засіданні розглянувши матеріали справи № 14/138

за  позовом Державного підприємства “Голованівське лісомисливське господарство”, смт. Голованівськ Кіровоградської області

до відповідача Державної податкової інспекції у Голованівському районі, смт. Голованівськ Кіровоградської області

про визнання неправомірними дії та рішення

Секретар судового засідання – Адаменко А.В.

Представники :

Від позивача – Лапа В.М., довіреність №01-08296 від 02.11.2006 р.

Від відповідача – не з'явився

Подано позов про визнання неправомірними дій Голованівського відділення Гайворонської МДПІ по визначенню податкової застави усього майна Державного підприємства “Голованівське лісомисливське господарство” від 08.04.2004 р. , від 04.04.2006 р. та податкового повідомлення-рішення від 19.04.2004 р. №0 про  застосування штрафних санкцій в сумі 370 748, 90 грн.

14.08.2007 р. подано уточнення позовних вимог згідно яких позивач просить суд визнати протиправними дії ДПІ у Голованівському районі щодо застосування до  Державного підприємства “Голованівське лісомисливське господарство” податкової застави з 08.04.2002 р. по 05.03.2008 р. згідно запису  у Державному реєстрі застав №1970-289 та визнати нечинним податкове повідомлення-рішення від 19.04.2004 р. №0 Голованівського відділення Гайворонської МДПІ, правонаступником якого є ДПІ у Голованівському районі про визначення штрафу у розмірі 370 748,90 грн. за самостійне відчуження активів, які перебувають у податковій заставі.

В обґрунтування неправомірності застосування до підприємства податкової застави позивач зазначає, що відповідно до Закону України “Про перелік об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації”, Кіровоградське державне лісогосподарське об'єднання “Кіровоградліс” разом з майновими комплексами держлісгоспів з лісовідведення, лісорозведення та охорони лісу, лісництв, мисливських господарств, в тому числі і Державне підприємство “Голованівське лісомисливське господарство”, внесено до переліку об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації.           Відповідно до підпункту 2.2 пункту 2 Порядку застосування податкової застави органами державної податкової служби, затвердженого наказом ДПА України від 28.08.2001 р. №338, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.10.2001 р. за №8576048, предметами податкової застави не можуть бути об'єкти державної власності, приватизація яких заборонена законодавчими актами, а також майно, що включається до складу цілісних майнових комплексів державних підприємств, які не підлягають приватизації, у тому числі казенних підприємств(стаття 4 Закону України “Про заставу”).

Позивач стверджує, що відповідач неправомірними діями не тільки безпідставно застосував податкову заставу до підприємства, а й протиправно визначив податкову заставу на все майно та майнові права, оскільки рішенням Конституційного Суду України по справі №1-92005 визнано таким, що не відповідає Конституції України підпункт 8.2.2 підпункту 8.2 статті 8 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” в частині поширення права податкової застави на будь-які види активів платника податків без врахування суми його податкового боргу.

Позивач вважає, що неправомірні дії відповідача по застосуванню до підприємства податкової застави привели до прийняття державною податковою службою незаконного податкового повідомлення-рішення від 19.04.2004 р. №0 про нарахування штрафної санкції в розмірі 370 748,90 грн. на підставі пункту 17.1.8 пункту 17.1 статті 17 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” за самостійно відчуження активів, що перебувають в податковій заставі.

В позовної заяви позивач просить суд поновити строк адміністративного оскарження дій та рішення Державної податкової інспекції у Голованівському районі Кіровоградської області, посилаючись на відсутність у підприємства відомостей щодо застосування до нього податкової застави 08.04.2002 р. та подання  22.04.2004 р. до суду позову про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення №0 від 19.04.2004 р., який після скасування Вищим господарським судом України постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 18.10.2004 р., рішення господарського суду Кіровоградської області від 15.06.2004 р. та передачі на новий розгляд, ухвалою господарського суду від 14.03.2006 р. на підставі статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України залишений судом без розгляду в зв'язку з подачею позивачем клопотання про відкликання позовної заяви про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень податкового органу від 19.04.2004 р.

06.07.2006 р. підприємство знову звернулося до суду з позовом про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення №0 від 19.04.2004 р. та визнання протиправними дій державної податкової служби, але позовна залишена судом без розгляду в зв'язку з недотриманням вимог Кодексу адміністративного судочинства України при оформленні позовної заяви.

В запереченнях на позов ДПІ у Голованівському районі заперечує позовні вимоги та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідач стверджує, що реєстрація позивачеві податкової застави рухомого майна на все майно та майнові права(запис №1970-289 від 06.03.2003 р.) податковою службою застосована правомірно, так як позивач не входить до переліку підприємств, які не підлягають приватизації. Крім того зазначає, що до 2007 року податкова застава реєструвалася на все майно та майнові права, а з 2007 року застава реєструється на визначене майно та майнові права.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ

Згідно наказу №3 від 16.01.2006 р. “Про реорганізацію податкових органів області” реорганізовано Гайворонську МДПІ, ліквідовано її Голованівське відділення та з 03.04.2006 р. створено Державну податкову інспекцію в Голованівському районі, яка є відповідачем по даній справі.

Голованівським відділенням Гайворонської МДПІ було проведено тематичну документальну перевірку Голованівського державного лісомисливського господарства з питання правильності обчислення та своєчасності перерахування до бюджету прибуткового податку за угодами підряду на виконання лісозаготівельних робіт за період з 01.10.2003 р. по 01.04.2004 р. За результатами перевірки складено акт №626-2100992194 від 16.04.2004 р.

За висновками перевіряючих позивачем неправомірно здійснена реалізація активів, які перебувають у податковій заставі, без узгодження з податковим органом на суму 370 748,90 грн., чим порушено вимоги підпункту 8.6.1 пункту 8.6 статті 8 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними  цільовими фондами”.

За результатами перевірки відповідачем 19.04.2004 р. прийнято податкове повідомлення-рішення №0, згідно якого на підставі підпункту 17.1.8 пункту 17.1 статті 17 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними  цільовими фондами” позивачу за самостійне відчуження активів, які перебувають у податковій заставі, без узгодження з податковим органом на таке відчуження визначено штраф у розмірі 370 748,90 грн.

Господарський суд вважає неправомірним рішення податкового органу №0 від 19.04.2004 р. в зв'язку з незаконністю дій державного податкового органу по застосуванню до позивача податкової застави на все майно та майнові права  в силу наступного.

Відповідно до Закону України “Про перелік об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації” Кіровоградське державне лісогосподарське об'єднання “Кіровоградліс” разом з майновими комплексами держлісгоспів з лісовідновлення, лісорозведення та охорони лісу, лісництв, мисливських господарств внесено до переліку об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації.

Зі змісту статті 2 Статуту Кіровоградського державного лісогосподарського об'єднання “Кіровоградліс” вбачається, що до складу державного об'єднання входять самостійні лісогосподарські, лісомисливське підприємства, інші державні підприємства і організації, що мають права юридичної особи, найменування і перелік яких затверджено наказами Державного Комітету лісового господарства України згідно додатку.

Згідно додатку до наказу Міністерства лісового господарства України №133 від 31.10.1991 р. щодо переліку державних лісогосподарських та інших об'єднань, підприємств і організацій, які безпосередньо підпорядковуються Мінлісгоспу України та підприємств і організацій, які входять до складу об'єднань до складу Кіровоградського державного лісогосподарського об'єднання входить, в тому числі Голованівський держлісгосп, який перейменовано в Державне підприємство “Голованівське лісомисливське господарство”.

Таким чином, позивач в складі Кіровоградського державного лісогосподарського об'єднання “Кіровоградліс” згідно Закону України “Про перелік об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації” входить в перелік об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації.

Відповідно до підпункту 2.2 пункту 2 Порядку застосування податкової застави органами державної податкової служби, затвердженого наказом ДПА України від 28.08.2001 р. №338, зареєстрованого в Мін'юсті України 03.10.2001 р. за №8576048, предметами податкової застави не можуть бути об'єкти державної власності, приватизація яких заборонена законодавчими актами, а також майно, що включається до складу цілісних майнових комплексів державних підприємств, які не підлягають приватизації, у тому числі казенних підприємств.

Враховуючи викладене, господарський суд задовольняє позовні вимоги  та визнає протиправними дії ДПІ у Голованівському районі щодо застосування до  Державного підприємства “Голованівське лісомисливське господарство” податкової застави з 08.04.2002 р. по 05.03.2008 р. згідно запису  у Державному реєстрі застав №1970-289.

Оскільки дії податкової служби по застосуванню до позивача податкової застави є протиправними, то відповідно є незаконним податкове повідомлення- рішення відповідача №0 від 19.04.2004 р., згідно якого на підставі підпункту 17.1.8 пункту 17.1 статті 17 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” позивачу за самостійне відчуження активів, які перебувають у податковій заставі, без узгодження з податковим органом на таке відчуження, визначено штраф у сумі 370 748,90 грн.

В позовній заяви позивач просить суд поновити строк  звернення до адміністративного суду з адміністративним оскарженням  дій та рішень  ДПІ у Голованівському районі.

Відповідач при розгляді даної справи не наполягав на відмові у задоволенні адміністративного позову в зв'язку з пропуском позивачем річного строку звернення до адміністративного суду.

Відповідно до статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно пункту 1 статті 100 цього Кодексу пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

З аналізу документів, поданих позивачем до матеріалів справи вбачається, що про застосування до позивача податкової застави останньому стало відома під час проведення документальної перевірки, результати якої стали підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення.

З позовною заявою про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення №0001926000 від 19.04.2004 р. позивач звернувся до суду 22.04.2004 р., але відкликав позовну заяву 14.03.2006 р. і знову звернувся до суду 07.03.2007 р.

Отже річний строк щодо звернення до адміністративного суду  з позовом про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення №0001926000 від 19.04.2004 р. позивачем не пропущено, крім того спірне податкове повідомлення-рішення прийнято податковим органом до 01.09.2005 року під час, коли платник податків мав право застосовувати загальний трьохрічний строк позовної давності.

Що стосується вимоги позивача про визнання протиправною дії податкового органу щодо застосування податкової застави, господарський суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні позовних вимог в зв'язку з пропуском строку звернення до адміністративного суду та визнає причину пропущення строку звернення поважною.

При цьому приймає до уваги той факт, що про застосування податкової застави позивачу стало відомо в квітні 2004 року, а також ту обставину, що податкова застава повинна була діяти до 2008 року та застосовувалося податковим органом до 01.09.2005 року під час, коли платник податків мав право застосовувати загальний трьохрічний строк позовної давності. Крім того  відповідач не наполягав на відмові у задоволенні адміністративного позову з підстав пропуску строку звернення до суду.

Враховуючи викладене, господарський суд задовольняє позовні вимоги, визнає протиправними дії Державної податкової інспекції у Голованівському районі щодо застосування до  Державного підприємства “Голованівське лісомисливське господарство” податкової застави з 08.04.2002 р. по 05.03.2008 р. згідно запису  у Державному реєстрі застав №1970-289 та визнає нечинним податкове повідомлення – рішення від 19.04.2004 р. №0.

Керуючись статтями 160, 162, 163, ч. 1-4 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, п. 6  “Прикінцевих та перехідних положень” Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Голованівському районі щодо застосування до  Державного підприємства “Голованівське лісомисливське господарство” податкової застави з 08.04.2002 р. по 05.03.2008 р. згідно запису  у Державному реєстрі застав №1970-289.

Визнати нечинним податкове повідомлення – рішення Державної податкової інспекції у Голованівському районі від 19.04.2004 р. №0.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через господарський суд Кіровоградської області.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України – з дня складення в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, і копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя