ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2007                                                                                   Справа № 13/32-07

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Верхогляд Т.А. (доповідача),

суддів: Сизько І.А., Тищик І.В.,

при секретарі судового засідання  Чоха Є.О.,

за участю представників сторін:

від позивача: Загной А.О., представник, довіреність №82-8/17  від 18.01.07;

від відповідача:  Зеваліна Т.В., юрисконсульт, довіреність №480 від 10.11.05;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу   відкритого акціонерного товариства “Нікопольський завод трубопровідної арматури” на рішення господарського суду Дніпропетровської області  від  22.02.07р.  у справі  №  13/32-07

за позовом  відкритого акціонерного товариства “Нікопольський завод трубопровідної арматури”;

до відкритого акціонерного товариства “Енергопостачальна компанія “Дніпрообленерго” в особі структурної одиниці Нікопольського району електричних мереж;

про визнання недійсним акту та рішення комісії.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просив визнати недійсним Акт № А000017 від 13.11.2006 року про порушення споживачем Правил користування електричною енергією та рішення комісії Нікопольського району електричних мереж, оформлене протоколом № 30 від 30.11.2006 року, про нарахування суми за недораховану спожиту електроенергію у розмірі 25934,77 грн.

Рішенням від 22.02.2007 року судом відмовлено в задоволенні позовних вимог про визнання недійсним рішення комісії Нікопольського району електричних мереж, оформленого протоколом № 30 від 30.11.2006 року, про нарахування суми за недораховану спожиту електроенергію у розмірі 25934,77 грн. В частині позовних вимог про визнання недійсним Акту № 000017 від 13.11.2006 року провадження у справі припинено.

Рішення мотивовано тим, що:

-          за результатами перевірки стану електрообладнання позивача відповідно до п. 3, 4 договору № 7 від 17.02.2002 року, укладеного між ВАТ “Нікопольський завод трубопровідної арматури” та ВАТ “Енергопостачальна компанія “Дніпрообленерго”, було встановлено порушення п. 3.1 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою НКРЕ України № 28 від 31.07.1996 року, що зафіксовано в акті № А000017 від 13.11.2006 року;

-          на підставі акту комісія Нікопольського району електричних мереж відкритого акціонерного товариства “Енергопостачальна компанія “Дніпрообленерго” ухвалила рішення, оформлене протоколом № 30 від 30.11.2006 року, про виписку споживачеві додаткового розрахункового документа на суму 25934,77 грн.;

-          суд дійшов висновку, що акт № А000017 від 13.11.2006 року не є актом нормативного характеру, породжує права і обов’язки лише для позивача і відповідно до ст. 12 ГПК України не може оспорюватися у господарському суді;

-          суд вважав не встановленим факт порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача в зв’язку з прийняттям оскаржуваного рішення комісії Нікопольського району електричних мереж, яке оформлено протоколом № 30 від 30.11.2006 року.

Позивач з рішенням суду не погодився, подав апеляційну скаргу. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи, позивач оспорює акт № А000017 від 13.11.2006 року про порушення ВАТ “Нікопольський завод трубопровідної арматури” Правил користування електричною енергією та рішення комісії Нікопольського району електричних мереж, оформлене протоколом № 30 від 30.11.2006 року, про нарахування суми за недораховану спожиту електроенергію у розмірі 25934,77 грн.

Відповідно до ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім:

-          спорів про приватизацію державного житлового фонду;

-          спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов;

-          спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін;

-          спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів;

-          інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів.

Колегія суддів вважає, що господарським судом зроблено правильний висновок, що акт відповідача № А000017 від 13.11.2006 року є актом ненормативного (індивідуального) характеру, породжує права та обов’язки лише для позивача, і позов в цій частині не підвідомчий господарському суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Стосовно доводів скаржника щодо оцінки господарським судом наявних доказів, колегія суддів вважає необхідним зазначити наступне:

Сторони уклали між собою договір про постачання електричної енергії № 7 від 17.02.2002 року.

Відповідно до п.3.4 договору енергопостачальником здійснювалось зняття показань електролічильників та перевірка стану електрообладнання. Виявлено порушення п.3.1 Правил користування електричною енергією (безоблікове використання електричної енергії).

Зазначене порушення зафіксовано в Акті № 000017 від 13.11.2006 року.

Позивач з цим актом був ознайомлений та його представник Бойко Н.К. підписав акт без зауважень.

Відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4 травня 2006 р. N 562, відповідачем зроблено розрахунок кількості недорахованої електричної енергії та суму збитків (25 934,77 грн.).

Доводи скаржника щодо неправомірності такого рішення, що оформлено протоколом № 30 від 30.11.2006 року, колегія суддів вважає безпідставним.

Крім того, позивач визнавав зазначену вище суму та листом від 20.12.2006 року просив відповідача реструктуризувати її.

З огляду на вищевикладене колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення відповідає нормам матеріального і процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтями 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Нікопольський завод трубопровідної арматури” залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від  22.02.07р. у справі № 13/32-07 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку  протягом одного місяця до Вищого господарського Суду України.

Головуючий суддя:                                                       Т.А. Верхогляд

Суддя                                                                               І.А. Сизько

Суддя                                                                               І.В. Тищик