ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

"17" вересня 2007 р.                                                                          м. Київ

10 год. 40 хв.

Господарський суд в складі:

головуючого                                       судді Наріжного С.Ю.

при секретарі                                         Сітак О.В.

розглянувши адміністративну справу №А13/278-07 за позовом  Баришівського районного центру зайнятості, смт. Баришівка

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Агрофірма Лукашівська”, с. Лукаші, Баришівський р-н

про стягнення 1309,84  грн.

Представники:

від позивача: Янголь Т.В. – доручення;

від відповідача: не з’явився;

суть спору:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Баришівського районного центру зайнятості (далі-позивач) до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Агрофірма Лукашівська” (далі - відповідач) про стягнення недоїмки в розмірі 1309,84  грн.

В обґрунтування  позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач, як платник страхових внесків на обов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, своєчасно не сплатив страхові внески, в результаті чого утворилась заборгованість в сумі  1309,84  грн.

Представник позивача позовні вимоги в судовому засіданні підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник  відповідача  в судове засідання не з’явився, письмових заперечень на позов не подав, хоча належним чином був повідомлений про місце і час судового засідання ухвалою суду від 20.08.2007 р. За таких обставин справа розглядається без участі представника відповідача, за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для розгляду справи по суті.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача судом встановлено наступне.

Відповідач зареєстрований в Баришівському районному центрі зайнятості, як платник страхових внесків до Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування на випадок безробіття з 28.09.2000 р., що підтверджується довідкою позивача №34 від 15.09.2007 р.

Згідно п. 2 ст. 35 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття”  роботодавці є платниками страхових внесків до Фонду загальнообов’язкового державного страхування України на випадок безробіття і зобов’язані своєчасно та в повному розмірі сплачувати страхові внески та подавати відомості про нарахування та сплату внесків.

Пунктом 5.6. Інструкції про порядок обчислення та сплати внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття та обліку їх надходжень до Фонду загальнообов’язкового державного страхування України на випадок безробіття, затвердженої Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.12.2000р. №339 (далі –Інструкція) передбачено, що роботодавці та застраховані особи сплачують страхові внески один раз на місяць в день одержання роботодавцями в установах банків коштів на оплату праці.

Відповідно до п. 6.7  Інструкції роботодавці  щокварталу  складають  та подають до центру зайнятості за місцем реєстрації платника  розрахункову  відомість  про нарахування і перерахування страхових внесків до Фонду  загальнообов'язкового  державного  соціального страхування  України  на  випадок  безробіття.

Згідно розрахункової відомості відповідача про нарахування і перерахування страхових внесків до Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття за 1 півріччя 2007 р., відповідач не сплатив до Фонду страхові внески за період з 01.04.2004 р. по 30.06.2007 р., строк сплати яких настав (недоїмка) в сумі 1309,84 грн., що входять до складу заборгованості зазначеної відповідачем у розрахунковій відомості в розмірі 17475,48 грн.

На час розгляду справи відповідач суму заборгованості не заперечив, доказів її оплати не надав.

У відповідності до ст. 38 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття” роботодавець несе відповідальність за несвоєчасність сплати та неповну сплату страхових внесків. У разі несвоєчасної сплати страхових внесків страхувальники сплачують суму донарахованих контролюючим органом страхових внесків (недоїмки), штраф та пеню.

Згідно пунктів 7.1,  9.11  Інструкції  контроль за правильним нарахуванням, своєчасним і повним перерахуванням та надходженням страхових внесків  здійснюється центрами зайнятості, які в т.ч. мають право подавати  позовні  заяви  та представляти інтереси Фонду щодо стягнення  страхових  внесків,  пені і штрафів у судах.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що вимога позивача про стягнення 1309,84 грн. заборгованості по сплаті страхових внесків, строк сплати яких настав (недоїмка) є правомірною і обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо рішення ухвалене на користь сторони - суб’єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов’язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. У справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем –фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись, ст.ст 160-163, п. 6 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Агрофірма Лукашівська” (07513, Київська обл., Баришівський р-н, с. Лукаші) на користь Баришівського районного центру зайнятості (07500, Київська обл., смт. Баришівка, вул. Леніна 61-а; р/р 0016 в УДК у Київській області, МФО 821018) 1309 (тисячу триста дев’ять) грн. 84 коп. заборгованості по сплаті страхових внесків.

Дана постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги в порядку, встановленому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України. Дана постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя