ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

25.06.2007
Справа №2-15/6905-2007

За позовом Інституту «КримГІІНТІЗ» (95022, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Глінки, 68, )

До відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Туристичний центр «Прем’єр готель» (95000, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Пушкіна, 11А, )

Про стягнення 7410,16 грн.

Суддя ГС АР Крим І.А. Іщенко

представники:

Від позивача –  Проценко О.А., довіреність № 55 від 08.01.2007 р., у справі

Від відповідача – не з’явився

Обставини справи: Інститут «КримГІІНТІЗ» звернувся до Господарського суду АР Крим із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Туристичний центр «Прем’єр готель» про стягнення 7410,16 грн.

Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем своїх зобов’язань щодо оплати виконаних позивачем робіт,  в результаті чого за відповідачем склалася заборгованість у розмірі 7410,16 грн., що і стало приводом для звернення Інституту «КримГІІНТІЗ» з позовом до суду про стягнення вказаної суми заборгованості в примусовому порядку.

Відповідач явку представника у судове засідання двічі не забезпечив, , вимоги суду не виконав, відзиву на позов не надав, про час та місце слухання справи був сповіщений належним чином рекомендованою кореспонденцією.

25.06.2007 р. до канцелярії  господарського суду АР Крим надійшло клопотання від відповідача про відкладення розгляду справи у зв’язку з неможливістю забезпечити явку представника через його відрядження.

Судом не вбачається обґрунтованих підстав для задоволення вказаного клопотання відповідача з огляду на наступне.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов’язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Оскільки явка в судове засідання представників сторін – це право, а не обов’язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо неявка цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Крім того, розгляд справи було відкладено ухвалою господарського суду АР Крим від 04.06.207 р. через неявку представника відповідача у судове засідання.

Оскільки матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, а також приймаючи до уваги те, що відповідачем не надані суду докази, що підтверджують викладені в клопотанні обставини, підстав для відкладення розгляду справи не вбачається.

Суд вважає за можливе розглянути справу в порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ :

27.01.2006 р. між Інститутом «КримГІІНТІЗ» (Виконавець) (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Туристичний центр «Прем’єр готель»   (Замовник) (відповідач) був укладений договір № 5.89-06. (а.с.8-9)

Згідно пункту  1.1 Договору Замовник доручає, а Виконавець зобов’язується виконати передпроектні роботи «Висновок про технічний стан об’єкту незавершеного будівництва по вул. К. Лібкнехта, 36 в м. Сімферополі».

Відповідно до пункту 1.5 Договору строки виконання робіт, передбачених пунктом 1.1 Договору, визначаються за взаємною згодою сторін і складають 22 робочих дні з дня надходження коштів від Замовника на розрахунковий рахунок Виконавця.

Вартість всіх робіт, які доручаються Виконавцю дійсним Договором, визначається в сумі 16000,00 грн. (пункт 2.1 Договору).

Одночасно з підписанням Договору Замовник здійснює передплату в розмірі 100% вартості робіт 16000,00 грн.

Пунктом 3.1 Договору передбачено, що по завершенні робіт Виконавець надає Замовнику акт здачі-приймання готової продукції з додаванням до нього комплекту документації, передбаченої технічним завданням та умовами Договору.

Строк дії вказаного Договору обумовлений пунктом 5.1. Договору та становить з моменту підписання сторонами та до повного виконання зобов’язань за договором.

23.03.2006 р. сторонами був складений та підписаний протокол розбіжностей по кошторисній вартості договору № 5.89-06, згідно з яким договірна ціна складає 15410,16 грн. (а.с. 11)

На виконання умов договору Замовником були перераховані грошові кошти у якості передплати за договором у розмірі 8000,00 грн. (а.с. 47)

Позивачем були виконані свої обов’язки за договором, що підтверджується складеним та підписанимобома сторонами Актом здачі-приймання продукції від 19.03.2007 р. на суму 15410,16 грн. (а.с 12). Також сторонами була підписана накладна № 147 від 19.03.2007 р. на підтвердження виконання робіт. (а.с. 13)

Проте, відповідач не виконав свої обов’язки за договором щодо повної та своєчасної оплати виконаних позивачем робіт, в результаті чого за ним склалася заборгованість  за виконані роботи у розмірі 7410,16 грн. (15410,16 грн. - 8000,00, грн. =  7410,16 грн.), що і послужило підставою для звернення Інституту «КримГІІНТІЗ» із позовом до суду про стягнення вказаної заборгованості в примусовому порядку.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться. Аналогічне положення міститься в частині 1 статті 193 Господарського кодексу України, якою визначено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання — відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння  відмова  від  зобов'язання  або одностороння зміна  його  умов  не допускається,  якщо  інше  не   встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно до частини 2 вказаної статті, якщо  строк  (термін)  виконання  боржником  обов'язку  не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від  дня  пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

В порядку частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України 06.02.2007 р. позивачем було направлено на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Туристичний центр «Прем’єр готель» претензію про стягнення заборгованості за Договором № 5.89-06 від 27.01.2006 р. (а.с. 15, 44). Однак вказана претензія була залишена відповідачем без уваги.

Відповідач, в порушення норм чинного законодавства,  не представив суду доказів виконання свого зобов’язання  оплати виконаних позивачем робіт, в той час як відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу  України кожна сторона має довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень способом, який встановлений законом для доведення такого роду фактів.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується факт невиконання відповідачем зобов'язань, через що  позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 7410,16  грн. підлягають задоволенню.

Державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з відповідача відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням викладеного, керуючись статями 33, 34, 49, 75, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Туристичний центр «Прем’єр готель» (95000, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Пушкіна, 11А, , банківські реквізити невідомі) на користь Інституту «КримГІІНТІЗ» (95022, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Глінки, 68, , р/р 1056 у філії КЦО МФО 324430) 7410,16 грн. заборгованості, 102,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Видати наказ після набуття судовим рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Іщенко І.А.