ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

09.08.07р.

Справа № А18/253-07

За позовом  Державного підприємства "Придніпровська залізниця"    м.Дніпропетровськ

до   Державної інспекції з контролю за цінами в Запорізькій області

м.Запоріжжя

про визнання нечинним рішення

Суддя  Петрова В.І.

Представники сторін:

від позивача:           Губарєва Я. А. - дов. № 17 від 01.07.2007 р.,                                        Хлівецька Н. І.   - дов. № 131 від 01.01.2007 р.

від відповідача:             Чорна С. Е. - дов. № 1  від  13.02.2007 р.,

Хижня В. В. – дов. № 01-04/236 від 05.02.2007 р.

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство "Придніпровська залізниця" звернулось до суду з позовною заявою, в якій  просить визнати нечинним рішення Державної інспекції з контролю за цінами в Запорізькій області від 03.05.2007 р. № 71.

09.08.2007 р. позивач уточни позовні вимоги, просить визнати нечинним рішення Державної інспекції з контролю за цінами в Запорізькій області від 03.05.2007 р. за № 70.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що прийняте відповідачем рішення не відповідає нормам діючого законодавства та з перевищенням повноважень наданих Державній інспекції з контролю за цінами. При цьому, позивачем ставиться під сумнів   правомірність перевірки на підприємстві, яка продовжувалась майже 5,5 місяців. Позивач зазначає, що  в акті перевірки невірно вказаний правовий статус підприємства, детально не відображено факту виявленого порушення законодавчих та інших нормативних актів щодо встановлення і застосування цін, всупереч вимогам "Порядку проходження матеріалів перевірок в Держінспекції Мінекономіки України" відповідачем, керівнику та головному бухгалтеру дирекції для підписання акт надано не було. Крім того, розрахунок необґрунтовано нарахованої та фактично отриманої виручки здійснений на підставі накопичуваних карток, що не може бути підставою для прийняття висновку необґрунтовано отриманих коштів позивачем.

Відповідач позов не визнає, зазначає, що рішення прийняте на підставі чинного законодавства, термін перевірки був продовжений керівництвом  Держінспекції за аргументованим поданням керівника відділу, один примірник акту передавався до канцелярії, оскільки керівництво підприємства відмовилося підписувати акт, доказом передачі підприємству акту є вхідний номер від 11.04.2007 р.

За згодою сторін в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши  представників сторін, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

В період з 21 листопада 2006 року по 6 квітня 2007 року Державною інспекцією з контролю за цінами в Запорізькій області на виконання п. 20 Плану роботи та на доручення прокуратури Запорізької області від 24.01.2007 №08-11 вих. 07 проведено перевірку ДП „Придніпровська залізниця" (Запорізька дирекція залізничних перевезень) з питання правильності застосування тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом та пов'язані з ним послуги.

В ході перевірки встановлено порушення державної дисципліни цін, а саме: на станції Дніпробуд-2 завищення розміру збору за послугу „Надання попередньої інформації про надходження вантажів, вагонів і контейнерів" (код - 200) призвело до необґрунтованого отримання виручки в період з 01.03.2006 по 28.02.2007. При наданні даної послуги при надходженні 2-х і 3-х вагонів в одному потязі стягувалась плата як за „поодинокі вагони" у розмірі 12,40 грн. і 18,60 грн. (без ПДВ), замість як за „групу вагонів" у розмірі 6,20 грн. і 9,30 грн. за вагон, тобто завищення розміру збору за 1 вагон становить 3,10 грн. (без ПДВ). Вищезазначений факт є порушенням вимог параграфу 8 розділу 2 „Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом України", який затверджено наказом Мінтрансу

України від 15.11.1999 № 551 і розпорядження Кабінету Міністрів України від 01.04.2005 № НР-91-р.

Внаслідок неправомірного завищення збору за послугу "Надання попередньої інформації про надходження вантажів, вагонів і контейнерів" за період з 01.03.2006 р. по 28.02.2007 р. відповідачем необґрунтовано отримано виручку в розмірі 896,52 грн., яку зараховано на розрахунковий рахунок підприємства у повному обсязі.

За    результатами     перевірки Державною інспекцією  з контролю за цінами в Запорізькій області  до ст.13, 14 Закону України „Про ціни і ціноутворення" та Інструкції про порядок застосування економічних, фінансових (штрафних) санкцій органами державного контролю за цінами, затвердженої наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України та Міністерства фінансів України від 03.12.2001 №298/519, до ДП „Придніпровська залізниця" застосовано економічні санкції за порушення державної дисципліни цін, про що прийнято рішення від 03.05.07 № 70 та направлено претензію від 03.05.07 № 01-15/852, в сумі 2 689,56 грн., тобто сума порушення 896,52 грн. і штраф у розмірі 200 % від суми порушення –1 793,04 грн.

Позивач просить визнати нечинним зазначене рішення, оскільки вважає, що воно прийняте з порушенням чинного законодавства та з перевищенням повноважень, наданих відповідачу.

Суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.3 ст.116 Конституції України здійснення цінової політики в державі покладено на Кабінет Міністрів України.

Відповідно до ст.4 Закону України „Про ціни і ціноутворення" Кабінет Міністрів України забезпечує здійснення цінової політики в республіці, визначає перелік продукції, товарів, робіт і послуг, державні фіксовані та регульовані ціни і тарифи на які затверджуються відповідними органами державного управління. В даному випадку таким державним органом є Міністерство транспорту України.

Відповідно до п.8.1 розділу 2 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом України, затвердженим наказом Міністерства транспорту України від 15.11.99 №551 при передачі інформації про завантажені вагони і контейнери по телефону стягується плата в такому розмірі:

- за поодинокі вагони - 2,40 грн. за вагон;

- за групу вагонів, що прибуває в одному поїзді, - 1,20 грн. за вагон.

Згідно з п.11 Загальних положень Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом України, затвердженим наказом Міністерства транспорту України від 15.11.99 №551 тарифи та збори, що містяться в цьому Збірнику, визначені без урахування податку на додану вартість.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 01.04.2005 № НР-91ф., розмір цього збору з 6 квітня 2005 року становить:

-    за поодинокі вагони - 6,20 грн. (без ПДВ) за вагон;

- за групу вагонів, що прибувають в одному поїзді, - 3,10 грн. (без

ПДВ) за вагон.

Позивачем стягувалась плата за вагони, що прибували групою, як за поодинокі вагони, тим самим розмір плати було завищено.

Розрахунок суми порушення наведено в додатках № 1 і № 2 до акту перевірки від 06.04.2007 №329.

Доводи позивача про те, що розрахунок нарахованої та фактично отриманої виручки не може здійснюватися на підставі накопичувальної картки,  безпідставні, оскільки в картках, які складаються станцією на кожного платника, вказується число і місяць, за  які включені збори для платників, а також робиться відмітка про кількість вагонів. Отже, із накопичувальної картки можна зробити висновок про вагони, що перебувають в одному  потязі.

Щодо перевищення повноважень Державною інспекцією з контролю за цінами в Запорізькій області та строку проведення перевірки слід зазначити, що  відповідно до п.3.1 Інструкції про порядок застосування економічних та фінансових (штрафних) санкцій органами державного контролю за цінами, затвердженої наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства фінансів України від 03.12.2001 №298/519, Державною інспекцією з контролю за цінами та державними інспекціями з контролю за цінами в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі приймаються рішення про вилучення сум економічних та фінансових (штрафних) санкцій у порядку, передбаченому законодавством.

Підставою для прийняття рішень про вилучення сум економічних та фінансових (штрафних) санкцій є акти перевірок, які складаються   посадовими  особами  органів  державного  контролю  за цінами.

Згідно з п.3.3 Інструкції акти підписуються посадовими особами органів державного контролю за цінами, що здійснюють перевірки, і керівниками, головними (старшими) бухгалтерами суб'єктів господарювання, що перевіряються. У разі незгоди з фактами, викладеними в акті, керівник, головний (старший) бухгалтер підписують акт і можуть зробити запис про свої заперечення, одночасно додати пояснення і мотивувальні документи. Один примірник акта передається керівникові суб'єкта, що перевіряється.

В разі відмови керівництва перевіреного суб'єкта від підписання акта в ньому робиться про це запис. В цьому випадку один примірник акту передається до канцелярії перевіреного суб'єкта за вхідним номером або висилається поштою.

В акті № 329 від 06.04.2007 р. зроблена відмітка про відмову від підпису, оскільки, як стверджує відповідач,  керівництво відмовилось отримати акт перевірки; другий примірник акту перевірки надано до канцелярії ДП „Придніпровська залізниця", про що свідчить вхідний номер 423 від 11.04.2007.

Відповідно до Порядку проходження матеріалів перевірок в Держцінінспекції Мінекономіки України від 14.05.97 в разі необхідності термін перевірки може бути подовжений керівництвом Держцінінспекції за аргументованим поданням керівника відділу. Термін перевірки подовжувався п'ять разів на підставі подання начальника галузевого відділу. Аргументами для подовження перевірки визначались: доручення прокуратури Запорізької області, що надійшло під час проведення перевірки; залучення районних інспекторів до перевірки; повільне надання документів посадовими особами ДП „Придніпровська залізниця"; значний обсяг документів, які необхідно було опрацювати і узагальнити.

На підставі вищенаведеного, господарський суд вважає, що позовні вимоги необґрунтовані і задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.94 КАС України судові витрати у справі слід віднести за рахунок позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.94, 158-163, розділом VІІ Прикінцевих та перехідних положень КАС України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В адміністративному  позову  відмовити.

Судові витрати  віднести на позивача.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя

В.І. Петрова

Постанову виготовлено 03.09.2007 р.