ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.07                                                                                        Справа №  22/158д/06-10/192/07

Суддя   Алейникова Т.Г.

За позовом: Закритого акціонерного товариства з іноземною інвестицією „Запорізький автомобілебудівний завод”, м. Запоріжжя

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Самшит ЛТД»,

м. Запоріжжя

про розірвання договору оренди №26 від  01.12.1999р.

Суддя  Алейникова Т.Г.

Представники:

Від позивача: Самсонова І.В., довіреність №230 від 25.05.2006р.

Від відповідача: Орловський С.О. дов. від 10.01.07р.

Розпорядженням № 613 від 14.03.07р. справу передано на розгляд судді Алейниковій Т.Г. Справу призначено до розгляду на 19.04.07р., відкладено на 14.05.07р. 14.05.07р. сторони подали клопотання про продовження строку розгляду справи, клопотання судом задоволено, оголошено перерву на 12.06.07р. та на 13.07.07р. 13.07.07р. оголошено рішення у повному обсязі.

Позивач звернувся до господарського суду Запорізької області з позовною заявою про розірвання договору оренди №26 від 01.12.1999р. між Закритим акціонерним товариством з іноземною інвестицією „Запорізький автомобілебудівний завод” та Товариством з обмеженою відповідальністю “Самшит ЛТД”.

Позивач уточнив позовні вимоги та просить  суд розірвати договір оренди державного майна №26 від 01.12.1999р., укладений між Запорізьким державним підприємством “Радіоприлад” та Товариством з обмеженою відповідальністю “Самшит ЛТД”, правонаступником Орендодавця за яким на підставі договору купівлі-продажу від 07.02.2006р. є Закрите акціонерне товариство з іноземною інвестицією „Запорізький автомобілебудівний завод”.

В судовому засіданні представник Позивача підтримав свої вимоги, пояснив наступне.

01.12.1999р. між Запорізьким державним підприємством “Радіоприлад” та Відповідачем був укладений Договір №26 оренди державного майна, за умовами якого було передано в орендне користування нерухоме майно відповідно до додатку №1 до Договору.

07.02.2006р. між Запорізьким державним підприємством „Радіоприлад” та Позивачем був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, в тому числі і орендованого Відповідачем згідно Договору №26.

Відповідно до ст. 770 Цивільного Кодексу України та ст.23 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” до нового власника (Позивача) перейшли права та обов’язки орендодавця, що були передбачені договором оренди, тобто він стає правонаступником орендодавця за договором. На думку позивача, вказані норми  не обмежують правонаступництво ані  в часі, ані в обсязі.

Статтею 193 Господарського Кодексу України передбачено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Протягом терміну дії Договору оренди Орендарем (Відповідачем) систематично не виконувались обов’язки, встановлені договором та чинним законодавством, а саме:

По-перше, пунктом 3 статті 18 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” до основних обов’язків Орендаря віднесено своєчасне і в повному обсязі внесення орендної плати. Пунктом 3.1 Договору встановлено, що орендна плата перераховується Орендарем на пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним. Додатковою угодою №2 до Договору встановлено, що Орендар (Відповідач) самостійно направляє належні з нього платежі за Договором і направляє копії платіжного документу Орендодавцеві.

Як свідчить інформація, отримана від ДП „Радіоприбор”, затримка в здійсненні Відповідачем чергових платежів за оренду складала від 3-х до 9 місяців. З 07.02.2006р., тобто з моменту переходу прав власності на орендоване майно до Позивача, до дати подання позову заборгованість  по орендній платі становила 4 534,97 грн., тобто  за 5 місяців оренди. І вже  в  період судового розгляду справи Відповідачем була погашена заборгованість перед Позивачем, при цьому заборгованість за лютий 2006р. у розмірі 732,74 грн. була перерахована вже під час повторного розгляду справи  20 червня 2007р.  Отже, на думку Позивача, Відповідач систематично не виконував свої зобов’язання по сплаті орендних платежів як попередньому орендодавцю, так і Позивачу.

По-друге, згідно  статті  10  Закону України “Про оренду державного та комунального майна” однією з істотних умов Договору оренди є страхування орендарем взятого ним в оренду майна, а згідно ст.24 цього Закону страхування орендованого майна є обов’язком Орендаря. Такий обов’язок також покладено на Відповідача п.5.7. Договору оренди.  Однак, Відповідачем орендоване майно не було застраховане ні на користь попереднього орендодавця –ДП „Радіоприбор”, ні на користь Позивача, що вказує на порушення ним зобов’язань, передбачених договором, а саме –його істотних умов. Надану під час судового засідання додаткову угоду до договору страхування  № 01-240/413 від 28.04.2006р. Позивач вважає неналежним доказом  виконання орендарем своїх обов’язків, оскільки вона була укладена вже після  звернення позивача до суду з вимогою  розірвання договору.

Позивач зазначив, що відповідно до ч.2 ст.651 Цивільного Кодексу України, а також  п.3 ст.26 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” договір оренди  може бути  достроково розірвано за рішенням суду  у разі невиконання сторонами своїх зобов’язань. Пунктом 8.4 договору встановлено право Орендодавця вимагати дострокового розірвання Договору за рішенням господарського суду у випадках, передбачених чинним законодавством. Отже, Позивач вважає, що має всі законні підстави  вимагати дострокового розірвання договору оренди.

Відповідач заперечив проти позову та обґрунтував свої заперечення наступним.

Твердження позивача про те, що відповідач не виконав умови договору оренди щодо своєчасної сплати орендних платежів вважає необгрунтованим, оскільки затримка склалася з вини позивача, адже він не  повідомив орендаря про реквізити,  на які повинна була перераховуватися орендна плата та не  направляв на адресу  відповідача відповідні рахунки. Після направлення позивачем рахунку  орендна плата  у розмірі 4 534,97 грн. була перерахована позивачеві.   Заборгованість  за  лютий 2006р.  у розмірі 732,44 грн. була перерахована  20 червня 2007р. відповідно до підписаного сторонами Акту звірки взаєморозрахунків.

Щодо виконання умов договору оренди відносно обовязку  страхування  предмету оренди  відповідач пояснив, що 28.04.2006р. він уклав договір оренди № 01-240/413   з НАСК «Оранта»відповідно до якого було застраховано орендованне майно, а квитанцією № 164 від 28.04.2006р. сплачено страховий внесок, таким чином договір страхування був чинний.  Відносно твердження позивача, що вигодонабувачем за цим договором був ДП «Радіоприлад», відповідач надав суду додаткову угоду №1 до договору добровільного страхування майна юридичної особи в оренді №01-240/413,укладену 24 листопада 2006р. , якою було змінено вигодонабувача  ДП «Радіоприлад»на ЗАТ «Запорізький автомобілебудівний завод».

Розглянувши матеріали справи,  заслухавши пояснення сторін, суд встановив :

01.12.1999 року між Запорізьким державним підприємством “Радіоприлад” (Орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю “Самшит ЛТД” (Орендар) укладено Договір № 26 оренди державного майна (надалі Договір) за умовами якого   Орендодавець передав, а Орендар прийняв в  строкове платне володіння нерухоме майно згідно Додатку № 1, а саме: нерухоме майно, що знаходилось на балансі Державного підприємства “Радіоприлад”, розташоване за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, 3, загальною площею 648 кв. м. для здійснення робіт з виробництва ТНП, що підтверджується Актом приймання-передачі.

07.02.2006р. між Запорізьким державним підприємством “Радіоприлад” (Продавець) та Закритим акціонерним товариством з іноземною інвестицією „Запорізький автомобілебудівний завод” (Покупець)  укладено Договір купівлі-продажу нерухомого майна, до складу якого  у тому числі входить і  майно, орендоване Відповідачем згідно Договору оренди №26 . Договір купівлі-продажу посвідчено державним нотаріусом Шостої Запорізької нотаріальної контори Лейко С.А., про що здійснено запис в реєстрі за №3-181.

Відповідно до положень ст.770 Цивільного Кодексу України та ст.23 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” до нового власника (Позивача) перейшли всі права та обов’язки Орендодавця  стосовно орендованого Відповідачем майна на умовах договору №26 від 01.12.1999р. Позивач двічі пропонував Відповідачеві укласти додаткову угоду про внесення відповідних змін до  договору оренди №26 у зв’язку із зміною власника орендованого майна, яка серед іншого містила в собі реквізити Позивача, необхідні для сплати орендних платежів. Відповідач листами №23 від 19.04.2006р та № 45 від 15.06.2006р. відмовився від підписання  зазначеної додаткової угоди.

Договором №26  серед інших були встановлені  наступні  обов’язки Орендаря.

Пунктом  5.2 Договору передбачено обов’язок своєчасно та в повному обсязі вносити Орендодавцю орендну плату, а саме відповідно до п.3.1 Договору орендна плата перераховується Орендарем на пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним. Додатковою угодою №2 до Договору встановлено, що Орендар (Відповідач) самостійно направляє належні з нього платежі за Договором і направляє копії платіжного документу Орендодавцеві.

Відповідно до платіжного доручення №138 від 28.06.2007р. Відповідачем було перераховано орендну плату за березень-липень 2006р.  у розмірі  4 757,3 грн.

Згідно акту звірки взаєморозрахунків, проведену сторонами станом на 08.06.2007р. заборгованість орендаря  по орендній платі  за  лютий 2006р. становила  732,74 грн. Платіжним дорученням № 116  від 20.06.2007р.  Відповідач  перерахував зазначену суму  Позивачеві.

Пунктом 5.7 Договору передбачено обов’язок Орендаря застрахувати орендоване майно  в порядку, визначеному діючим законодавством.  В матеріалах справи є договір страхування майна № №01-240/413 від 28 квітня 2006р., відповідно до якого Відповідачем застраховано орендоване майно на користь ДП «Радіоприлад». Також  Відповідачем суду  було надано додаткову угоду №1 до зазначеного договору, якою встановлено Вигодонабувачем за договором страхування ЗАТ «Запорізький автомобілебудівний завод».

Пунктом 8.4 Договору встановлене право Орендодавця вимагати його дострокового розірвання за рішенням господарського суду у випадках, передбачених чинним законодавством.

Оцінивши представлені докази у їх сукупності суд вважає, що позовні вимоги  підлягають  задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.770 ЦК України, у разі зміни власника  речі, переданої у найом, до нового власника переходять права і обов’язки наймодавця. Аналогічні норми встановлені  статтею 23 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”, дія якого розповсюджується на стосунки між Позивачем та Відповідачем. Законодавець, встановлюючи зазначене правонаступництво нового власника майна за укладеними раніше договорами оренди не встановлює будь-яких обмежень ні в часі, ні в обсязі для його здійснення, тобто до нового орендодавця переходять не тільки  обов’язки  щодо надання в оренду  майна, а й усі права, що були у попереднього власника.

Право сторони у разі істотного порушення договору та в інших випадках, встановлених договором або законом, вимагати його розірвання у судовому порядку встановлено ч.2 ст.651 Цивільного кодексу України, ст.26 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”, а також п.8.4 договору оренди №26.

Частиною 3 ст.18 Закону та п. 5.2 Договору до основних обов’язків орендаря віднесено обов’язок  своєчасного і в повному обсязі внесення орендної плати.

В якості доказів неналежного виконання відповідачем своїх обов’язків по сплаті орендної плати Позивачем було надано інформацію, отриману від попереднього орендодавця, за якою затримка в оплаті складала від 3-х до 9 місяців. Платіжне доручення №138  від 28.07.2006р. підтверджує оплату заборгованості Відповідачем в цілому за 5 місяців, в той час, як п.3.1 Договору встановлений термін її внесення до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. Додатковою угодою №2 до Договору терміном дії з 01.02.2000р. встановлено, що орендар (відповідач) самостійно направляє належні з нього платежі за договором і направляє копії платіжного документу Орендодавцеві.  Доводи Відповідача щодо необізнаності платіжних реквізитів спростовуються наданими позивачем листами відповідача № 23 від 19.04.2006р. та №45 від 15.06.2006р. якими Відповідач відмовляється від підписання додаткової угоди до договору, у якій були зазначені реквізити для сплати орендних платежів.

Підписаний сторонами акт звірки взаєморозрахунків станом на 08.06.2007р. також підтверджує існування заборгованості орендаря зі сплати орендної плати, що мало місце з лютого по липень 2006р. Заборгованість за лютий 2006р.  у розмірі 732,74 грн. була сплачена Відповідачем вже під час повторного судового розгляду справи 20 червня 2007р.

Отже, суд вважає  доведеним  факт неналежного виконання орендарем обов’язків щодо своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону однією з істотних умов договору оренди є страхування орендованого майна. При цьому Законом чітко визначений порядок страхування орендованого майна. Згідно ч.2 ст.24 Закону орендоване майно страхується орендарем на користь того учасника договору оренди, який бере на себе ризик випадкової загибелі чи пошкодження об’єкту оренди. Цією ж статтею зазначено, що ризик випадкової загибелі чи пошкодження об’єкту оренди несе орендодавець, якщо інше не встановлене договором оренди, тобто майно повинне  страхуватись на користь орендодавця.

Пунктом 5.7 договору оренди № 26 зазначено, що страхування повинно відбуватись в порядку, визначеному чинним законодавством, тобто на користь орендодавця.

В  якості доказу належного виконання своїх зобов’язань зі страхування орендованого майна Відповідач надав суду договір страхування №01-240/413 від 28.04.2006р., яким майно застраховане на користь ЗДП „Радіоприлад”, тобто особи, яка вже не  мала  відношення до орендованого майна. В той час надані Позивачем лист попереднього Орендодавця  (ЗДП „Радіоприлад”) № 105-308 від 08.02.2006р., яким він повідомив відповідача про зміну власника орендованого майна, а також зазначений вище  лист Відповідача  № 32 від 19.04.2006р. підтверджують обізнаність відповідача про зміну власника майна. Надана Відповідачем суду додаткова угода №1, якою змінювався вигодонабувач  на належного, була укладена Відповідачем лише 24 листопада 2006р, тобто майже через 10 місяців з моменту зміни власника орендованого майна.   Таким чином, вимога Позивача про розірвання договору оренди з Відповідачем, який всупереч вимогам Закону та договору нехтує своїм обов’язком з захисту майнових прав Позивача, як власника майна, є законною і підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором чи  законом, зокрема розірвання договору. Суд вважає, що наданими Позивачем при  розгляді справи доказами  належним чином доведені істотні порушення Відповідачем норм чинного законодавства, умов договору оренди, зокрема, із сплати орендної плати  що  є підставою для дострокового розірвання договору оренди за рішенням суду.

Керуючись ст.49, 69, 82, 84, 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Продовжити строк розгляду справи.

Позов задовольнити.

Розірвати договір оренди державного майна №26 від 01.12.1999р., укладений між Запорізьким державним підприємством “Радіоприлад”,  правонаступником якого на підставі договору купівлі-продажу від 07.02.2006р. є Закрите акціонерне товариство з іноземною інвестицією „Запорізький автомобілебудівний завод”,  та Товариством з обмеженою відповідальністю “Самшит ЛТД”.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Самшит ЛТД», м. Запоріжжя на користь Закритого акціонерного товариства з іноземною інвестицією “Запорізький автомобілебудівний завод”, м. Запоріжжя, витрати по сплаті держмита в сумі  85 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. Видати наказ.

Суддя                                                                                           Алейникова Т.Г.