СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

19 червня 2007 року

Справа № 2-24/17934-2006А

місто
Севастополь

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді
Градової О.Г.,

суддів
Голика В.С.,

Дугаренко О.В.,

при секретарях судового
засідання          Алєєвої
А.М., Василевської С.В.,

без участі представників сторін,

розглянувши апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції в Чорноморському районі Автономної Республіки Крим на
постанову Господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Колосова Г.Г.)
від 19 лютого 2007 року  у справі №
2-24/17934-2006А

за позовом фізичної особи
-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

до Державної податкової інспекції в
Чорноморському районі Автономної Республіки Крим
(вул. Щорса, 4, Чорноморське, 96400)

про визнання недійсним акту
перевірки,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом (а.с. 23-27) з урахуванням уточнень (а.с.
76-77) про визнання недійсним акту перевірки.

Позов обґрунтований тим, що перевірка була здійснена без передбачених
законом підстав та з порушень законодавства.

При розгляді справи судом першої інстанції встановлено, що відповідачем
проведена перевірка об'єкту позивача.

Постановою господарського суду провадження у
справі за позовними вимогами про визнання акту перевірки нечинним закрите через
те, що такі вимоги не відносяться до компетенції адміністративних судів тому,
що акт перевірки ні є правовим актом індивідуальної дії.

Відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в
якій просить постанову скасувати, як прийняту в порушення норм матеріального
права.

З заперечень на апеляційну скаргу вбачається,
що позивач не згоден з доводами відповідача.

Письмові доказі свідчать про те, що 25 серпня
2006 року співробітниками Державної податкової адміністрації в Автономної
Республіки Крим проведена перевірка магазину, що належить позивачу, про що
складений акт НОМЕР_1 (а.с. 12-15, 31-32, 59-60).

На підставі цього акту відповідачем були прийняті рішення за
НОМЕР_2  і за НОМЕР_3 про застосування до
позивача фінансових санкцій у сумах
20.418,85 грн. і 1.700грн. (а.с. 16, 34, 17, 33, 53).

Відповідно до пункту 1 частині 1 статті 17
Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних
судів поширюється на спори фізичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів
індивідуальної дії).

Акт перевірки ні є правовим актом індивідуальної дії.

А тому місцевий господарський суд правильно,
відповідно до пункту 1 частини 1 статті 157 вказаного Кодексу, прийшов до
висновку про закриття справи у частини таких позовних вимог.

Однак таке рішення згідно до частині
2 статті 158 Кодексу адміністративного судочинства України викладається
у формі ухвали. Цю норму процесуального права порушено судом першої інстанції.

На підставі викладеного, апеляційний
господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню,
судове рішення -скасуванню, справа у частині позовних вимог про визнання
недійсним акту перевірки підлягає закриттю через прийняття ухвали.

Керуючись статтями 195, 198, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В
:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Чорноморському районі
Автономної Республіки Крим задовольнити частково.

Постанову Господарського суду Автономної Республіки Крим від 19 лютого
2007 року  у справі №2-24/17934-2006А
скасувати.

Закрити провадження у справі №2-24/17934-2006А в частині позовних
вимог  фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції в Чорноморському районі Автономної
Республіки Крим про визнання недійсним акту перевірки.

Ухвала набирає законну силу з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця з моменту проголошення.

Головуючий суддя                    підпис

Судді
підпис

підпис