ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.09.07 р.                                                                               Справа № 20/273

Суддя господарського суду Донецької області Донець О.Є.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Донбаський збагачувальний комбінат”, м.Торез

до відповідача Приватного підприємства “ВБК”, м.Донецьк

про стягнення 222544,20 грн.

За участю представників сторін:

від позивача Пржиємський В.В. – за довіреністю

від відповідача не з”явився

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Донецької області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю “Донбаський збагачувальний комбінат”, м.Торез, із позовом до Приватного підприємства “ВБК”, м.Донецьк, про стягнення 222544,20 грн. за договором купівлі – продажу № 01-06/04А від 01.06.2004р.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір купівлі – продажу № 01-06/04А від 01.06.2004р. із додатком; претензію № 1-973 від 01.09.2006р. із доказами направлення відповідачеві; рахунки – фактури; акти прийому – передачі; квитанції про приймання вантажу; банківські виписки.

Ухвалою голови господарського суду Донецької області строк вирішення спору продовжено.

Відповідно до довідки головного управління статистики у Донецькій області, місцезнаходження відповідача є: 83096, м.Донецьк, Куйбишевський район, вул. Бакинських комісарів, 21, тобто адреса, за якою судом надсилалися процесуальні документи по справі.

Відповідач заперечень проти позову суду не надав та у судове засідання не з’явився, незважаючи на те, що про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у зв’язку з чим справу розглянуто в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу за наявними в ній матеріалами, які є достатніми для вирішення спору по суті.

Дослідивши матеріали справи, та вислухавши пояснення представника позивача, суд ВСТАНОВИВ:

01.06.2004р. між Товариством з обмеженою відповідальністю “Донбаський збагачувальний комбінат”, м.Торез (Продавець), та Приватним підприємством “ВБК”, м.Донецьк (Покупець), був укладений договір купівлі – продажу № 01-06/04А (далі – договір).

Пунктом 1.1 договору передбачено, що Продавець зобов’язується продати, а Покупець зобов’язується купити вугільну продукцію, ціна та якість якої обумовлена у специфікаціях, які є невід’ємною частиною договору.

Пунктами 3.1, 3.2 договору передбачено, що розрахунок здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця по факту відвантаження. Залізничний тариф сплачує Продавець із наданням наступних рахунків Покупцю.

Позивач належним чином виконав свої зобов’язання за договором, поставив відповідачеві вугільну продукцію, що підтверджується наявними у матеріалах справи, актами прийому – передачі, квитанціями про приймання вантажу.

Відповідач свого обов’язку з повної та своєчасної сплати отриманої вугільної продукції у встановлені строки не виконав, чим порушив умови договору.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов’язань за договором, позивач звернувся до суду із позовними вимогами та просить суд стягнути з відповідача 222544,20 грн. заборгованості за отриману вугільну продукцію.

Відповідно до претензії № 1-973 від 01.09.2006р. та доказів про її направлення відповідачеві, які є наявними у матеріалах справи, позивач звертався до відповідача із вимогою про сплату суми боргу в розмірі 222544,20 грн., яка утворилась станом на 31.08.2006р.

Позивачем також під час розгляду справи було надано листа № 1-708 від 08.08.2007р., відповідно до якого до матеріалів справи залучено акт звірки взаємних розрахунків від 01.08.2007р. із поштовою квитанцією та описом вкладення у рекомендований лист, які підтверджують направлення акту звірки відповідачеві.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно із ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші  учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних  вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву,  що  зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Позовні вимоги підтверджуються наявними у матеріалах справи копіями договору купівлі – продажу № 01-06/04А від 01.06.2004р. із додатком, претензії № 1-973 від 01.09.2006р. із доказом направлення відповідачеві, рахунків – фактур, актів прийому – передачі, квитанцій про приймання вантажу, банківських виписок.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 222544,20 грн. заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідач до судового засідання не з’явився, обставини, викладені у позові, не спростував, доказів повної сплати суми заборгованості на користь позивача суду не надав.

Судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 43, 44, 49, 75, 82 – 85 Господарського процесуального кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 509, 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Донбаський збагачувальний комбінат”, м.Торез, до Приватного підприємства “ВБК”, м.Донецьк, задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства “ВБК” (83096, м.Донецьк, вул. Бакинських комісарів, 21, іден. Код 32831610) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Донбаський збагачувальний комбінат” (86606, м.Торез, Донецька область, ГЗФ “Червона Зірка”, поточний рахунок 8003 в АК “УкрБізнесБанк” м.Донецьк, МФО 334969, ЗКПО 32131749, ІПН 45) 222544,20 грн. – суму заборгованості, 2225,44 грн. – витрати по сплаті державного мита, 118,00 грн. – витрати на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ у встановленому порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів або в касаційному порядку через місцевий чи апеляційний господарський суд протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення оголошено 14.09.07р.

Суддя

Надруковано 3 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3. у справу

Вик. Марченко Ю.О.