ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

07.06.2007
Справа №2-7/5278-2007

За позовом Дочірнього підприємства „Кримавтодор” Відкритого акціонерного товариства „Державна акціонерна компанія „Автомобільні дороги України” (95022, м. Сімферополь, вул. Кечкеметська, 184/1, ідентифікаційний код 31829422)

До відповідача  Чістеньської сільської ради (97570, Сімферопольський район, с. Чистеньке, вул. Радянська, 25)

Про стягнення 592,99 грн.

Суддя Дворний І. І.

представники:

Від позивача – Польшина В. І., нач. юр. відд., дов. №13/113 від 15.01.2007 р.

Від відповідача  - не з’явився.

Суть справи: Дочірнє підприємство „Кримавтодор” Відкритого акціонерного товариства „Державна акціонерна компанія „Автомобільні дороги України” звернулось до Господарського суду АР Крим з позовом до Чістеньської сільської ради про стягнення 592,99 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що структурним підрозділом позивача – філією „Сімферпольський райавтодор” були надані Чістеньській сільській раді автотранспортні послуги на загальну суму 592,99 грн., які до часу подачі позову до суду в добровільному порядку відповідачем оплачені не були.

Відповідач  у судове засідання двічі не з’явився, відзив на позов не надав, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце слухання справи був проінформований належним чином рекомендованою кореспонденцією.

Суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами у порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи відкладався у порядку ст. 77 Господарського процесуального кодекс України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення  представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ :

На підставі усної домовленості між філією „Сімферпольський райавтодор” (структурним підрозділом ДП „Кримавтодор” ВАТ „Державна акціонерна компанія „Автомобільні дороги України”) та Чістеньською сільською радою позивачем були надані відповідачу автотранспортні послуги на загальну суму 592,99 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи подорожніми листами, калькуляцією вартості послуг та податковою накладною. На оплату наданих послуг позивачем був виписаний рахунок-фактура №179 від 26.10.2005 р. на загальну суму 592,99 грн., який до часу подачі позову до суду оплачений не був.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Зобов'язання виникають з підстав,  встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч. 2 ст. 509 ЦК України).

Ст. 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов'язки  виникають  із  дій  осіб,  що передбачені актами цивільного законодавства,  а також із дій осіб, що  не  передбачені  цими  актами,  але  за  аналогією  породжують цивільні права та обов'язки. Підставами   виникнення   цивільних  прав  та  обов'язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

2) створення  літературних,  художніх  творів,  винаходів  та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;

3) завдання  майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;

4) інші юридичні факти.

Згідно зі ст. 202 ЦК України правочином є дія особи,  спрямована на набуття,  зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Таким чином, у зв’язку з наданням автотранспортних послуг між сторонами по справі був укладений правочин, через що у відповідача по справі виникли зобов’язання по оплаті отриманих послуг.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться. Аналогічне положення міститься в ч. 1 ст.193 Господарського кодексу України, якою визначено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання — відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ст. 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння  відмова  від  зобов'язання  або одностороння зміна  його  умов  не допускається,  якщо  інше  не   встановлено договором або законом.

Відповідач  не представив суду доказів оплати заборгованості перед позивачем у розмірі 592,99 грн., у той час як відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При таких обставинах  матеріалами справи підтверджується факт невиконання відповідачем зобов'язань по повній та своєчасній оплаті отриманих послуг, через що  вимоги позивача про стягнення з Чістеньської сільської ради заборгованості у розмірі 592,99 грн. підлягають задоволенню.

Державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з відповідача відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 07.06.2007 р. були оголошені вступна та резолютивна частини рішення. Повний текст рішення складений та підписаний 12.06.2007 р.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 82-85  ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Чістеньської сільської ради (97570, Сімферопольський район, с. Чистеньке, вул. Радянська, 25) на користь Дочірнього підприємства „Кримавтодор” Відкритого акціонерного товариства „Державна акціонерна компанія „Автомобільні дороги України” (95022, м. Сімферополь, вул. Кечкеметська, 184/1, ідентифікаційний код 31829422) суму заборгованості у розмірі 592,99 грн., 102,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Дворний І.І.