ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.06.07 р.                                                                               Справа № 12/188пн

Господарський суд Донецької області у складі судді Склярук О.І.

при секретарі   судового засідання Здоренко В.В.

за участю представників сторін

від позивача -  Тунік Л.М.

від відповідача – Лафазан О.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю  «Акрополіс» м.Маріуполь

До Маріупольської міської Ради м. Маріуполь

про визнання права власності

Товариство з обмеженою відповідальністю  «Акрополіс» м.Маріуполь звернулося до господарського суду з позовною заявою до Маріупольської міської Ради м. Маріуполь про визнання права власності на самочинне будівництво.

В обгунтування своїх позовних вимог позивач посилається, що він є користувачем земельної ділянки, договір оренди, знаходження на його земельній ділянці об'єктів нерухомості, які були побудовані без належного дозволу, ст. 376 ЦК України.

Відповідач проти  задоволення позову заперечував.

Дослідивши  обставини справи, вислухав пояснення представників сторін господарський суд встановив

19.05.2005 р. між  Маріупольскою міською Радою та   Товраиством з обмеженою відповідальністю «Акрополіс»    підписано договір оренди земельної ділянки строком на 10 років,  згідно якого позивач набуває право користування земельною ділянкою  , площею  0,0413 га, яка знаходиться по вул. Виноградій, буд.17-а  в Орджонікідзевському районі   мітса Маріуполь

Договір зареєстрований в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі за № 55  від 25.05.2005 року.

На час прийняття рішення судом,  на земельній ділянці знаходиться

нежитлове приімщення загальною площею 226,5 кв.м., яке належить позивачу на праві приватної власності , що підтверджується свідоцтвом на право власності за № 384 яке видано виконавчим комітетом Маріупольскої міської  Ради 26.11.2001 року . Вказане приміщення, згідно пояснень позивача використовується як кафе. Крім того, позивач  у 2007 році без належного дозволу добудував до основного приміщення наступні будівлі: прибудова литера А2-2 загальною площею 103 кв.м. та відкритий майданчик, який визначено в технічному паспорті  литера I.

Згідно пояснення позивача та технічного паспорту самочинно збудована прибудова, яка зазначена літерою   А2-2  має наступні характеристики: два поверха, загальною площею 103 кв.м. Нежитлове приміщення складається з кухні площею 20,8 кв.м., двух кладових, загальною площею 15, 2 кв.м. та двох кабінетів загальною площею 67 кв.м..

Документи, які підтверджують, що вказана прибудова  була споруджена позивачем за наявністю всіх необхідних   дозволів та введені у встановленому законом порядку в експлуатацію , суду не надано.

Згідно частини 1 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм та правил.

На вимогу власника ( користувача земельної ділянки) суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Таким чином законодавець встановив певні  критерії , при наявності яких, суд може визнати право  власності на самочинне будівництво, а саме:  позивач повинен бути користувачем, або власником земельної ділянки, на вказаній земельній ділянці знаходиться нерухоме майно, яке збудоване без належного оформлення  необхідних  дозволів,  визнання  права власності не повинно  порушувати  права інших осіб.

Згідно матеріалів справи Позивач є користувачем земельної ділянки, на якій розташовані об'єкти нерухомості

Відповідно до приписів  п.4 ст. 373 ЦК  України,  власник земельної ділянки має право використовувати її на  свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Стаття 25 Закону України «Про оренду землі» встановлює, що  Орендар земельної ділянки має право, зокрема,  самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі;

Відповідно до  приписів ст. 33 ГПК України, кожна із сторін повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається,  як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно пояснень представника позивача, останній   володіє,  користується та розпоряджається вищезазначеним майном, відповідно до ст. 4 Закону України «Про власність»

Доказів,  що спірні будинки належать іншому власнику або державі,  суду не надано.

Доказів, що встановлення  права власності на самочинне будівництво порушує інтереси інших осіб,  суду не надано.

За таких обставин,  позовні вимоги позивача є такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати покладаються на позивача, так як саме з його вини виник спір.

На підставі ст. 376 ЦК України, ст.ст.4,49 Закону України «Про власність» та керуючись ст.ст. 33,43,49,82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ

Позов задовольнити

Визнати право власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Акрополис» ( м.Маріуполь вул.Виноградная,17 «А» )  на самочинно  побудовані споруди до основної будівлі , яка розташована по вул. Віноградная,17 «А» у місті Маріуполь, а саме нежитлова прибудова та відркитий майданчик, які визначені у поверховому  плані будівлі  літерами « А2-2» ,   “I“

Повний текст рішення оголошено в судовому засіданні

Суддя