ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

24.04.07                                                                                           Справа№ 3/108-16/95

За позовом: Львівського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м. Львів

До відповідача: Колективного підприємства „Лаванда”,м.Черновоград

Про стягнення  1 790,91грн.

За участю представників сторін:

Від позивача: не з”явився

Від відповідача: Страчак О.П.,Іщенко Г.С.

Права   та   обов”язки   сторін   передбачені ст.ст. 49,51КАС   України роз”яснено, заяв про відвід судді не поступало, клопотань про технічну фіксацію судового процесу не надходило.

Суть спору: Львівське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м. Львів звернулося із  адміністративним позовом до Колективного підприємства „Лаванда”,м.Черновоград про  стягнення 1 790,91грн.

В судовому засіданні  27.03.07р.представник позивача позовні вимоги підтримав.

Представники відповідача подали заяву  в якій  заперечують позовні вимоги з наступних причин .Зазначають, що відповідач є  платником єдиного податку, а відтак  не повинен сплачувати внесків до Фонду України соціального страхування інвалідів.

Дослідивши  матеріали справи, заслухавши пояснення представників відповідача,  господарський суд Львівської області в с т а н о в и в:

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Львівське  обласне  відділення  Фонду України  соціального  захисту інвалідів  відповідно  до  Положення  "Про  Фонд  України  соціального захисту Інвалідів" затвердженого постановою КМУ від 26.09.2002р. №1434 є урядовим органом державного управління і на нього покладено завдання щодо здійснення контролю за додержанням підприємствами, установами і організаціями всіх форм власності і господарювання    нормативів   робочих    місць    для    забезпечення працевлаштування   інвалідів,   сприяння   створенню   таких   робочих місць та здійснення контролю за своєчасним перерахуванням сум штрафних санкцій, що надходять від підприємств, за недодержання ними нормативів робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів.

Закон України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” визначає основи соціальної захищеності інвалідів в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними здібностями та інтересами.

Відповідно до ст.19 Закону України ”Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” (із змінами та доповненнями ) для підприємств (об”єднань), установ і організацій, незалежно від форм власності та господарювання встановлюється норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів у розмірі 4% від загальної чисельності працюючих, а якщо працюючих від 8  до 25 осіб - у кількості одного робочого місця.

Згідно положень ст.20 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні із змінами і доповненнями та „Порядку сплати підприємствами (об’єднаннями), установами і організаціями штрафних санкцій до відділень Фонду соціального захисту інвалідів, акумуляції, обліку та використання цих коштів”, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001р. №1767 підприємства, де кількість працюючих менша, від установленої нормативом, сплачують відповідним відділенням Фонду штрафні санкції. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема Звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2005 рік, який було подано відповідачем до Львівського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів та прийнятий Фондом, чисельність працівників на підприємстві у 2005 році складала 11 чол., отже норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів  4 відсотки становить 1 чоловік. В розділі  II звіту за 2005рік  підприємством  не вказано жодної особи , яким  встановлено інвалідність, і які  б працювали на підприємстві у 2005 році. Тому, позивачем здійснено нарахування штрафних санкцій в сумі 1790,91грн.

Пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 № 1767 “Про затвердження Порядку сплати підприємствами (об'єднаннями), установами і організаціями штрафних санкцій до відділень Фонду соціального захисту інвалідів, акумуляції, обліку та використання цих коштів”, визначено, що штрафні санкції сплачуються підприємствами самостійно не пізніше 15 квітня року, що настає за звітним .

У постанові від 20.07.2004 № 04/336 зі справи № 2-23/9789-03 Верховним Судом України викладено правову позицію, згідно з якою суди мають з'ясовувати, зокрема, чи повідомляло підприємство органи працевлаштування про створені робочі місця для працевлаштування інвалідів  та на необхідність з”ясування  обставин справи, щодо пропуску строків застосування адміністративно-господарських санкцій, згідно з вимогами ст.250 ГК України. Також Верховний Суд України в постанові від 18.10.05р. зі справи № 21/221 звертає увагу на з”ясування обставин, щодо наявності підстав для покладення на відповідача відповідальності виходячи із положень ст.218 ГК України.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону ( 875-12 ) у спірному періоді працевлаштування інвалідів здійснюється  центральними органами виконавчої влади з питань праці та соціальної політики, органами місцевого самоврядування, громадськими організаціями інвалідів.          Відтак, обов”язок підприємства щодо створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов”язком підбирати і працевлаштовувати інвалідів на створені робочі місця, такий обов”язок покладається на органи працевлаштування .

Як вбачається із листа №594/05 від 02.04.07р. Червоноградського міського центру зайнятості,  відповідач  у 2005 не звертався в службу  зайнятості  по питанню скерування інвалідів для їх працевлаштування, дана обставина також підтверджується представниками відповідача.

Посилання відповідача у відзиві ,про те, що  останній не повинен сплачувати внесків до Фонду України соціального страхування інвалідів ,оскільки є  платником єдиного податку не можуть прийматися до уваги, оскільки  підставою виникнення спору була не оплата відповідачем внесків, а несплата штрафних санкцій за не створення робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2005році.

Згідно ст. 71 КАС України  кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, пояснення представників відповідача, подані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обгрунтовані, не спростовані, тому підлягають задоволенню.                  Частиною 4 ст.94 КАС України передбачено, що у справах, в яких позивачем є суб”єкт владних повноважень, а відповідачем  - фізична чи юридична особа, судові витрати здійснені позивачем, з відповідача не стягуються. Позивач є суб”єктом владних повноважень (ст.ст.3,17 КАС України), а відповідач –юридична особа. Виходячи з наведеного, судові витрати з відповідача до стягнення не підлягають.

Керуючись ст.ст.19, 20 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”, ст.ст.17,94,158-163,167, 254 КАС України, суд ,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задоволити повністю.

Стягнути з Колективного підприємства „Лаванда” м.Червоноград вул..Сокальська,30 (р/р260032055 в ЛОД „Аваль-Львів” на користь  Львівського обласного відділення Фонду України соціального захисту інвалідів, м. Львів, вул.Маланюка,6 (р/р 0002 в УДК у Львівській області, МФО 825014, ЗКПО 23949066) –1790,91грн. штрафних санкцій.

Виконавчий лист видати за заявою позивача, після набрання постановою законної сили.

Постанова набирає законної сили у відповідності до вимог ст.254 КАС України і може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя