ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

31.07.07                                                                                           Справа  № 1/1 п/з

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії :

Головуючого–судді -    Юркевича М.В.

Суддів                             Городечна М.І.

Краєвська М.В.

Розглянув апеляційну скаргу малого приватного підприємства «Буд-сервіс»м.Чернівці

на рішення господарського  суду Чернівецької області від 20.02.2006 року

у справі № 1/1 п/з

за позовом: малого приватного підприємства «Буд-сервіс»м. Чернівці

до відповідача-1: Першотравневий відділ ДВС Чернівецького міського управління юстиції м. Чернівці

до відповідача -2: СДП «Укрспец’юст»в особі Чернівецької філії м. Чернівці

до відповідача -3 : МПП «Буковинатрансбуд»м Чернівці

до відповідача -4 : ТзОВ «Рембудсервіс-Інвест»м. Чернівці

про визнання торгів недійсними

З участю представників :

Від позивача – Гінінгер А.З. –предст.

Від відповідача 1 –не з’явився

Від відповідача 2 –не з’явився

Від відповідача 3 –не з’явився.

Від відповідача 4 –не з’явився

Права та обов’язки сторін передбачені ст. ст. 22, 28 ГПК України роз’яснено, заяви про відвід суддів не поступали, клопотання про фіксацію судового процесу не надходили.

Рішенням господарського суду Чернівецької області від 20.02.2006 року у справі №1/1 п/з  МПП «Буд-сервіс» відмовлено в позові до ВДВС Першотравневого РУЮ в м.Чернівці, СДП «Укрспецюст»в особі Чернівецької філії, МПП «Буковинатрансбуд»та до ТОВ «Рембудсервіс-Інвест»про визнання недійсними прилюдних торгів з продажу 15-квартирного житлового будинку по вул. Канівській, 4 в м. Чернівці.

МПП «Буд-сервіс»не погоджується з даним рішенням суду, а тому у своїй апеляційній скарзі просить переглянути його в порядку апеляційного провадження, скасувати, прийняти нове судове рішення, яким задоволити позовні вимоги в повному обсязі, з огляду на наступні обставини та підстави:

- Для досягнення спільних цілей 20.02.1997 року позивач уклав з відповідачем-3 договір про спільну діяльність по будівництву житлових будинків по вул. Канівській, 54 в м. Чернівці. Згідно умов договору позивач взяв на себе зобов’язання по вирішенню з органами влади питань надання земельної ділянки під будівництво та отримання дозволів на капітальне будівництво, здійснення технічного нагляду за будівництвом та забезпечення розробки проектно-кошторисної документації. Відповідач-3 взяв на себе зобов’язання своїми силами побудувати житловий будинок по вул. Канівській, 54 в м. Чернівці в передбачені строки;

- Відповідач-3 отримавши необхідну документацію від позивача, розпочав будівництво житлового будинку і станом на 17.08.2001 року було створено майно –незавершене будівництво 15-квартириного житлового будинку. Відповідно до ст. 432 ЦК України майно, що створено або придбане в результаті спільної діяльності є спільною власністю. Правовий режим майна, яке є спільною власністю, встановлений гл. 11 ЦК УРСР;

- Згідно вимог ст. 116 ЦК УРСР звернення стягнення на частку боржника в спільній частковій власності допускається тільки після її виділу за правилами, передбаченими ст. 115 ЦК УРСР. Частку відповідача-3 ніхто із спільної власності на спірне майно не виділяв і не передавав її для реалізації на прилюдних торгах;

- За два місяці до проведення прилюдних торгів договір про спільну діяльність від 20.02.1997 року був розірваний, в зв’язку з неможливістю у подальшому відповідачем-3 виконувати свої договірні зобов’язання.  Згідно роз’яснення ВГСУ № 02-5/302 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов’язаних з укладенням та виконанням договорів про спільну діяльність»від 28.04.1995 року при розірванні договору про спільну діяльність її учасник має право вимагати повернення своєї частки в натурі або грошової компенсації, якщо виділ майна неможливий без нерозмірної шкоди для його господарського призначення;

- Обставини справи свідчать про те, що  позивач був співвласником майна, створеного при виконанні умов договору про спільну діяльність і відчуження спірного об’єкта в цілому порушило його права та охоронювані законом інтереси. Суд першої інстанції при винесенні оскарженого рішення не взяв до уваги дані обставини справи, що спричинило винесення незаконного рішення;

- Порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна повною мірою визначений положеннями Закону України «Про виконавче провадження», Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 року за № 865/4158 та Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції від 27.10.1999 року № 68/5. З наявних матеріалів вбачається, що рішенням органів влади земельна ділянка по вул. Канівській, 54 в м. Чернівці була виділена позивачу і саме йому надано дозвіл на будівництво на цій ділянці житлового будинку. Будь-яких інших документів, які згідно приписів законодавства  дали б змогу ідентифікувати власника незавершеного будівництва немає;

- Висновки суду першої інстанції, що відповідач-1 мав всі підстави для реалізації незавершеного будівництва в погашення боргу відповідача-3, так як всі документи згідно переліку були в наявності, навіть якщо ці документи оформлені не на боржника, а на третю особу суперечать основам права.

МПП «Буковинатрансбуд»та ТОВ «Рембудсервіс-Інвест»проти доводів апеляційної скарги заперечують, вважають їх надуманими, безпідставними та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.  Оскаржене рішення вважають таким, що ґрунтується на чинному законодавстві, відповідає фактичним обставинам та матеріалам справи. В задоволені апеляційної скарги просять відмовити,  рішення місцевого господарського суду залишити без змін з підстав та мотивів викладених у своїх запереченнях на апеляційну скаргу.

Причини та підстави відкладень розгляду справи викладені в попередніх ухвалах Львівського апеляційного господарського суду. Розгляд справи неодноразово відкладався, в тому числі і за спільним клопотанням представників сторін, а також за окремими клопотаннями апелянта та відповідача-3 для надання їм можливості врегулювати даний спір шляхом укладення мирової угоди.

26.06.2007 року від представників відповідача-2,3,4 надійшло спільне клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

В зв’язку із зміною складу судової колегії, розпорядженням голови Львівського апеляційного господарського суду від 26.06.2007 року суддю Кузя В.Л. замінено суддею Краєвською М.В.

В ході перегляду оскарженого рішення за наявними матеріалами та доказами у справі Львівським апеляційним господарським судом з'ясовано:

21.12.1994 року виконавчий комітет Чернівецької міської ради народних депутатів рішенням № 335/11 погодив та надав дозвіл МПП «Буд-сервіс»(позивачу) на складання проекту відведення земельної ділянки для будівництва двох житлових будинків на земельній ділянці розміром 0,18 га по вул. Канівській, 54 в м. Чернівці за рахунок земель резервного фонду міста (т. 1 а.с. 19).

Рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради народних депутатів від 21.03.1995 року № 215/7 були внесені зміни у пункт 1.1. рішення виконкому міської ради № 335/11 від 21.12.1994 року про погодження проектування та надання дозволу позивачу на складання проекту відведення земельної ділянки. На підставі даного рішення, 03.01.1996 року Чернівецькою міською радою для МПП «Буд-сервіс»видано державний акт на право постійного користування земельною ділянкою 0,18 га, що знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. Канівська, 54 для цільового призначення –будівництва двох житлових будинків (т. 1 а.с. 20-23).

20.02.1997 року між МПП «Буд-сервіс»(позивачем) та БУ-147 ВАТ «Південзахідтрансбуд, правонаступником якого є  МПП «Буковинатрансбуд»(відповідач-3) був укладений договір про спільну діяльність по будівництву житлових будинків, згідно умов якого позивач зобов’язувався отримати в місцевої влади всі необхідні дозволи на будівництво житлових будинків, забезпечити розробку проектно-кошторисної документації, а також вирішити питання щодо виділення земельної ділянки для будівництва житлових будинків, а відповідач-3 –взяв на себе зобов’язання бути підрядником (інвестором) по будівництву даних житлових будинків по вул. Канівська, 54 в м. Чернівці (т. 1 а.с. 12-14). Згідно п. 3.2. даного договору відповідач-3 взяв на себе зобов’язання своїми зусиллями та матеріалами здійснювати будівництво житлових будинків.

Сторони погодили у п. 2.3. договору, що по закінченню будівництва житлових будинків у власність позивача  переходить із секції № 1 (перший будинок 15-квартирний): 1 квартира –4-ох кімнатна; із секції № 2: 1 квартира –2-ох кімнатна та 1 квартира –3-ьох- кімнатна.

02.04.1997 року виконавчий комітет Чернівецької міської ради рішенням № 216/6 дозволив позивачу будівництво двох житлових будинків по вул. Канівській, 54, 56 на земельній ділянці 0,18 га.

Матеріалами справи підтверджується, що у квітні місці 1996 року позивач виготовив робочий проект на будівництво першого 15-квартирного житлового будинку та затвердив його експертним висновком (т. 1 а.с. 220-222).

Відповідач-3, отримавши від позивача затверджену проектну документацію та всі необхідні дозволи, за період з 1997 року по 2001 рік збудував три поверхи будинку, що підтверджується довідкою-розрахунком та довідками вартості виконаних робіт.

31.05.2001 року Першотравневий районний суд Чернівецької області видав виконавчі листи по справі № 2-628, згідно яких з відповідача-3 зобов’язано стягнути на користь Кучук С.М. 97 713,00 грн. в рахунок внесення сплати квартири  (т. 1 а.с. 53).

26.07.2001 до ВДВС Першотравневого РУЮ надійшла заява відповідача-3, в якій він запропонував виконавчій службі звернути стягнення на незавершене будівництво по вул. Канівська, 54 в рахунок погашення даного боргу. 17.08.2001 року державний виконавець ВДВС Першотравневого РУЮ м. Чернівці провів опис та арешт даного майна.          05.11.2001 року ВДВС Першотравневого РУЮ м. Чернівці звернувся до відповідача-2 (СДП «Укрспец’юст»в особі Чернівецької філії) із заявою про реалізацію арештованого майна. 13.11.2001 року відповідачем-2 в газеті «Молодий Буковинець»було розміщено оголошення про проведення 28.11.2001 року прилюдних торгів з продажу незавершеного будівництва 15-картирного житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. Канівська, 54 (т. 1 а.с. 85).

27.11.2001 року між ВДВС   Першотравневого РУЮ та СДП «Укрспец’юст»був укладений договір № 45/нм/03 про реалізацію арештованого майна з прилюдних торгів, згідно умов якого ВДВС доручив, а відповідач-2 зобов’язався реалізувати арештоване майно з прилюдних торгів, що знаходиться за адресою м. Чернівці, вул. Канівська, 54, як таке, що належить відповідачу-3 на праві власності.

21.01.2002 року відповідач-3 на виконання п. 5.2. договору про співпрацю по будівництву житлових будинків від 20.02.1997 року листом звернувся до позивача, яким запропонував йому розірвати договір, оскільки в зв’язку з фінансовими труднощами відповідач-3 (інвестор) не має можливості надалі виконувати умови договору щодо фінансування будівництва житлових будинків. Відповідач-3 даним листом також запропонував позивачу повернути кошти затрачені ним на будівництво житлових будинків або зберегти за ним долю в незавершеному будівництві на суму вкладень на підставі умов договору про співпрацю від 20.02.1997 року.

Як вбачається із наявних матеріалів та доказів у справі, відповідач-3 про арешт спірного майна та про його реалізацію з прилюдних торгів  позивача не ставив до відома.

22.01.2002 року позивач та відповідач-3 уклали угоду про розірвання договору про співпрацю від 20.02.1997 року, згідно якої сторони погодили провести розрахунки та передачу документації відповідачем-3 позивачу (т. 1 а.с. 30-31). Як вбачається із наявних матеріалів справи, розрахунки сторони між собою не провели, документація по незавершеному будівництву відповідачем-3 позивачу не передавалась.

Враховуючи те, що 28.11.2001 року прилюдні торги не відбулися, з причин нез’явлення покупців, відповідач-2 повторно розмістив оголошення про проведення прилюдних торгів в місцевій пресі -  газеті «Молодий Буковинець»№ 30 від 12.03.2002 року.

28.03.2002 року відбулись прилюдні торги, на яких ТОВ  «Рембудсервіс-Інвест»(відповідач-4) придбав незавершене будівництво 15-квартирного житлового будинку по вул. Канівській, 54 в м. Чернівці за 244 500,00 грн.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку, що оскаржене рішення суду першої інстанції слід скасувати, а апеляційну скаргу –частково задоволити. При цьому, судова колегія виходить із наступного:

Як вбачається із змісту позовної заяви та апеляційної скарги, позивач звертає увагу суду на те, що він був співвласником незвершеного будівництва 15-картирного житлового будинку, як створеного майна при виконанні умов договору про спільну діяльність і відчуження цього майна порушило його майнові права, оскільки в силу ст. 116 ЦК УРСР звернення стягнення на частку боржника в спільній частковій власності допускається тільки після її виділу за правилами, передбаченими ст. 115 ЦК УРСР.

Суд першої інстанції при винесенні оскарженого рішення та відмовляючи в задоволені позовних вимог МПП «Буд-сервіс»виходив з того, що позивач свої порушені права мав право захищати лише шляхом пред’явлення позову до МПП «Буковинатрансбуд»на предмет відшкодування понесених витрат на будівництво, надавши докази того, що такі витрати ним були понесені. Місцевий господарський суд також звертає увагу на те, що позивач, вимагаючи визнати торги недійсними, не надав суду об’єктивних доказів порушення ВДВС та СДП «Укрспец’юст» норм законодавства, які регулюють порядок реалізації арештованого майна. Тобто, місцевий господарський суд розглянувши наявні матеріали даної справи, не вбачав в діях відповідача-1 та відповідача-2 порушень в процесі реалізації арештованого майна. Така позиція суду першої інстанції є помилковою.

Згідно ст. 66 Закону України «Про виконавче провадження»реалізація арештованого майна боржника, на яке звернено стягнення здійснюється спеціалізованою організацією шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах. Спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця, в якій зазначається початкова вартість майна, що виставляється на торги за незалежною оцінкою. До заявки додаються: копія виконавчого документа; копія акта арешту майна; документи, що характеризують об'єкт нерухомості; копії документів, що підтверджують право власності або право користування нерухомим майном; копія рішення про відведення земельної ділянки.

Аналогічні положення закладені в Тимчасовому положенні про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна та в  Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15.12.99 N 74/5, зареєстрованого в Мін'юсті України 15.12.99 за N 865/4158 (із змінами і доповненнями). Головним в даному випадку є необхідність подання копій правовстановлювальних документів, що підтверджують право власності або право користування нерухомим майном. В разі продажу об'єкта незавершеного будівництва державний виконавець додає до заявки також копію рішення про відведення земельної ділянки та копію дозволу місцевого органу виконавчої влади і (чи) органу місцевого самоврядування на будівництво.

Як вбачається із наявних матеріалів та доказів у справі, 05.11.2001 року державним виконавцем Івановим І.С. ВДВС Першотравневого РУЮ була подана СДП «Укрспец’юст»заявка № 656/5-01 на реалізацію арештованого нерухомого майна на прилюдних торгах, якою державний виконавець доручив відповідачу-2 реалізувати нерухоме арештоване майно - незавершене будівництво 15-ти квартирного житлового будинку. До заявки згідно п. 3.2. Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого арештованого майна державним виконавцем було надано перелік таких правовстановлюючих документи, а саме: державний акт на право постійного користування землею, виданий Чернівецькою міською радою народних депутатів позивачу,  рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради № 335/11 від 21.12.1994 року та рішення № 216/6 від 02.04.1997 року про затвердження проекту відведення земельної ділянки позивачу, рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради № 215/7 від 21.03.1995 року про надання земельної ділянки в користування МПП «Буд-сервіс»(позивачу) та договір про спільну діяльність від 20.02.1997 року, укладений між позивачем та відповідачем-3.

Необґрунтованою є позиція, як відповідача-1 так  відповідача-2, які 27.11.2001 року уклавши між собою договір № 45/нм/03 про реалізацію арештованого майна з прилюдних торів, п. 1.1. встановили, що майно, яке реалізовується із прилюдних торгів незавершене будівництво 15-квартирного житлового будинку належить відповідачу-3 на праві власності.

Наявними матеріалами справи та доказами підтверджується протилежне. Правовстановлюючі документи, що були подані відповідачем-1 в процесі реалізації спірного майна, свідчать про те, що саме позивачу належала земельна ділянка на якій знаходиться незавершене будівництво 15-квартирного житлового будинку. Більше того, саме позивач отримав необхідні дозволи та затвердив необхідну проектну документацію на  будівництво 15-ти квартирного житлового будинку на земельній ділянці 0,18 га за адресою м. Чернівці, вул. Канівська, 54, тобто являється замовником будівництва.

Апеляційний господарський суд також звертає увагу, що укладений між позивачем та відповідачем-3 договір про спільну діяльність від 20.02.1997 року фактично сторонами виконувався але юридично не набрав чинності. Так, сторони в п. 5.4. встановили, що договір вступає в силу з дня підписання договору підряду на капітальне будівництво. Укладення між сторонами такого договору підряду матеріалами справи не підтверджується. За умовами договору саме позивач виступав замовником будівництва спірного майна, по завершенні якого передбачалось виділення кожному із учасників відповідної долі. Так, в п. 5.2. сторони прийшли до згоди, що у випадку відмови відповідача-3 від подальшого фінансування будівництва замовник, тобто позивач, має право на компенсацію своїх затрат. При цьому, сторони встановили, що доля відповідача-3 залишається в складі незавершеного будівництва до введення спірного об’єкта в експлуатацію. Виходячи із буквального змісту договору про спільну діяльність від 20.02.1997 року, сторони в добровільному порядку прийшли до згоди, що їх витрати понесені в результаті будівництва будуть компенсовані тільки після здачі об’єкта в експлуатацію.

Суд першої інстанції при винесенні оскарженого рішення, не задавався питанням встановлення власника будинку. Виходячи з умов договору, відповідач-3 був тільки забудовником спірного об’єкту. Права забудовника у відповідача-3 ніхто не оспорював, проте право власності за ним на спірний об’єкт ніхто не встановлював. Майно створювалось на підставі договору про спільну діяльність. Наведене свідчить, що позивач був співвласником спірного майна, створеного в результаті виконання умов договору про спільну діяльність і відчуженням цього майна порушено його права. Більше того, як відповідач-3, так і відповідачі-1,2 не повідомляли позивача про реалізацію спірного майна, чим позбавили його можливості захищати свої права, зокрема шляхом виділення його частини із спірного майна.

В силу ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної власності. Згідно ст. 115 ЦК УРСР (в редакції, що діяв на момент виникнення спірних правовідносин) кожний з учасників спільної часткової власності має право вимагати виділу своєї частки з спільного майна. Якщо угоди про спосіб виділу не досягнуто, то за позовом будь-кого з учасників майно ділиться в натурі, коли це можливо без нерозмірної шкоди для його господарського призначення. В противному разі власник, що виділяється, одержує грошову компенсацію. В силу ст. 116 ЦК УРСР кредитор учасника спільної часткової власності вправі пред'явити позов про виділ частки його боржника для звернення на неї стягнення. Як вбачається із наявних матеріалів справи, відповідач-1 та відповідач-2 всупереч нормам цивільного законодавства, частку  МПП «Буд-сервіс із спільної власності на незавершене будівництво 15-ти квартирного житлового будинку не виділяли. Більше того, вони реалізували спірне майно з прилюдних торгів, самостійно встановивши у безспірному порядку, що воно належить саме відповідачу-3, без будь-яких на то правових підстав, незважаючи на наявність правовстановлюючих документів, що підтверджували інше.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про власність»(який був чинним нас час виникнення спірних правовідносин) власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права і в розглядуваному випадку позивач за захистом порушеного права звернувся до суду у спосіб визнання торгів з продажу його майна недійсними, оскільки такі торги проводилися з порушенням чинного законодавства, що регулювало такі правовідносини.

З огляду на вище наведене, Львівський апеляційний господарський суд дослідивши всі обставини справи, не погоджується з висновками місцевого господарського суду про те, що відповідачі реалізовуючи спірне майно діяли в рамках чинного законодавства.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Керуючись ст.ст. 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу малого приватного підприємства «Буд-сервіс»м. Чернівці                                                                                                   задоволити.

2. Рішення  господарського суду Чернівецької області від 20.02.2006 року по справі №1/1 п/з скасувати.

3. Прийняти нове рішення:

- позов задоволити: визнати недійсними прилюдні торги з реалізації 15-ти квартирного житлового будинку по вул. Канівській, 54 в м. Чернівці, оформлені протоколом проведення прилюдних торгів від 28.03.2002 року.

4.Матеріали справи  № 1/1 п/з повернути в господарський суд Чернівецької області, зобов’язавши видати накази по розподілу судових витрат з врахуванням п. 2, 3 даної постанови.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий-суддя                                                     М.В.Юркевич

Суддя                                                                             М.І.Городечна

Суддя                                                                              М.В.Краєвська