СУД
РІШЕННЯ

Іменем
України

05.06.2007

Справа №2-28/6324-2007

За позовом - Товариства з обмеженою
відповідальністю «АТ-Крим», м. Севастополь,

до відповідача - Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1,  м.
Євпаторія,

про стягнення 2 962,30 грн.

Суддя С. М. Альошина

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача - Михайлова Т.О. -
юрисконсульт, довіреність № 287 від 08.09.2006 р.

Від відповідача - не з'явився

Суть спору:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «АТ-Крим», м. Севастополь,
звернулось до господарського суду АР Крим із позовом до Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1, про стягнення 2 962,30 грн. заборгованості
(позивачем при вказанні ціни позову було допущено помилку), у тому числі   2 824,67 грн. основного боргу та 138,23 грн.
пені.

Представник позивача у судовому
засіданні надав суду клопотання НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1р., в якому позивач
зменшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача 2 774,67 грн. основної
заборгованості та 138,23 грн. пені, у зв'язку зі сплатою відповідачем суми
боргу у розмірі 50,00 грн., що підтверджено випискою з касової книги за
ІНФОРМАЦІЯ_2 р.

Відповідач у засідання суду не
з'явився, вимоги ухвал господарського суду від ІНФОРМАЦІЯ_3 р. та від
ІНФОРМАЦІЯ_4 р. не виконав, письмового відзиву на позовну заяву, з
документальним та правовим обґрунтуванням своїх заперечень, суду не надав, хоча
про час та місце розгляду справи у судовому засіданні двічі повідомлявся
належним чином - рекомендованою кореспонденцією, про причини неявки суд не
повідомив.

Відповідно до ст. 75 ГПК України
справа  розглядається за наявними в ній
матеріалами.

Слухання справи відкладалось
відповідно до вимог ст. 77 ГПК України, у зв'язку з неявкою відповідача та для
надання сторонами додаткових доказів у справі.

Строк розгляду справи було продовжено
відповідно до вимог ст. 69 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника позивача,
суд

В С Т А Н О В И В:

ІНФОРМАЦІЯ_5 року між сторонами
було укладено договір постачання НОМЕР_6.

Відповідно до п. 1.1. Розділу 1 даного
договору позивач зобов'язувався передати товар (товарний кредит) у власність, а
відповідач - прийняти цей товар, своєчасно здійснювати оплату товару на умовах
та у порядку, передбаченому даним договором.

Пунктом 4.5. вищевказаного договору
передбачалось, що відповідач повинен був сплачувати вартість кожної поставленої
партії товару протягом 7 календарних днів з моменту отримання даної партії
товару.

На виконання умов вищевказаного
договору, позивач свої зобов'язання виконав у повному обсязі.

Так, згідно з накладною НОМЕР_2 від
ІНФОРМАЦІЯ_6 р. відповідачу було поставлено товар на суму (з ПДВ) 703,18 грн.,
який сплачено останнім  частково, що
підтверджено копіями аркушів касових книг: ІНФОРМАЦІЯ_7 р. - 250,00 грн.;
ІНФОРМАЦІЯ_8 р. - 100,00 грн.; ІНФОРМАЦІЯ_9 р. - 40,00 грн., а всього на суму
390,00 грн.

Відповідно до видаткової накладної
НОМЕР_3 від ІНФОРМАЦІЯ_10 р. відповідачу було поставлено товар на суму (з ПДВ)
248,21 грн., а на підставі видаткової накладної НОМЕР_4 від ІНФОРМАЦІЯ_11 р. на
суму (з ПДВ) 2 263,28 грн.

Таким чином, у відповідача перед
позивачем станом на ІНФОРМАЦІЯ_12 р. утворилась заборгованість у розмірі 2
824,67 грн.

Вищевикладене свідчить про
наявність зобов'язання у відповідача перед позивачем.

Згідно з ч. 1  ст. 193 Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання  та інші учасники
господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону,  інших
правових актів,  договору, а за
відсутності  конкретних  вимог
щодо  виконання  зобов'язання
- відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно зі ст. ст. 526, 530
Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином і у
встановлений строк відповідно до умов договору.

Пунктом 5.1. вищезазначеного договору
передбачено, що при несвоєчасній оплаті отриманого по даному договору товару,
покупець сплачує постачальнику, зокрема, пеню у розмірі подвійної облікової
ставки Національного банку України за кожен день прострочення платежу.

Частиною 2 ст. 343 Господарського
кодексу України передбачено, що платник грошових коштів сплачує на користь
одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється
за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно зі ст. 3 Закону України “Про
відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань” від 22.11.1996
р. № 543/96-ВР розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється  від
суми  простроченого платежу та не
може перевищувати  подвійної  облікової
ставки   Національного  банку України, що діяла у період, за який
сплачується пеня.

Тому, Товариством з обмеженою
відповідальністю «АТ-Крим», м. Севастополь, відповідачу нараховано пеню у
розмірі 138,23 грн.

Однак, позивачем при нарахуванні
відповідачу пені було допущено арифметичну помилку.

Так, до стягнення з відповідача підлягає
пеня у сумі 136,98 грн.

В частині стягнення з відповідача пені
у розмірі 1,25 грн. у позові повинно бути відмовлено.

Крім того, як вбачається з
матеріалів справи, у ході розгляду справи, тобто після порушення провадження у
справі, відповідачем було сплачено позивачу 50,00 грн. основного боргу, що
підтверджено випискою з касової книги за ІНФОРМАЦІЯ_2 р., у зв'язку з чим в цій
частині провадження у справі підлягає припиненню на підставі                       п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК
України.

Факт наявності заборгованості
відповідача перед позивачем, на день розгляду справи,  в сумі 2 911,65 грн. заборгованості, у тому
числі  2 774,67 грн. основного боргу та
136,98 грн. пені, документально встановлений. Він підтверджений матеріалами
справи, та не оспорювався відповідачем.

За таких обставин позов, з урахуванням
вищевказаного клопотання позивача про зменшення позовних вимог, підлягає
задоволенню частково.

Витрати на державне мито та
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з
відповідача пропорційно задоволеним вимогам
відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу
України.

За згодою представника позивача,
згідно зі ст. 85 ГПК України, у засіданні суду були оголошені вступна та
резолютивна частини рішення.

Рішення  оформлене
у  відповідності  до  ст.
84
ГПК  України  і
підписане ІНФОРМАЦІЯ_13 року.

Керуючись ст. ст. 49, 75, п. 1-1 ч.
1 ст. 80, ст. ст. 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд
-

В И Р І Ш И В:

1).    Позов задовольнити частково.

2). Стягнути з Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 (АДРЕСА_7, ідентифікаційний код НОМЕР_5,
відомості про банківські реквізити у матеріалах справи відсутні) на користь
Товариства з обмеженою відповідальністю «АТ-Крим» (99001, АР Крим, м.
Севастополь, пл. Ластова, 3, п/р № 26004831 в СФ АППБ «Аваль», МФО 324504,
ідентифікаційний код 23199458) 2 911,65 грн. заборгованості, у тому числі            2 774,67 грн. основного боргу та
136,98 грн. пені, а також 101,98 грн. державного мита та 117,97 грн. витрат на
інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

3). В частині стягнення 50,00 грн.
основного боргу провадження у справі припинити.

4). В іншій частині у позові відмовити.

Видати наказ після набрання
рішенням господарського суду АР Крим
законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим
Альошина С.М.