ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

27.09.07р.

Справа № А12/164-07

За позовом  Закритого акціонерного товариства Компанія "Приват Інтертрейдінг",

м. Дніпропетровськ

до  Головного архітектурно-планувального управління Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ

про визнання бездіяльності органу місцевого самоврядування протиправною та зобов'язання вчинити дії.

Суддя  Жукова Л.В.

при секретарі - пом. судді Конєва С.О.

Представники сторін:

Від позивача Буря О.Є. довіреність № 21 від 31.05.2007р.

Від відповідача  Сидоренко О.А. довіреність № 109/18-4 від 10.01.2007р.

За участю  першого заступника начальника ГоловАПУ Постригань В.В., який не з’явився

За участю спеціаліста „Дніпродіпроводгосп” Трофименко О.С. паспорт серії АЕ № 843195

Від комітету земельних відносин не з’явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, з урахуванням уточнення до позову від 07.06.2007р., просить визнати протиправними дії відповідача, які виразилися у відмові погоджувати Проект водоохоронної зони та прибережної захисної смуги р. Дніпро в районі фактичного розміщення будівель і споруд водної станції позивача за адресою: м. Дніпропетровськ, пров. Озерний, 22 (Проект 1924-ПЗ); зобов’язати відповідача надати висновок щодо відповідності Проекту водоохоронної зони та прибережної захисної смуги р. Дніпро в районі фактичного розміщення будівель і споруд водної станції позивача за адресою: м. Дніпропетровськ, пров. Озерний, 22 (Проект 1924-ПЗ) вимогам діючого законодавства.

Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що ЗАТ Компанія „Приват Інтертрейдінг” має у власності водну станцію, що розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, пров. Озерний, 22. Будівлі та споруди водної станції розташовані на земельній ділянці площею 0,7283 га, яка була надана позивачеві в оренду на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 08.10.2003р. № 319/2 та договору оренди земельної ділянки від 20.11.2003р. строком до 08.10.2006р. Після закінчення строку дії договору оренди землі позивач звернувся до Дніпропетровської міської ради з клопотанням про укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк. Для укладення договору оренди позивач здійснив узгодження проекту водоохоронної зони та прибережної захисної смуги з Управлінням водних ресурсів та Управлінням екології та природних ресурсів, оскільки земельна ділянка знаходиться безпосередньо на березі річки Дніпро. Відповідач листом № 04/20-737 відмовив в узгодженні вказаного вище проекту з посиланнями на те, що висновок може бути наданий за умови дотримання прибережно-захисної смуги не менше 20 метрів від зрізу води. Дані посилання відповідач обгрунтував п. 10.17 ДБН 360-92 „Містобудування. Планування та забудова міських і сільських поселень” та приписом Прокуратури Дніпропетровської області від 10.11.2006р. № 07/4-380. Позивач вважає, що посилання відповідача в даному випадку на вимоги ДБН 360-92 „Містобудування. Планування та забудова міських і сільських поселень” є безпідставними, оскільки вони стосуються виключно планування та забудови об’єктів у містах і не стосуються вже існуючої забудови об’єктів водної станції, яка експлуатується з 1961р. Посилання відповідача на припис прокуратури Дніпропетровської області від 10.11.2006р. позивач вважає також неправомірним, оскільки вказаний припис не стосується саме позивача та містить обмеження щодо погодження проектів забудови у разі недотримання розмірів прибережних захисних смуг. Позивач же не проектував нову забудову в акваторії річки Дніпро. Згідно викладеного, позивач зазначає, що проект водоохоронної зони та прибережної захисної смуги р. Дніпро в районі фактичного розміщення будівель і споруд водної станції ЗАТ Компанії „Приват Інтертрейдінг” за вказаною вище адресою відповідає вимогам ст. 88 Водного кодексу України, так як проект розроблений з урахуванням існуючих на час встановлення водоохоронної зони конкретних умов забудови водної станції, а тому відмова відповідача є незаконною та протиправною, такою, що порушує права і інтереси позивача, оскільки у зв’язку з протиправними  такими діями відповідача позивач не може закінчити процедуру оформлення договору оренди земельної ділянки.

Представник відповідача в судовому засіданні та у поясненнях наданих суду проти позову заперечує, вказує на те, що згідно ст. 87 Водного кодексу України передбачено визначення зовнішніх меж водоохоронних зон за спеціально розробленими проектами. Відповідно до ст. 88 Водного кодексу України в межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги, при цьому ширина смуги, в даному випадку для великої річки встановлена 100 м. Така вимога міститься і в додатку № 13 до Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, затверджених наказом Міністерства охорони здоров’я України від 19.06.1996р. № 173. Представник відповідача вважає твердження позивача про правомірність своїх вимог з посиланням на ч. 4 ст. 88 Водного кодексу України щодо можливості скорочення ширини прибережної захисної смуги при конкретних умовах, що склалися у межах існуючих населених пунктів є  безпідставним, оскільки вказана норма не передбачає скорочення встановленої 100 м. ширини прибережної захисної смуги.

В судове засідання були викликані за клопотанням сторін для надання пояснень –Перший заступник начальника ГоловАПУ Постригань В.В.,  який в судове засідання 27.09.2007р. не з’явився, однак був присутній в попередніх судових засіданнях та надав усні і письмові пояснення по суті позову в яких проти позову заперечував посилаючись на те, що з метою охорони поверхневих водних об’єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ і інших водойм в межах водоохоронних зон відповідно до ст. 88 Водного кодексу України та ст. 60 Земельного кодексу України виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги з нормативною шириною 100 м. Відповідно до ст.ст. 87, 88 Водного кодексу України, п. 2 ст. 58 Земельного кодексу України порядок визначення розмірів меж водоохоронних зон та режим ведення господарської діяльності в них встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. 5  Порядку... розміри і межі водоохоронних зон визначаються проектом на основі нормативно-технічної документації. Згідно до п. 10.17 ДБН 360-92** „Містобудування. Планування та забудова міських і сільських поселень” прибережні захисні смуги встановлюються по обох берегах уздовж урізу води завширшки 100 м для річок довжиною понад 100  кв. Вздовж берегів водойм прибережні смуги встановлюються шириною не менше 20 м. від зрізу води. За п. 1 ДБН 360-92 ці норми є обов’язковими для органів державного управління, місцевого та регіонального самоуправління, підприємств і організацій незалежно від форм власності і відомчої підлеглості, громадських об’єднань і громадян, які здійснюють проектування, будівництво і благоустрій на території міських і сільських поселень.

Спеціаліст „Дніпрогіпроводгоспу” Трофименко О.С., який був викликаний в судове засідання за клопотанням сторін, пояснив, що проект водоохоронної зони та прибережної захисної смуги р. Дніпро у районі фактичного розміщення будівель та споруд водної станції ЗАТ Компанії „Приват Інтертрейдінг” є невід’ємною частиною і відповідає раніше розробленому проекту „Коригування проекту „Прибережні захисні смуги та водоохоронні зони рік Дніпра, Самари, озера ім. Леніна та інших водних об’єктів у межах м. Дніпропетровська. (Прибережні захисні смуги та водоохоронні зони рік Дніпра, Самари у межах м. Дніпропетровська –1 черга)” узгодженого з усіма зацікавленими службами міста. При розробці проекту і встановленні межі прибережної захисної смуги керувалися ст. 88 Водного кодексу України та постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1996р. № 486, а саме п. 10 яким визначено: „на землях міст і селищ міського типу розмір водоохоронної зони, як і прибережної захисної смуги, встановлюється відповідно до існуючого на час встановлення водоохоронної зони конкретними умовами забудови”. Оскільки Водний кодекс України та вищезгадана постанова Кабінету Міністрів України не дає розширеного роз’яснення, що мається на увазі під поняттям „конкретні умови забудови”, при міськвиконкомі була створена тимчасова експертна група по розгляду матеріалів проекту й узгодженню по всім районам міста. У результаті роботи експертної групи була прийнята і погоджена межа прибережної захисної смуги у районі фактичного розміщення будівель та споруд водної станції позивача по границі ділянки водної станції. В такому вигляді проект був погоджений всіма заінтересованими службами міста.

Представник комітету земельних відносин  в судове засідання не з’явився, письмових пояснень на вимогу суду не надав, з клопотанням не звернувся, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, які не прибули в судове засідання або неповідомлення ними про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи.

Таким чином, за наявності письмових пояснень першого заступника начальника ГоловАПУ Постригань В.В., суд вважає за можливе розглядати справу за його відсутності та за відсутності представника комітету земельних відносин, враховуючи також розумний строк розгляду спору у відповідності до ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

В судовому засіданні оголошувалася перерва до  27.09.2007р.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників  сторін,  пояснення спеціалістів, залучених до розгляду у справі, господарський суд –

ВСТАНОВИВ :

Закрите акціонерне товариство Компанія „Приват Інтертрейдінг” є власником водної станції, яка розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, пров. Озерний, 22. Комплекс будівель і споруд даної водної станції розташовані на земельній ділянці площею 0,7283 га, яка була передана ЗАТ Компанії „Приват Інтертрейдінг” в оренду на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 08.10.2003р. № 319/2 та договору оренди земельної ділянки від 20.11.2003р.

08.10.2006р. термін дії договору оренди земельної ділянки закінчився. У зв’язку з необхідністю укладення договору оренди землі на новий строк позивач подав відповідну заяву до міської ради та здійснив узгодження проекту водоохоронної зони та прибережної захисної смуги з Управлінням водних ресурсів та Управлінням екології та природних ресурсів, оскільки земельна  ділянка знаходиться безпосередньо на березі річки Дніпро.

Коли позивач звернувся до ГоловАПУ (відповідача у  цій справі) з клопотанням про узгодження вказаного проекту, то відповідач (ГоловАПУ) листом № 04/20-737 від 27.12.2006р. відмовив позивачеві в узгодженні проекту водоохоронної зони та прибережної захисної смуги р. Дніпро  в районі фактичного розміщення будівель і споруд водної станції позивача за адресою: м. Дніпропетровськ, пров. Озерний, 22 з посиланнями на те, що висновок може бути наданий за умови дотримання ширини прибережно-захисної смуги не менше 20 метрів від зрізу води. Також, в цьому ж листі відповідач  свою відмову  відповідач обгрунтував і п. 10.17 ДБН 360-92** „Містобудування. Планування та забудова міських і сільських поселень” та на вимоги припису прокуратури Дніпропетровської області.

Вивчивши надані документи та аналізуючи їх з наданими поясненнями представників сторін, спеціалістів, залучених до участі у справі, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково в частині визнання протиправними  дій  відповідача, які виразилися у відмові погоджувати проект водоохоронної зони та прибережної  захисної смуги р. Дніпро в районі фактичного розміщення будівель і споруд водної станції позивача за адресою: м. Дніпропетровськ, пров. Озерний, 22, виходячи з наступного.

Згідно ст. 87 Водного кодексу України зовнішні межі водоохоронних зон визначаються за спеціально розробленими проектами. Порядок визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режим ведення господарської діяльності в них встановлюються Кабінетом Міністрів України. Контроль за створенням  водоохоронних зон і прибережних захисних смуг, а також за додержанням режиму використання їх територій здійснюється виконавчими комітетами місцевих Рад і державними органами охорони навколишнього природного середовища.

Статтею 88 Водного кодексу України передбачено, що в межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги. Прибережні захисні смуги встановлюються по обидва  береги річок та навколо водойм уздовж урізу води ( у меженний період) шириною:

- для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менше 3

гектарів – 25 метрів;

- для середніх річок, водосховищ на них, водойм, а також ставків площею

понад 3 гектари –50 метрів;

- для великих річок, водосховищ на них та озер –100 метрів.

Якщо крутизна схилів перевищує три градуси, мінімальна ширина прибережної захисної смуги подвоюється.

У межах існуючих населених пунктів прибережна захисна смуга встановлюється з урахуванням конкретних умов, що склалися.

Також, пунктом 10 „Порядку встановлення розмірів і меж водоохоронних зон та режим ведення господарської діяльності в них” затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1996р. № 486 передбачено, що на землях міст та селищ міського типу розмір водоохоронної зони, як і прибережної захисної смуги  встановлюється у відповідності  з  існуючими на час встановлення водоохоронної зони конкретними умовами забудови.

Як встановлено в судовому засіданні Проект водоохоронної зони та прибережної захисної смуги  р. Дніпро у районі фактичного розміщення будівель і споруд водної станції позивача, що розташована  за адресою: м. Дніпропетровськ, пров. Озерний, 22 є невід’ємною частиною і відповідає раніше розробленому проекту „Коригування проекту „Прибережні захисні смуги та водоохоронні зони рік Дніпра, Самари, озера ім. Леніна та інших водних об’єктів у межах м. Дніпропетровська. При розробці даного Проекту встановлені межі прибережної захисної смуги  на підставі ст. 88 Водного кодексу України та п. 10 Порядку встановлення розмірів і меж водоохоронних зон та режим ведення господарської діяльності в них” затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1996р. № 486 з урахуванням  існуючої забудови на час встановлення межі водоохоронної  зони та прибережної  захисної смуги.

Таким чином, відмова відповідача з посиланням на ДБН 360-92 „Містобудування. Планування та забудова міських і сільських поселень” є безпідставною, оскільки п. 10.17 ДБН 360-92 „Містобудування. Планування та забудова міських і сільських поселень” щодо встановлення прибережної захисної смуги шириною не менше 20 метрів від зрізу води стосується проектів забудови на території міст і її отримання є обов’язковими при проектуванні нових об’єктів забудови, які ведуться.

Як видно з пояснень представників сторін, позивач не проектує нову забудову водної станції, а вирішує питання щодо надання земельної ділянки під уже існуючу забудову, яка функціонує  з 1961р. та експлуатується позивачем.

Таким чином, спеціалістами інституту „Дніпрогіпроводгоспу” Проект водоохоронної зони та прибережної  захисної смуги р. Дніпро в районі фактичного розміщення будівель і споруд водної станції позивача був розроблений з урахуванням уже існуючої забудови та конкретних умов, що склалися, виходячи з приписів ст. 88 Водного кодексу України.

Також, є безпідставною відмова відповідача погодити  вищевказаний Проект водоохоронної зони та захисної смуги на підставі припису прокуратури Дніпропетровської області від 10.11.2006р., оскільки припис містить обмеження щодо погодження проектів забудови  в разі недотримання розмірів прибережних захисних смуг при будівництві нових об’єктів нерухомості, які будуються, однак позивач не проектує нову забудову в акваторії річки Дніпро, таких доказів суду не надано.

Крім того, відмова відповідача в погодженні проекту водоохоронної зони та прибережної захисної смуги водної станції в  цілому є такою, що суперечить чинному законодавству України, так як відповідачем не доведена компетенція ГоловАПУ щодо контролю за встановленням водоохоронних зон та прибережних захисних смуг при проектуванні будівництва.

Положення про ГоловАПУ також не містить посилань на те, що  місцевими органами державної влади делеговані повноваження відповідачеві щодо погодження проектів водоохоронних зон та прибережних захисних смуг при проектуванні забудови.

За ст. 87 Водного кодексу України та п. 15 Порядку  встановлення розмірів і меж водоохоронних зон та режим ведення господарської діяльності в них” затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1996р. № 486 встановлено, що контроль за створенням водоохоронних зон і прибережних захисних смуг, а також за додержанням режиму використання їх територій здійснюється виконавчими комітетами місцевих  рад і державними органами охорони навколишнього середовища. Крім того, в пункті 5  вищевказаного Порядку... зазначено, що проекти водоохоронних зон  погоджуються з органами охорони навколишнього природного середовища, земельних ресурсів, власниками землі, землекористувачами і затверджуються відповідними місцевими органами виконавчої влади і виконавчими комітетами Рад.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач  в перевищенням своїх повноважень незаконно відмовив позивачеві в погодженні вищезгаданого Проекту водоохоронної зони та прибережної захисної смуги  р. Дніпро в районі фактичного розміщення будівель і споруд водної станції позивача, що розташована  за адресою: м. Дніпропетровськ, пров. Озерний, 22, оскільки не наділений такими повноваженнями згідно з Положенням про ГоловАПУ та в порушення  вищенаведеного чинного законодавства України.

Що ж стосується позовних вимог позивача про зобов’язання відповідача надати висновок щодо відповідності Проекту водоохоронної зони та прибережної захисної смуги р. Дніпро в районі фактичного розміщення будівель і споруд водної станції позивача, що розташована  за адресою: м. Дніпропетровськ, пров. Озерний, 22 вимогам діючого законодавства, то в цій частині позовних вимог слід відмовити, оскільки відповідач не здійснює контроль за водоохоронними зонами та прибережними смугами. Згідно ст. 87 Водного кодексу України та п. 15 Порядку.... дана компетенція віднесена до місцевих органів виконавчої влади, виконавчих комітетів  Рад та органів охорони навколишнього природного середовища.

Підставою ж для відмови  було саме посилання на недодержання позивачем ширини  прибережно-захисної смуги не менше 20 м. від зрізу води. ГоловАПУ згідно до Положення про ГоловАПУ здійснює реалізацію заходів, пов’язаних із створенням та веденням містобудівної документації, організацію створення та ведення містобудівного кадастру для подальшого забезпечення державних органів, органів місцевого самоврядування, громадян і юридичних осіб України та іноземних держав інформацією в галузі землекористування, містобудування, архітектури і кадастру, здійснення регулювання діяльності суб’єктів містобудування щодо комплексного розвитку територій, забудови міста до генплану.

Таким чином, ГоловАПУ погоджує Проект в межах своєї компетенції з інших питань, які не були предметом даного спору, а отже у господарського суду відсутні підстави для задоволення вимог позивача про зобов’язання відповідача надати висновок щодо відповідності Проекту (1924-ПЗ) водоохоронної зони та прибережної захисної смуги р. Дніпро в районі фактичного розміщення будівель  і споруд водної станції позивача, що розташована  за адресою: м. Дніпропетровськ, пров. Озерний, 22 вимогам діючого законодавства.

Приймаючи до уваги викладене та керуючись ст. ст. 87, 88  Водного кодексу України,  п.5, п. 10, п. 15 Порядку  встановлення розмірів і меж водоохоронних зон та режим ведення господарської діяльності в них” затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1996р. № 486, ст.ст. 94, 128, 160, 161, 162, 163,  КАСУ, господарський суд –

ПОСТАНОВИВ :

Позовні вимоги позивача задовольнити частково.

1. Визнати протиправними дії Головного архітектурно-планувального управління Дніпропетровської міської ради, які виразилися у відмові погоджувати Проект водоохоронної зони та прибережної захисної смуги р. Дніпро в районі фактичного розміщення будівель  і споруд водної станції позивача, що розташована  за адресою: м. Дніпропетровськ, пров. Озерний, 22 (Проект 1924-ПЗ).

2.  В частині  зобов’язання відповідача надати висновок щодо відповідності Проекту водоохоронної зони та прибережної захисної смуги р. Дніпро в районі фактичного розміщення будівель і споруд водної станції позивача, що розташована  за адресою: м. Дніпропетровськ, пров. Озерний, 22 вимогам діючого законодавства -  відмовити.

3. Стягнути з   державного бюджету України в особі  Відділення держказначейства у Жовтневому районі м. Дніпропетровська (49027, м. Дніпропетровськ, пл. Шевченка, 7, р/р № 0005 відділення банку УДКУ у Дніпропетровській області, , МФО 805012, КБК 22090200)  на користь Закритого акціонерного товариства Компанія „Приват Інтертрейдінг” (49094, м. Дніпропетровськ, Набережна Перемоги, 32, р/р № 0002 у ЗАТ КБ „ПриватБанк”, , МФО 305299) –витрати по сплаті судового збору в сумі 1 грн. 70 коп. ( одна гривня 70 коп.).

Виконавчий  лист  видати   відповідно до ст. 258 КАС України.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя

Л.В. Жукова

Постанова підписана  27.09.2007р. відповідно до ст. 160 КАСУ.