ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

"07" серпня 2007 р.                                                                   Справа № А4/300-07

Суддя господарського суду Київської області Попікова О.В., розглянувши справу

за позовом
Комунального підприємства Київської обласної ради
«Бородянкатепловодопостачання», смт. Бородянка

до
Державної податкової інспекції
у Бородянському районі, смт. Бородянка

про
визнання нечинним податкового повідомлення-рішення
№/0 від 11.05.2007р.

секретар судового засідання:  Холоденко Н.О.

за участю представників:

позивача
Бондар І.Г. дов. від 9.01.2007р. № 2

відповідача
Башинська О.П. дов. від 29.12.2006р. № 75551010

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 07.08.2007р. о 11 год. 30 хв. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено на 10.08.2007р., про що повідомлено сторін після проголошення вступної та резолютивної частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

Комунальним підприємством Київської обласної ради «Бородянкатепловодопостачання»(надалі –позивач, КПКОР «Бородянкатепловодопостачання») пред’явлений позов до Державної податкової інспекції у Бородянському районі Київської області (надалі –відповідач), в якому позивач просить визнати нечинним податкове повідомлення-рішення №/0 від 11.05.2007р. в частині застосування до нього штрафу в розмірі 42 432, 87 грн. за затримку сплати узгодженої суми податкового зобов’язання з податку на додану вартість.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що порушення, за яке відповідач застосував до позивача штрафні санкції, вчинене не позивачем, а КПТМ «Бородянкатепломережа», а тому спірне податкове повідомлення-рішення прийняте з порушенням ч.2 статті 61 Конституції України, яка встановлює, що юридична відповідальність має індивідуальний характер.

Крім того, позивач вважає, що спірним рішенням відповідач порушив вимоги статті 250 Господарського кодексу України, оскільки застосував до позивача адміністративно-господарські санкції після спливу річного строку з дня вчинення порушення.

Відповідач –ДПІ у Бородянському районі, проти позову заперечує, просить суд відмовити у його  задоволенні, оскільки вважає, що позивач по зобов’язаннях перед бюджетами та державними цільовими фондами є правонаступником КПТМ «Бородянкатепломережа», а при застосуванні штрафних санкцій до платника податків слід керуватись не статтею 250 Господарського кодексу України, якою встановлений річний строк застосування адміністративно-господарських санкцій, а спеціальною нормою пп.15.1.1 п.15.1 статті 15 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»№ 2181-ІІІ, відповідно до якої, податковий орган має право самостійно визначити суму податкових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим  Законом, не пізніше закінчення 1095 дня, наступного за останнім днем граничного строку подання податкової декларації.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне.

Спірним податковим повідомленням-рішенням № /0 від 11.05.2007р. Державна податкова інспекція у Бородянському районі Київської області на підставі пп.17.1.7 п.17.1 статті 17 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»№ 2181-ІІІ за порушення граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов’язання з ПДВ на суму 131 477, 15 грн. застосувала до позивача штраф в розмірі 65 738, 63 грн., що становить 50 % несвоєчасно погашеної суми податкового боргу.

З дослідженого в судовому засіданні розрахунку штрафних санкцій вбачається, що штраф застосовано до позивача за несвоєчасне погашення сум податкових зобов’язань з ПДВ, узгоджених податковими деклараціями з ПДВ від 16.11.2005р. та від 19.01.2006р., які подавались КПТМ «Бородянкатепломережа», а також податковими деклараціями від 18.09.2006р. та від 12.10.2006р., які подавались безпосередньо позивачем.

Позивач не погоджується зі спірним податковим повідомленням-рішенням лише в частині застосування штрафу на суму 42 432, 87 грн., з яких 16 873, 8 грн. - за декларацією від 16.11.2005р., та 25 559, 07 грн. - за декларацією від 19.01.2006р., які подавались не позивачем особисто, а КПТМ «Бородянкатепломережа».

Декларацією з ПДВ від 16.11.2005р. КПТМ «Бородянкатепломережа»узгодило суму податкового зобов’язання з ПДВ за жовтень 2005 року на суму 47 670 грн., а декларацією з ПДВ від 19.01.2006р. - суму податкового зобов’язання з ПДВ за грудень 2005р. на суму 117 972 грн.

Рішенням від 28 липня 2005 року № 286-25-IV «Про деякі питання Комунального підприємства Київської обласної ради «Бородянкатепловодопостачання»Київська обласна рада вирішила реорганізувати комунальні підприємства «Бородянкаводоканал»та «Бородянкатепломережа»шляхом їх злиття у Комунальне підприємство Київської обласної ради «Бородянкатепловодопостачання»та доручила Управлінню житлово-комунального господарства Київської обласної державної адміністрації вжити передбачених чинним законодавством заходів, пов’язаних зі створенням підприємства та припиненням діяльності реорганізованих підприємств.

Згідно п.1.1 статуту позивача (нова редакція), затвердженого рішенням Київської обласної ради від 02.02.2007р. № 097-09-V та зареєстрованого 17.05.2007р., КПКОР «Бородянкатепловодопостачання»створене внаслідок реорганізації шляхом злиття КП «Бородянкаводоканал»та КПТМ «Бородянкатепломережа»і, згідно чинного законодавства України, є правонаступником усіх майнових прав та обов’язків підприємств, що об’єднались.

Відповідно до наявних у матеріалах справи свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 № 106843 та довідки № 013/2005 Відділу статистики у Бородянському районі КПКОР «Бородянкатепловодопостачання»зареєстроване 26.10.2005р., номер запису про державну реєстрацію 1  000437.

Згідно штампу державного реєстратора на свідоцтві про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 № 106784, державну реєстрацію припинення КПТМ «Бородянкатепломережа» проведено 08.11.2006р., номер запису 1 331  368.

Зазначені обставини позивачем не оспорюються, тоді як предметом спору у даній справі є правомірність застосування визначених спірним податковим повідомленням-рішенням штрафів саме до позивача як правонаступника  КПТМ «Бородянкатепломережа»та їх застосування у строк більше одного року з моменту настання граничного строку слати сум податкового зобов’язання.

Оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно приписів статті 33 Закону України «Про державну  реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців»та ч.1 статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам у результаті злиття, приєднання, поділу, перетворення (реорганізації).

Відповідно до ч.2 статті 59 Господарського кодексу України у разі злиття суб'єктів господарювання усі майнові права та обов'язки кожного з них переходять до суб'єкта господарювання, що утворений внаслідок злиття.

Зі змісту ч.2 статті 107 Цивільного кодексу України вбачається, що передавальний акт у разі злиття має містити положення про правонаступництво щодо всіх зобов'язань юридичної особи, що припиняється, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов'язання, які оспорюються сторонами.

Згідно з пп.13.1.1 п.13.1 статті 13 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»якщо реорганізація здійснюється шляхом об'єднання двох або більшої кількості платників податків в одного платника податків з ліквідацією платників податків, що об'єдналися, такий об'єднаний платник податків набуває усіх прав і обов'язків щодо погашення податкових зобов'язань або податкового боргу всіх платників податків, що об'єдналися.

При чому, відповідно вимог до п.13.3 статті 3 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»№ 2181-ІІІ реорганізація платника податків не змінює строків погашення податкових зобов'язань або податкового боргу платниками податків, створеними внаслідок такої реорганізації.

Як вбачається з передавального акту, затвердженого начальником Управління житлово-комунального господарства, промисловості, енергетики, транспорту і зв’язку 28.01.2006р., від КПТМ «Бородянкатепломережа»до КПКОР «Бородянкатепловодопостачання»станом на 01.01.2006р. перейшли всі зобов’язання, включаючи заборгованість перед бюджетом.

Враховуючи викладене, позивач як правонаступник КПКМ «Бородянкатепломережа»по всім зобов’язанням, включаючи і заборгованість перед бюджетом, що спростовує необґрунтовані висновки позивача про неможливість застосування штрафних санкцій саме до нього.

Згідно з п.п.5.3.1 п.5.3 статті 5 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»№ 2181-ІІІ платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого п.п.4.1.4 п.4.1 ст.4 цього закону для подання податкової декларації.

Відповідно до вимог пп.4.1.4 п.4.1 статті 4 Закону України № 2181-ІІІ «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»податкові декларації подаються за базовий податковий (звітний) період, що дорівнює, зокрема, календарному місяцю (у тому числі при сплаті місячних авансових внесків), - протягом 20 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Враховуючи викладене, граничним строком подання декларації з ПДВ від 16.11.2005р. за жовтень 2005 року та  декларації з ПДВ від 19.01.2006р. за грудень 2005р. слід вважати відповідно 20.11.2005р. та 20.01.2006р.

Граничним строком сплати податкового зобов’язання, узгодженого декларацією з ПДВ від 16.11.2005р. є 30.11.2005р., а граничним строком сплати податкового зобов’язання, узгодженого декларацією з ПДВ від 19.01.2006р. є 30.01.2006р.

Згідно з довідкою про взяття на облік платника податків (форма № 4-ОПП) позивач взятий на облік Державною податкової інспекцією у Бородянському районі 08.11.2005р. за № 141.

Відповідно до свідоцтва № 13597662 серії НБ № 169641 КПКОР «Бородянкатепловодопостачання»зареєстроване як платник податку на додану вартість 26.12.2005р.

Згідно дослідженого судом розрахунку штрафних санкцій та наданих в судовому засіданні пояснень сторін, позивач, як правонаступник КПКМ «Бородянкатепломережа», сплатив суму податкового зобов’язання за декларацією з ПДВ від 16.11.2005р. лише в грудні 2006 року, а за декларацією з ПДВ від 19.01.2006р. лише в січні-березні 2007 року, що вказує на обґрунтованість висновків відповідача про затримку сплати узгодженої суми податкового зобов’язання на строк більше 90 календарних днів.

Відповідно до вимог пп.17.1.7 п.17.1 статті 17 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»при затримці, що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання платник податку зобов'язаний сплатити штраф у розмірі п'ятдесяти відсотків погашеної суми податкового боргу, що вказує на правомірність обрання відповідачем розміру штрафних санкцій, застосованих спірним рішенням.

Посилання позивача на порушення відповідачем встановленого статтею 250 Господарського кодексу України річного строку для застосування адміністративно-господарських санкцій суд вважає необґрунтованим з огляду на таке.

Як вбачається зі змісту статті 1 Господарського кодексу України, цей Кодекс визначає основні засади господарювання в Україні і регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, а також між цими суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання. Згідно приписів статті 4 Господарського кодексу України не є предметом регулювання цього кодексу адміністративні та інші відносини управління за участі суб'єктів господарювання, в яких орган державної влади або місцевого самоврядування не є суб'єктом, наділеним господарською компетенцією, і безпосередньо не здійснює організаційно-господарських повноважень щодо суб'єкта господарювання. Приписами ч.2 статті 241 ГК України визначено перелік порушень, за які з суб'єкта  господарювання стягується штраф, розмір і порядок його стягнення визначаються законами, що регулюють податкові та інші відносини, в яких допущено правопорушення.

Відповідно до преамбули Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»№ 2181-ІІІ цей Закон є спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), включаючи збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру оскарження дій  органів  стягнення.

Відповідно до п.17.3 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»№ 2181-ІІІ сплата (стягнення) штрафних санкцій, передбачених цією статтею, прирівнюється до сплати (стягнення) податку та оскарження їх сум.

З огляду на викладене, суд дійшов  висновку, що до застосування штрафних санкцій, передбачених пп.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»№ 2181-ІІІ, слід застосовувати не річний строк, встановлений статтею 250 ГК України, а спеціальний строк, встановлений пп.15.1.1 п.15.1 статті 15 Закону України № 2181-ІІІ, який складає 1095 днів з наступного дня за останнім днем граничного строку подання податкової декларації і який відповідачем не порушено.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення №/0 від 11.05.2007р. прийняте відповідачем з дотриманням вимог чинного законодавства, а тому позов Комунального підприємства Київської обласної ради «Бородянкатепло водопостачання»задоволенню не підлягає.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України

Враховуючи наведене, керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 71, 94, 158 –163, Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні позовних вимог Комунального підприємства Київської обласної ради «Бородянкатепловодопостачання» відмовити в повному обсязі.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими статтями   185-187 КАС України.

Суддя

Дата складення та підписання постанови в повному обсязі – 10.08.2007р.