справа № 18/214
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1
акціонерного товариства „Щорський електромеханічний завод”
дійсним договору та визнання права власності
Суддя  А.С. Сидоренко
Представники сторін:
від позивача: ОСОБА_2 -предст.,
нотар. посв. дов. від 11.06.2007р.
від відповідача: Барбаров О.Ю.
-ліквідатор, постанова господарського суду від 09.08.2004р. по справі №
Рішення виноситься після перерви,
оголошеної в судововому засіданні з 26.06.2007р. по 04.07.2007р., на підставі
ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

СУТЬ СПОРУ:

Суб'єктом підприємницької
діяльності -фізичною особою ОСОБА_1 (надалі -Позивач) заявлено позов до
відкритого акціонерного товариства „Щорський електромеханічний завод” (надалі
-Відповідач) про визнання дійсним договору купівлі - прожажу нерухомого майна
від 14.05.2007р., укладеного між сторонами, та визнання права власності на
об'єкт нерухомого майна: склад, позначений літ. Ч-1, ч1-ч4-1, площею 768,5 м2,
розташований в АДРЕСА_2.

В обґрунтування позовних вимог
Позивач посилається на досягнення домовленості між сторонами щодо усіх істотних
умов договору, повне виконання його умов та безпідставне ухилення Відповідача
від нотаріального посвідчення договору.

Відповідач, у відзиві на позов,
позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Розглянувши подані документи і
матеріали, вислухавши пояснення повноважних представників сторін, з'ясувавши
фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд ВСТАНОВИВ:

Суб'єкт підприємницької діяльності
-фізична особа ОСОБА_1 зареєстрований розпорядженням Щорської районної
державної адміністрації від 28.09.2001р., про що у Єдиний державний реєстр
юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців внесені відомості за НОМЕР_1.

Постановою господарського суду
Чернігівської області від 09.08.2004р. по справі № 9/150б/52б відкрите
акціонерне товариство „Щорський електромеханічний завод” визнано банкрутом,
відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено ОСОБА_3.

У відповідності з ч. 2 ст. 23
Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом” від 14.05.1992р. № 2343-ХІІ (надалі -Закон № 2343), з дня прийняття
господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття
ліквідаційної процедури припиняються повноваження органів управління банкрута
щодо управління банкрутом та розпорядження його майном.

Згідно ст. 25 Закону № 2343,
ліквідатор з дня свого призначення здійснює, зокрема, такі повноваження:

приймає до свого відання майно
боржника, вживає заходів по забезпеченню його збереження;

виконує функції з управління та
розпорядження майном банкрута;

виконує повноваження керівника
(органів управління) банкрута;

реалізує майно банкрута для
задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку,
передбаченому цим Законом.

З дня призначення ліквідатора до
нього переходять права керівника (органів управління) юридичної особи
-банкрута.

Відповідно до ст. 30 Закону № 2343,
після проведення інвентаризації та оцінки майна банкрута ліквідатор розпочинає
продаж майна банкрута на відкритих торгах, якщо комітетом кредиторів не
встановлено інший порядок продажу майна банкрута.

Порядок продажу майна банкрута,
склад, умови та строки придбання майна погоджуються з комітетом
кредиторів.

Продаж майна банкрута оформляється
договорами купівлі -продажу, які укладаються між ліквідатором і покупцем
відповідно до законів України.

09 квітня 2007 року Позивач
звернувся до Відповідача із пропозицією про укладення в нотаріальній формі
договору купівлі -продажу складу, позначеного літ. Ч-1, ч1-ч4-1, площею 768,5 м2,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, за ціною 27000,00 грн.

Відповідач листом від 07.05.2007р.
погодився з пропозицією Позивача про укладення відповідного договору, але в
простій письмовій формі.

14 травня 2007 року між СПД ОСОБА_1
та ВАТ „Щорський електромеханічний завод” в особі ліквідатора ОСОБА_3 був
укладений договір купівлі -продажу у відповідності з умовами якого Відповідач
(продавець) зобов'язався передати у власність Позивача (покупця) склад,
позначений літ. Ч-1, ч1-ч4-1, площею 768,5 м2, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2, за ціною 27000,00 грн.

Позивач зобов'язався здійснити
оплату на розрахунковий рахунок Відповідача на протязі двох днів після
підписання цього договору (п. 4.1 Договору).

Вищевказаний об'єкт нерухомості
належав Відповідачу на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно
від 01.11.2004р.

Згода комітету кредиторів на
відчуження ліквідатором цього об'єкту була надана 05.12.2006р. (протокол від
05.12.2006р.).

Факт виконання сторонами умов договору
підтверджується поясненнями представників сторін, актом приймання -передачі до
договору купівлі -продажу від 14.05.2007р. та платіжним дорученням від
15.05.2007р. № 125 про сплату Позивачем 27000,00 грн.

Згідно ст. 209 Цивільного кодексу
України (надалі -ЦК України), правочин, який вчинений у письмовій формі,
підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або
домовленістю сторін.

Приписом ст. 657 ЦК України
встановлено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового
комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається
у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

У разі недодержання сторонами
вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Якщо сторони домовилися щодо усіх
істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося
повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі
наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається (ст. 220 ЦК України).

Зважаючи на те, що сторони
домовилися щодо усіх істотних умов договору, відбулося повне виконання
договору, однак Відповідач ухилився від його нотаріального посвідчення, суд
вважає за можливе визнати договір купівлі -прожажу нерухомого майна від
14.05.2007р. дійсним.

У відповідності з ст. 392 ЦК
України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності,
якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати
ним документа, який засвідчує його право власності.

За таких обставин позовні вимоги є
обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 209, 220, 392,
657 Цивільного кодексу України, ст. ст. 49, 82 -85 Господарського
процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати дійсним договір від
14.05.2007р. купівлі -продажу складу, позначеного літ. Ч-1, ч1-ч4-1, площею
768,5 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, укладений між
суб'єктом підприємницької діяльності -фізичною особою ОСОБА_1 (код НОМЕР_2) та
відкритим акціонерним товариством „Щорський електромеханічний завод” (код
14310388) в особі ліквідатора ОСОБА_3

Визнати право власності за
суб'єктом підприємницької діяльності -фізичною особою ОСОБА_1 (код НОМЕР_2) на
об'єкт нерухомого майна: склад, позначений літ. Ч-1, ч1-ч4-1, площею 768,5 м2,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Стягнути з відкритого акціонерного
товариства „Щорський електромеханічний завод”, м. Щорс, вул. 30 років Перемоги,
39 (р/р 260065688 в ЧОД ВАТ „Райффайзен банк „Аваль”, МФО 353348, код 14310388)
на користь суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1,
АДРЕСА_1 (р/р НОМЕР_3 в ЧОД ВАТ „Райффайзен банк „Аваль”, МФО 353348, код
НОМЕР_2) 85 грн. 00 коп. держмита та 118 грн. 00 коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Суддя                                  (підпис)                               А.С.Сидоренко