ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2007 р.
№ 24/84

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Перепічая В.С. (головуючого),

Вовка І.В.

Гончарука П.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні  касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Акціонерна  компанія “Київводоканал” на постанову Київського апеляційного господарського суду  від  22 березня  2007 року у справі № 24/84 за позовом  відкритого акціонерного товариства “Акціонерна  компанія “Київводоканал” до закритого акціонерного товариства “Енергогенеруюча компанія “Укр.Кан.Пауер” про стягнення заборгованості, -

Встановив:

У    січні 2002р. відкрите акціонерне товариство “Акціонерна  компанія “Київводоканал” звернулось до господарського суду  м. Києва з позовом до  закритого акціонерного товариства “Енергогенеруюча компанія “Укр.Кан.Пауер”  з урахуванням уточнених позовних вимог,  про стягнення 6 100 103, 66 грн. заборгованості за подачу питної холодної води для приготування гарячої води житловим організаціям (для населення) з них  5 134 027, 21 грн.  за договором № 9312/5-10 від 01 квітня 2001р. за період з квітня 2001р. по травень 2003р., 966 076,48 грн. за договором №9325/5-10А від 17 квітня 2001р. за період з грудня 2000р. по березень 2001р., та 291 613,82 грн.  –3% річних за неналежне виконання умов договору.

Рішенням господарського суду м. Києва від 29 жовтня 2003 р. позов задоволено,  стягнуто з ЗАТ “ЕК “Укр. Кан. Пауер” 6 100 103, 66 грн. заборгованості, та 1700,00 грн. державного мита.

Постановою Київського апеляційного господарського суду  від  8 листопада  2006 р.  рішення  господарського суду м. Києва від 29 жовтня 2003 р. скасовано,  у позові відмовлено.

У січні    2007 року позивач подав до суду заяву про перегляд вказаної постанови апеляційного суду  за нововиявленими обставинами, вказуючи на те, що  при скасуванні  рішення суду першої інстанції та прийнятті нового рішення про відмові у позові, апеляційний господарський суд виходив з того, що  договори,  на  підставі   яких    грунтувались  позовні     вимоги,  були     визнані

Доповідач: Гончарук П.А.

недійсними рішенням господарського суду м. Києва від 21 квітня  2006р. у справі  43/240, яке набуло законної сили. Постановою  Вищого господарського суду  України від 12 грудня  2006р. рішення у справі  № 43/240  скасовано і прийнято нове рішення  про відмову   у позові про визнання недійсними договорів №№ 9312/5-10 від 01 квітня 2001р. та  9325/5-10А від 17 квітня 2001р. Вказана обставина, на думку заявника, має істотне значення, для справи, не була відома  на момент розгляду справи апеляційним господарським судом і є підставою для перегляду постанови  відповідно до ст. 112 ГПК України.

Постановою Київського апеляційного господарського суду  від   22 березня  2007р. заяву про перегляд  постанови Київського апеляційного господарського суду  від  8 листопада  2006 р.  залишено без задоволення, а дану   постанову -    без змін.

У касаційній скарзі  позивач просить  скасувати постанову апеляційного суду, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального  та  процесуального права.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги та заперечення проти них, суд вважає, що касаційна скарга  не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом попередньої інстанції, приймаючи постанову від 8 листопада 2006р. про скасування рішення господарського суду від 29 жовтня 2003р. та приймаючи  нове рішення  про відмову у позові апеляційний суд  виходив з того, що позивачем  не надано  належних доказів  щодо об’ємів  поданої відповідачу  води  за період  з квітня  2001р. по  травень 2003р. за договором   № 9312/5-10 від 01 квітня 2001р.,  а тому   відсутні підстави для стягнення  безпосередньо з відповідача заявленої суми за вказаним договором. Щодо вимог в стягненні коштів за договором від  17 квітня 2001р. за № 9312/5-10А, то апеляційним судом дані вимоги визнані безпідставними, оскільки  додатковою угодою  № 1  від  17 квітня  2001р. даного договору сторонами змінено порядок оплати поданої води шляхом поставки  електричної енергії позивачу, а тому   вимоги  про стягнення грошових коштів без зміни визначеної форми розрахунку не підлягають задоволенню.

Враховуюче викладене, суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що заява позивача про перегляд за нововиявленими обставинами постанови  Київського апеляційного суду від 8 листопада 2006р. задоволенню не підлягає.

Судом апеляційної інстанції не прийняті до уваги посилання заявника на постанову Вищого господарського суду України від 12 грудня 2006р. у справі №43/240 якою скасовані рішення господарського суду м. Києва від 21 квітня 2006р. та постанова Київського апеляційного господарського суду від 30 червня 2006р., і прийнято нове рішення про відмову у задоволені позову ЗАТ „Енергогенеруюча компанія „Укр.Кан.Пауер” до ВАТ „АК „Київводоканал” про визнання недійсними договорів № 9312/5-10 від 10 квітня 2001р. та №9325/5-10А від 17 квітня 2001р.

Вказані висновки суду апеляційної інстанції відповідають фактичним обставинам та наявним матеріалам справи. Твердження   касаційної скарги  про порушення   апеляційним господарським судом  норм  ст.ст. 43, 112 ГПК України безпідставні   виходячи з наступного.

Підставами  перегляду  судових рішень,  які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами, в силу ст. 112 ГПК України,  є нововиявлені  обставини, що мають істотне значення  для справи  і від їх  наявності чи відсутності залежали наслідки справи.

Скасування  судових рішень  у справі   № 43/240 та прийняття   нового рішення   про відмову у позові  про визнання договорів недійсними,  не вплинули на наслідки даної справи, оскільки  апеляційний господарський суд обгрунтував своє рішення   про відмову у позові   недоведеністю  позовних вимог, які  грунтувались на договорі  № 9312/5-10 від 1 квітня 2001р. та безпідставності   позовних вимог за договором № 9325/5-10А від 17 квітня 2001р.

Таким чином, постанова апеляційної інстанції грунтується на правильному застосуванні процесуальних норм, доводи касаційної скарги не спростовують висновків  суду, а тому підстав для зміни або скасування постанови суду не вбачається.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України –

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу приватного підприємства відкритого акціонерного товариства “Акціонерна компанія “Київводоканал” залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду  від  22 березня  2007 року у справі № 24/84 –без змін.

Головуючий            Перепічай В.С.

Судді                                                                                      Вовк І.В.

Гончарук П.А.