ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

09.07.2007
Справа №2-30/4722-2007А

Господарський суд Автономної Республіки Крим у складі :

Головуючого судді Ловягіної Ю.Ю.

Секретаря судового засідання Золотарьової А.В.

З участю представників сторін:

Від позивача - Карлашенко, за дов. від 01.05.2007 р у справі.

Від відповідача  - Файнгольд, за дов. від 12.01.2007 р. № 24 у справі.

розглянувши адміністративну справу

за позовом Закритого акціонерного товариства «Керкінітіда», м. Євпаторія, вул. Виноградна, буд. 11.

до відповідача Головного управління у справах захисту прав споживачів в АР Крим, м. Сімферополь, вул. імені газети «Кримська правда», буд. 61.

Про визнання нечинним рішення про накладення штрафу за порушення законодавству про рекламу № 1162 – р від 20.11.2006 р. на суму 1028,25 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач – ЗАТ «Кіркінітіда», м. Євпаторія звернувся до господарського суду АР Крим з позовом про визнання нечинним рішення Головного управління у справах захисту прав споживачів в АР Крим, м. Сімферополь про накладення штрафу за порушення законодавству про рекламу № 1162 – р від 20.11.2006 р. на суму 1028,25 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що спірне рішення прийняте з порушенням порядку, встановленого діючим законодавством України

Відповідач у відзиві від 14.05.2007 р. № 770 (а.с. 31 – 33) проти позову заперечує, посилаючись на те, що оскаржуване рішення є законним і обґрунтованим і прийнято у відповідності з нормами законодавства.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про рекламу» від 03.07.1996 р. № 270/96 – ВР контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснюють у межах своїх повноважень спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів. Порядок проведення перевірок визначається спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері захисту справ споивачів.

10 травня 2006 р. на підставі розрядження № 00004033 від 10.05.2006 р. (а.с. 51) Головним управлінням у справах захисту прав споживачів в АР Крим була проведена планова перевірка позивача – ЗАТ «Керкінітіда» з питань виконання вимог Закону України «Про рекламу» на території м. Євпаторія.

Під час перевірки фахівцями Головного управління з участю представників прокуратури м. Євпаторія встановлено порушення позивачем ч. 3 ст. 22 Закону України «Про рекламу», а саме: реклама алкогольних напоїв «Голицынское вино». Я хочу, чтобы Вы пили только хорошее вино. Л.В. Голицын 1905 г.» була розташована на рекламному носії  розміром 3 х 6 метрів з обох сторін конструкції в прямої видимості і менш ніж 300 метрів від Євпаторійської Республіканської санаторної школи – інтернат 1- 3 ступеня. Рекламоносій не мав маркірування про найменування власника конструкції, номеру дозволу на розміщення та строку його дії, що є порушенням ч. 1 ст. 16 Закону України «Про рекламу».

Про порушення законодавства про рекламу був складений протокол від 10.05.2006 р. № 10 (а.с. 72).

Пунктами 9, 10 Порядку про накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 р. № 693 (далі – Порядок)  підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу є відповідний протокол, складений уповноваженою посадовою особою Держспоживстандарту і його територіальних органів. Протокол про порушення законодавства про рекламу подається   Держспоживстандарту або його територіальним органам за місцем вчинення порушення. Протокол розглядається в місячний строк. За наявності ознак порушення законодавства про рекламу приймається рішення про початок розгляду справи.

На підставі встановлених порушень на адресу позивача рекомендованою кореспонденцією був скерований припис № 647 від 25.05.2006 р. (а.с 58) про надання необхідних документів, які підтверджують вартість розповсюдження реклами на підставі ст. 26,27 Закону України «Про рекламу» та наданий термін для надання документів до 05.06.2006 р.

07.06.2006 р. на адресу відповідача на виконання припису № 647 від 25.05.2006 р. надійшли документи позивача щодо розташування реклами.

Оскільки були виявлені ознаки порушення законодавства про рекламу, на підставі пункту 11 Порядку було прийнято рішення про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу № 27 від 02.06.2006 р. (а.с. 56).

Листом від 15.06.2006 р. № 752 (а.с. 59) позивач був запрошений на комісію Головного управління у справах захисту прав споживачів в АР Крим із зазначенням дати та часу розгляду матеріалів перевірки, тобто 20.06.2006 р. Даний лист був скерований рекомендованою кореспонденцією, що підтверджується копією квитанції від 15.06.2006 р., яка представлена в матеріали справи відповідачем (а.с. 35).

Згідно з пунктом 16 Прядку справа розглядається за участю представника особи, щодо якої порушено справу. В разі його відсутності справу може бути розглянуто, якщо незважаючи на несвоєчасне повідомлення про місце і час розгляду справи не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення розгляду справи.

На підставі встановлених фактів порушення законодавства про рекламу 20.06.2006 р. комісією Головного управління у справах захисту прав споживачів в АР Крим розглянуті матеріали перевірки дотримання позивачем законодавства про рекламу, що було зафіксовано в протоколі засідання справи про порушення  № 32 від 20.06.2006 р. (а.с. 55) та рішенні № 1162 – р від 20.11.2006 р. на суму 1028,25 грн., яке оскаржує позивач.

Однак суд не може погодитися з доводами позивача, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням порядку, встановленого законодавства, оскільки такі доводи спростовуються матеріалами справи.

Зокрема позивач посилається на те, що перевірка, яка проведена відповідачем не відповідач ознакам ні планової, ні позапланової перевірки, що є безпідставним.

Згідно з пунктом 1 Указу Президента України від 23.07.1998 р. «Про деякі заходи з дерегулювання підприємницької діяльності» та пункту 1 Наказу Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 14.03.2003 р. № 42 «Про підвищення ефективності роботи державних органів у справах захисту прав споживачів при здійсненні перевірок суб’єктів господарської діяльності» встановлено, що державні органи у справах захисту прав споживачів проводять планові та позапланові перевірки.

Зокрема, планові перевірки щодо додержання суб’єктами господарської діяльності м мережі торгівлі, громадського харчування і послуг якості товарів (робіт, послуг), додержання обов’язкових вимог щодо безпеки товарів (робіт, послуг), а також додержання правил торгівлі та надання послуг на підставі затвердженого начальником плану проведення перевірок.

План проведення перевірок складається на підставі оперативної інформації та пропозицій, які надаються органами Держспоживстандарту, Державної податкової адміністрації, МВС, СБУ, прокуратури.

В матеріали справи відповідач представив додаток до плану перевірки (а.с. 74), в якому в 2 кварталі 2006 р. заплановано проведення перевірки в м Євпаторія щодо виявлення порушень Закону України «Про рекламу».

Згідно зі ст. 22 Закону України «Про рекламу» реклама алкогольних напоїв, знаків для товарів і послуг, інших об’єктів права інтелектуальної власності, під якими випускаються алкогольні напої не може розташовуватися ближче ніж за 300 метрів прямої видимості від території дитячих дошкільних закладів, середніх загальноосвітніх шкіл та інших навчальних закладів, в яких навчаються діти віком до 18 років.

За порушення порядку розповсюдження реклами відповідно до ст.  27 Закону України «Про рекламу» на рекламодавця накладається штраф.

Порушення позивачем порядку розповсюдження реклами підтверджуються матеріалами справи (а.с. 53, 60 – 62) та не заперечується представником позивача в судовому засіданні.

Крім того, в матеріали справи позивачем представлені матеріали щодо усунення відповідних порушень, що також свідчить про їх наявність.

Відповідно до п. 2 роз’яснення президії Вищого арбітражного суду України № 02-5/35 від 26.01.2000 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов’язаних з визнанням недійсним актів державних чи інших органів» підставами для визнання акта недійсним є невідповідальність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов’язковою умовою визнання акту недійсним є також порушення у зв’язку з прийняттям відповідного акту прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації – позивача по справі.

Також слід зазначити, що недодержання вимог правових норм, які регулюють порядок прийняття акту, може бути підставою для визнання такого акту недійсним лише у тому разі, коли відповідне порушення спричинило прийняття неправильного акта. Якщо ж акт в цілому узгоджується з вимогами чинного законодавства і прийнятий відповідно до обставин, що склалися, тобто є вірними по суті, то окремі порушення встановленої процедури прийняття акту не можуть бути підставою для визнання його недійсним, якщо інше не передбачено законодавством.

З викладених підстав, суд вважає, що позов ЗАТ «Керкінітіда», м. Євпаторія не підлягає задоволенню, оскільки не підтверджується матеріалами справи та діючим законодавством.

Згідно з ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони – суб’єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені з нею документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до п. 3 ст. 160 КАС України, вступна та резолютивна частини постанови проголошені в судовому засіданні 09.07.2007 р., постанова складена та підписана суддею 17.09.2007 р.

Керуючись ст. ст. 158 – 161, п. 1 ч. 2 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

П О С Т А Н О В И В:

У задоволені позову відмовити

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Ловягіна Ю.Ю.