ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

18 вересня 2007 р.

№ 20-9/039

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

Муравйова О.В. -головуючого
Полянського А.Г. Фролової Г.М.

за участю представників:

позивача - 1:

ОСОБА_1, ОСОБА_5 -дов. від
12.09.2007 року

позивача -2:

не з'явились (про час та місце
судового засідання повідомлені належним чином)

відповідача -1:

ОСОБА_6 -дов. від 23.02.2007 року

відповідача -2:

не з'явились (про час та місце
судового засідання повідомлені належним чином)

відповідача -3:

ОСОБА_6 -дов. від 01.07.2007 року

третьої особи:

не з'явились (про час та місце
судового засідання повідомлені належним чином)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу

ОСОБА_1

на постанову

Севастопольського апеляційного
господарського суду від 04.06.2007 року

у справі

№ 20-9/039 господарського суду
міста Севастополя

за позовом

- ОСОБА_1 - ОСОБА_2

до

- ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - Товариства
з обмеженою відповідальністю “Янос-В”

третя особа

Відділ державної реєстрації
юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців Ленінської районної державної
адміністрації міста Севастополя

про

визнання частково недійсним
рішення загальних зборів та скасування державної реєстрації змін до статуту
Товариства з обмеженою відповідальністю “Янос-В”

ВСТАНОВИВ:

У січні 2007 року ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 звернулися до господарського суду міста Севастополя з позовом до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Відділ державної реєстрації юридичних осіб та
фізичних осіб -підприємців Ленінської районної державної адміністрації міста
Севастополя про визнання частково недійсними пунктів 1, 2, 3, 4 в частині пункту
1.2 та пункта 7 протоколу загальних зборів учасників Товариства з обмеженою
відповідальністю "Янос-В" НОМЕР_1 від 27.02.2004 року та скасування
державної реєстрації змін до статуту Товариства з обмеженою відповідальністю
“Янос-В” шляхом викладення його в новій редакції від 03.03.2004 року під №
НОМЕР_2, прийнятих на підставі рішення загальних зборів  учасників Товариства з обмеженою
відповідальністю "Янос-В" 27.02.2004 року, рішення якого визнаються
частково недійсними.

Позовні   вимоги
обґрунтовані, зокрема, тим, що у відповідності з вимогами статті 27
Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб
-підприємців” в державній реєстрації змін до статутних документів Товариства з
обмеженою відповідальністю “Янос-В” мало бути відмовлено.

Рішенням господарського суду міста
Севастополя від 06.04.2007 року (суддя Рибіна С.А.), залишеним без змін  постановою Севастопольського апеляційного
господарського суду від 04.06.2007 року (судді: Котлярова О.Л. -головуючий,
Видашенко Т.С., Заплава Л.М.) у справі № 20-9/039 господарського суду міста
Севастополя у задоволенні позову відмовлено.

Обґрунтовуючи судові рішення,
господарські суди з посиланням на статтю 2 Закону України “Про боротьбу з
корупцією”, статтю 3 Закону України “Про господарські товариства”, статті 33,
34 Господарського процесуального кодексу України зазначають про те, що суд
вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню; закони, на які
посилаються позивачі, не обмежують права особи бути засновником.

Не погоджуючиcь з постановою,
ОСОБА_1 звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на
постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 04.06.2007
року у справі № 20-9/039 господарського суду міста Севастополя, в якій просить
вказану постанову у справі та рішення господарського суду міста
Севастополя  від 06.04.2007 року у справі
№ 20-9/039 господарського суду міста Севастополя скасувати, прийняти нове
рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, мотивуючи касаційну
скаргу доводами про порушення судом норм матеріального і процесуального права,
зокрема, статей 100, 116, 145, 202, 203 Цивільного кодексу України, статей 10,
58 Закону України “Про господарські товариства”. Зокрема, заявник зазначає, що
відповідачі не мали права вступу до товариства, а реєстрація змін до установчих
документів має бути скасована.

ОСОБА_2 надала відзив на касаційну
скаргу, в якому просить постанову Севастопольського апеляційного господарського
суду від 04.06.2007 року та рішення господарського суду міста Севастополя  від 06.04.2007 року у справі № 20-9/039
скасувати, та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному
обсязі.

Відповідачі та третя особа відзиви
на касаційну скаргу не надали.

Заслухавши доповідь судді
-доповідача, пояснення представників позивача -1, відповідачів - 1, 3,
присутніх в судовому засіданні, перевіривши наявні матеріали справи та доводи
викладені у касаційній скарзі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга
підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно статті 108 Господарського
процесуального кодексу України Вищий господарський суд України переглядає за
касаційною скаргою (поданням) рішення місцевого господарського суду та
постанови апеляційного господарського суду.

Відповідно до вимог статті 1117
Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному
порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції
норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до роз'яснень,
викладених у пунктах 1, 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від
29.12.1976 року № 11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши
обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на
підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад
і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки
суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають
дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Мотивувальна частина рішення
повинна містити встановлені судом обставини, які мають значення для справи, їх
юридичну оцінку, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив
при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Визнаючи одні і відхиляючи
інші докази, суд має це обґрунтувати.

Судові рішення цим вимогам не
відповідають.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до господарського суду міста Севастополя з
позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Відділ державної реєстрації юридичних
осіб та фізичних осіб -підприємців Ленінської районної державної адміністрації
міста Севастополя про визнання частково недійсними пунктів 1, 2, 3, 4 в частині
пункту 1.2 та пункта 7 протоколу загальних зборів учасників Товариства з
обмеженою відповідальністю "Янос-В" НОМЕР_1 від 27.02.2004 року та
скасування державної реєстрації змін до статуту Товариства з обмеженою
відповідальністю “Янос-В” шляхом викладення його в новій редакції від 03.03.2004
року під № НОМЕР_2, прийнятих на підставі рішення загальних зборів  учасників Товариства з обмеженою
відповідальністю "Янос-В" 27.02.2004 року, рішення якого визнаються
частково недійсними.

Ухвалою господарського суду міста
Севастополя від 26.02.2007 року було залучено до участі в справі в якості
третьої особи,  яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з
обмеженою відповідальністю “Янос-В”.

Відповідно до статті 24
Господарського процесуального кодексу України господарський суд за наявністю
достатніх підстав має право до прийняття рішення залучити за клопотанням
сторони або за своєю ініціативою до участі у справі іншого відповідача.

Господарський суд, встановивши до
прийняття рішення, що позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за
позовом, може за згодою позивача, не припиняючи провадження у справі, допустити
заміну первісного відповідача належним відповідачем.

Про залучення іншого відповідача чи
заміну неналежного відповідача виноситься ухвала, і розгляд справи починається
заново.

Згідно із статтею 77 зазначеного
вище кодексу, господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею
69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути
вирішено в даному засіданні. Такими обставинами, зокрема, є: залучення до
участі в справі іншого відповідача, заміна неналежного відповідача.

Про відкладення розгляду справи
виноситься ухвала, в якій вказуються час і місце проведення наступного
засідання. Суддя має право оголосити перерву в засіданні в межах встановленого
строку вирішення спору з наступною вказівкою про це в рішенні або ухвалі.

В рішенні  господарського суду міста Севастополя від
06.04.2007 року вказано, що ухвалою від 04.04.2007 року Товариство з обмеженою
відповідальністю “Янос-В” виключено зі складу третіх осіб та залучено до участі
в справі в якості іншого відповідача.

При цьому, колегія суддів звертає
увагу на те, що в матеріалах справи ухвала господарського суду міста
Севастополя від 04.04.2007 року відсутня, у внутрішньому описі  документів справи № 20-9/309 (т.1, т.2) -не
зазначена.

Крім того, аналіз суб'єктного
складу та характеру правовідносин свідчить, що дана справа не є справою
адміністративної  юрисдикції.

Однак, з протоколу судового
засідання від 04.04.2007 року вбачається, що в даному судовому засіданні, суд,
керуючись статтею 150 Кодексу адміністративного судочинства України оголосив
перерву до 06.04.2007 року (а.с.4 т.2), зазначене підтверджується і
повідомленням господарського суду міста Севастополя від 04.04.2007 року (а.с.5
т.2).

При цьому при прийнятті  рішення та постанови суди керувались нормами
Господарського процесуального кодексу України.

Отже, викладене дає підстави
вважати, що суд першої інстанції не залучав Товариство з обмеженою
відповідальністю “Янос-В” до участі у справі в якості відповідача, справу
розглянуто без повідомлення сторін у справі про відкладення (перерву) у
відповідності до вимог Господарського процесуального кодексу України,  на що не звернуто уваги і судом апеляційної
інстанції, у зв'язку з чим рішення та постанова підлягають скасуванню,  а справа підлягає передачі на новий розгляд
до господарського суду міста Севастополя.

При новому розгляді справи суду
слід взяти до уваги наведене, з'ясувати всі обставини справи, і, в залежності
від встановленого та у відповідності до діючого законодавства, вирішити спір.

Керуючись статтями 1115,
1117, пунктом 3 статті 1119, статтями 11110,
11111, 11112 Господарського процесуального кодексу
України,  Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Постанову Севастопольського
апеляційного господарського суду від 04.06.2007 року у справі № 20-9/039
господарського суду міста Севастополя та рішення  господарського суду міста Севастополя від 06.04.2007
року скасувати.

Справу передати на новий розгляд до
господарського суду міста Севастополя.

Головуючий
О. Муравйов

Судді
А. Полянський

Г. Фролова