СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

03 вересня 2007 року

Справа № 2-16/2560-2007А

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Фенько
Т.П.,

суддів                                                                      Волкова
К.В.,

Черткової І.В.,

секретар судового засідання                                        Рєвєнко М.Ю.

за участю представників сторін:

позивача: не
з'явився

відповідача: Котов
А.П.,дов.№35 від 20.04.2007

розглянувши апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у місті Феодосії в Автономній Республіці Крим на
постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Омельченко В.А.) від 21.05.2007 у справі
№2-16/2560-2007А

за позовом           Суб'єкта підприємницької діяльності  ОСОБА_1АДРЕСА_1

до           Державної податкової інспекції у місті
Феодосії в Автономній Республіці Крим (вул. Кримська, 82-в, місто
Феодосія,98112)

про визнання недійсними рішень

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Фізична особа - підприємець
ОСОБА_1 з уточненням позовних вимог просить суд визнати незаконними рішення ДПІ
у місті Феодосії про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 2922,90
грн., оскільки проведення перевірки є незаконним і не відповідає статті 15
Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг»від 6 липня 1995 року №265/95-ВР,
та вважає, що будь-яке податкове або адміністративне нарахування, здійснене з
порушенням правил закону, вважається незаконним і не підлягає виконанню.

Постановою господарського суду
Автономної Республіки Крим (суддя
Омельченко В.А.) від 21.05.2007 року у справі № 2-16/2560-2007А позов
Суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у місті Феодосії в  Автономній Республіці Крим про визнання
недійсними рішень задоволено частково.

Судом визнано частково незаконним
рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій НОМЕР_1 в частині
нарахованої суми штрафної (фінансової) санкції за порушення п.13 ст.3 Закону
України «Про застосування реєстраторів розрахункових

операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг»від 6 липня 1995 року № 265/95-ВР в розмірі
2922,90 грн.

Судом визнано частково незаконним рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій НОМЕР_2 в частині нарахованої суми штрафної (фінансової)
санкції за порушення п.13 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»від
6 липня 1995 року № 265/95-ВР в розмірі 2922,90 грн

Судом в частині визнання незаконним рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій НОМЕР_1 в сумі 85 грн. та рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій НОМЕР_3 в сумі 85 грн. в позові відмовлено.

Судом стягнуто з Державного бюджету України на користь Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 03,40 грн. державного мита.

Не погодившись з постановою суду,
Державна податкова інспекція у місті Феодосії в
Автономній Республіці Крим звернулась з апеляційною скаргою, в якій
просить постанову господарського суду першої інстанції скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим,
що суд посилається на те, що, згідно статті 15 Закону України "Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг»перевірку повинні були
проводити фахівці ДПІ в м. Феодосії, а не ДПА в АР Крим, проте не вказав
- на підставі якої статті і пункту зроблений такий висновок.

Позивач в судове засідання не
з'явився, про день слухання справи був сповіщений. Позивач надав в суд
телеграму про відкладення розгляду справи у зв'язку з відрядженням свого
представника. Судова колегія вважає можливим розглянути апеляційну скаргу у
відсутність представника позивача, що не з'явився.

Розглянувши справу в межах
апеляційної скарги у порядку, передбаченому статтею 195 Кодексу
адміністративного судочинства України, у судової колегії є підстави не погодитись
з висновками суду першої інстанції.

Як вбачається із матеріалів справи,
07.10.2006 ДПА в АР Крим була проведена перевірка по контролю за здійсненням
розрахункових операцій в сфері готівкового та безготівкового обороту суб'єктами
підприємницької діяльності - магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1»(АДРЕСА_2), який належить
фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1, про що було складено актНОМЕР_4.

Як вказано у акті перевірки від
07.10.2006, була  встановлена
невідповідність суми готівки, яка знаходилася на місці проведення розрахунків
сумі денного X - звіту РРО. Різниця склала 584,58 грн.,    та проведення розрахункової операції без
використання    (з порушенням) режиму
попереднього програмування найменування товару, а саме реалізований товар
проведений через РРО не за його найменуванню, а за відділами: «бакалія, напої,
кондитерські вироби, тютюн та ін. ...».

19 жовтня 2006 року ДПІ у місті
Феодосії було винесено рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій
НОМЕР_1 на суму 3007,90 грн. за порушення р. II ст.3 п.11, п.13 Закону України
«Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг».

08 грудня 2006 року ДПІ у місті
Феодосії було винесено рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій
НОМЕР_2 на суму 3007, 90 грн. за порушення р. II ст.3 п.11, п.13 Закону України
«Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування й послуг».

Не погодившись з рішеннями
відповідача, позивач оскаржив їх до ДПА в АР Крим та ДПА України, якими рішення
були залишені без змін, а скарги без задоволення.

Судова колегія вважає, що
апеляційна скарга підлягає задоволенню у зв'язку із наступним.

По - перше, слід наголосити на правомірності
проведення перевірку органами ДПІ у місті Феодосії при залученні фахівців ДПА в
АР Крим, оскільки це не суперечить чинному законодІНФОРМАЦІЯ_1тву, а саме п.4
ч.1 ст.10, п.2 ч.1 ст.11 Закону України "Про державну податкову
службу" та ст.15,16 Закону України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та
послуг".

Закон не проводить відмінності в
правовому положенні вказаних податкових органів в частині проведення перевірок,
тому думка суду першої інстанції помилкова.

По-друге, що стосується сумі в розмірі
584,58 грн., що є різницею між сумою наявних грошових коштів і на місці
проведення розрахунків в сумі 847 грн. і сумою наявних коштів, яка вказана в
поточному звіті РРО- 262 грн., то це порушення
п.13 ч.1 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та
послуг", на погляд судової колегії, є очевидним, оскільки цей факт
підтверджується актом перевірки НОМЕР_5 та покупюрним описом, що власноручно
підписаний продавцем ОСОБА_2, в присутності якої проводилась перевірка.

В спростування цих фактів позивач і
свідок ОСОБА_2 наводили протирічні пояснення, що на думку судової колегії, не
можуть мати перевагу над вищевказаними документами.

Таким чином, апеляційна скарга
Державної податкової інспекції у місті Феодосії в  Автономній Республіці Крим підлягає
задоволенню, а постанова господарського суду Автономної Республіки Крим від
21.05.2007 року у справі № 2-16/2560-2007А підлягає скасуванню.

Керуючись статтями  ст. 195; п.3 ст. 198; ст. 202; ч.2 ст. 205;
ст. 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Феодосії
в  Автономній Республіці Крим
задовольнити.

Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 21.05.2007
року скасувати.

У позові відмовити.

Постанову може бути оскаржено до Вищого
Адміністративного суду України  протягом
одного місяця з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя
Т.П. Фенько

Судді
К.В. Волков

І.В. Черткова