ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2007 р.
№ 6/218

Вищий господарський суд України у складі колегії  суддів:

Головуючого
суддів:
Кочерової Н.О.
Рибака В.В.
Черкащенка М.М.

розглянув касаційну скаргу
товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькхім-хімічний завод"

на постанову
від 05.06.2007
Донецького апеляційного господарського суду

у справі
№ 6/218  господарського суду Донецької області

за позовом
відкритого акціонерного товариства "Макіївський завод металевих конструкцій"

до

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача
товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькхім-хімічний завод"
відкрите акціонерне товариство "Український науково-дослідний та проектний інститут сталевих конструкцій ім. В.М.Шимановського"

про
за зустрічним позовом про
стягнення 167 433,68 грн.
стягнення заборгованості в сумі 15 180 грн., а також витрат по сплаті адвокатських послуг в сумі 1000 грн.

за участю представників сторін:

від позивача      Лук’янчиков І.В. дов. від 10.05.07

Гріменков І.Є. дов. від 01.03.2006

від відповідача  не з’явилися

від третьої особи Журба О.С. дов. від 25.07.07

ВСТАНОВИВ:

В липні 2006 року відкрите акціонерне товариство "Макіївський завод металевих конструкцій" звернулось до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькхім-хімічний завод" про стягнення збитків в сумі 167 443,68 грн.

Мотивуючи позовні вимоги зазначав, що товар, який було поставлено відповідачем, не відповідав вимогам договору № ДХ/5 від 03.01.06 купівлі-продажу лакофарбової продукції, у зв’язку з чим позивач повинен був понести додаткові витрати які пов’язані з відновленням його порушених прав.

В серпні 2006 року товариство з обмеженою відповідальністю "Донецькхім-хімічний завод" звернулось до господарського суду з зустрічним позовом до відкритого акціонерного товариства "Макіївський завод металевих конструкцій" про стягнення заборгованості в сумі 15 180 грн., а також витрат по сплаті адвокатських послуг в сумі 1000 грн.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог зазначав, що відповідач не в повному обсязі оплатив поставлений на його адресу по договору № ДХ/5 від 03.01.2006 товар на загальну суму 24 544,56 грн., у зв’язку з чим виникла заборгованість в сумі 15 180 грн. яка не погашена оскільки відповідач заявляє претензії по якості поставленої продукції.

Ухвалою від 28.08.2006 суд зі своєї ініціативи залучив до участі у справі третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача відкрите акціонерне товариство "Український науково-дослідний та проектний інститут сталевих конструкцій ім. В.М.Шимановського".

Рішенням господарського суду Донецької області від 27.03.2007 (суддя Подколізна Л.Д.) в задоволені первісного позову відмовлено.

Зустрічні позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з відкритого акціонерного товариства "Макіївський завод металевих конструкцій" основного боргу в сумі 15 180 грн., витрати за адвокатські послуги в сумі 1 000 грн. та судові витрати.

Відмовляючи в первісному позові щодо стягнення збитків, господарський суд виходив з того, що відкритим акціонерним товариством  "Макіївський завод металевих конструкцій" не доведено належними доказами поставку йому неякісної продукції.

Задовольняючи зустрічний позов, господарський суд виходив з їх обґрунтованості.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 05.06.2007 (судді: Старовойтова Г.Я. –головуючий, Волков Р.В., Запорощенко М.Д.) рішення скасовано.

Первісний позов задоволено.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькхім-хімічний завод" суму збитків у розмірі 167 443,68 грн.

У задоволені зустрічного позову відмовлено.

Скасовуючи рішення і задовольняючи первісний позов, апеляційний господарський суд виходив з того, що внаслідок використання неякісної продукції відповідача, відкритому акціонерному товариству завдано збитків у розмірі 167 433,68 грн.

Відмовляючи в зустрічному позові щодо стягнення заборгованості за поставлену продукцію, апеляційний господарський суд виходив з того, що поставлена продукція була не належної якості, і саме тому товариству завдано збитки.

В касаційній скарзі товариство з обмеженою відповідальністю "Донецькхім-хімічний завод" просить скасувати постанову апеляційного господарського суду і залишити без змін рішення господарського суду, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлених судом обставин справи та їх юридичну оцінку, Вищий господарський суд України  вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що рішення місцевого господарського суду або постанова апеляційного господарського суду прийняті з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.01.06 між відкритим акціонерним товариством “Макіївський завод металоконструкцій” та товариством з обмеженою відповідальністю “Донецькім-хімічний завод” укладено договір № ДХ/5 купівлі-продажу лакофарбової продукції, відповідно до умов якого відповідач в період з 18.01.06 по 17.02.06 поставив позивачу акрил-стирольну антикорозійну ґрунтовку червоно–коричневого кольору у кількості 1 415 кг на суму 18 678 грн., що підтверджується видатковими накладними № РН-00000008 від 18.01.06,  № РН-00000028 від 02.02.06 та № РН-0000046 від 17.02.06.

Судовими інстанціями встановлено, що грунт отриманий позивачем від відповідача був використаний для обробки металоконструкцій. Після обробки металоконструкцій ґрунтом на поверхні оброблених ним металоконструкцій утворилися дефекти.

З метою з’ясування причин браку 17.02.06 ВАТ "Макіївський завод металевих конструкцій" був укладений договір № 06-06 ДЦТБ з ВАТ “Український науково-дослідний та проектний інститут сталевих конструкцій ім. В.М. Шимановського", Донбаський центр технологічної безпеки ВАТ “УкрНДІПроектстальконструкція ім. В.М. Шимановського” відповідно якого були проведені випробування акрил-стирольного антикорозійного ґрунту по показниках захисних і фізико-механічних  властивостей.

Протоколом результатів випробування захисних і фізико-механічних  показників акрил-стирольного антикорозійного ґрунту № 06-02 від 28.02.06 підтверджено у якості причин браку невідповідність товару поставленого відповідачем, технічним умовам і комерційній пропозиції відповідача. Зразки для випробування відібрано з партії № 2 та № 3 відповідно до акту відбору зразків від 14.02.06.

Протоколом результатів випробування захисних і фізико-механічних  показників акрил-стирольного антикорозійного ґрунту № 06-06/1 від 16.03.2006р. також встановлено невідповідність по таким показникам: адгезія, еластичність плівки на вигині, міцність при ударі та стійкості до дії 3% NaCI після 24 годин. Зразки для випробування відібрано з партії № 3 відповідно до акту відбору зразків від 14.02.06.

Разом з тим, апеляційним господарським судом досліджено залучений до матеріалів справи висновок лабораторії АТ „Будівельна компанія „Укрбуд” ДП „Донецький ПромбудНІІПроект” від 24.03.06, з якого вбачається, що ґрунт не відповідає ТУ У24.3-3238851-001-2004. Зразки для випробування відібрано з партії № 3

Судом другої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до акту списання станом на 28.02.06р. на замовлення № 640 та № 638 було використано 998 кг. акрил-стирольного ґрунту. Номери замовлень  № 640 та № 638 наказом голови правління позивача № 1002 від 30.12.05 було присвоєно металоконструкціям, які виготовлялися за договором № 05/12/20 від 20.12.05.

Відповідно до видаткових накладних ґрунт поставлявся відповідачем партіями –18.01.06 № РН-0000008 –275 кг.; 02.02.06 № РН-0000028 –600 кг.; 17.02.06 № РН-0000046 –540 кг.

Отже, акрил-стирольний ґрунт перших двох партій та 123 кг третьої партії було використано у повному обсязі.

Апеляційним господарським судом встановлено та матеріалами справи (копіями актів відбору проб), підтверджено, що проби для проведення лабораторних досліджень відбиралися 14.02.06, 27.02.06, 14.03.06. Разом з тим, відбір проб 27.02 та 14.02 відбувався за участі представників обох сторін по справі.

Як вбачається з журналу вимірювання товщини лакофарбового покриття по замовленню № 640 та № 638 позивачем був нанесений ґрунт шаром належної товщини - від 38 до 46 мкм.

Разом з тим, в акті від 25.02.06, підписаному представниками обох сторін, зафіксовані дефекти покриття, які виявилися внаслідок взаємодії покриття з атмосферним повітрям та опадами. Таким чином, ґрунт змивався з поверхні металоконструкцій звичайною дощовою водою, зтирався при будь-якій фізичній взаємодії з поверхнею. Показник адгезії у 3 бали замість 1 призводить до відшарування ґрунту, що зафіксовано у всіх трьох висновках спеціалістів.

Враховуючи наведене, апеляційний господарським суд правомірно встановив, що ґрунт отриманий позивачем згідно договору № ДХ/5 від 03.01.06 був неналежної якості і не відповідав вимогам ТУУ 243 У 24.3-31-2004, у зв’язку з чим прийшов до обґрунтованого висновку, що саме з вини відповідача на поверхні оброблених цим ґрунтом металоконструкцій утворилися дефекти.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 673 цього Кодексу продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

Згідно ст. 268 Господарського кодексу України якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів.

Пунктом 4 договору № ДХ/5 від 03.01.06 сторони передбачили, що  якість товару, який поставляється, повинна відповідати ГОСТУ та ТУ.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:  втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Апеляційний господарський суд задовольняючи первісний позов, прийшов до правильного висновку, що внаслідок використання неякісної продукції відповідача, підприємству позивача завдано збитків у розмірі 167 443,68 грн., який підтверджено матеріалами справи.

У зв’язку з задоволенням первісного позову і доведенням порушення товариством з обмеженою відповідальністю "Донецькхім-хімічний завод" умов спірного договору, що стосуються поставки неякісного товару, суд другої інстанції правомірно відмовив в зустрічному позові про стягнення заборгованості за поставлений товар, у зв’язку з його необґрунтованістю.

За таких обставин, прийнята у справі постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону, підстав для її скасування не вбачається.

Доводи касаційної скарги не спростовують правильних висновків суду апеляційної інстанції і не заслуговують на увагу.

Керуючись ст.ст.1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькхім-хімічний завод" залишити без задоволення, а постанову Донецького апеляційного господарського суду від 05.06.2007 у справі № 6/218 без змін.

Головуючий                                                                 Н.Кочерова

Судді:                                                                             В.Рибак

М.Черкащенко