ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

04 вересня 2007 р.

№ 8/55/07

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

Муравйова О.В. -головуючого
Полянського А.Г. Фролової Г.М.

за участю представників:

позивача

не з'явились (про час та місце
судового засідання повідомлені належним чином)

відповідача

не з'явились (про час та місце
судового засідання повідомлені належним чином)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу

Суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_1

на ухвалу

Запорізького апеляційного
господарського суду від 05.06.2007 року

у справі

№ 8/55/07 господарського суду
Запорізької області

за позовом

Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1

до

Товариства з обмеженою
відповідальністю “Агропромислова фірма “Колос”

про

стягнення суми

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2006 року Суб'єкт підприємницької
діяльності -фізична особа ОСОБА_1звернувся до господарського суду Запорізької
області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Агропромислова
фірма “Колос” про стягнення з відповідача на користь позивача 22 248, 80 грн.
основного боргу, 1 953, 62 грн. пені, 440, 71 грн., 3% річних, 1 290, 43 грн.
збитків в зв'язку з інфляцією, 12 713, 60 грн. збитків в зв'язку з порушенням
господарських зобов'язань, а всього 38 647, 16 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідно до договору поставки НОМЕР_1року, укладеного між сторонами у справі,
позивач здійснив передоплату товару на загальну суму 22 248, 43 грн., а
відповідач зобов'язувався поставити товар. Оскільки, останній прострочив строк
виконання господарського зобов'язання, позивач, з посиланням на статті 509, 526
Цивільного кодексу України, статті 224, 225 Господарського кодексу України,
просить суд стягнути з відповідача заборгованість з застосуванням штрафних
санкцій та відшкодувати завдані збитки.

Позивач уточнив позовні вимоги і просив
стягнути з відповідача 22 248, 80 грн. основного боргу, 1953, 62 грн. пені,
513, 86 грн. 3% річних, 1935, 65 грн. збитків, в зв'язку з інфляцією, 12 713,60
грн. збитків в зв'язку з порушенням господарських зобов'язань, а всього: 39
365, 53 грн.

20.02.2007 року позивач звернувся
до суду з заявою про уточнення позовних вимог і просить стягнути з відповідача
42 248, 80 грн. основного боргу, 1953, 62 грн. пені, 513, 86 грн. 3% річних, 1
935, 65 грн. збитків в зв'язку з інфляцією, 12 713, 60 грн. збитків в зв'язку з
порушенням господарських зобов'язань, а всього 59 365, 53 грн.

Рішенням господарського суду
Запорізької області від 22.02.2007 року (суддя Попова І.А.) у справі № 8/55/07
господарського суду Запорізької області позовні вимоги задоволено частково.
Стягнуто з  Товариства з обмеженою
відповідальністю “Агропромислова фірма “Колос” на користь Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 22 248, 80 грн. основного
боргу, 513, 86 грн. річних, 1 935, 65 грн. втрат від інфляції грошових коштів.
Стягнуто з  Товариства з обмеженою
відповідальністю “Агропромислова фірма “Колос” в доход Державного бюджету
України 154, 00 грн. державного мита. Стягнуто з  Товариства з обмеженою відповідальністю
“Агропромислова фірма “Колос” на користь Державного підприємства “Судовий
інформаційний центр” 74, 03 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу В іншій частині позову відмовлено.

Обґрунтовуючи судове рішення,
господарський суд, з посиланням на статтю 231 Господарського кодексу України,
статтю 693 Цивільного кодексу України зазначає про те, що оскільки відповідач
не надав суду доказів передання позивачеві оплаченого товару або повернення
суми передоплати, суд вважає, що вимоги в частині стягнення боргу в сумі 22
248, 80 грн. обґрунтовані, підтверджені доданими розрахунками та матеріалами і
підлягаю задоволенню.

Суд зазначив, що вимоги про
стягнення пені задоволенню не підлягають, а вимоги про стягнення 513, 86 грн.
річних та 1935, 65 грн. втрат від інфляції грошових коштів суд знаходить такими,
що не суперечать приписам статті 231 Господарського кодексу України та статті
693 Цивільного кодексу України та такими, що підлягають задоволенню. В позові
про стягнення збитків(як упущеної вигоди) відмовляється.

Ухвалою Запорізького апеляційного господарського
суду від 05.06.2007 року (судді: Коробка Н.Д. -головуючий, Кагітіна Л.П.,
Шевченко Т.М.) у справі № 8/55/07 господарського суду Запорізької області,
призначено по справі судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено
НДЕКЦ при УМВС України (м. Запоріжжя, вул. Аваліані, 19-а). Винесено на
вирішення експертизи наступні питання:

1.          Чи є підпис, який проставлено в графі
"Керівник підприємства" довіреності серії ЕАО № НОМЕР_2року підписом
Суб'єкта підприємницької діяльності -ОСОБА_1 або справжнім факсимільним
відтворенням підпису позивача -  ОСОБА_1?

2.          Чи є підпис на видатковій накладній №
НОМЕР_3року підписом ОСОБА_2?

3.          Чи є відбиток печатки на зазначеній
довіреності відбитком печатки позивача по справі?

4.
Яким способом виготовлено бланк
спірної довіреності?

Попереджено експертів про
кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 Кримінального кодексу
України. Зобов'язано сторін  надати
експерту необхідні для вирішення поставлених питань документи або забезпечити
вільний доступ до них.

Відповідачу направити експерту
оригінал видаткової накладної.

Направити копію цієї ухвали та
оригінал довіреності НОМЕР_2року до НДЕКЦ при УМВС України в Запорізькій
області, 69068 м. Запоріжжя, вул. Аваліані, буд. 19-а.

Зобов'язано позивача здійснити
оплату за проведення судової почеркознавчої експертизи.

Провадження у справі зупинено до
закінчення судової експертизи та надходження її висновку до Запорізького
апеляційного господарського суду.

Не погоджуючиcь з ухвалою, Суб'єкт
підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_1звернулася до Вищого
господарського суду України з касаційною скаргою на ухвалу Запорізького
апеляційного господарського суду від 05.06.2007 року у справі № 8/55/07
господарського суду Запорізької області, в якій просить ухвалу Запорізького
апеляційного господарського суду від 05.06.2007 року у справі № 8/55/07
господарського суду Запорізької області скасувати, постановити нову ухвалу,
якою матеріали справи направити до експертних установ Автономної Республіки
Крим для проведення експертизи, а експерту в обов'язковому порядку поставити
питання ким (чиїм почерком) була заповнена довіреність серії ЕАО № НОМЕР_2,
мотивуючи касаційну скаргу доводами про порушення судом норм матеріального і
процесуального права, зокрема, статей 22, 75, 77, 95 Господарського
процесуального кодексу України. Зокрема, заявник зазначає, що судом порушений
принцип рівності перед судом і законом.

Позивач звернувся до суду з
клопотанням про відкладення розгляду справи в зв'язку з необхідністю надання
додаткових матеріалів та  надіслав
телеграму, в якій також просить відкласти розгляд справи №8/55/07 на більш
пізніший термін у зв'язку з необхідністю надати додаткові документи.

Розглянувши клопотання, колегія
суддів, вважає за необхідне зазначити, що відповідно до статті 1115 Господарського
процесуального кодексу України, у касаційній
інстанції  скарга  (подання)
розглядається  за правилами
розгляду справи у суді першої інстанції за винятком процесуальних дій,
пов'язаних із встановленням обставин справи та їх доказуванням. Касаційна
інстанція використовує процесуальні права суду першої інстанції виключно для
перевірки юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення у рішенні
або постанові господарського суду.

Статтею 1117 Господарського
процесуального кодексу України передбачено, що переглядаючи у касаційному
порядку судові рішення,  касаційна
інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і
процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові
господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази.

За таких обставин, клопотання
позивача не підлягають задоволенню.

Відповідач відзив на касаційну
скаргу не надав.

Заслухавши доповідь судді
-доповідача, перевіривши наявні матеріали справи та доводи, викладені у
касаційній скарзі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не  підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно статті 108 Господарського
процесуального кодексу України Вищий
господарський суд України переглядає за касаційною скаргою (поданням)
рішення місцевого господарського суду та постанови апеляційного господарського
суду.

Відповідно до вимог статті 1117
Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному
порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції
норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом, позивач
просить стягнути з відповідача на користь позивача основний борг, пеню, три
відсотки річних, збитки в зв'язку з інфляцією та збитки в зв'язку з порушенням
господарських зобов'язань.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідно до договору поставки НОМЕР_1року, укладеного між сторонами у справі,
позивач здійснив передоплату товару на загальну суму 22 248, 43 грн., а
відповідач зобов'язувався поставити товар. Оскільки, останній прострочив строк
виконання господарського зобов'язання, позивач, з посиланням на статті 509, 526
Цивільного кодексу України, статті 224, 225 Господарського кодексу України,
просить суд стягнути з відповідача заборгованість з застосуванням штрафних
санкцій та відшкодувати завдані збитки.

Рішенням суду першої інстанції від
22.02.2007 року у справі № 8/55/07 господарського суду Запорізької області
позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з
Товариства з обмеженою відповідальністю “Агропромислова фірма “Колос” на
користь Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 22 248, 80
грн. основного боргу, 513, 86 грн. 3% річних, 1 935, 65 грн. втрат від інфляції
грошових коштів. Стягнуто з  Товариства з
обмеженою відповідальністю “Агропромислова фірма “Колос” в доход Державного
бюджету України 154, 00 грн. державного мита. Стягнуто з  Товариства з обмеженою відповідальністю “Агропромислова
фірма “Колос” на користь Державного підприємства “Судовий інформаційний центр”
74, 03 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В
іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою Запорізького апеляційного
господарського суду від 05.06.2007 року у справі № 8/55/07 господарського суду
Запорізької області, призначено по справі судову почеркознавчу експертизу,
проведення якої доручено НДЕКЦ при УМВС України (м. Запоріжжя, вул. Аваліані,
19-а).

При винесенні ухвали апеляційний
господарський суд виходив з того, що позивач посилається на те, що довіреність,
на підставі якої начебто було відпущено товар, є підробленою та ним не
видавалась, а для підтвердження чи спростування доводів сторони необхідно
з'ясувати питання достовірності підписів та печатки на довіреності та
видатковій накладній, що потребує спеціальних знань, а тому суд апеляційної
інстанції дійшов висновку про необхідність призначення відповідної судової
експертизи.

Статтею 41 Господарського
процесуального кодексу України передбачено, що для роз'яснення питань, що
виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань,
господарський суд призначає судову експертизу. Учасники судового процесу мають
право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені
судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським
судом  в ухвалі.

Проведення судової експертизи має
бути доручено компетентним організаціям чи безпосередньо спеціалістам, які
володіють необхідними для цього знаннями. Особа, яка проводить судову
експертизу (далі - судовий експерт) користується правами і несе обов'язки,
зазначені у статті 31 цього Кодексу.

У визначенні кола питань, що
підлягають роз'ясненню під час проведення експертизи, слід виходити з того, що
питання повинні: відповідати предмету й характеру експертизи; стосуватися
обставин, що мають значення для вирішення справи; ураховувати можливості
проведення експертизи.

Виходячи із змісту частини 3 статті
41 Господарського процесуального кодексу України, суд управі призначити
проведення експертизи з визначенням експертної установи або доручити проведення
експертизи безпосередньо експерту.

Що ж стосується тверджень заявника
касаційної скарги, що судом порушено принцип рівності сторін перед судом та
законом, оскільки на нього покладено витрати пов'язані з проведенням
експертизи, то колегія суддів звертає увагу на те, що статтею 49 Господарського
процесуального кодексу України встановлено, що суми, які підлягають сплаті за
проведення судової експертизи,
покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в
позові - на  позивача; при частковому
задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних
вимог.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів  дійшла висновку, що судом апеляційної
інстанції правомірно винесено ухвалу про призначення судової почеркознавчої
експертизи та відповідно зупинено провадження у справі до закінчення судової
почеркознавчої експертизи та надходження її висновку до Запорізького
апеляційного господарського суду.

Твердження заявника про порушення
судом норм права при винесенні ухвали не знайшли свого підтвердження та
суперечать матеріалам справи.

З огляду на викладене, касаційна
інстанція вважає, що ухвала у справі винесена у відповідності з нормами процесуального
права, підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

На підставі  викладеного та керуючись статтями  1115, 1117, пунктом 1
статті 1119, статтями 11111, 11113 Господарського
процесуального кодексу України,  Вищий
господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького апеляційного
господарського суду від 05.06.2007 року у справі № 8/55/07 господарського суду
Запорізької області залишити без змін.

Головуючий
О. Муравйов

Судді
А. Полянський

Г.
Фролова