ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2007 р.
№ 12/118-Д

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого
Грейц К.В.,

суддів :
Бакуліної С.В.,
Глос О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали касаційної скарги
Товариства з обмеженою відповідальністю “Віксен Джей Ел Ем”

на постанову
від 15.03.2007 року Житомирського апеляційного
господарського суду

у справі
№ 12/118-Д

господарського суду
Житомирської області

за позовом
Першого заступника прокурора Житомирської області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України

до
1.          Відкритого акціонерного товариства “Кварцсамоцвіти”;
2.          Товариства з обмеженою відповідальністю “Фаворит”;
3.          Товариства з обмеженою відповідальністю “Віксен Джей Ел Ем”

про
визнання недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів №110/109-К від 01.12.2004р. та повернення простих іменних акцій в кількості 687516 шт.

в судовому засіданні взяли участь  представники :

від позивача:
Грінчук Н.А. (довіреність від 11.01.2007р. № 29); Зуб П.М. (довіреність №659 від 27.12.2006р.); Ярмоленко С.А. (довіреність №457 від 26.07.2007р.)

від відповідача-1:
від відповідача-2:
від відповідача-3:
від прокуратури:
Батюк В.М. –голова правління
не з’явились
Герасимчук М.О. (довіреність від 09.01.2007р.)
Прасов О.О. –прокурор відділу Генеральної прокуратури України

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні 19 липня 2007 року по справі оголошувалась перерва до 26 липня 2007 року до 13-55 годин.

Рішенням Господарського суду Житомирської області (суддя Сікорська Н.А.) від 04.12.2006 року у справі № 12/118-Д у позові відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного господарського суду (головуючий суддя –Вечірка І.О., судді –Зарудяна Л.О., Ляхевич А.А.) від 15.03.2007 року рішення Господарського суду Житомирської області від 04.12.2006 року у справі № 12/118-Д скасовано; прийняте нове рішення; позов Першого заступника прокурора Житомирської області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України задоволено; визнано недійсним договір купівлі-продажу цінних паперів № 11/109-К від 01.12.2004 року, укладений між ВАТ “Кварцсамоцвіти” та ТОВ “Фондова компанія “Фаворит” на виконання договору доручення № 109-К від 01.12.2004 року від імені та в інтересах ТОВ “Віксен Джей Ел Ем” (покупець); зобов’язано ТОВ “Віксен Джей Ел Ем” повернути ВАТ “Кварцсамоцвіти” прості іменні акції ЗАТ “Волинські самоцвіти” в кількості 687516 шт.; зобов’язано ВАТ “Кварцсамоцвіти” повернути ВАТ “Віксен Джей Ел Ем” 62 484,00 грн. сплачених за прості іменні акції по договору № 110/109-К від 01.12.2004 року.

В касаційній скарзі ТОВ “Віксен Джей Ел Ем” просить скасувати постанову Житомирського апеляційного господарського суду від 15.03.2007 року, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, а саме: п.11 Тимчасового положення про Фонд державного майна України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 07 липня 1992 року №2558-ХІІ, п.140 Державної програми приватизації на 2000 - 2002 роки, затвердженої Законом України “Про Державну програму приватизації”, ст.ст.22, 43, 77 ГПК України.

У відзиві на касаційну скаргу позивач повністю заперечує викладені в ній доводи.

Відповідачі-1,2 не скористалися наданим процесуальним правом на участь в засіданні суду касаційної інстанції.

Заслухавши пояснення по касаційній скарзі представника відповідача-3, який підтримав викладені в ній доводи, заперечення на касаційну скаргу представників позивача та прокурора, перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права в рішенні місцевого господарського суду та в постанові апеляційного господарського суду, колегія суддів Вищого господарського суду України приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Перший заступник прокурора Житомирської області звернувся до господарського суду з позовом в інтересах держави в особі Фонду державного майна України про визнання недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів № 110/109-К від 01.12.2004 року, укладеного між ВАТ “Кварцсамоцвіти” та ТОВ “Фондова компанія “Фаворит” від імені та в інтересах ТОВ “Віксен Джей Ел Ем”. При цьому, позовна заява мотивована тим, що ВАТ “Кварцсамоцвіти”, процес приватизації якого не був закінчений, уклало договір купівлі-продажу цінних паперів на суму 750 000 грн., яка перевищує 14000 EUR. Внаслідок укладення без дозволу та згоди Фонду державного майна України договору купівлі-продажу цінних паперів, згідно з яким ВАТ “Кварцсамоцвіти” відчужило ТОВ “Віксен Джей Ел Ем” весь пакет акцій ЗАТ “Волинські самоцвіти” у кількості 687515 штук (25% і 1 акція), держава в особі Фонду державного майна України безпідставно позбавлена права власності на зазначені акції та втратила статус акціонера ЗАТ “Волинські самоцвіти”. Оскільки договір купівлі-продажу укладений з порушенням норм приватизаційного законодавства, зокрема п.140 Державної програми приватизації на 2000 - 2002 роки, затвердженої Законом України “Про Державну програму приватизації”, то відповідно до ст.215 ЦК України такий правочин є недійсним.

Так, нормою п.140 Державної програми приватизації на 2000 - 2002 роки, затвердженої Законом України “Про Державну програму приватизації” від 18.05.2000 року № 1723-ІІІ, до виконання плану приватизації (розміщення акцій) ВАТ, щодо яких передбачається закріплення у державній власності пакетів акцій відповідно до розділу VI цієї Програми, або до розміщення акцій у кількості, що становить 75% загальної кількості акцій ВАТ, цьому товариству та державним органам приватизації забороняється відчужувати майно (необоротні активи), що належать товариству, та здійснювати операції з борговими вимогами та зобов’язаннями (факторинг), якщо на дату укладення відповідної угоди балансова вартість таких активів або зобов’язань перевищує суму, еквівалентну 14000 EUR за курсом, встановленим Національним банком України, або перевищує 10 відсотків підсумку балансу ВАТ.

Вищенаведена диспозиція норми Програми містить імператив заборони відчуження майна товариств, відносно яких не є завершеним процес приватизації і планом приватизації яких передбачено закріплення у державній власності пакетів акцій або розміщення акцій товариства.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції зокрема відзначив, що в матеріалах справи відсутні докази перебування ВАТ “Кварцсамоцвіти” на момент укладення спірного договору в процесі приватизації; позивач не підтвердив документально не лише стадії приватизаційного процесу, на якій перебувало ВАТ “Кварцсамоцвіти”, але і самого факту проведення приватизації ВАТ “Кварцсамоцвіти”.

Спростовуючи наведений висновок суд апеляційної інстанції встановив наступне.

В період з 21.08.2001 року по 19.05.2004 року в провадженні Господарського суду Житомирської області знаходилась справа № 5/86“б” про банкрутство Відкритого акціонерного товариства “Кварцсамоцвіти”.

На час порушення провадження у справі про банкрутство № 5/86“б” здійснювався процес приватизації ВАТ “Кварцсамоцвіти”.

21.08.1999 року Фондом Державного майна України видано наказ № 14-АТ про перетворення Орендного підприємства “Кварцсамоцвіти” у Відкрите акціонерне товариство “Кварцсамоцвіти” (а.с.103).

В процесі розгляду справи про банкрутство № 5/86“б”, господарським судом 17.09.2002 року винесена ухвала про зупинення процесу приватизації ВАТ “Кварцсамоцвіти”.

Ухвалою господарського суду від 16.07.2002 року у справі № 5/86“б” відкрито процедуру санації ВАТ “Кварцсамоцвіти” за участю інвесторів - ВАТ “Овруцький гірничо-збагачувальний комбінат “Кварцит” та ЗАТ “Страхова компанія “Класичне страхування”. Ухвалою від 13.02.2003 року господарський суд затвердив схвалений комітетом кредиторів і погоджений Фондом державного майна України план санації ВАТ “Кварцсамоцвіти”. Планом санації ВАТ “Кварцсамоцвіти” було передбачено, зокрема, утворення на базі частини виробничого комплексу ВАТ “Кварцсамоцвіти” нового підприємства - Закритого акціонерного товариства “Волинські самоцвіти” та передачу до статутного фонду новоствореного товариства основних фондів та нематеріальних активів ВАТ “Кварцсамоцвіти” на загальну суму 1 100 024,00 грн.

19.05.2004 року господарським судом у справі винесено ухвалу, якою затверджено, укладену 29.04.2004 року між боржником - ВАТ “Кварцсамоцвіти” та кредиторами, мирову угоду щодо розстрочення та списання боргів. Цією ж ухвалою припинено провадження у справі № 5/86“б” (а.с.77-78).

Оскільки, за висновком апеляційного суду, після винесення господарським судом 19.05.2004 року ухвали про припинення провадження у справі № 5/86“б” було відновлено процес приватизації ВАТ “Кварцсамоцвіти”, то суд першої інстанції неправомірно послався на той факт, що в матеріалах справи відсутні докази перебування ВАТ “Кварцсамоцвіти” в процесі приватизації.

Касаційна інстанція звертає увагу на те, що крім: 1) копії наказу № 14-АТ про перетворення Орендного підприємства “Кварцсамоцвіти” у Відкрите акціонерне товариство “Кварцсамоцвіти”, в якому не міститься відомостей про відкриття відносно ВАТ “Кварцсамоцвіти” процедури приватизації (тобто в матеріалах справи відсутнє рішення Фонду державного майна України про приватизацію ВАТ “Кварцсамоцвіти”); 2) плану санації відповідача-1, з якого не вбачається що останній перебуває в процесі приватизації; 3) ухвали від 19.05.2004 року про затвердження мирової угоди та припинення провадження у справі про банкрутство ВАТ “Кварцсамоцвіти”, встановлені якою обставини не мають преюдиціального значення, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що відповідач-1 перебував взагалі, а тим більше в момент укладення спірної угоди, в процесі приватизації. Наведене є порушенням ст.ст.33-35, п.3 ст.84 ГПК України і є підставою для висновку про недоведеність обставин справи, які апеляційний суд визнав встановленими. В контексті викладеного звертається увага суду і на дані довідки ЄДРПОУ (а.с.11) з яких вбачається, що формою власності підприємства відповідача-3, відносно якого нібито не завершено процес приватизації, є приватна власність.

Суд першої інстанції також припустився порушення процесуального законодавства України, оскільки не витребував  від підприємств та організацій незалежно від їх участі у справі документи і матеріали, необхідні для вирішення спору (ст.38 ГПК України), отже припустився неповноти з’ясування обставин, що мають значення для справи.

Колегія суддів відзначає, що враховуючи правове обґрунтування позову, має бути достовірно встановлено, з посиланням на конретні належні та допустимі докази, які в засвідченому вигляді повинні бути в матеріалах справи, чи перебуває ВАТ “Кварцсамоцвіти” в процесі приватизації та в який спосіб (витребувавши та дослідивши рішення про приватизацію відповідача-1 та план приватизації). Якщо способом приватизації відповідача-1 не є закріплення за державою пакету акцій або розміщення акцій, то п.140 Державної програми приватизації на 2000 –2002 роки, затвердженої Законом України “Про Державну програму приватизації”, взагалі не розповсюджується на правовідносини сторін. Та обставина, що Орендне підприємство “Кварцсамоцвіти” було перетворене у ВАТ “Кварцсамоцвіти” відповідно до Порядку перетворення у процесі приватизації державних, орендних підприємств і підприємств із змішаною формою власності у відкриті акціонерні товариства, не є безумовною підставою для висновку, що способом приватизації товариства було визначено закріплення у державній власності пакету акцій  або розміщення акцій.

Оскільки висновки суду не можуть ґрунтуватись на припущеннях, то колегія суддів критично ставиться до відзначення судами того, що ВАТ “Кварцсамоцвіти” відноситься до об’єктів групи “В”, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того коли було зареєстровано або коли розпочався продаж акцій відповідача-1, і чи було у 1999 році створено відповідача на базі об’єктів групи “В” (п.57, п.58 Державної програми приватизації на 2000 –2002 роки, затвердженої Законом України “Про Державну програму приватизації”).

Стосовно способу застосування судом реституції, як правового наслідку недійсності угоди, то колегія суддів відзначає, що зобов’язання рішенням суду сторін угоди виконати певні дії не відновлює їхніх дійсних прав, оскільки відсутній механізм виконання такого рішення, яке фактично є декларативним. Касаційна інстанція відмічає, що у випадку коли суд вважає, що одна сторона має повернути іншій стороні сплачені по угоді кошти,  то суд повинен прийняти рішення саме про стягнення певної суми з однієї сторони на користь іншої. Що стосується зобов’язання повернути акції, то оскільки повернення полягає у відповідній перереєстрації визначеної кількості акцій в реєстрі власників іменних цінних паперів (повернення сертифіката, який засвідчує право власності на акції, не відновлює право власності на останні), то реєстратор має бути відповідачем у справі.

Відповідно до ч.2 ст.1115 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція перевіряє юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні або постанові господарського суду.

Оскільки відповідно до ч.2 ст.1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не наділена повноваженнями щодо встановлення обставин справи, а останні встановлені неповно, справа підлягає передачі на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи господарському суду першої інстанції слід взяти до уваги викладене, вжити всі передбачені законом заходи для всебічного, повного та об’єктивного встановлення обставин справи, прав та обов'язків сторін і, в залежності від встановленого та відповідно до вимог чинного законодавства, вирішити спір.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1118, п.1 ч.1 ст.1119, ст. 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України ,-

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ТОВ “Віксен Джей Ел Ем” від 07.05.2007 року № 47 на постанову Житомирського апеляційного господарського суду від 15.03.2007 року у справі № 12/118-Д задовольнити.

Постанову Житомирського апеляційного господарського суду від 15.03.2007 року та рішення Господарського суду Житомирської області від 04.12.2006 року у справі № 12/118-Д –скасувати.

Справу № 12/118-Д направити до Господарського суду Житомирської області на новий розгляд.

Головуючий-суддя
К.Грейц

С у д д і

С.Бакуліна

О.Глос