донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем
України

21.08.2007 р.
справа № 20/86

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

Головуючого:

Шевкова Т.А.

суддів

Акулова Н.В., Стойка О.В.

За участю  представників сторін :

Від позивача :

Пазій О.І. за дов. від 04.01.07р.

Від відповідача:

ОСОБА_2 за дов. НОМЕР_1.

Розглянув у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 с. Тополине Донецької області

На рішення господарського суду

Донецької області

від

20.06.2007р.

у справі

№ 20/86 (суддя Донець О.Є.)

за позовом

Маріупольського
трамвайно-тролейбусного управління м. Маріуполь Донецької області

до

Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 с. Тополине Донецької області

про  за зустрічним позовом   до відповідача  про

стягнення 3212грн. 71коп.   Суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_1 с. Тополине Донецької області Маріупольського
трамвайно-тролейбусного управління м. Маріуполь Донецької області визнання
недійсним договору оренди транспортного засобу від 22.09.2000р. та договору
про надання послуг водіям орендних автобусів у 2000р. від 22.09.2000р.

В С Т А Н О В
И В:

Маріупольське трамвайно-тролейбусне
управління звернулось до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення
з Приватного підприємця ОСОБА_1 3212грн. 71коп. заборгованості за договором від
22.09.2000р. про надання послуг водіям орендних автобусів у 2000р.

Приватний підприємець ОСОБА_1
звернувся до господарського суду Донецької області з зустрічним позовом до
Маріупольського трамвайно-тролейбусного управління з вимогами про визнання
договору оренди транспортного засобу від 22.09.2000р. та договору від
22.09.2000р. про надання послуг водіям орендних автобусів у 2000р. недійсними,
оскільки при їх укладенні  були порушені
вимоги ст. 638, 767 Цивільного кодексу України, крім того, позивач по
зустрічному позову посилався на те, що дані договори були укладені під впливом
помилки в розумінні ст. 229 Цивільного кодексу України.

Господарський суд Донецької області
рішенням від 20.06.2007р. у задоволенні позову Маріупольського
трамвайно-тролейбусного управління про стягнення з Приватного підприємця
ОСОБА_1 заборгованості в сумі 3212грн. 71коп. за надані послуги відмовив у
зв'язку з недоведеністю, оскільки позивачем не надано суду документів в
обґрунтування факту та обсягу надання послуг відповідачу.

Господарський суд Донецької області
рішенням від 20.06.2007р. у задоволенні зустрічного позову Приватного
підприємці ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів оренди транспортного
засобу та про надання послуг водіям орендних автобусів від 22.09.2000р.
відмовив.

В своєму рішенні господарський суд
визнав, що задоволення зустрічного позову з підстав, визначених позивачем за
зустрічним позовом, в силу ст. 35 Господарського процесуального кодексу України
та встановлених господарськими судами при вирішенні справи № 11/16 фактів, є
неможливим.

Приватний підприємець ОСОБА_1, не
погоджуючись з рішенням господарського суду, подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення  господарського
суду Донецької області від 20.06.2007р. по справі № 20/86 в частині відмови у
задоволенні зустрічного позову, прийняти нове рішення, яким задовольнити
зустрічні позовні вимоги про визнання недійсними договору оренди транспортного
засобу від 22.09.2000р. та договору про надання послуг водіям орендних
автобусів в 2000р. від 22.09.2000р.

Заявник апеляційної скарги вважає,
що рішення господарського суду про відмову в задоволенні зустрічного позову є
необґрунтованим та таким, що прийнято при неповному з'ясуванні обставин, що
мають значення для справи, і при неправильному застосуванні норм матеріального
права, а саме: ст.ст. 153, 256, 262 Цивільного кодексу УРСР, ст.ст. 638, 767
Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 13 Закону України „Про оренду державного
та комунального майна” від 10.04.1992р. № 2269-XII,  ст. 32 Господарського процесуального кодексу
України.

Заявник скарги зазначає, що
господарським судом не прийнятий до уваги той факт, що орендований автобус ЛАЗ
52523 був відремонтований за рахунок ПП ОСОБА_1, а тому перед укладенням
договору оренди транспортного засобу підлягав оцінці як об'єкт оренди за
відповідною вартістю згідно вимог ст. 11 Закону України „Про оренду державного
і комунального майна”.

Заявник скарги вважає, що договори
від 22.09.2000р. не відповідають підставам дійсності правочинів, зокрема,
частині 2 статті 41 Цивільного кодексу УРСР, частині 3 статті 203 Цивільного
кодексу України, як укладені під впливом помилки, а тому підлягають визнанню
недійсними на підставі ст. 229 Цивільного кодексу України.

Заявник скарги вважає, що при
укладенні договору про оренду транспортного засобу від 22.09.2000р. було
порушено ст. 262 Цивільного кодексу УРСР, що господарським судом неправомірно
не було враховано при винесенні рішення.

Маріупольське трамвайно-тролейбусне
управління вважає рішення господарського суду Донецької області від
20.06.2007р. у справі № 20/86 законним, обґрунтованим, винесеним при повному
досліджені всіх обставин справи, просить залишити його без змін, а апеляційну
скаргу -без задоволення, не оскаржує рішення в частині відмови в задоволенні
первісних позовних вимог про стягнення заборгованості в сумі 3212грн. 71коп.

Колегія суддів Донецького
апеляційного господарського суду у відповідності до ст.ст.28-29 Закону України “Про
судоустрій” та ст.101 Господарського процесуального кодексу України на підставі
встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та
викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм
матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.

Відповідно до ст.129 Конституції
України, ч.4 ст. 9 Закону України “Про судоустрій в Україні”, статей 44,
811 Господарського процесуального кодексу України був здійснений
запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено
протокол.

Відповідно до статті 101
Господарського процесуального кодексу України
у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у
справі доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість
рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно  до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 29.12.1976 року № 5 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді,
коли суд, виконавши вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши
обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права,
що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності -на
підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад
і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображено обставини, що мають значення для даної справи, висновки
суду про встановлені обставини справи і правові наслідки є вичерпними,
відповідають дійсності і підтверджуються двосторонніми доказами, дослідженими в
судовому засіданні.

Заслухавши пояснення представників
сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку
обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права,
колегія суддів встановила наступне.

22.09.2000р. між Маріупольським
трамвайно-тролейбусним управлінням та Приватним підприємцем ОСОБА_1 був
укладений договір оренди транспортного засобу, згідно п.1.1 якого орендодавець
передає, а орендар приймає в оренду автобус марки Лаз 52523, держномер НОМЕР_2,
№ кузова НОМЕР_3, № двигуна НОМЕР_4, 1995р. випуску, балансовою вартістю
26773,78грн. станом на 01.07.2000р.

Відповідно до п. 1.2 договору
передача в оренду оформлюється актом приймання-передачі, який є невід'ємною
частиною даного договору з обов`язковим відображенням в ньому технічного стану
автобусу та його комплектності (п. 1.2 Договору).

Згідно п. 2.12 договору орендар
зобов`язаний сплачувати орендну плату в розмірі 2000грн., з врахуванням ПДВ в
місяць. Орендну плату з 01.09.1998р. вносити щодекадно у касу тролейбусного
депо. Розмір орендної плати може бути змінений з врахуванням інфляції та
індексації.

Розділом 4 договору встановлено,
орендодавець, Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління, зобов`язаний:
передати орендарю автомобіль у технічно справному стані та належно
укомплектованим та зменшувати розмір орендної плати у випадках, обумовлених в
п. 3.5 даного договору.

Пунктом 8.1 договору передбачено,
що даний договір укладений на строк до 22.09.2005р.

Угодою про внесення змін до
договору оренди транспортного засобу внесено зміни до п. 1.1 Договору від 22.09.2000р.,
а саме: „Орендодавець передає, а орендар приймає в оренду автобус марки Лаз
52523 держномер НОМЕР_5”.

01.10.2000р. внесені зміни та
доповнення до розділу 2, п. 3.5, доповнено розділ 3 п. 3.6 та розділ 7 п. 7.5
Договору оренди транспортного засобу від 22.09.2000р.

Договір від 22.09.2000р. підписано
обома сторонами без розбіжностей.

Пунктом 2.11 договору в обов'язки
орендаря віднесено зобов'язання по укладанню додаткових угод на надання послуг
з медичного обслуговування, стоянку автобусу, користування водою, теплом,
електроенергією та ін.

На виконання цих обов'язків
Приватний підприємець ОСОБА_1 як водій автобусу уклав з Маріупольським ТТУ
22.09.2000р. договір на надання послуг водіям транспортних засобів в 2000році,
яким були встановлені господарські відносини між ТТУ та водієм при наданні йому
послуг та порядок відшкодування витрат на дані послуги.

Розділом 2 договору були
встановлені обов'язки сторін.

Пунктом 2.2.7 договору визначений
перелік обов'язкових та додаткових послуг з визначенням їх ціни та порядку
здійснення оплати.

Пунктом 5.1 договору було
встановлено, що даний договір набирає чинності з дня його підписання та діє на
протязі строку основного договору оренди.

Договір був підписаний начальником
Маріупольського ТТУ Узун В.І. та водієм орендованого автобусу ЛАЗ 52523 гос.
НОМЕР_2 ОСОБА_1

01.05.2002р. до даного договору
були внесені зміни, п. 2.2.7 розділу 2 був викладений в іншій редакції.

У січні 2006 року до господарського
суду звернулось Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління м. Маріуполь
Донецької  області (позивач) із позовом
до Суб"єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 с.Тополине Володарський
район Донецької  області (відповідач) про
розірвання договору оренди транспортного засобу від 22.09.2000р. та стягнення
заборгованості з орендної  плати у
сумі  5027, 96 грн.

Відповідач звернувся з зустрічною
позовною заявою до позивача з  вимогою
стягнення  з останнього збитків за
порушення  договору у розмірі  78248,66 грн.

Рішенням господарського суду
Донецької області від 19.07.2006р. у справі № 11/16  позовні
вимоги позивача за  первісним  позовом задоволені та з відповідача  стягнуто
заборгованість  з орендної  плати
у сумі 5027,96 грн., у задоволені зустрічного позову відмовлено.

Постановами Донецького апеляційного
господарського суду від 19.09.2006р. та Вищого господарського суду України від
07.12.2006р. дане рішення господарського суду Донецької області по справі №
11/16 було залишене без змін, а апеляційна та касаційна скарги Приватного
підприємця ОСОБА_1 залишені без задоволення.

Розглянувши апеляційну скаргу на
рішення господарського суду від 20.06.2007р. у справі № 20/86, матеріали справи
№ 20/86, доводи представників сторін колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до ст. 35 Господарського
процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням господарського суду
(іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї
справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті
самі сторони.

Договір оренди транспортного засобу
від 22.09.2000р. був об'єктом дослідження господарських судів при розгляді
справи № 11/16, по якій рішенням господарського суду Донецької області від
16.07.2006р. були задоволені позовні вимоги Маріупольського ТТУ до Приватного
підприємця ОСОБА_1 про стягнення 5027грн. 96коп. боргу по сплаті орендної
плати.

В даному рішенні відсутні висновки
про недійсність або неукладеність зазначеного договору. Рішення господарського
суду залишено без змін постановою Донецького апеляційного господарського
суду  від 13.09.2006р. та набрало
чинності.

Позивач за зустрічним позовом
просить визнати даний договір недійсним в силу ст. 229 Цивільного кодексу
України, як такий, що вчинений під впливом помилки. Підстави визнання договору
недійсним не змінювались.

При наявності даних обставин,
господарський суд дійшов до правильного висновку про необґрунтованість позовних
вимог за визначеними в зустрічному позові правовими підставами.

Договір про надання послуг водіям
орендних автобусів у 2000р. є договором про надання послуг, про обов'язковість
укладання якого зазначено в договорі оренди транспортного засобу від
22.09.2000р.

Посилання заявника зустрічного
позову на ті обставини, що ОСОБА_1 укладав цей договір як приватна особа не
можуть бути визнані підставою для визнання цього договору недійсним, оскільки
договір на надання послуг по обслуговуванню автобусів був укладений на
виконання умов договору оренди між Маріупольським ТТУ та Приватним підприємцем
ОСОБА_1, який виступав в одночас і як водій орендованого автобусу.

Таким чином, колегія суддів дійшла
до висновку про те, що господарський суд дійшов до правильного висновку про
відсутність підстав для задоволення вимог по зустрічному позову про визнання
недійсними договорів від 22.09.2000р. оренди транспортного засобу та надання
послуг водіям орендованих автобусів в 2000р.

Матеріалами справи не доведена
обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості по оплаті
послуг, перелік яких передбачений договором від 22.09.2000р. про надання послуг
водіям орендованих автобусів у 2000році, позивачем не надано документів, що
підтверджують надання зазначених в договорі та додатку до нього послуг, тому
рішення господарського суду в частині залишення без задоволення позовних вимог
Маріупольського ТТУ про стягнення 3212грн. 71коп. боргу за надані у період з
березня 2004р. по вересень 2005р. послуги з ПП ОСОБА_1 є правильним, підстав
для його змін не вбачається.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів Донецького апеляційного господарського суду вважає, що рішення
господарського суду Донецької області винесене з дотриманням вимог ст. 43
Господарського процесуального кодексу України, тому залишається без змін, а
апеляційна скарга Приватного підприємця ОСОБА_1 -без задоволення.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102,
103, 105 Господарського процесуального кодексу України Донецький апеляційний
господарський суд, -

П О С Т А Н О
В И В :

Апеляційну скаргу Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 с. Тополине Донецької
області на рішення господарського суду Донецької області від 20.06.2007р.  справі
№ 20/86 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Донецької області від 20.06.2007р. у справі
№ 20/86 залишити без змін.

Головуючий          Т.А.
Шевкова

Судді:          Н.В.
Акулова

О.В.
Стойка

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС