СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

10 вересня 2007 року
Справа № 2-2/4418-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Борисової Ю.В.,

суддів                                                                      Черткової І.В.,

Горошко Н.П.,

за участю представників сторін:

позивача:      - не з'явився;

відповідача: - Книш Віктор Вікторович, довіреність №592 від 17.08.2007,

товариство з обмеженою відповідальністю "Сімферопольська

кондитерська фабрика";

- Петров Олександр Юрійович, довіреність №08 від 25.08.2007,

товариство з обмеженою відповідальністю "Сімферопольська

кондитерська фабрика",

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕП Транско" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Толпиго В.І.) від 21-22.06.2007 у справі №2-2/4418-2007

за позовом           товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕП Транско" (вул.Леніна, 1,Геронимівка, Черкаський район, Черкаська область,19601)

до           товариства з обмеженою відповідальністю "Сімферопольська кондитерськафабрика" (вул. Севастопольська, 39,Сімферополь,95013)

про стягнення 292959,07 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 21–22.06.2007 у справі №2-2/4418-2007 (суддя Толпиго В.І.) відмовлено в позові Товариства з обмеженою відповідальністю „ТЕП Транско” (далі за текстом –ТОВ „ТЕП Транско”) до Товариства з обмеженою відповідальністю „Сімферопольська кондитерська фабрика” (далі за текстом –ТОВ „СКФ”) про стягнення 292959,07 грн., з яких 280420,80 грн. –заборгованість та 12538,27 грн. –пеня.

Не погодившись із вказаним судовим актом, позивач в порядку статті 91 Господарського процесуального кодексу України подав апеляційну скаргу на зазначене рішення, в якому просить рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 21–22.06.2007 скасувати та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги позивач мотивує тим, що ним дотримано строків поставки товару за договором №0408-01 від 04.08.2006, із посиланням на положення статті 267 Господарського кодексу України, статей 253 –255, частини другої статті 712 та частини другої статті 664 Цивільного кодексу України стосовно правил визначення та обчислення відповідних строків, а також застосування до договору поставки загальних положень про купівлю-продаж.

Апелянт також наполягає на тому, що судом першої інстанції неправильно визначено зміст спірних правовідносин, вважаючи здійснені операції з відвантаження відповідного товару відповідачу саме виконанням укладеного сторонами вищезазначеного договору поставки, а не такими, що здійснені поза цим договором.

Більш детальніше доводи позивача викладені в апеляційній скарзі /вх.№3538 від 08.08.2007/.

Розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 22.08.2007 у зв'язку із відпусткою головуючого судді Щепанської О.А. здійснено її заміну на головуючого суддю Борисову Ю.В.

Розпорядженням першого заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 03.09.2007 у зв'язку із зайнятістю суддів Горошко Н.П. та Гоголя Ю.М. в іншому судовому процесі здійснено їх заміну на суддів Черткову І.В. і Ткаченка М.І.

03.09.2007 судом у судовому засіданні оголошено перерву в порядку статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

Розпорядженням виконувача обов’язків голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 10.09.2007 у зв'язку із відпусткою судді Ткаченка М.І. здійснено його заміну на суддю Горошко Н.П.

В судовому засіданні представник позивача підтримав подану апеляційну скаргу (після оголошення перерви в судове засідання не з’явився), представники відповідача заперечували проти задоволення вимог позивача, наполягаючи на залишенні вказаного рішення без змін з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу /вх.№15490 від 03.09.2007/.

Розглянувши справу повторно, в порядку та на підставах статті 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія апеляційного суду встановила наступне.

04.08.2006 ТОВ „СКФ” і фізичною особою підприємцем Стрелецьким Станиславом Миколайовичем (далі за текстом –ФОП Стрелецький С.М.) укладено договір №0408-01 на поставку цукру на загальну суму 256000,00 грн. (далі за текстом –Договір 1; а.с. 8).

01.12.2006 ТОВ „ТЕП Транско” і ФОП Стрелецьким С.М.  укладено договір про відступлення права вимоги №б/н (далі за текстом –Договір 2), відповідно до якого ТОВ ТОВ „ТЕП Транско” прийняло на себе право вимоги виконання всіх зобов'язань від ТОВ „СКФ” і стало кредитором за Договором 1 та Додатковою угодою №1 від 16.10.2006 до нього /а.с. 10 –11/.

Спір виник у зв’язку з тим, що сторони по-різному оцінюють зміст видаткової накладної №РН-0000005 від 17.08.2006 /а.с. 14/, з якої вбачається, що ТОВ „СКФ” одержало цукор в мішках по 50 кг в кількості 67,8 т за ціною 4136,00 грн. за 1 т,  загальною сумою 280420,80 грн.

На думку позивача, відповідач мав у виконання пункту 4 Додаткової угоди до Договору 1 повністю розрахуватися із ТОВ „ТЕП Транско”, як кредитором, до 30.11.2006, але станом на 06.03.2007 суму боргу не погасив, у зв'язку з чим позивачем нарахована пеня у розмірі 12538,27 грн.

Відповідач, в свою чергу, вказує на те, що згідно з пунктом 3.2 Договору 1 ФОП Стрелецький С.М. повинен був здійснити постачання цукру протягом п'яти календарних днів з моменту надання заявки відповідачем, але не дотримався встановлених вказаним договором строків, а вищезазначена операція з постачання цукру була фактично здійснена поза Договором 1, що підтверджується відсутністю посилання на Договір у вищевказаній накладній, в якій вказано тільки, що постачання відповідного товару здійснене без замовлення.

Як встановлено судом першої інстанції та не оспорюється сторонами, відповідно до Договору 2 ФОП Стрелецький С.М. передав позивачеві право вимоги виконання зобов'язання за Договором 1 та Додатковою угодою №1 від 16.10.2006 до нього в сумі 280420,80 грн. За умовами Договору 1 постачання товару має здійснюватись згідно із попередньою заявкою відповідного змісту.

Відповідач направив на адресу ФОП Стрелецького С.М. заявку від 04.08.2006 за №466, що підтверджується матеріалами справи, у тому числі змістом письмових пояснень сторін.

Судом першої інстанції також встановлено, що ФОП Стрелецький С.М. здійснив постачання цукру поза Договором 1, що підтверджується змістом витратної накладної від 17.08.2006 №РН-0000005, в якій вказано, що постачання цукру здійснюється без заявки, а також, в графі „Умова продаж”, зазначено, що постачання здійснюється за попередньою оплатою /а.с. 14/.

При цьому пунктом 5.1 Договору 1 передбачено зовсім інший порядок розрахунків між сторонами.

За змістом статей 512, 513, 514 Цивільного кодексу України кредитор в зобов'язанні може бути замінений в результаті передачі ним своїх прав іншій особі по правочину, правочин по заміні кредитора в зобов'язанні здійснюється в такій же формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові і до нового кредитора переходять права первинного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, які існували на момент переходу права, якщо інше не встановлене договором або законом.

Дослідивши матеріали справи, судова колегія також погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що вказане відвантаження цукру було здійснено поза Договором 1, з огляду на зміст залізничної накладної 41052293, в якій відсутні відомості стосовно того, що постачання здійснюється саме за Договором 1.

Судова колегія також погоджується із висновком місцевого господарського суду стосовно того, що надана позивачем копія квітанції про приймання вантажу №41052293 /а.с. 43/, на зворотному боці якої міститься запис „за договором №04/08-01 від 04.08.2006” не може бути прийнята судом як допустимий, достатній та належний доказ у розумінні статей 34, 35 Господарського процесуального кодексу України, у зв’язку з тим, що на оригіналі вказаного документу, наданого відповідачем, відсутній такий запис, а копія квитанції про приймання вантажу №41052293 не оформлена належним чином, а позивач не міг засвідчити даний документ, оскільки не мав в себе оригінал останнього.

Встановлений судом першої інстанції факт позадоговірного постачання товару ФОП Стрелецьким С.М. виключає можливість виникнення у останнього права вимоги про стягнення з відповідача вартості поставленого цукру за відповідною накладною в межах Договору 1, що в свою чергу, робить неможливим виникнення право поступки права відповідної вимоги по виконанню вказаного договору.

Приймаючи до уваги викладені норми матеріального права, а також те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а також не забезпечені належними доказами у відповідності до правил статей 34, 35 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія вважає, що місцевий господарський суд при прийнятті оскаржуваного рішення повністю з'ясував обставини, що мають значення для справи, зробив відповідні ним висновки та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а отже, підстави для зміни або скасування вказаного рішення суду відсутні.

Керуючись статтями 101, 103 (пункт 1 частини першої), 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 21-22.06.2007 у справі № 22.06.2007 залишити без змін.

2.          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕП Транско" залишити без задоволення.

Головуючий суддя                                                  Ю.В. Борисова

Судді                                                                                І.В. Черткова

Н.П. Горошко

З оригіналом згідно

Головуючий суддя                                                            Ю.В. Борисова