ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

08.08.2007
Справа №2-6/8464-2007

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Міжнародний центрвідпочинку „Юність”, м.Алушта,

до відповідачів:

1.          Державного підприємства „Кримське республіканське протизсувне управління”, м.Ялта;

2.          Спільного підприємства по будівництву та експлуатації пансіонату „Нева”, м.Алушта,

про визнання договору недійсним.

Суддя  Шкуро В.М.

представники:

Від позивача – Чернікова О.С., представник, дов. від 14.06.2007р. №250-06/07юр,

Від відповідачів:

1.          Руденко В.П., начальник юридичної служби управління, дов. від 09.01.2007р. №4;

2.          Сіротінін О.Г., представник, дов. від 06.04.2007р. №109

Обставини справи: ТОВ „Міжнародний центр відпочинку „Юність” звернулося в господарський суд АР Крим з позовною заявою до відповідачів про розірвання договору №39/06 експлуатації берегоукріплювальних, протизсувних і пляжних споруд і фінансування робіт по їх капітальному ремонту і відновленню, укладеного 15.06.2006р. між Державним підприємством „Кримське республіканське протизсувне управління” та Спільним підприємством по будівництву та експлуатації пансіонату „Нева”.

В подальшому позивач змінив позовні вимоги та просить визнати недійсним зазначений договір.

Позовні вимоги мотивовані тим, що спірний договір укладений на експлуатацію берегоукріплювальних, протизсувних і пляжних споруд, що розташовані на земельній ділянці загальною площею 0,1505 на східній набережній між бунами №4-№6, які раніше вже передані в оренду позивачу на підставі договору на експлуатацію та фінансування робіт капітального ремонту берегоукріплювальних, протизсувних і пляжних споруд з пляжними зонами від 25.12.2007р. №32.

Відповідач СП по будівництву та експлуатації пансіонату „Нева” позов не визнав. У відзиві на позовну заяву зазначив, що в період 1975-1977р.р. на будівництво берегоукріплювальних споруд бази відпочинку „Нева” виділялися капітальні вкладення, за рахунок власних коштів в порядку дольової участі. В подальшому розпорядженням виконавчого комітету Кримської обласної ради народних депутатів №855-р від 26.12.1977р., №434-р від 07.07.1978р. та №660-р від 19.10.1978р. були затвердженні акти державної комісії по введенню в експлуатацію протизсувних та берегоукріплювальних споруд (пускові комплекси №1, №2, №3).  В зв’язку з тим, що спірні споруди були збудовані за фінансової участі СП по будівництву та експлуатації пансіонату „Нева”, останні мають бути передані в експлуатацію саме СП по будівництву та експлуатації пансіонату „Нева”.

Відповідач Державне підприємство „Кримське республіканське протизсувне управління”   позов не визнав. У відзиві на позовну заяву зазначив, що договір на експлуатацію та фінансування робіт капітального ремонту берегоукріплювальних, протизсувних і пляжних споруд з пляжними зонами від 25.12.2007р. №32 не значиться в реєстрі діючих договорів ДП „Кримське республіканське протизсувне управління”, а тому були відсутні перешкоди для укладання спірного договору.

Розглянувши матеріали справи, заслухав пояснення сторін, суд -

встановив:

25.12.1990р. між Кримським протизсувним управлінням (правонаступником якого є ДП „Кримське республіканське протизсувне управління”) та Турбазою „Юність” (правонаступником якого є ТОВ „Міжнародний центр відпочинку „Юність”) укладено договір №32 на експлуатацію  та фінансування робіт капітального ремонту берегоукріплювальних, протизсувних споруд з пляжними зонами, які експлуатуються турбазою „Юність” (т.1, а.с. 6 – 8).

Згідно умов договору турбазі „Юність” передані в експлуатацію строком на 5 років ділянка берегоукріплювальних споруд довжиною 135 погонних метрів, балансовою вартістю 620 т.руб.

23.08.1991р. між сторонами вищезазначеного договору укладено угоду про внесення змін у договір №32 від 25.12.1990р., зокрема змінено строк експлуатації, а саме встановлено строк експлуатації у двадцять п’ять років до 31.12.2015р. (т.1, а.с. 9).

15.06.2006р. між ДП „Кримське республіканське протизсувне управління” та Спільним підприємством по будівництву та експлуатації пансіонату „Нева” укладено договір №39/06 експлуатації берегоукріплювальних, протизсувних і пляжних споруд і фінансування робіт по їх капітальному ремонту і відновленню (далі - договір, т.1, а.с. 60-62).

Згідно умов договору в експлуатацію Спільному підприємству по будівництву та експлуатації пансіонату „Нева” передаються берегоукріплювальні споруди бази відпочинку  „Нева”, ділянка від буни №3 (не включається) до буни №6 (включається).

З акту №50 державного прийому будівель (споруд) вбачається, що берегоукріплювальні споруди від буни №4 до буни №6 складають І комплекс берегоукріплювальних споруд бази відпочинку „Нева” довжиною 140 погонних метрів берегової смуги (т.2, а.с. 4-9). Розпорядженням Кримської обласної ради народних депутатів №885-р від 26.12.1977р. затверджено акт Державної комісії по прийманню в експлуатацію берегоукріплювальних споруд бази відпочинку „Нева” в м.Алушта пусковий комплекс №1, кошторисною вартістю 626,0 тис.руб і фактичною 563,2 тис.грн. (архівна виписка, т.2, а.с.30).

Додатком №1 (т.1, а.с.8) до договору №32 на експлуатацію та фінансування робіт капітального ремонту берегоукріплювальних, протизсувних споруд з пляжними зонами, які експлуатуються турбазою „Юність” від 25.12.1990р., визначена норма амортизаційних відрахувань виходячи з балансової вартості на рівні 620 тис.руб.

Незначна розбіжність у зазначенні довжини берегоукріплювальних споруд, які передані у експлуатацію турбазі „Юність” на підставі договору від 25.12.1990р. №32, і їх балансової вартості порівняно з актом Державної комісії і розпорядженням Кримської обласної ради народних депутатів №885-р від 26.12.1977р., за відсутності будь-яких доказів про передачу у експлуатацію позивачу інших берегоукріплювальних споруд, не спростовує доводи позивача, що ним експлуатуються берегоукріплювальні споруди саме від буни №4 до буни №6.

Пред’явлення ДП „Кримське республіканське протизсувне управління” позову до ТОВ „Міжнародний центр відпочинку „Юність” про розірвання договору №32 і стягнення заборгованості за ним (справа №2-6/9820-2007), є підтвердженням існування такого договору як діючого, а тому висловлені ДП „Кримське республіканське протизсувне управління”  заперечення стосовно того, що цей договір не значиться у реєстрі діючих договорів, не мають правового значення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що на підставі договору №32 від 25.12.1990р. на експлуатацію  та фінансування робіт капітального ремонту берегоукріплювальних, протизсувних споруд з пляжними зонами, в експлуатацію Турбазі „Юність” (правонаступником якого є ТОВ „Міжнародний центр відпочинку „Юність”) передані берегоукріплювальні споруди між бунами №4 - №6, які входять до складу пускового комплексу №1.

Відповідно до положень постанови Ради Міністрів СРСР №568 від 17.05.1986р., постанови Ради міністрів УРСР №238 від 26.06.1986р. та наказу Міністерства житлово-комунального господарства Української РСР від 25.07.1998р. №173 „Про покращання ефективності роботи по захисту берегів Чорного та Азовського морів від руйнувань” на підставі проведеної інвентаризації, всі наявні побудовані берегозахісні та протизсувні споруди на всьому Південному узбережжі Криму були прийняті на баланс з урахуванням їх в складі основних фондів та визначенням амортизаційних відрахувань за нормами, встановленими для гідротехнічних споруд.

У подальшому, відповідно пункту 2 постанови Верховної Ради АР Крим від 29.06.1992р. №110-1 „Про розмежування майна державної власності та власності адміністративно-територіальних одиниць”, майновий комплекс Кримського протизсувного управління віднесений до загальнореспубліканської власності Криму, як такий, що входить до підприємств республіканського підпорядкування, що також знайшло своє відображення у постанові Ради міністрів АР Крим від 14.08.1996р. за №265 „Про управлінням майном, яке знаходиться у власності АР Крим” та постанові Верховної Ради АР Крим від 19.02.2003р. за №444-3/03 „Про деякі питання, пов’язані з управлінням майном, що належить АР Крим”.

Згідно з постанов Ради міністрів АР Крим №266 від 13.07.1999р. та від 13.04.2004р. №142,  Державне підприємство „Кримське республіканське протизсувне управління”, як правонаступник ДП „Кримське протизсувне управління”, є комерційним підприємством, входить до складу майна, що належить АР Крим та знаходиться у сфері управління Республіканського комітету житлово-комунального господарства АР Крим (Міністерства  будівельної політики, архітектури та житлового-комунального господарства АР Крим).

Згідно постанови Ради міністрів АР Крим „Про заходи з інженерного захисту берегів Чорного та Азовського морів та територій, які знаходяться під впливом негативних природних процесів” від 11.03.1997р. №68, Державне підприємство „Кримське республіканське протизсувне управління” було зобов’язано укладати довгострокові договори на експлуатацію берегозахісних споруд, які знаходяться на його балансі, та фінансування робіт з їх капітального ремонту та відновлення незалежно від джерела фінансування їх будівництва.

Статутом Державного підприємства „Кримське республіканське протизсувне управління”, затвердженого Республіканським комітетом житлово-комунального господарства АР Крим 15.10.2004р., передбачено, що підприємство володіє, користується майном, яке перебуває у нього на балансі на власний розсуд.

Постановою Верховної Ради АР Крим „Про склад майна, що належить АР Крим” від 15.03.2000р. за №982-2/2000 визначено, що берегозахісні споруди, які знаходяться на балансі ДП „Кримське республіканське протизсувне управління” є майном, яке належить АР Крим.

Згідно Декрету Кабінету Міністрів України від 31.12.1992р. №26-92 гідротехнічні захисні споруди включено до Переліку майнових комплексів державних підприємства, організацій, їх структурних підрозділів основного виробництва, передача в оренду яких не допускається.

Отже договір на експлуатацію та фінансування робіт капітального ремонту берегоукріплювальних, протизсувних споруд з пляжними зонами №32 від 25.12.1990р. та договір №39/06 експлуатації берегоукріплювальних, протизсувних і пляжних споруд і фінансування робіт по їх капітальному ремонту і відновленню від 15.06.2006р., за своєю юридичною природою, не є договорами оренди (найму). Разом з тим, відповідають загальним засадам цивільного законодавства та регулюють відносини щодо експлуатації, протизсувних і пляжних споруд та фінансування робіт по їх капітальному ремонту і відновленню за рахунок амортизаційних відрахувань.

Порядок та підстави укладення вищезазначених договорів, методика розрахунку суми коштів на відновлення та капітальний ремонт берегозахісних, протизсувних та пляжних споруд, а також коло суб’єктів правовідносин з експлуатації та відновленню протизсувних і пляжних споруд, визначені постановою Ради міністрів АР Крим від 11.03.1997р. №68, яка в розумінні ч.5 ст. 4 ЦК України є актом цивільного законодавства України.

Згідно ст. 215 ЦК України  підставами для визнання угоди (правочину) недійсним є недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України.

Відповідно до частини 1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Експлуатація ТОВ „Міжнародний центр відпочинку „Юність” на правових підставах берегоукріплювальних споруд від буни №4 до буни №6, унеможливлює передачу їх в експлуатацію іншій особі без згоди попереднього користувача, позаяк сумісна експлуатація одного об’єкту має бути спеціально обумовлена усіма суб’єктами експлуатації.

Отже спірний договір суперечить положенням постанови Ради міністрів АР Крим „Про заходи з інженерного захисту берегів Чорного та Азовського морів та територій, які знаходяться під впливом негативних природних процесів” від 11.03.1997р. за №68, оскільки неможлива передача в експлуатацію берегоукріплювальних споруд, які вже правомірно експлуатуються іншою особою, без згоди останнього.

Зважаючи на те, що за спірним договором в експлуатацію Спільному підприємству по будівництву та експлуатації пансіонату „Нева” передається ділянка берегоукріплювальних споруд від буни №3 (не вкл.) до буни №6 (вкл.), договір підлягає визнанню недійсним в частині передачі в експлуатацію ділянки берегоукріплювальних споруд від буни №4 до буни №6, які експлуатуються позивачем.

Стосовно твердження Спільного підприємства по будівництву та експлуатації пансіонату „Нева” про наявність саме у нього права на експлуатацію берегоукріплювальних споруд від буни №4 до буни №6,  оскільки їх будування відбувалося за його фінансової участі, не ґрунтуються на нормах діючого законодавства. Постановою Ради міністрів АР Крим „Про заходи з інженерного захисту берегів Чорного та Азовського морів та територій, які знаходяться під впливом негативних природних процесів” від 11.03.1997р. за №68 укладення довгострокових договорів на експлуатацію берегоукріплювальних споруд з організаціями не ставиться у залежність від участі таких організацій у їх будівництві.

Понесені позивачем судові витрати по оплаті державного мита і витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, судом покладаються на відповідачів пропорційно.

Вступна і резолютивна частини рішення оголошені в судовому засіданні 08 серпня 2007 року.

Рішення оформлене згідно зі ст.84 ХПК України і підписане 13 серпня 2007 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49, 82-84, 85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати договір №39/06 експлуатації берегоукріплювальних, протизсувних і пляжних споруд і фінансування робіт по їх капітальному ремонту і відновленню, укладений 15.06.2006р. між Державним підприємством „Кримське республіканське протизсувне управління” та Спільним підприємством по будівництву та експлуатації пансіонату „Нева”, недійсним в  частині передачі в експлуатацію ділянки берегоукріплювальних споруд від буни №4 до буни №6.

Стягнути з Державного підприємства „Кримське республіканське протизсувне управління” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Міжнародний центр відпочинку „Юність” судові витрати з оплати 42,50 грн. державного мита та 59,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Стягнути з Спільного підприємства по будівництву та експлуатації пансіонату „Нева” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Міжнародний центр відпочинку „Юність” судові витрати з оплати 42,50 грн. державного мита та 59,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Шкуро В.М.