ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

02.08.2007
Справа №2-15/5537-2007

За позовом Дочірнього підприємства «Газ-тепло» НАК «Нафтогаз України» (03065, м. Київ, бульв. І.Лепсе, 16, )

До відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Крименергосервіс-2004» (95493, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Монтажна, 1; 97501, АР Крим, Сімферопольський район, смт. Молодіжне, вул. Шкільна, 5, )

Про зобов’язання надання інформації по договору комісії

Суддя ГС АР Крим І.А. Іщенко

представники:

Від позивача – не з’явився

Від відповідача – Кабанцов Р.О., довіреність № 5-2007 від 04.01.2007 р., у справі

Обставини справи: Дочірнє підприємство «Газ-тепло» НАК «Нафтогаз України» звернулося до господарського суду АР Крим з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Крименергосервіс-2004» про зобов’язання відповідача надати документи, що підтверджують чи спростовують надходження коштів від Споживачів у період з 01.08.2006 р. по 23.02.2007 р. за спожиту теплову енергію, реалізовану згідно договору комісії № 12/05-603: платіжні доручення, виписки з банків та особових рахунків та документи, щодо заборгованості Споживачів у розрізі періодів виникнення та кожного Споживача: угоди зі Споживачами, виписки з особових рахунків, платіжні доручення, акти виконаних робіт, платіжні квитанції.

11.06.2007 р. до господарського суду АР Крим надійшла заява про зміну позовних вимог в порядку статті 22 Господарського процесуального кодексу України, відповідно якої просить суд зобов’язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Крименергосервіс-2004»  надати Дочірньому підприємству «Газ-тепло» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» документи (платіжні доручення, виписки з банків та особових рахунків), що підтверджують чи спростовують надходження коштів від споживачів за теплову енергію на рахунки «Крименергосервіс-2004», реалізовану у межах договору комісії № 12/05-603 за період з 01.08.2006 р. по 01.06.2007 р.; інформацію в письмовому вигляді та на магнітних носіях щодо розрахунків споживачів за теплову енергію, реалізовану у межах договору комісії № 12/05-603, а саме: дані обліково-розрахункових операцій щодо правочинів та виникнення заборгованості у розрізі періодів та кожного споживача з документальним підтвердженням (угоди, виписки з особових рахунків, платіжні доручення, платіжні квитанції), дані аналітичного обліку правочинів, дані абонентської інформаційної бази за період з 01.08.2006 р. по 01.06.2007 р.

Судом вказана заява була прийнята до розгляду.

Представник відповідача у судовому засіданні та у відзиві на позов проти позовних вимог заперечував, вважає інформацію щодо підтвердження або спростування надходження грошових коштів від споживачів на розрахунковий рахунок відповідача за період  за спожиту теплову енергію, реалізовану у відповідності з договором комісії, а саме платіжні доручення, виписки банків та особових рахунків, комерційною таємницею, а вказані вимоги позивача – втручанням у  господарську діяльність відповідача.

02.08.2007 р. до господарського суду надійшла телефонограма від позивача про відкладення розгляду справи у зв’язку з завантаженням юридичного департаменту.

Судом не вбачається обґрунтованих підстав для задоволення вказаного клопотання позивача з огляду на наступне.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов’язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Оскільки явка в судове засідання представників сторін – це право, а не обов’язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо неявка цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Крім того, з огляду на те, що слухання справи відкладалося неодноразово, матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, а також приймаючи до уваги те, що позивачем не надані суду докази, що підтверджують викладені в клопотанні (телефонограмі) обставини, підстав для відкладення розгляду справи не вбачається.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ :

20.10.2005 року між Дочірнім підприємством «Газ-тепло» НАК «Нафтогаз України» (Комітент) (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Крименергосервіс 2004» (Комісіонер) (відповідач) був укладений договір комісії № 12/05-603. (а.с. 27-32)

Статтею 1011 Цивільного кодексу України встановлено, що за   договором   комісії   одна    сторона    (комісіонер) зобов'язується  за  дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

Згідно з пунктом 2.1 Договору Комітент доручає, а Комісіонер бере на себе зобов'язання укласти від свого імені правочини з реалізації теплової енергії, відповідно до умов Договору, зі Споживачами за рахунок Комітента.

Пунктом 1.2 Договору сторони визначили, що правочин – це договір з тепло- та гарячого водопостачання або договір купівлі-продажу теплової енергії, укладений Комісіонером в інтересах Комітента зі споживачами такої теплової енергії з урахуванням вказівок останнього.

Відповідно до пункту 4.13. Договору Комісіонер зобов'язується супроводжувати укладання правочинів. Під терміном «супроводжувати» сторони визначили наступне:

·          ведення обліково-розрахункових операцій щодо правочинів;

·          ведення аналітичного обліку правочинів;

·          ведення абонентської інформаційної бази та інше з наданням Комісіонером Комітенту на вимогу останнього відповідного звіту на магнітних та паперових носіях;

·          ведення обліку  заборгованості державного бюджету за пільгами та субсидіями

населенню. Інформація про нараховані та видані суми заборгованості по пільгах та субсидіях зазначаються Комісіонером у звітності, що складається відповідно пункту 4.15 цього Договору з наданням копії акту звіряння розрахунків головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів.

Згідно пунктів 4.14., 4.16. Договору Комісіонер зобов’язується надавати Комітенту всі необхідні документи для бухгалтерського та податкового обліку, на вимогу Комітента Комісіонер зобов'язаний надати в письмовому вигляді та на магнітних носіях реєстр Споживачів теплової енергії, сформований на підставі укладених правочинів між Комісіонером та Спожнвачами.

Абзацом 3 пункту 4.11. Договору встановлено, що у разі порушення будь-яких умов укладеного правочину в частині розрахунків, Комісіонер зобов'язаний протягом 3-х календарних днів повідомити про це Комітента, та передати останньому оригінал укладеного правочину та пакет документів до нього: для фізичних осіб - особові рахунки; для юридичних осіб - рахунки-фактур та акти виконаних робіт (послуг).

Зі змісту статей 19, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вбачається, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах та плата за послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору.

Згідно пункту 20 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» № 630 від 21 липня 2005 р. плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

Пунктом 4.5 Договору Сторони домовились, що правочини, укладені Комісіонером із Споживачами, в обов’язковому порядку повинні передбачати розрахунок останніх за спожиту теплову енергію виключно шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Комітента з вказівкою: призначення платежу «за теплову енергію, з ПДВ». В разі отримання Комісіонером грошових коштів за реалізовану теплову енергію на інші рахунки, які належать Комісіонеру, дані кошти мають бути перераховані в повному обсязі на рахунок Комітента не пізніше 3-х банківських днів з моменту їх надходження на рахунки Комісіонера.

Згідно з пунктом 4.8 Договору Комісіонер зобов’язується забезпечити своєчасну оплату теплової енергії, спожитої Споживачами за відповідними правочинами, укладеним на виконання умов цього Договору.

Так, позивач звернувся листом № 54/11-171-588 від 20.02.07 р. до відповідача (а.с. 33-34), в якому повідомив про неналежне виконання умов Договору щодо здійснення оплати за теплову енергію. Для отримання інформації та проведення перевірки ДП «Газ - тепло» направило своїх представників.

Згідно з протоколом перевірки від 23.02.07 р. (а.с. 35-36) представниками позивача встановлено ряд порушень та зафіксований факт відмови у наданні документів щодо отриманих на розрахункові рахунки підприємства грошових коштів у період з 01.08.06 по 23.02.07 р., а також даних та документів щодо заборгованості споживачів у розрізі періодів виникнення та кожного споживача, про що складений відповідний акт. (а.с. 53).

Так, відповідач не виконав свої обов’язки за договором щодо надання Комітенту відповідної інформації, передбаченої Договором, що і послужило підставою для звернення Дочірнього підприємства «Газ-тепло» НАК «Нафтогаз України» із позовом до суду про зобов’язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Крименергосервіс-2004» надати інформацію за договором комісії № 12/05-603 від 20.10.2005 р.

11.06.2007 р. до господарського суду АР Крим надійшла заява про зміну позовних вимог в порядку статті 22 Господарського процесуального кодексу України, відповідно якої просить суд зобов’язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Крименергосервіс-2004»  надати Дочірньому підприємству «Газ-тепло» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» документи (платіжні доручення, виписки з банків та особових рахунків), що підтверджують чи спростовують надходження коштів від споживачів за теплову енергію на рахунки «Крименергосервіс-2004», реалізовану у межах договору комісії № 12/05-603 за період з 01.08.2006 р. по 01.06.2007 р.; інформацію в письмовому вигляді та на магнітних носіях щодо розрахунків споживачів за теплову енергію, реалізовану у межах договору комісії № 12/05-603, а саме: дані обліково-розрахункових операцій щодо правочинів та виникнення заборгованості у розрізі періодів та кожного споживача з документальним підтвердженням (угоди, виписки з особових рахунків, платіжні доручення, платіжні квитанції), дані аналітичного обліку правочинів, дані абонентської інформаційної бази за період з 01.08.2006 р. по 01.06.2007 р.

Суд вважає за можливе вказану заяву задовольнити, прийняти зміну позовних вимог,  оскільки це не порушує чиї-небудь права та охоронювані законом інтереси та не суперечить  частині 4 статті 22 Господарського процесуального кодексу України, відповідно якої позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Стаття 177 Цивільного кодексу України визначає, що Об'єктами цивільних прав є речі,  у тому  числі  гроші  та цінні   папери,  інше  майно,  майнові  права,  результати  робіт, послуги,   результати   інтелектуальної,    творчої    діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Зі змісту статті 200 Цивільного кодексу України вбачається, що інформацією   є   документовані   або  публічно  оголошені відомості  про  події  та  явища,  що  мали  або  мають  місце   у суспільстві, державі та навколишньому середовищі.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Згідно частини 1 статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботи, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона,  у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Статтею 174 Господарського кодексу України до підстав виникнення господарського зобов'язання віднесено господарський договір.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться. Аналогічне положення міститься в частині 1 статті 193 Господарського кодексу України, якою визначено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання — відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів,  необхідних  для належного  виконання нею зобов'язання,  враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань  є  підставою  для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.(частина 2 статті 193 Господарського кодексу України)

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння  відмова  від  зобов'язання  або одностороння зміна  його  умов  не допускається,  якщо  інше  не   встановлено договором або законом.

Так, як вбачається з матеріалів справи, відповідач взяв на себе господарські зобов’язання за договором комісії  № 12/05-603 від 20.10.2005 р., зокрема зобов’язання щодо надання інформації (пункти 4.13, 4.15, 4.16 Договору), однак у відповідності до умов цього Договору не виконував їх належним чином.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що пунктом 8.6 Договору сторони обумовили, що будь-яка інформація, що передається сторонами одна одній у період дії цього Договору або одержується  Стороною внаслідок виконання умов Договору і містить відомості про умови цього Договору, нові рішення та технічні завдання, у тому числі й такі, що не захищаються законодавством, а також інші відомості, що можуть розглядатися як комерційна таємниця та розголошення яких може спричинити збитки Стороні, є конфіденційною і не підлягає розголошенню третім особам за винятком випадків, коли це обумовлено виконанням цього Договору або передбачено чинним законодавством. Із зазначеного можна зробити висновок, що вказаний Договір комісії передбачає обов’язок відповідача щодо надання інформації, в тому числі й такої, що може розглядатися як комерційна таємниця. Відповідальність за розголошення Сторонами такої інформації повинна застосовуватися у відповідності з чинним законодавством.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується факт невиконання відповідачем своїх зобов'язань щодо надання інформації, через що  позовні вимоги про зобов’язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Крименергосервіс-2004»  надати Дочірньому підприємству «Газ-тепло» НАК «Нафтогаз України» інформацію, а саме: документи (платіжні доручення, виписки з банків та особових рахунків), що підтверджують чи спростовують надходження коштів від споживачів за теплову енергію на рахунки «Крименергосервіс-2004», реалізовану у межах договору комісії № 12/05-603 за період з 01.08.2006 р. по 01.06.2007 р.; інформацію в письмовому вигляді та на магнітних носіях щодо розрахунків споживачів за теплову енергію, реалізовану у межах договору комісії № 12/05-603, а саме: дані обліково-розрахункових операцій щодо правочинів та виникнення заборгованості у розрізі періодів та кожного споживача з документальним підтвердженням (угоди, виписки з особових рахунків, платіжні доручення, платіжні квитанції), дані аналітичного обліку правочинів, дані абонентської інформаційної бази за період з 01.08.2006 р. по 01.06.2007 р., підлягають задоволенню.

Державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з відповідача відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням викладеного, керуючись статями 33, 34, 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Зобов’язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Крименергосервіс-2004» (95493, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Монтажна, 1; 97501, АР Крим, Сімферопольський район, смт. Молодіжне, вул. Шкільна, 5, ) надати Дочірньому підприємству «Газ-тепло» НАК «Нафтогаз України» (03065, м. Київ, бульв. І.Лепсе, 16, ) документи (платіжні доручення, виписки з банків та особових рахунків), що підтверджують чи спростовують надходження коштів від споживачів за теплову енергію на рахунки «Крименергосервіс-2004», реалізовану у межах договору комісії № 12/05-603 за період з 01.08.2006 р. по 01.06.2007 р.

3.          Зобов’язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Крименергосервіс-2004» (95493, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Монтажна, 1; 97501, АР Крим, Сімферопольський район, смт. Молодіжне, вул. Шкільна, 5, ) надати Дочірньому підприємству «Газ-тепло» НАК «Нафтогаз України» (03065, м. Київ, бульв. І.Лепсе, 16, ) інформацію в письмовому вигляді та на магнітних носіях щодо розрахунків споживачів за теплову енергію, реалізовану у межах договору комісії № 12/05-603, а саме: дані обліково-розрахункових операцій щодо правочинів та виникнення заборгованості у розрізі періодів та кожного споживача з документальним підтвердженням (угоди, виписки з особових рахунків, платіжні доручення, платіжні квитанції), дані аналітичного обліку правочинів, дані абонентської інформаційної бази за період з 01.08.2006 р. по 01.06.2007 р.

4.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Крименергосервіс-2004» (95493, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Монтажна, 1; 97501, АР Крим, Сімферопольський район, смт. Молодіжне, вул. Шкільна, 5, , п/р 1867 в КРУ «Приватбанк» м. Сімферополь МФО 384436) на користь Дочірнього підприємства «Газ-тепло» НАК «Нафтогаз України» (03065, м. Київ, бульв. І.Лепсе, 16, , п/р 3980 в Банк «Фінанси та Кредит», ТОВ м. Києва, МФО 300131) 85,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

5.          Видати накази після набуття судовим рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Іщенко І.А.