СУД
ПОСТАНОВА

06.08.07р.

Справа № А8/169-07

За позовом Очеретуватської
сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області (с.
Очеретувате)

до                   Магдалинівської
районної державної адміністрації (смт. Магдалинівка)

3-тя особа: Фізична
особа -підприємець ОСОБА_1 (с. Ювілейне Дніпропетровської області)

про                    визнання
нечинним акту

Суддя Дубінін І.Ю.

Представники:

від позивача:
Гордієвич А.О. -представник (дов. № 1 від 02.02.07 р.)

від відповідача:          Чорний Г.Г. - нач. юр. відділу (дов.
№ 01-35/430/07 від 24.04.07 р.)

від 3-тьої особи:          ОСОБА_1
-підприємець (свідоцтво від 24.12.03 р., паспорт)

Суть спору:

Позивач звернувся з позовом до
відповідача про визнання нечинним розпорядження останнього від 13.05.04 р. НОМЕР_1,
як такого, що видане з порушенням чинного законодавства України.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
спірним розпорядженням було затверджено проект відведення земельної ділянки та
надано в користування третій особі вказану земельну ділянку, але сам проект
відведення був виготовлений тільки в 2006 році.

Відповідач проти позову заперечує,
посилаючись на те, що проектно-технічна документація по відведенню згаданої
земельної ділянки була розроблена та затверджена для ТОВ "Прогрес",
яке не використало свого права на відведення землі. Третя особа замовила
розроблення (відновлення) вказаного проекту відведення, який і було затверджено
спірним розпорядженням. Згідно чинному законодавству України, позивач не є
власником земельної ділянки, що була передана у користування третій особі,
оскільки ця земля відноситься до земель державної форми власності, а спірне
розпорядження не порушує прав та інтересів позивача. Магдалинівським районним
відділом земельних ресурсів було проведено перевірку додержання вимог земельного
законодавства при використанні земель на території Магдалинівського району і
порушень чинного законодавства в галузі регулювання земельних відносин з боку
третьої особи не було виявлено.

Третя особа підтримала заперечення
відповідача з тих же самих підстав.

По справі оголошувалась перерва з
05.07.07 р. по 19.07.07 р.

Строк вирішення спору по справі був
продовжений по 17.08.07 р. включно ухвалою господарського суду від 19.07.07 р.

Вислухавши представників сторін та
третю особу, розглянувши матеріали справи, господарський суд, -

В С Т А Н О В
И В:

Розпорядженням голови
Магдалинівської районної державної адміністрації (далі відповідач) від 13.05.04
р. НОМЕР_1 було затверджено проект відведення земельної ділянки для
рибогосподарських потреб загальною площею 64,5333 га, в тому числі: пасовища
-25,0334 га, захисні насадження -2,5 га, під гідротехнічними спорудами -0,6396
га, яри -0,3 га, під ставками -36,0603 га для передачі її в оренду гр. ОСОБА_1
(далі-3-тя особа) та надано вказану земельну ділянку в оренду 3-тій особі
строком на 25 років з цільовим призначенням -для рибогосподарських потреб.

14.05.04 р. між відповідачем та
3-тьою особою був укладений договір оренди вказаної земельної ділянки, який
пройшов державну реєстрацію 05.07.04 р., що підтвердили представники сторін в
судовому засіданні.

Як підтверджується листом
Магдалинівського районного управління земельних ресурсів від 18.07.07 р. №
НОМЕР_2, на підставі заяви третьої особи про надання в оренду земель водного
фонду загальною площею 64,53 га, які знаходяться за межами населеного пункту с.
Очеретувате Очеретуватської сільської ради, відповідачем, як власником земель,
був наданий дозвіл на складання проекту відведення вказаної земельної ділянки.
Розроблений проектною організацією проект відведення був затверджений спірним
розпорядженням відповідача. Договоір оренди згаданої земельної ділянки
зареєстрований 05.07.04 р. за № НОМЕР_3, станом на момент розгляду справи не
розірваний. Позивач не є власником цієї земельної ділянки, яка відноситься до
земель державної власності.

При викладених обставинах
господарський суд не знаходить достатніх підстав для задоволення позову,
виходячи також з наступного:

Як вбачається з план-схеми
земельної ділянки із земель водного фонду, що відносяться до земель державної
власності на території Очеретуватської сільської ради, власником якої є
Магдалинівська районна державна адміністрація, земельна ділянка загальною
площею 64,5333 га, в тому числі: пасовища -25,0334 га, захисні насадження -2,5
га, під гідротехнічними спорудами -0,6396 га, яри -0,3 га, під ставками
-36,0603 га відноситься до земель державної власності і її власником є
відповідач.

Згідно п. 12 Перехідних положень ЗК
України, до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження
щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у
приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за
межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Крім того, правові засади
розмежування земель державної та комунальної власності і повноваження органів
державної влади та органів місцевого самоврядування щодо регулювання земельних
відносин з метою створення умов для реалізації ними конституційних прав
власності на землю, забезпечення національного суверенітету, розвитку
матеріально-фінансової бази місцевого самоврядування визначає Закон України
"Про розмежування земель державної та комунальної власності"
(преамбула Закону).

Згідно ст.ст. 1, 2, 5 вказаного
Закону, розмежування земель державної та комунальної власності полягає у
здійсненні організаційно-правових заходів щодо розподілу земель державної
власності на землі територіальних громад і землі держави, а також щодо
визначення і встановлення в натурі (на місцевості) меж земельних ділянок
державної та комунальної власності. Розмежування земель державної та
комунальної власності здійснюється відповідно до Конституції України,
Земельного кодексу України, Закону України "Про власність", Закону
України "Про місцеве самоврядування в Україні", цього Закону та інших
нормативно-правових актів, що не суперечать цьому Закону. Суб'єктом права
власності на землі державної власності є держава, яка реалізує це право через
відповідні органи державної влади. Суб'єктами права власності на землі
комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право
безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.ст. 6, 7 згаданого
Закону, при розмежуванні земель державної та комунальної власності не можуть
передаватися до земель комунальної власності, зокрема - землі під водними
об'єктами загальнодержавного значення відповідно до законодавства України, а
також землі під береговими смугами водних шляхів, водоохоронних зон,
прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони об'єктів водного фонду
загальнодержавного значення за межами населених пунктів. При розмежуванні
земель державної та комунальної власності до земель комунальної власності
територіальних громад сіл, селищ, міст передаються усі землі в межах населених
пунктів, крім земель приватної власності та земель, віднесених до державної
власності.

Акт державного чи іншого органу -
це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який
породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших
суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Залежно від компетенції органу,
який прийняв такий документ, і характеру та обсягу відносин, що врегульовано
ним, акти поділяються на нормативні і такі, що не мають нормативного характеру,
тобто індивідуальні.

Нормативний акт - це прийнятий
уповноваженим державним чи іншим органом у межах його компетенції офіційний
письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, носить
загальний чи локальний характер та застосовується неодноразово. Що ж до актів
ненормативного характеру (індивідуальних актів), то вони породжують права і
обов'язки тільки у того суб'єкта (чи визначеного ними певного кола суб'єктів),
якому вони адресовані.

Підставами для визнання акта
нечинним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній
законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання
акта нечинним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав
та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у
справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не
встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення
позову.

Враховуючи наведене, а також те, що
оспорюваний позивачем акт відповідача ніяким чином не порушує прав та
охоронюваних законом інтересів позивача у справі, господарський суд не
знаходить підстав для задоволення позовних вимог.

Судові витрати слід покласти на
позивача.

Керуючись ЗК України, Законом
України "Про розмежування земель державної та комунальної власності",
ст.ст. 17, 21, 87, 89, 94, 98, 157, 158, 160-163, 186, 264 КАС України,
господарський суд, -

П О С Т А Н О
В И В:

Відмовити в задоволенні
адміністративного позову.

Постанова може бути оскаржена в
порядку та в строки, передбачені ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили в
порядку, передбаченому ст. 254 КАС України.

Суддя
І.Ю. Дубінін