ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2007 р.                                                                   Справа № 13/135

Суддя господарського суду Чернівецької області Миронюк Сергій Олександрович

розглядаючи справу

за позовом   Кельменецький районний центр зайнятості

до відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Нелипівці-2050"

про стягнення заборгованості - 2349,92 грн

за участю представників:

позивача:  Дерев'янка  Ю.В.– представник. Доручення від 01.02.2007 р.

відповідача:  не з’явився.

прокурора

ВСТАНОВИВ:

Кельменецький районний центр зайнятості звернувся з позовною заявою про стягнення боргу по сплаті страхових внесків в сумі 2349,92 грн. до товариства з обмеженою відповідальністю “Нелипівці-2050” с. Нелипівці, Кельменецького району, Чернівецької області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач зареєстрований як платник внесків до Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття й у відповідності до Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття” (далі – Закон) зобов’язаний своєчасно та в повному розмірі сплачувати страхові внески, однак не нараховував та не сплачував їх (внески) в повному обсязі.

13.06.2007 р. представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на підстави викладені у позові.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, відзиву на позов відповідач не надав, однак це не перешкоджає розгляду справи по суті.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини у справі, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення проти них, дослідивши та оцінивши надані докази, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні відносини, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню враховуючи наступне:

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини у справі, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення проти них, дослідивши та оцінивши надані докази, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні відносини, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню враховуючи наступне:

Відповідач зареєстрований як  платник внесків на страхування на випадок безробіття у Кельменецькому районному центрі зайнятості.

Позивачем проведено перевірку правильності нарахування, своєчасності і повноти перерахування страхових внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття відповідачем, за результатами якої складено акт від 08.02.2007 р. за  № 4.

Перевіркою встановлено наявність у відповідача заборгованості за період з 01.01.2006 р. по 31.12.2006 р. в розмірі 18735,15 грн.

Відповідно до рішень господарського суду по справі № 7/264 від 02.11.2005 р.. та постанови від 03.08.2006 р. по справі № 5/139 задоволено вимоги  позивача на суму 16385,23 грн.

Таким чином залишок боргу відповідача становить 2349,92 грн.

У відповідності до статті 35 Закону роботодавці зобов’язані своєчасно та в повному розмірі сплачувати внески на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття.

Розмір страхових внесків на цей вид соціального страхування та порядок обчислення і сплати внесків встановлений Законом України “Про розмір внесків на деякі види загальнообов’язкового державного соціального страхування” та Інструкцією “Про порядок обчислення і сплати внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття та обліку їх надходження до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. Вищевказана інструкція затверджена наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 грудня 2000 р. N 339 і Зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16 січня 2001 р. за N 30/5221.

Згідно з ч. 2 ст. 38 Закону не сплачені в строк страхові внески, пеня і штраф стягуються в доход Фонду зі страхувальника у безспірному порядку. Строк давності у разі стягнення страхових внесків, пені та фінансових санкцій, передбачених цією статтею, не застосовується.

Статтею 39 Закону передбачено, що спори, які виникають з правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку.

За таких обставин вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд.

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “Нелипівці-2050” с. Нелипівці, Кельменецького району, Чернівецької області п/р 260061312 ЧОД ВАТ “Райфайзен Банк Аваль” МФО 356464 на користь Кельменецького районного центру зайнятості вул. Довженка, 7 смт. Кельменці (р/р 0101 в РВДК смт. Кельменці МФО 856135, код бюджетної класифікації 50040500) борг по сплаті страхових внесків в сумі 2349,92 грн.

Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано  заяву  про  апеляційне  оскарження,  але апеляційна  скарга  не  була  подана  у  строк,  встановлений  КАС України,  постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

У  разі  подання  апеляційної скарги судове рішення,  якщо його  не  скасовано,  набирає  законної  сили   після   закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо  строк  апеляційного  оскарження  буде поновлено,  то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 КАС України -  з  дня  складення  в  повному  обсязі.

Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                             С.О. Миронюк