ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

08 серпня 2007 р.

№ Б-7-11/283-3/268

Судова
колегія Вищого господарського суду України у складі :

Полякова Б.М., -головуючого
(доповідач у справі),

Панової І.Ю.,

Ткаченко Н.Г.

розглянувши  матеріали касаційної скарги

ВАТ “Оріана”

на ухвалу

від 01.02.2007 р. господарського
суду Івано-Франківської області

у справі

№ Б-7-11/283-3/268 господарського
суду Івано-Франківської області

за заявою

ЗАТ КБ “ПриватБанк”

до

ВАТ “Оріана”

про

банкрутство

арбітражний керуючий

ОСОБА_1.

за участю

Фонду державного майна
України  Калуської міської ради

представники сторін в судове
засідання не з'явилися

ВСТАНОВИВ:

У провадженні господарського суду
Івано-Франківської області знаходиться справа № Б-7-11/283-3/268 про
банкрутство ВАТ “Оріана”.

Ухвалою господарського суду
Івано-Франківської області від 03.04.2006 р. відкладено розгляд клопотання
комітету кредиторів про продовження процедури розпорядження майном боржника, а
також одночасно затверджено витрати арбітражного керуючого ОСОБА_1. з вересня
2004 р. по 01.08.2005 р. в сумі 6 062,57 грн. та видано наказ про стягнення з боржника
ВАТ “Оріана” на користь розпорядника майна ОСОБА_1. 6 062,57 грн.

Постановою Вищого господарського
суду України від 15.11.2006 р. касаційну скаргу ВАТ “Оріана” задоволено
частково, ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 03.04.2006 р.
в частині затвердження витрат розпорядника майна ОСОБА_1. в сумі 6 062, 57 грн.
скасовано, а справу в цій частині направлено на новий розгляд до господарського
суду Івано-Франківської області.

При новому розгляді ухвалою
господарського суду Івано-Франківської області від 01.02.2007 р. (суддя Фрич
М.М.) затверджено витрати арбітражного керуючого ОСОБА_1. в сумі 6 062, 57 грн.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою,
ВАТ “Оріана” звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою,
в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Івано-Франківської області
від 01.02.2007 р.  про затвердження
витрат арбітражного керуючого  ОСОБА_1. в
сумі 6 062, 57 грн.

На думку заявника касаційної скарги,
судом першої інстанції порушено ст. 31 Закону України “Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” (далі
-Закон).

Обговоривши доводи касаційної
скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судом
норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 11112 ГПК
України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є
обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Направляючи справу на новий
розгляд, суд касаційної інстанції в своїй постанові від 15.11.2006 р. зазначив,
що за змістом ст. 31 Закону затвердженню підлягають фактично
понесені арбітражним керуючим витрати, які підтверджені належними
доказами.

У зв'язку з чим, суд касаційної
інстанції вказував на те, що при відшкодуванні витрат арбітражного керуючого
господарський суд, розглянувши рішення комітету кредиторів, зобов'язаний
дослідити обґрунтованість заявлених до відшкодування сум.

Як вбачається з матеріалів справи,
під час нового розгляду справи суд першої інстанції зазначені вказівки суду
касаційної інстанції повністю не виконав та, розглянувши рішення комітету
кредиторів, повторно затвердив витрати арбітражного керуючого ОСОБА_1. в сумі 6
062, 57 грн. за період з вересня 2004 р. по 01.08.2005 р.

Втім, ухвалою суду першої інстанції
від 16.09.2004 р. арбітражного керуючого ОСОБА_1. було усунено від виконання
обов'язків розпорядника майна боржника та ухвалою суду першої інстанції від
29.09.2004 р. розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого
ОСОБА_2.

Вказані ухвали суду першої
інстанції лише 19.11.2004 р. були скасовані постановою суду апеляційної
інстанції.

Ухвала суду набирає чинності з дня
її винесення судом, оскільки інший порядок набрання нею чинності діючим
законодавством не встановлений.

Отже, з 16.09.2004 р. по 18.11.2004
р. арбітражний керуючий ОСОБА_1. не виконував повноваження розпорядника майна
боржника.

Враховуючи те, що в період з
29.09.2004 р. по 18.11.2004 р. обов'язки розпорядника майна боржника виконувала
інша особа, у суду першої інстанції не було законних підстав затверджувати
витрати арбітражного керуючого ОСОБА_1. за жовтень 2004 р.

Таким чином, доводи касаційної
скарги боржника в цій частині є обґрунтованими.

Однак, твердження боржника про те,
що комітетом кредиторів має затверджуватися тільки щомісячний звіт про
відшкодування витрат арбітражного керуючого та ним не може затверджуватися
такий звіт за триваліший проміжок часу, є хибним.

Враховуючи вищенаведене,
оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, як така, що не
може бути визнана повністю законною та обґрунтованою.

У зв'язку з чим, справа в частині
затвердження витрат арбітражного керуючого ОСОБА_1. підлягає передачі на новий
розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді справи суду
необхідно врахувати викладене та розглянути справу відповідно до вимог чинного
законодавства.

На підставі викладеного та
керуючись ст. 31 Закону України “Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом”, ст. ст. 1115, 1117,
1119 -11111 Господарського процесуального кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційну скаргу ВАТ “Оріана”
задовольнити частково.

2.          Ухвалу господарського суд Івано-Франківської
області від 01.02.2007 р. у справі № Б-7-11/283-3/268 скасувати.

3.          Справу № Б-7-11/283-3/268 в
частині затвердження витрат арбітражного керуючого ОСОБА_1. передати на новий
розгляд до господарського суд Івано-Франківської області.

Головуючий
Б.М. Поляков

Судді
Н.Г. Ткаченко

І.Ю.
Панова