ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

вступна та резолютивна частина

12.06.07р.

Справа № А37/149-07

за позовом  Відкритого акціонерного товариства "Дніпрометиз", м.Дніпропетровськ

до    1. Головного управління Державного казначейства України в Дніпропетровській області, м.Дніпропетровськ

2. Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м.Дніпропетровську

про стягнення 7278485,52 грн.

Суддя Кеся Н.Б.

Представники:

від позивача: Рибалко О.А. дов № 26/798

від позивача: Косякова Т.М. дов № 26/13-07 від 03.04.2007 року

від відповідача: Босько Є.С. дов № 623/10/08-09-16 від 15.01.2007 року

від відповідача: Васильєв В.О. дов № 9074/10/08-10/1-15 від 28.03.2007 року

від відповідача: Працько О.В. дов № 912/10/08-09-15 від 17.01.2007 року

від відповідача: Дверницька Л.В. дов № 32318/10/08-09-15 від 19.12.2006 року

На підставі ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства  України в судовому засіданні оголошена  вступна та резолютивна частина постанови.

СУТЬ СПОРУ:

Відкрите акціонерне товариство Дніпрометиз” (далі –позивач) звернулося з позовом до Головного управління державного казначейства України в Дніпропетровській області (далі –відповідач-1) та до   Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Дніпропетровську (далі –відповідач-2) і просить суд стягнути з Державного бюджету України (через Головне управління Державного казначейства України в Дніпропетровській області) на користь позивача суму бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість по деклараціях з ПДВ за серпень та вересень 2006 року в розмірі 7278485,52грн. Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на норми Закону України „Про податок на додану вартість” та узгоджені з податковим органом суми бюджетного відшкодування з бюджету.

Відповідач-1 позов не визнав, посилаючись на те, що документи, на підставі яких органи Державного казначейства здійснюють відшкодування ПДВ, до нього не надходили.

Відповідач-2 позов не визнав, посилаючись на те, що відшкодування ПДВ здійснюється виключно в межах бюджетних асигнувань.

Прокурор підтримав заперечення відповідачів і просить суд в позові відмовити.

Заслухавши пояснення сторін та прокурора, дослідивши матеріали справи, суд –

В с т а н о в и в :

Податковою декларацією з ПДВ за серпень 2006року позивач задекларував  до бюджетного відшкодування з бюджету суму ПДВ в розмірі 3560562,0грн. За результатами позапланової перевірки з питання  достовірності заявлених сум бюджетного відшкодування ПДВ складено акт №457-08-02/2-60/05393145 від 17.11.2006 року та податкове повідомлення-рішення від 20.11.2006 р. №/0/28924  про зменшення суми бюджетного відшкодування ПДВ за серпень 2006року на 5398,00 грн., що не оспорювалось Позивачем. Таким чином, сума бюджетного відшкодування з ПДВ за серпень 2006 року складає 3555164,00 грн.

Податковою декларацією з ПДВ за вересень 2006року позивач задекларував  до бюджетного відшкодування з бюджету суму ПДВ в розмірі 3723347,0грн. За результатами позапланової перевірки з питання  достовірності заявлених сум бюджетного відшкодування ПДВ складено акт № 488-08-02/2-60/05393145 від 18.12.2006 року та податкове повідомлення-рішення від 26.12.2006 року №/0/33115 про зменшення суми бюджетного відшкодування ПДВ за вересень 2006року на 26,00 грн., що не оспорювалось Позивачем. Таким чином, сума бюджетного відшкодування з ПДВ за вересень 2006 року складає 3723321,52 грн.

Заявами від 19.09.2006року та від 19.10.2006року позивач звертався до відповідача-2 про повернення вказаних сум бюджетного відшкодування, які на момент вирішення спору підприємству не відшкодовані.

Наведені обставини підтверджуються копіями податкових декларацій за серпень, вересень 2006 року, актами перевірок №457-08-02/2-60/05393145 від 17.11.2006 року та № 488-08-02/2-60/05393145 від 18.12.2006 року, податковими повідомленнями-рішеннями від 20.11.2006 р. №/0/28924  та від 26.12.2006 року №/0/33115, заявами про повернення вказаних сум бюджетного відшкодування від 19.09.2006року та від 19.10.2006року, копії яких залучено до матеріалів справи.

Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до підпунктів 7.7.1-7.7.3 п.7.7 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість” , сума податку,  що підлягає сплаті  (перерахуванню)  до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Якщо    у   наступному   податковому   періоді   сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг);

б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Платник податку може прийняти самостійне рішення про зарахування належної йому повної суми бюджетного відшкодування у зменшення податкових зобов'язань з цього податку наступних податкових періодів. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за наслідками звітного періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті. При  прийнятті такого рішення зазначена сума не враховується при розрахунку сум бюджетного відшкодування наступних податкових періодів.

Матеріалами справи підтверджується наявність від'ємного значення ПДВ за серпень та вересень 2006року, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг), що є узгодженим з податковим органом в розмірі 7278485,52грн. У зв’язку з викладеним позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Посилання відповідача-2 на те, що відшкодування ПДВ здійснюється в межах бюджетних асигнувань, суд вважає неправомірним, оскільки з даними обставинами право платника податку на відшкодування податку з бюджету Закон України „Про податок на додану вартість” не пов’язує.

Керуючись ст.  94, 160-163, п.6 Розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу Адміністративного судочинства України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного бюджету України (через Управління державного казначейства  України в Дніпропетровській області м. Дніпропетровськ, вул. Челюскіна, 1 р/р 0002, в УДКУ у Дніпропетровській області „Казна-Дніпро”, МФО 805012, ), на користь  відкритого акціонерного товариства „Дніпрометиз”  (49081, м. Дніпропетровськ,  пр.Г.Правда,20 р/р 26001908 в Дніпропетровському відділенні  АКБ „ХФБ Україна”, МФО 320724, ) суму  бюджетної заборгованості  з відшкодування  податку на додану вартість, по деклараціях з ПДВ за серпень та вересень 2006 року в сумі 7278485,52грн.

Стягнути  з Державного бюджету України в особі Відділення Державного казначейства в Жовтневому районі м. Дніпропетровська в УДКУ в Дніпропетровській обл.( р/р 0005, МФО 805012, ) на користь  відкритого акціонерного товариства „Дніпрометиз”  (49081, м. Дніпропетровськ,  пр.Г.Правда,20 р/р 26001908 в Дніпропетровському відділенні  АКБ „ХФБ Україна”, МФО 320724, ) 1700 грн. судових витрат.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена у строки та порядку, передбачені ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                              Н.Б.Кеся

Постанову підписано у повному обсязі 19.06.2007року