ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У  Х  В  А  Л  А

27.07.07 р.                                                                                 № 39/52-63

Суддя господарського суду Донецької області Морщагіна Н.С.

розглянувши матеріали за позовною заявою Шахтарського міжрайонного прокурора м. Шахтарськ в інтересах держави в особі Міністерства вугільної промисловості України, Державне підприємство “Шахтарськантрацит” в особі відокремленого підрозділу “Шахтарськзбутпоставка” м. Шахтарськ

до відповідача: Державного підприємства “Шахтоуправління ім. 17 партз’їзду” м. Шахтарськ

про: стягнення 6 850, 76 грн., суд,-

ВСТАНОВИВ:

Шахтарський міжрайонний прокурор м. Шахтарськ в інтересах держави в особі Міністерства вугільної промисловості України, Державне підприємство “Шахтарськантрацит” в особі відокремленого підрозділу “Шахтарськзбутпоставка” м. Шахтарськ звернувся до господарського суду з позовом до Державного підприємства “Шахтоуправління ім. 17 партз’їзду” м. Шахтарськ про стягнення 6 850, 76 грн.

Відповідно до приписів п. 5 ч. 2 ст. 54 ГПК України, позовна заява повинна містити: виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обгрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов.

При цьому, згідно п.4 ч.1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви повинно бути долучено документи, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позовні вимоги Прокурором заявлені у зв’язку із неналежним виконанням відповідачем умов Договору поставки продукції та товарів народного споживання за № 08-11 від 03.11.2003 р., в частині оплати вартості відвантажених матеріалів.

Відповідний договір суду не представлений з посиланням на те, що примірник Договору на підприємстві не зберігся, проте наявність обставин що унеможливлює представлення відповідних доказів, позивачем ніяким чином не підтверджена.

Водночас представлені суду документи: наряди-накладні № 337 від 10.08.2004 р., № 294 від 01.07.2004 р., № 276 від 21.06.2004 р., рахунки № 738 від 07.07.2004 р., № 776 від 16.07.2004р., №869 від 12.08.2004 р., № 846 від 30.07.2004 р., № 935 від 31.08.2004 р. не містять в собі посилання на будь-який договір і відношення вказаних документів до спірного договору позивач жодним чином не пояснює.

Крім того, рахунки № 846 від 30.07.2004 р., № 935 від 31.08.2004 р. виставлені позивачем на оплату автотранспортних послуг та послуг зі зберігання, у той час як позовні вимоги, виходячи зі змісту позову, стосуються стягнення заборгованості за поставлені матеріали, а не надання послуг.

Таким чином, позивачем в супереч п.5 ч. 2 ст. 54, п.4 ч.1 ст. 57 ГПК України, не надано  доказів, що підтверджують позовні вимоги та викладені в позові обстаини, та відповідно до приписів п. 3 ст. 63 ГПК України підлягає поверненню позивачу без розгляду.

Враховуючи вищевикладене, керуючись п.3 ст.63 та ст.86 ГПК України, суд –

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Шахтарського міжрайонного прокурора м. Шахтарськ в інтересах держави в особі Міністерства вугільної промисловості України, Державне підприємство “Шахтарськантрацит” в особі відокремленого підрозділу “Шахтарськзбутпоставка” м. Шахтарськ до Державного підприємства “Шахтоуправління ім. 17 партз’їзду” м. Шахтарськ про стягнення 6 850, 76 грн. та додані до неї документи повернути позивачу без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущенного порушення.

Ухвала може бути оскаржена через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня її винесення.

Суддя