КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2007                                                                                           № 05-5-30/7564

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Шипка  В.В.

суддів:

За участю представників:

від позивача - Глазунов М. Ю.,

від відповідача - не зявились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу 195 центральна база Державної спеціальної служби транспорту (військова частина Т 0710)

на рішення Господарського суду м.Києва від 05.06.2007

у справі № 05-5-30/7564

за позовом                               195 центральнльної бази Державної спеціальної служби транспорту (військова частина Т 0710)

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю "Фарба"

про                                                  розірвання договору оренди нерухомого майна

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.07.2007р. у справі № 05-5-30/7564 позовну заяву Центральної бази 195 Державної спеціальної служби транспорту повернуто позивачеві без розгляду.

Позивач звернувся з апеляційною скаргою на вказану ухвалу, в якій просить її скасувати, справу передати на розгляд Господарського суду міста Києва. В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначив, що спірна ухвала суду винесена з порушенням норм процесуального права; до позовної заяви було додано платіжне доручення № 312 від 26.04.2007р., що є належним доказом сплати позивачем державного мита; вимоги статті 57 ГПК України виконані належним чином, а тому підстави для повернення позовної заяви відсутні.

Відповідач відзиву на апеляційну скаргу не надав.

Апеляційним господарським судом встановлено, що 29.05.2007р. Центральна база 195 Державної спеціальної служби транспорту звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Фарба” про розірвання договору оренди нерухомого майна.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.06.2007р. № 05-5-30/7564 позовну заяву повернуто без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Апеляційний господарський суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню в зв’язку з неправильним застосуванням норм процесуального права.

Перелік підстав для повернення позовної заяви, передбачений статтею 63 ГПК України, є вичерпним.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати державного мита у встановленому порядку та розмірі.

Статтею 45 ГПК України встановлено, що позовні заяви, заяви про вжиття запобіжних заходів і заяви про оскарження рішень, ухвал, постанов господарського суду оплачуються державним митом, крім випадків, встановлених законодавством.

Державне мито сплачується чи стягується в доход Державного бюджету України в порядку і розмірі, встановлених законодавством України (ч. 1 ст. 46 ГПК України).

Відповідно до абз. 1 п. 14 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженої наказом Головної Державної податкової інспекції № 15 від 22.04.1993р. при сплаті державного мита готівкою до документа, щодо якого вчиняється відповідна дія, додається оригінал квитанції кредитної установи, яка прийняла платіж, а при перерахуванні мита з рахунку платника - останній примірник платіжного доручення з написом (поміткою) кредитної установи такого змісту "Зараховано в дохід бюджету ___ грн. (дата)". Цей напис скріплюється першим і другим підписами посадових осіб і відтиском печатки кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного доручення.

Як вбачається з матеріалів справи, до позовної заяви було додано платіжне доручення № 312 від 26.04.2007р., на звороті якого було вчинено відповідний напис про зарахування державного мита до Державного бюджету, скріплений підписами посадових осіб та відтиском печатки Управління Державного казначейства у Дніпровському районі Головного управління Державного казначейства України у м. Києві.

У разі сумнівів щодо надходження й зарахування державного мита до Державного бюджету України місцевий господарський суд мав право згідно із пунктом 4 статті 65 ГПК України витребувати у позивача відповідне підтвердження територіального органу Державного казначейства України.

За таких обставин апеляційний господарський суд дійшов висновку про безпідставність повернення позивачеві позовних матеріалів без розгляду.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 96, 99, 101, 103 - 106 ГПК України, апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.06.2007р. № 05-5-30/7564 скасувати.

Справу № 05-5-30/7564 передати на розгляд Господарському суду міста Києва.

Головуючий суддя

Судді

26.07.07 (відправлено)