СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

19.06.2007

Справа №2-19/3683-2007А

За позовом - ДПІ в м. Сімферополі,
м. Сімферополь.

До відповідача - СПД ОСОБА_1, м.
Сімферополь.

Про стягнення 3813,00  грн.

Суддя Мокрушин В.І.

Секретар Сидельова І.І.

П Р Е Д С Т А В Н И К И :

Від позивача -  Дружкова О.О., держ. інспектор, довіреність №
8707/9/100 від 13.04.2007р.

Від відповідача - не з'явився

Суть спору:

Позивач заявив позов про стягнення
з відповідача 3813,00  грн.
заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач повинен сплатити
суму штрафних санкцій за порушення Закону України «Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»
(ІНФОРМАЦІЯ_1 із змінами та доповненнями).

Позивач заявою ІНФОРМАЦІЯ_2.
уточнив позовні вимоги та просить стягнути з відповідача 3413,00 грн.

Відповідач правом на участь у
судовому засіданні не скористувався, відзив на позовну заяву не представив,
повідомлявся належним чином: замовленою кореспонденцією.

Провадження по справі здійснювалося
відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України.

Представник позивача відмовився від
послуг перекладача.

Відповідно до ст.9, 10 Конституції
України, ст.9 Європейської хартії регіональних мов (ратифікована Законом
України від 15.05.2003 року № 802), ст.3 Декларації прав національностей
України (від 01.11.1991 року № 1771), ст.10 Закону України «Про судоустрій»
(від 07.02.2002 року № 3018), ст.18 Закону України «Про мови» (від 28.10.1989
року № 8312), ст.10, 12 Конституції Автономної Республіки Крим (Закон України
від 23.12.1998 року № 350), ст.15 Кодексу адміністративного судочинства України
та клопотанням представника позивача він давав пояснення по справі на
російській мові.

Відповідно до ст.41 Кодексу
адміністративного судочинства України, п.2-1 Прикінцевих положень  Кодексу адміністративного судочинства України
фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася.

Відповідно до ст.130 Кодексу
адміністративного судочинства України перед початком слухання справи
представнику позивача була вручена пам'ятка про права та обов'язки сторін.

Розглянув матеріали справи,  суд -

В С Т А Н О В И В :

СПД ОСОБА_1 зареєстрований у якості
суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи 14.03.2006 р. року
виконкомом Сімферопольської міської Ради, що підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію (а.с.5).

Згідно із ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України (від ІНФОРМАЦІЯ_3 із змінами та
доповненнями) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються
її вимоги та заперечення. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних
причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які
вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

01.09.2006 року Державною
податковою інспекцією в м. Сімферополі була проведена перевірка діяльності
суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи СПД ОСОБА_1 на предмет
здійснення розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу,
за результатами якої складено акт НОМЕР_1 (а.с. 8-9).

Відповідно до наданого акту
встановлено факт порушення п. 1,2,10,13 ст. 3 Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг» (ІНФОРМАЦІЯ_1 із змінами та доповненнями).

На підставі вказаних в акті
перевірки порушень до суб'єкта підприємницької діяльності - СПД ОСОБА_1 було
прийнято рішення № про застосування до суб'єкта підприємницької
діяльності фінансових санкцій на загальну суму 4163,00 грн. ( а.с. 6).

Згідно із п.1 ст.3 Закону України
«Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг» (ІНФОРМАЦІЯ_1 із змінами та доповненнями)
суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні   послуг) у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму
покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому
порядку та переведені у фіскальний  режим
роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій,
або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у
встановленому порядку розрахункових книжок.

Згідно із п.2 ст.3 Закону України
«Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг» (ІНФОРМАЦІЯ_1 із змінами та доповненнями) суб'єкти
підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних
чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні   послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг зобов'язані видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує
послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на
повну суму проведеної операції.

Згідно із п.10 ст.3 Закону України
«Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг» (ІНФОРМАЦІЯ_1 із змінами та доповненнями)
суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні   послуг) у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані друкувати
на  реєстраторах  розрахункових
операцій  (за виключенням   автоматів
з  продажу  товарів
(послуг)  контрольні стрічки і
забезпечувати їх зберігання протягом трьох років;

Згідно із п.13 ст.3 Закону України
«Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг» (ІНФОРМАЦІЯ_1 із змінами та доповненнями)
суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані забезпечувати
відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі
коштів,  яка зазначена в денному звіті
реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової  книжки
-  загальній сумі продажу за
розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Згідно із п.3 ст.17 Закону України
«Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг» (ІНФОРМАЦІЯ_1 із змінами та доповненнями) за
порушення вимог цього Закону до суб'єктів підприємницької  діяльності, які здійснюють розрахункові
операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної
податкової служби України застосовуються фінансові санкції двадцять неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян - у разі невикористання при здійсненні розрахункових
операцій у випадках, визначених цим Законом, розрахункової книжки чи книги
обліку розрахункових операцій, або використання незареєстрованої належним чином
розрахункової книжки чи порушення встановленого порядку її використання, або
використання незареєстрованих чи непрошнурованих книг обліку розрахункових
операцій, або незберігання книг обліку розрахункових операцій чи розрахункових
книжок  протягом  встановленого
терміну.

Згідно із ст.22 Закону України «Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» (ІНФОРМАЦІЯ_1 із змінами та доповненнями) у разі
невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі
коштів,  яка зазначена в денному звіті, а
у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за
розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня, до суб'єктів   підприємницької діяльності застосовується
фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено
невідповідність.

Згідно із ч.2 ст.11 Закону України
«Про систему оподаткування» (№ 1251 від 25.06.1991 року із змінами та
доповненнями) фінансові  санкції за
наслідками документальних перевірок та ревізій, які здійснюються органами  державної податкової служби України та іншими
уповноваженими державними органами, застосовуються у розмірах, передбачених
законодавчими актами.

Згідно із п.11 ст.11 Закону України
«Про державну податкову службу в Україні» (від 04.12.1990 року № 509 із змінами
та доповненнями) органи державної податкової служби мають право застосовувати
до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та
державних цільових фондів суми недоїмки, пені у випадках, порядку та розмірах,
встановлених законами України.

Згідно із ч.2 ст.19 Конституції
України (від 28.06.1996 року № 254к/96-ВР) органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі,
в  межах повноважень та у спосіб,
що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст.4 Закону України «Про
державну податкову службу в Україні» (від 04.12.1990 року № 509 із змінами та
доповненнями) органи податкової служби є органами виконавчої влади.

Таким чином, органи податкової
служби та їх посадові особи повинні діяти лише на підставі,  в
межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно із ст.2 Закону України «Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» (ІНФОРМАЦІЯ_1 із змінами та доповненнями) фінансова
санкція - грошова сума, що стягується за порушення вимог цього Закону з
суб'єктів підприємницької діяльності за місцем їх реєстрації до відповідного
місцевого бюджету.

Згідно із ст.25 Закону України «Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» (ІНФОРМАЦІЯ_1 із змінами та доповненнями) суми фінансових
санкцій підлягають перерахуванню суб'єктами підприємницької діяльності до
відповідного місцевого бюджету за місцем їх реєстрації в десятиденний термін з
дня прийняття органами державної податкової служби України рішення про
застосування таких фінансових санкцій.

З урахуванням викладеного платник
податків повинен сплатити фінансову санкцію у добровільному порядку чи у
примусовому за позовом органів державної податкової служби.

Відповідач не надав доказів, які б
свідчили про те, що він оспорює суму боргу, чи оскаржує прийняті щодо нього
рішення, також відповідач не надав доказів, які б свідчили про сплату
відповідачем заборгованості перед бюджетом, у зв'язку з чим суд задовольняє
позовні вимоги.

Таким чином, суд вважає позовні
вимоги підлягаючими задоволенню.

На підставі викладеного та
керуючись ст.17,  18, 70, 76, 86, 162
Кодексу адміністративного судочинства України (від ІНФОРМАЦІЯ_3 із змінами та
доповненнями), суд

П О С Т А Н О В И В :

·          Адміністративний позов задовольнити.

·          Стягнути з СПД ОСОБА_1, м.
Сімферополь (АДРЕСА_1, відомостей про р/р не має, ідентифікаційний номер
НОМЕР_2) на користь державного бюджету (р/р 0002, одержувач - УГК в
АР Крим, , МФО 824026, банк Управління Держказначейства в АР
Крим) 3413,00 грн. заборгованості.

Постанова може бути оскаржена у
апеляційному порядку відповідно до ст.185-187 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Вступна та резолютивна частина
Постанови проголошена у судовому засіданні 19.06.2007 року у 09 год. 55 хв.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим
Мокрушин В.І.