ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

01 жовтня 2007 р.
№ 3/161-11/145 (3/80-12/107)

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П. –головуючий, судді Бенедисюк І.М. і Львов Б.Ю.,

розглянувши матеріали касаційної скарги релігійної громади Української Греко-Католицької церкви с. Кульчиці, с. Кульчиці Самбірського району Львівської області (далі - релігійна громада УГКЦ)

на рішення господарського суду Львівської області від 17.05.2005 зі справи  № 3/161-11/145 та

на ухвалу господарського суду Львівської області від 20.12.2006 зі справи     № 3/80-12/107

за позовами Самбірської районної державної адміністрації, м. Самбір Львівської області

до релігійної громади Української автокефальної православної церкви                  с. Кульчиці, с. Кульчиці Самбірського району Львівської області

про витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Львівської області від 17.05.2005 зі справи № 3/161-11/145 у задоволені позову відмовлено.

Ухвалою того ж господарського суду від 20.12.2006 зі справи                    № 3/80-12/107 закрито провадження у зазначеній справі з посиланням на пункт 4 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України.

У касаційній скарзі до Вищого господарського суду України б/н від 22.07.2007 релігійна громада УГКЦ (яка не була учасником судового процесу в даних справах і вважає, що оскаржувані рішення та ухвала стосуються її прав) просить скасувати згадані судові рішення зі справ №№ 3/161-11/145 і 3/80-12/107 і прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Релігійною громадою УГКЦ подано клопотання про відновлення “в порядку виключення” пропущеного строку подання касаційної скарги, посилаючись на те, що “позивачем Самбірською РДА” названу громаду “не було поінформовано про відмову в задоволенні позовів … вчасно”, і “ми про це взнали недавно”, а також “значним суспільним резонансом в регіоні”.

Вищий господарський суд України дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання про відновлення пропущеного процесуального строку та повернення касаційної скарги з огляду на таке.

Відповідно до статті 110 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) касаційна скарга може бути подана протягом одного місяця з дня набрання рішенням місцевого господарського суду чи постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Згідно з частиною першою статті 53 ГПК України господарський суд, зокрема, за заявою сторони може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Беручи до уваги, що:

- пропуск скаржником строку подання касаційної скарги є значним (щодо оскаржуваного рішення –понад два роки, щодо оскаржуваної ухвали –близько семи місяців);

- скаржником не зазначено і документально не підтверджено обставини, за яких йому стало відомо про наявність відповідних судових рішень, -

Вищий господарський суд України не вбачає поважних причин пропуску строку подання касаційної скарги.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, і клопотання про відновлення цього строку відхилено.

Питання про повернення скаржникові державного мита, сплаченого згідно з квитанцією від 19.02.2007 № 3, вирішено в ухвалі Вищого господарського суду України від 21.06.2007 № 3/161-11/145.

Керуючись пунктом 5 частини першої і частиною другою статті 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

1. Відмовити релігійній громаді Української Греко-Католицької церкви у відновленні строку подання касаційної скарги зі справ № 3/161-11/145 і             № 3/80-12/107.

2. Касаційну скаргу на рішення господарського суду Львівської області від 17.05.2005 зі справи № 3/161-11/145 та ухвалу господарського суду Львівської області від 20.12.2006 зі справи № 3/80-12/107 повернути релігійній громаді Української Греко-Католицької церкви с. Кульчиці.

Суддя                                                                                           В. Селіваненко

Суддя                                                                                            І. Бенедисюк

Суддя                                                                                            Б. Львов