ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2007 р.
№ 33/238

Вищий господарський суд України у складі: суддя  Селіваненко В.П. –головуючий, судді Бенедисюк І.М. і Львов Б.Ю.

розглянув касаційну скаргу Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м. Донецьк (далі –відділення Фонду)

на рішення господарського суду Донецької області від 25.08.2005 та

постанову Донецького апеляційного господарського суду від 01.11.2005

зі справи  № 33/238

за позовом  прокурора м. Маріуполя (далі –Прокурор) в інтересах держави в особі відділення Фонду, м. Маріуполь Донецької області

до відкритого акціонерного товариства “Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча”, м. Маріуполь Донецької області (далі –ВАТ “Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча”)

про стягнення 2 170 368 грн.

Судове засідання проведено за участю представників:

Прокурора –не з’яв.,

відділення Фонду – не з’яв.,

ВАТ  “Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча” –Чомаєвої І.А.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

У червні 2005 року  Прокурор звернувся до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з ВАТ “Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча” 2 170 368 грн. штрафних санкцій за нестворення в 2004 році робочих місць для працевлаштування інвалідів на підставі статей 19, 20 Закону України “Про  основи  соціальної  захищеності  інвалідів  в  Україні”  (далі –Закон).

Рішенням господарського суду Донецької області від 25.08.2005 (суддя Новікова Р.Г.), залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 01.11.2005 (колегія суддів у складі: суддя          Українська Р.М. –головуючий, судді Калантай М.В., М’ясищев А.М.), у задоволенні позову відмовлено.

Відділення Фонду звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати судові рішення попередніх судових інстанцій та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити. Скаргу мотивовано  неправильним застосуванням апеляційним господарським судом норм матеріального права, зокрема, статей 18,19, 20 Закону.

У відзиві на касаційну скаргу ВАТ “Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча”  заперечує проти доводів скарги і просить залишити судові рішення зі справи без змін, а касаційну скаргу –без задоволення.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 21.02.2006 касаційну скаргу відділення Фонду разом з матеріалами даної справи передано для розгляду до Вищого адміністративного суду України.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18.06.2007 відмовлено у відкритті касаційного провадження з посиланням на відсутність у Вищого адміністративного суду України повноважень з перегляду в касаційному порядку рішень, прийнятих не за Кодексом адміністративного судочинства України (далі –КАС України).

Учасників судового процесу відповідно до статті 1114 Господарського процесуального кодексу України (далі –ГПК України) належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Перевіривши правильність застосування попередніми судовими інстанціями норм процесуального права, Вищий господарський суд України дійшов висновку про необхідність часткового задоволення касаційної скарги з урахуванням такого.

Згідно зі статтею 8 Закону державне управління в галузі забезпечення соціальної захищеності інвалідів здійснюється центральним органом виконавчої влади з питань праці та соціальної політики, Міністерством охорони здоров’я України та органами місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 1 Положення про Фонд соціального захисту інвалідів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2002 № 1434 (далі –Положення), Фонд соціального захисту інвалідів є урядовим органом державного управління, який діє у складі Міністерства праці та соціальної політики України (далі –Мінпраці) та підпорядковується йому.

Згідно з пунктом 9 Положення для реалізації покладених на Фонд соціального захисту інвалідів завдань за погодженням з Мінпраці утворюються територіальні відділення Фонду в межах граничної чисельності його працівників.

Відповідно до покладених на нього завдань Фонд соціального захисту інвалідів здійснює контроль за своєчасним перерахуванням сум штрафних санкцій, що надходять від підприємств, установ і організацій за недодержання ними нормативів робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів (підпункт 3 пункту 4 Положення).

Пунктом 11 Порядку сплати підприємствами (об’єднаннями), установами і організаціями штрафних санкцій до відділень Фонду соціального захисту інвалідів, акумуляції, обліку та використання цих коштів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 № 1767, передбачено, що у разі несплати підприємствами, установами організаціями, які не забезпечують нормативу робочих місць, штрафних санкцій в установлений термін відділення Фонду вживають заходів щодо їх стягнення в судовому порядку.

Таким чином, Фонд соціального захисту інвалідів та його відділення є органами державної влади, які у правовідносинах з підприємствами (об’єднаннями), установами та організаціями, зокрема, у зв’язку із застосуванням штрафних санкцій, передбачених статтею 20 Закону, реалізує владні управлінські функції, а право відділень Фонду на звернення до суду у відповідних відносинах визначено в законодавчому порядку.

Отже, даний спір є публічно-правовим і на нього згідно зі статтями 4, 17 КАС України поширюється юрисдикція адміністративних судів. Відповідну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду України від 17.01.2006 зі справи № 13/189, від 24.01.2006 зі справи № 11/268 та інших.

Абзацами першим та другим пункту 6 розділу VІІ “Прикінцеві та перехідні положення” (в редакції Закону України від 06.10.2005 № 2953-IV) КАС України передбачено, що до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами КАС України. Касаційний перегляд рішень за такими справами здійснює Вищий адміністративний суд України за правилами КАС України.

Проте даний спір, який має публічно-правовий характер, апеляційним господарським судом на порушення вимог статей 1, 12 ГПК України після набрання чинності КАС України вирішено в порядку господарського судочинства.

Водночас Вищий господарський суд України не має повноважень з касаційного перегляду судових рішень  з публічно-правових спорів по суті, що знайшло відображення й у постановах Верховного Суду України від 24.01.2006 зі справ №№ 1/5-90, 1/4-89, 1/2-87, 07/296, від 21.02.2006 № 5/334-18/559 та інших.

Таким чином, розгляд апеляційним господарським судом справи з публічно-правового спору в порядку господарського судочинства унеможливив здійснення касаційної перевірки прийнятої ним постанови зі справи в порядку адміністративного судочинства, внаслідок чого зазначене судове рішення підлягає скасуванню згідно зі статтею 11110 ГПК України.

Відповідну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду України від 14.11.2006 зі справи № 10/153, від 13.02.2007 зі справ                      № 2-27/1828.1-2006 та № 25/162-06-4457.

У свою чергу, абзацом четвертим пункту 6 розділу VII “Прикінцеві та перехідні положення” (в редакції Закону України від 06.10.2005 № 2953-VI) КАС України встановлено, що після початку діяльності апеляційного адміністративного суду апеляційні скарги в адміністративних справах, подані до відповідних апеляційних господарських судів, передаються цими судами до апеляційного адміністративного суду, якщо апеляційне провадження у справі ще не відкрито.

За повідомленням Державної судової адміністрації України (“Урядовий кур’єр”, 24.03.2007, № 53),  Донецький апеляційний адміністративний суд розпочав діяльність з 02.04.2007.

Керуючись статтями 1117, 1119 - 11112 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів задовольнити частково.

2. Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 01.11.2005 зі справи  № 33/238 скасувати.

Справу передати до Донецького апеляційного господарського суду  для виконання вимог розділу VII “Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                                                   В. Селіваненко

Суддя                                                                                                   І. Бенедисюк

Суддя                                                                                                    Б. Львов