ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

07.06.07                                                                                           Справа  № 10/194

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді                                                                                Краєвської М.В.

суддів:                                                                                                        Мурської Х.В.

Давид Л.Л.

розглянувши апеляційну скаргу ТзОВ “Яблуко” від 26.02.2007 р. без номера

на ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 14.02.2007 р.

у справі № 10/194

за позовом ЗАТ “Ужгородська швейна фабрика”, м.Ужгород

до ТзОВ “Яблуко”, с.Вари Берегівського р-ну Закарпатської обл.

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача –Закарпатської облдержадміністрації, м.Ужгород

про розірвання контракту № 129/99 від 21.06.1999 р. про сумісну інвестиційну діяльність, повернення інвестиційного внеску на суму 3 505 722, 51 грн., стягнення 616 466, 45 грн. на відшкодування збитків

За участю представників:

від позивача –Шевченко В.В. (представник, довіреність № 67 від 01.12.2006 р. у матеріалах справи),

Сковородько І.Ф. (представник, довіреність № 64 від 03.10.2006 р. у матеріалах справи);

від відповідача –не з”явився;

від третьої особи - не з”явився

Представникам позивача роз”яснено їх права й обов”язки, передбачені ст.22 ГПК України.

Оскільки позивач не заявляв клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу, то протокол судового засідання ведеться з дотриманням вимог ст.81-1 ГПК України без забезпечення повного фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розгляд апеляційної скарги відкладався з підстав, викладених в ухвалі Львівського апеляційного господарського суду від 16.04.2007 р.

Розпорядженням голови суду від 07.06.2007 р. проведено зміни в складі колегії суддів (знаходиться в матеріалах справи).

Заяв про відвід суддів не поступало.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 14.02.2007 р. у справі № 10/194 (суддя Івашкович І.В.), зокрема, задоволено заяву ЗАТ “Ужгородська швейна фабрика” від 14.02.2007 р. № 84 про забезпечення позову шляхом встановлення заборони відповідачу ТзОВ “Яблуко” вчиняти дії по відчуженню належного йому майна, в т.ч. обладнання і інших матеріальних цінностей, придбаних за рахунок інвестицій відповідно до умов контракту № 129/99 від 21.06.1999 р. про сумісну інвестиційну діяльність,  оскільки господарським судом прийнято до уваги значний розмір заявлених позовних вимог, характер позову щодо повернення інвестиційних внесків, а в задоволенні заяви ЗАТ “Ужгородська швейна фабрика” від 30.11.2006 р. № 654 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти відповідача відмовлено за необгрунтованістю.

Відповідач з даною ухвалою в частині задоволення заяви щодо заборони відповідачеві вчиняти дії по відчуженню належного йому майна не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу місцевого господарського суду скасувати в цій частині (п.4 резолютивної частини) з підстав порушення норм процесуального права. Свої вимоги скаржник обгрунтовує тим, зокрема, що припущення про можливість зникнення майна чи зменшення його кількості є цілком необгрунтованим, оскільки відсутні будь-які докази, які б підтвердили намір відповідача відчужити чи знищити наявне майно, про такі обставини ні в заяві, ні в оскаржуваній ухвалі не зазначено; заборона у відчуженні будь-якого майна позбавляє його можливості здійснювати реалізацію готової продукції, товару, що паралізує його господарську діяльність.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу та в судовому засіданні просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення з підстав, викладених у ньому.

Відповідач і третя особа своїм конституційним правом на захист прав і охоронюваних законом інтересів не скористалися, явки повноважних представників у судове засідання не забезпечили, причини неявки не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про час і місце розгляду апеляційної скарги, про що свідчать повернення поштових повідомлень з підписом про отримання ухвал (поштові повідомлення про вручення знаходяться в матеріалах справи).

Оскільки явка повноважних представників сторін і третьої особи ухвалою суду апеляційної інстанції від 16.04.2007 р. була визнана необов”язковою, а на власний розсуд, що не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті, то за таких обставин колегія суддів вважає за доцільне переглянути справу у відсутності представників відповідача та третьої особи за наявними у ній матеріалами відповідно до ст.75 ГПК України.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, заслухавши пояснення представників позивача, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 14.02.2007 р. у справі № 10/194 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу ТзОВ “Яблуко” - без задоволення.

При цьому колегія виходила з наступного.

Відповідно до ст.66 ГПК України господарський суд, зокрема, за заявою сторони має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної особи або фізичної особи допускається на будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Таким чином заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

При поданні заяви про забезпечення позову заявник насамперед повинен обгрунтувати причини звернення з заявою відповідними обставинами, які підтверджують необхідність прийняття засобів забезпечення.

Ухвала про забезпечення позову може виноситися не тільки на підставі достовірно встановлених фактів, які свідчать про недобросовісність поведінки відповідача, але і при доказуванні високого ступеню вірогідності такої поведінки.

Таким чином, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред”явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, ТзОВ “Яблуко” здійснює діяльність на обладнанні, придбаному за інвестиційні кошти ЗАТ “Ужгородська швейна фабрика” (акт прийому-передачі обладнання, а.с.11, Том 2/Всього - 2), п.3.1 контракту, а.с.19-26, Том 1/Всього –2); умови контракту про спільну інвестиційну діяльність відповідач не виконує: на неодноразові вимоги позивача не скликає збори з предмету діяльності протягом 1999-2006 рр., не надає матеріали бухгалтерського обліку спільної діяльності, не повідомляє про наявність прибутків, не виплачує дивідендів, не звітується за річними результатами діяльності і ін.; відповідно до умов контракту про спільну інвестиційну діяльність ЗАТ “Ужгородська швейна фабрика” є власником 94 % цього майна (п.3.4 контракту, а.с.19-26, Том 1/Всього - 2); на виконання умов контракту № 129/99 ТзОВ “Яблуко” уклало типовий договір 04/99 від 13.01.2000 р. з Закарпатською облдержадміністрацією на реалізацію інвестиційного проекту (а.с.27-33, Том 1/Всього - 2). Інвестиційний проект передбачалося реалізувати на обладнанні, придбаному за кошти ЗАТ “Ужгородська швейна фабрика” та переданому ТзОВ “Яблуко” для спільної діяльності. Однак листом № 07/03/01-1/822 від 04.09.2006 р. (а.с.56-59, Том 2/Всього - 2) Закарпатська облдержадміністрація повідомила позивача про розірвання цього договору у зв”язку з невиконанням відповідачем умов договору.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів ЗАТ “Ужгородська швейна фабрика” щодо необхідності встановлення заборони відповідачу ТзОВ “Яблуко” вчиняти дії по відчуженню належного йому майна, в т.ч. обладнання і інших матеріальних цінностей, придбаних за рахунок інвестицій відповідно до умов контракту № 129/99 від 21.06.1999 р. про сумісну інвестиційну діяльність, врахувавши значний розмір заявлених позовних вимог, характер позову щодо повернення інвестиційних внесків, прийшов до висновку про обгрунтованість і підставність вжиття заходів до забезпечення позову, з яким і погоджується колегія суддів повністю.

Що стосується заяви ЗАТ “Ужгородська швейна фабрика” від 30.11.2006 р. № 654 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти відповідача, то, на думку колегії суддів, суд першої інстанції законно відмовив у її задоволенні, оскільки відповідно до загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК України, заявник не обґрунтував причини звернення із заявою про забезпечення позову та не підтвердив доказами наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування даного заходу до забезпечення позову.

Отже, з огляду на вище викладене, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що ухвала Господарського суду Закарпатської області відповідає матеріалам справи, грунтується на чинному законодавстві, доводи скаржника документально необгрунтовані, не базуються на законодавстві, що регулює дані правовідносини, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст.ст.99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 14.02.2007 р. у справі № 10/194 залишити без змін, а апеляційну скаргу ТзОВ “Яблуко” - без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

3. Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Справу повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий-суддя                                                                                                     М.В.Краєвська

Суддя                                                                                                        Х.В.Мурська

Суддя                                                                                                      Л.Л.Давид