ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

25 липня 2007 р.

№ 32/296пд

Вищий
господарський суд  України у
складі колегії  суддів:

Перепічая В.С. ( головуючого ),

Вовка І.В.,  Гончарука П.А.,

розглянувши  у
відкритому  судовому
засіданні  в м. Києві  касаційну
скаргу

Суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_1

на    постанову

Донецького апеляційного
господарського суду від 04.04.2006
року

у справі за позовом

Прокурора м. Маріуполя в
інтересах держави в особі Управління міського майна Маріупольської міської
ради

до

Суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_1

третя особа

Суб'єкт підприємницької
діяльності-фізична особа ОСОБА_2

про

розірвання договору оренди

за участю представника позивача -

Ракульцева С.О. (дов. від 20.07.2007 року)

У С Т А Н О В
И В :

У серпні 2005 року Прокурор м.
Маріуполя звернувся  до
господарського  суду Донецької області в
інтересах держави в особі Управління міського майна Маріупольської міської ради
з позовною заявою до  відповідача про
розірвання договору НОМЕР_1 від 19.05.2004 року з оренди нежитлового
приміщення, укладеного між сторонами, у зв'язку з істотним порушенням договору
та користуванням орендованим майном всупереч договору.

Під час розгляду справи в суді
першої інстанції позивач доповнив заявлені вимоги та просив розірвати спірний
договір у зв'язку з невиконанням орендарем взятих на себе зобов'язань за цією
угодою щодо використання, зберігання  та
страхування орендованого майна.

Рішенням господарського суду
Донецької області від 23.01.2006 року в позові відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 04.04.2006 року зазначене рішення суду першої інстанції
скасовано, позов задоволено та розірвано договір НОМЕР_1 від 19.05.2004 року,
укладений між позивачем і відповідачем.

У касаційній скарзі відповідач
вважає, що судами неправильно застосовані
норми матеріального  та
процесуального права, і тому просить прийняті ними рішення скасувати та позов
залишити без розгляду.

У відзиві на касаційну скаргу
позивач  вважає, що  постанова
апеляційного господарського суду відповідає  вимогам закону і  просить залишити  її без змін.

Відзив на касаційну скаргу  від
прокурора до суду  не надходив.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши доводи
касаційної  скарги та відзиву на
неї,  перевіривши матеріали  справи
і прийняті  в ній  судові
рішення, суд  вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається із матеріалів  справи, між Управлінням міського майна
Маріупольської міської ради та підприємцем ОСОБА_1 19.05.2004 року було
укладено договір НОМЕР_1 на оренду нежитлового приміщення, яке знаходиться у
комунальній власності, загальною площею 81,5 кв. м за адресою: АДРЕСА_1, площа
надана для використання. Об'єкт оренди належить до майна, яке є власністю
міста. Позивач наділений повноваженнями орендодавця щодо майна, яке належить до
комунальної власності. Сторонами договір було
пролонговано до 19.04.2006 року.

Задовольняючи позов, господарський
суд апеляційної інстанції послався на те, що відповідачем  не було
виконано зобов'язання з страхування орендованого майна, і таке  невиконання
зобов'язання за договором  оренди
є підставою для його розірвання. Колегія суддів Вищого господарського суду
України погоджується з таким висновком, оскільки відповідно до частини 3 статті
26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна"
договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із
сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду,
господарського суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших
підстав, передбачених законодавчими актами України.

Істотними для договору оренди є
умови, визначені частиною 1 статті 10 Закону України "Про оренду
державного та комунального майна". Однією із таких умов договору оренди є
страхування орендарем взятого ним в оренду майна.

Будь-яких доказів щодо дій
відповідача по виконанню умов договору, передбачених п/п "л" п. 3.2
договору (страхування майна) суду не надано.

З врахуванням викладеного,
апеляційний суд прийшов до правильного висновку про скасування  рішення
суду  першої інстанції та  задоволення
позову, оскільки матеріалами справи підтверджено невиконання орендарем
умов договору з страхування орендованого майна, що відповідно до статті 26
Закону України "Про оренду державного та комунального майна" є
підставою для розірвання спірного договору оренди.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків апеляційного господарського суду.

За таких обставин, оскаржена
постанова апеляційного господарського суду відповідає вимогам закону та
обставинам справи, і тому її необхідно залишити без змін, а касаційну скаргу -
без задоволення.

З огляду  викладеного та керуючись ст. ст. 1115,
1117, 1119,11111 Господарського процесуального
кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 залишити без задоволення,
а  постанову Донецького апеляційного
господарського суду від 04.04.2006  року
у справі № 32/296пд  - без змін.

Головуючий суддя                                                             В.Перепічай

Судді
І.Вовк

П.Гончарук