ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"10" вересня 2007 р.
справа № 20-2/334

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Агро-Союз”

(95493, м. Сімферополь, вул. Внешня, 2)

до відповідача підприємства „Будівельне управління Чорноморського флоту Міністерства оборони Російської Федерації” (99050, м. Севастополь, пр. Нахімова, 13)

про стягнення 32019,86 грн.

Суддя Шевчук Н.Г.

Представники:

позивача –Поляков Р.А., довіреність б/н від 01.09.2007

відповідача –Руднева А.В., довіреність № 86юр-187 від 18.09.2006.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Агро-Союз” звернулось до суду з позовною заявою до підприємства „Будівельне управління Чорноморського флоту Міністерства оборони Російської Федерації” про стягнення заборгованості у сумі 32019,86 грн., з яких основна заборгованість 30420,75 грн., пеня – 700,01 грн., 3% річних –115,11 грн. та  збитки від інфляції –783,99 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем договору  купівлі-продажу № 197 від 05.04.2007.

У відзиві на позов відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі (вх. № 31235 від 10.09.2007).

Позивачем у порядку статей 66, 67 Господарського процесуального кодексу України заявлено клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача, що знаходяться в установах банку на суму 32019,86 грн. Розглянувши вказане клопотання позивача суд у його задоволенні відмовив у зв’язку з тим, що обставини, які свідчили б про реальну загрозу неможливості або утруднення виконання рішення, відсутні.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представників сторін суд -

встановив:

05.04.2007 товариство з обмеженою відповідальністю „Агро-Союз” (далі –ТОВ «Агро-Союз») та підприємство „Будівельне управління Чорноморського флоту Міністерства оборони Російської Федерації” (далі –Підприємство «БУ ЧФ МО РФ») уклали договір купівлі-продажу № 197 (далі –Договір). Строк дії договору з моменту його підписання і діє до 31.12.2007 до повного виконання сторонами своїх зобов’язань.

Згідно пункту 1.1. Договору позивач передає у власність відповідачу автозапчастини (далі - товар) в асортименті, кількості та по цінам в українській гривні відповідно до замовлення відповідача, узгодженого сторонами в письмовій формі, а відповідач зобов’язується прийняти та оплатити товар  на умовах цього Договору.

Загальна сума договору визначається як сума всіх витратних накладних, підписаних сторонами, та орієнтовано складає 50 000,00 грн. щомісячно до закінчення строку дії Договору. Оплата товару здійснюється відповідачем на підставі Договору і витратних накладних шляхом перерахування безготівкових грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача протягом 30 календарних днів з моменту поставки товару (пункти 4.1, 4.2Договору).

В період з 13.03.2007 по 19.06.2007 відповідач отримав від позивача товар на суму 45269,13 грн., що підтверджується витратними накладними та довіреностями. В порушення своїх зобов’язань відповідачем оплата отриманого товару здійснена частково у сумі 14 848,38 грн., у зв’язку з чим у нього утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 30 420,75 грн.

Вказана заборгованість підтверджена актом звірення взаєморозрахунків станом на 01.07.2007 та визнана відповідачем.

Згідно положень  статті 193 Господарського кодексу України № 436-ІV від 16.01.2003 та статей 525, 526  Цивільного кодексу України № 435-ІV від 16.01.2003 зобов’язання повинні виконуватись належним чином  відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна  його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуюче викладене та у зв’язку з тим, що відповідачем належним чином не виконане зобов’язання та сума заборгованості на момент прийняття рішення не оплачена, заявлена сума боргу у розмірі 30 420,75 грн. підлягає стягненню.

Згідно статті 230 Господарського кодексу України № 436-ІV від 16.01.2003 та статті 546 Цивільного кодексу України № 435-ІV від 16.01.2003 виконання зобов’язань може забезпечуватися пенею.

Відповідно до статті 3 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” від 22.11.1996 розмір пені обчислюється  від  суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 5.1. Договору передбачено, що у разі недотримання строків оплати товару відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми неоплаченого товару за кожен день прострочення.

Позивачем на суму заборгованості нарахована пеня за період з 18.05.2007 по 10.08.2007 у сумі 700,01 грн., розрахунок якої перевірений судом та визнана такою, що, підлягає стягненню.

Згідно статті 625 Цивільного кодексу України № 435-ІV від 16.01.2003 боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого  індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший  розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, на суму простроченої заборгованості нараховані 3 % річних у сумі 115,11 грн. та сума збільшення заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції  у сумі 783,99 грн., які також підлягають стягненню.

Таким чином, викладене є підставою для визнання позовних вимог у сумі 32 019 грн. 86 коп. обґрунтованими, у зв’язку з чим зазначена  сума підлягає стягненню.

Витрати позивача по сплаті державного мита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України при задоволенні позову покладаються на відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 49, 75, 82, 84-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України суд

В И Р І Ш И В :

1.          Позов задовольнити.

2.  Стягнути з підприємства „Будівельне управління Чорноморського флоту Міністерства оборони Російської Федерації” (99050, м. Севастополь, пр. Нахімова, 13, код в , п/р 8041 в УСБ м. Севастополя, МФО 324195) на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Агро-Союз” (95493, м. Сімферополь, вул. Внешня, 2, код у , п/р 7300 в КРФ АКБ “Укрсоцбанк”, МФО 324010) заборгованість у сумі 32019 грн. 86 коп. (тридцять дві тисячі дев’ятнадцять грн. 86 коп.), в тому числі: основна заборгованість –30420,75 грн., пеня –700,01 грн., 3% річних –115,11 грн., сума збільшення заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції –783,99 грн.; витрати по сплаті державного мита у сумі 384 грн. 24 коп. грн. (триста вісімдесят чотири грн. 24 коп.), витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп. (сто вісімнадцять грн. 00 коп.).

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                                       Н.Г.Шевчук

Рішення оформлено відповідно до вимог статті 84 Господарського

процесуального кодексу України і підписано 17.09.2007.