донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

15.08.2007 р.                                                                          справа №20/112

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:
Дзюби  О.М.

суддів
Акулової  Н.В. , Волкова Р.В.

за участю представників сторін:

від позивача:
Жарінова І.Ю. (дов. №16-4016 від 20.02.2007р.),

від відповідача:
не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Відкритого акціонерного товариства „Нікопольський завод феросплавів” м.Нікополь Дніпропетровської області

на рішення  господарського суду

Донецької області

від
31.05.2007 року

по справі
№20/112 (Донець О.Є.)

за позовом
Відкритого акціонерного товариства „Нікопольський завод феросплавів” м.Нікополь Дніпропетровської області

до
Відкритого акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" м.Авдіївка Донецької області

про
стягнення 2686,72 грн.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Відкрите акціонерне товариство „Нікопольський завод феросплавів” м.Нікополь Дніпропетровської області, звернувся до господарського суду Донецької області із позовом до Відкритого акціонерного товариства „Авдіївський коксохімзавод” м.Авдіївка Донецької області, про стягнення 2686грн.72коп. –вартості вагової недостачі коксової продукції за договором  купівлі-продажу №1395/04Сб/4598 від 30.12.2004р.

Рішенням від 31.05.2007року господарський суд Донецької області (суддя Донець О.Є.)  у задоволені позову відмовив у зв'язку з недоведеністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати. Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог, заявник скарги посилається на те, що судом першої інстанції порушені норми матеріального і процесуального права, що призвело до прийняття неправильного рішення. Заявник скарги вважає, що висновки господарського суду, викладені у рішенні, ґрунтуються на неправильному застосуванні норм матеріального права і не відповідають фактичним обставинам справи.

Представник відповідача у судове засідання не з’явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення №712058. Причини неявки у судове засідання не відомі. Ухвалою про порушення апеляційного провадження від 13.07.2007р., судова колегія визначила, що у разі неявки сторін у судове засідання, апеляційна скарга буде розглянута за наявними матеріалами у справі. Представник позивача не заперечує проти розгляду скарги без представника відповідача. Приймаючи  до уваги те, що відповідач не використав наданого законом права на участь свого представника в судовому засіданні по розгляду апеляційної скарги,  колегія суддів дійшла висновку про можливість розглядати скаргу за відсутності представника відповідача, оскільки наявних матеріалів достатньо для повного, всебічного та об’єктивного розгляду справи.

Розпорядженням заступника голови Донецького апеляційного господарського суду  призначена нова колегія  для розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Між ВАТ „Нікопольський  завод феросплавів” м.Нікополь та ВАТ „Авдіївський коксохімічний завод” 30.12.2004року укладений договір №1395/04Сб/4598 купівлі-продажу коксового горішку.  Згідно умов даного договору відповідач зобов’язувався поставити, а позивач прийняти та оплатити вартість горішку коксового (а.с.11).

Відповідно до п.2.1 договору, відвантаження продукції здійснюється залізничним транспортом на умовах FCA станція Авдіївка Донецької залізниці (згідно Інкотермс 2000).

Пунктом 3.2 договору визначено, що оплата кожної партії продукції здійснюється за умовами авансового платежу, ціна  на продукцію встановлюється 1070,00грн. за одну тону сухої ваги без врахування ПДВ та залізничного тарифу.

Як вбачається із матеріалів справи, продукція, яка відвантажена відповідачем на адресу ВАТ “Нікопольський завод феросплавів” за залізничними накладними: №№52398968, 52398972, 52398971, 52398970, 52398969, 52328930, 52328931, 52328932, 52328829, 52328825, 52398711, 52398712, 52398710  надійшла на станцію призначення  у справному стані, без ознак розкрадання та втрати  на шляху проходження. У зв'язку з цим вантаж був виданий залізницею без перевірки у відповідності до ст.52 Статуту залізниць України, про що свідчить відмітка у гр.6 залізничної накладної (а.с.19-23,28-30,35-36,41-43).

За умовами договору (п.4.1) приймання продукції по кількості здійснюється у відповідності з  Інструкцією „Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по кількості”  №П-6 від 15.06.1965р. (з доповненнями та змінами).

За результатами комісійної прийомки продукції складені акти №3912/1 від 16.09.2005р., №3915/1 від 19.09.2005р., №3916/1 від 21.09.2005р., №3925/1 від 27.09.2005р., №3912/2 від 17.09.2005р., №3915/2 від 20.09.2005р., №3916/2 від 22.09.2005р., №3925/2 від 28.09.2005р. (а.с.16,18,25,27,32,34,38,40).

У ході розгляду справи, судом встановлено, що прийомка спірної продукції здійснена позивачем з порушенням Інструкції „Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по кількості”  №П-6.

Так, відповідно до п.9 (п.п.а,б) Інструкції прийомка продукції, яка надійшла у   відкритій справній тарі –проводиться у момент отримання її від постачальника або зі складу органу транспорту. Як вбачається із акту прийомки №3912/1 від 16.09.2005року (а.с.32) вантаж у вагонах №№67922518,65256166 за залізничними накладними №№52328825, 52328829 прибув на станцію призначення-ст.Нікополь - у технічному справному стані 15.09.2005р. і виданий залізницею 16.09.2005р. в 04г.10хв., тоді як комісійна прийомка продукції була почата в 06г.35хв. 16.09.2005р. З наведеного випливає, що вантаж знаходився у відкритому полувагоні  у позивача до початку приймання без відповідального зберігання понад 02годин. Відмітки відповідального зберігання вантажу у цей час  в акті не має.

Представник позивача у судовому засіданні апеляційної інстанції пояснив, що внаслідок особливості роботи під'їзної колії заводу, вантаж не може бути прийнятий у момент видачі органом транспорту. Такі пояснення не приймаються до уваги судовою колегією, оскільки  у спірний договір  №1395/04Сб/4598 від 30.12.2004року не вносилися зміни або доповнення про порядок прийомки продукції по кількості з урахуванням особливостей роботи заводу. Доказів роботи заводу за єдиним технологічним процесом (ЄТП) не надано. Тому, обов'язковість застосування положень ЄТП може визначатися тільки по взаємній згоді сторін, про що повинно бути вказано у договорі з внесенням змін або доповнень до умов договору.

З пункту 7 акту №3912/1 від 16.09.2005р. вбачається, що прийомка продукції зупинена 16.09.2005р. о 06г.41хв. Але, при зупиненні приймання продукції 16.09.2005р. вантажоодержувачем у порушення п.16 Інструкції П-6  в даному акті також не вказано про забезпечення зберігання спірної продукції або про прийняття заходів до запобіганню змішування  продукції з іншою.

Звертаючись з позовом, позивачем не надані належні докази виклику представника вантажовідправника відповідно до вимог Інструкції П-6, оскільки   надані до позову повідомлення (а.с.46)  за своєю формою не є   викликом представника вантажовідправника, так як  у порушення п.17 „а” Інструкції П-6 у вказаних повідомленнях саме позивач  не вказав вартість недостачі продукції, і час, на який призначена  прийомка продукції за кількістю. Доказів отримання вантажовідправником даного  повідомлення не надано.

Як вбачається із матеріалів справи, подальша прийомка продукції по кількості здійснена також з  порушенням Інструкції П-6.

Не приймаються до уваги судовою колегією посилання скаржника на те, що прийомка продукції по кількості здійснювалася тільки  за залізничними накладними з такого. Відповідно до  п.4.2 договору продукція вважається прийнятою покупцем по кількості у відповідності до товаросупроводжувальних документів, що відповідає п.12 Інструкції П-6, яким визначено, що продукція приймається по транспортним та супровідним документам (рахункам-фактурам, специфікаціям, опису, пакувальним ярлика тощо) відправника. Але, в даному випадку, в акті прийомки позивачем не вказано за якими документами проводилася прийомка вантажу.

Разом з тим, слід зазначити, що при відсутності всіх або деяких з перерахованих документів одержувач складає акт про фактичну наявність продукції та в акті повинен вказати, які документи відсутні, чого позивачем не було виконано.

У тих випадках, коли після отримання рахунку-фактури буде встановлено, що кількість прийнятої по акту про фактичну наявність продукції, що поступила менш ніж вказано у рахунку-фактурі, повинен складатися акт відповідно до п.п.16, 20, 25 Інструкції П-6. Наявні у матеріалах  справи  платіжні доручення №№61466, 61544, 61689, 61509 (а.с.50,51) не можуть бути доказами оплати, оскільки  неможливо встановити, що  даними платіжними дорученнями була оплачена саме спірна продукція. Рахунки, на підставі чого  була сплачена продукція, в матеріалах справи відсутні. У судовому засіданні представник позивача не пояснив про фактичну дату отримання  рахунку.

В акті прийомки продукції за кількістю №3912/2 від 17.09.2005року (п.11.) вказано, що загальна кількість продукції, якої не вистачає вартість буде визначена при отриманні рахунку (а.с.34). Але, після отримання рахунку такий акт не складався.

Таким чином, акти прийомки продукції за кількістю№3912/1 від 16.09.2005р. та №3912/1 від 16.09.2005р, не відповідають вимогам Інструкції  П-6, а тому не можуть бути доказами у справі.

Крім того, акти приймання продукції по кількості №3912/1 від 16.09.2005р., №3915/1 від 19.09.2005р., №3916/1 від 21.09.2005р.,  №3912/2 від 17.09.2005р., №3915/2 від 20.09.2005р., №3916/2 від 22.09.2005р., складені у порушення п.26 Інструкції П-6, оскільки  затверджені не керівником підприємства або його заступником, а виконуючим обов'язки заступника. Документи про повноваження цієї особи позивачем не надані.

Дослідивши матеріали справи, судова колегія  встановила аналогічні порушення Інструкції „Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по кількості”  №П-6 від 15.06.1965р., які допущені позивачем при прийманні вантажу по кількості за залізничними накладними: №№52398968, 52398972, 52398971, 52398970, 52398969, 52328930, 52328931, 52328932, 52398711, 52398712, 52398710 у вагонах №№367614339, 66038746, 67363887, 63842504, 65730343, 65376477, 65753485, 67664540, 67683425, 66109927, 60664752 (а.с.19-23, 28-30,41-43), про що були складені акти приймання продукції по кількості  №3915/1 від 19.09.2005р., №3916/1 від 21.09.2005р., №3925/1 від 27.09.2005р.,  №3915/2 від 20.09.2005р., №3916/2 від 22.09.2005р., №3925/2 від 28.09.2005р. (а.с.16,18,25,27,38,40).

Таким чином, позовні вимоги про стягнення вартості вагової недостачі коксу у сумі 2686грн.72коп. визнаються не доведеними у відповідності до ст.33 ГПК України, а тому не підлягають задоволенню. Отже, підстав для задоволення апеляційної скарги та  скасування рішення суду від 31.05.2007року не має.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита по апеляційній скарзі покладаються на скаржника по справі.

Керуючись ст.ст.33,43,49,99,101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства „Нікопольський завод феросплавів” м.Нікополь Дніпропетровської області на рішення господарського  суду Донецької області від 31.05.2007р. у справі №20/112 - залишити без задоволення.

Рішення господарського  суду Донецької області від 31.05.2007р. у справі №20/112  - залишити без змін.

Головуючий          О.М.  Дзюба

Судді:          Н.В.  Акулова

Р.В.  Волков

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС