ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
---------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

Справа №  16/2593а

"18" липня 2007 р.,  12 год.  45 хв.                                                            м. Черкаси

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Спаських Н.М.

при секретарі: Буднік А.М.,  за участю представників сторін:

позивача: Данилюк В.П., Росомаха Г.А.  за  довіреністю;

відповідача: Жихарєва Л.А. - директор;

розглянувши у відкритому судовому засіданні  в м. Черкаси адміністративну справу за позовом  Черкаського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності  до Приватного підприємства "Дігеста"  про стягнення  8 772,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення  з відповідача штрафу за порушення порядку витрачання коштів фонду  в сумі 8 772,00 грн. згідно рішення №26/415 від 07.03.2007 року. В судовому засіданні представники позивача позов підтримали повністю і просять його задовольнити.

Відповідач просить у задоволенні позову відмовити, оскільки витрачання коштів фонду не відбулося, а скарга на рішення фонду була розглянута на користь платника, оскільки відповідач не отримав на неї відповіді.

Заслухавши доводи та пояснення представників сторін, дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

У відповідності до ст. 22 Закону України “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами. зумовленими народженням і похованням” ( далі - Закон) від 18.01.01 року № 2240-111 , платниками страхових внесків  на  загальнообов'язкове державне соціальне страхування  у  зв'язку  з  тимчасовою  втратою працездатності    та   витратами,   зумовленими   народженням   та похованням, є страхувальники та застраховані особи. Страхувальники  -  юридичні  та  фізичні  особи  набувають статусу платників страхових внесків до Фонду з дня їх реєстрації у виконавчих дирекціях відділень Фонду.

У відповідності до ст. 23 Закону страхувальники-роботодавці сплачують до Фонду різницю  між нарахованими  для  роботодавців  і найманих працівників страховими внесками  та  витратами,  пов'язаними  з  наданням   матеріального забезпечення  та соціальних послуг застрахованим особам відповідно до цього Закону. Перерахування коштів здійснюється один раз на місяць - у день,  встановлений для одержання  в  установах  банку  коштів  на оплату праці за відповідний період.

Розмір страхових внесків встановлюється у  відсотках до сум фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, що підлягають обкладенню податком з доходів фізичних осіб.

Відповідач по справі зареєстрований у Фонді під № 66/12-261 і сплачує страховий тариф в розмірі 2,9%, 0,5 %, 1%. Строк сплати страхових внесків відповідачем встановлено до 8 числа кожного місяця.

Актом перевірки № 27 від 20 лютого 2007 року було встановлено, що відповідач допустив порушення витрачання коштів фонду у вигляді переплати  по допомозі по вагітності та пологах, які фонд не прийняв до заліку. Зокрема, було встановлено таке:

Відповідачем по справі було оплачено лікарняний лист по вагітності і пологах  директору підприємства Жихарєвій Л.О. в сумі 17 544,00 грн. всупереч порядку обчислення середньої заробітної плати, який затверджено постановою КМУ від 26.09.2001 року № 1266.

Обома сторонами не заперечується і встановлено актом перевірки, що представник відповідача Жихарєва Л.А. на момент виходу в декретну відпустку працювала за основним місцем роботи на посаді юриста ВАТ "Мехбуд" , а за сумісництвом - директором ПП "Дігеста".

Страховий випадок ( вихід в декретну відпустку) настав у працівника 14 листопада 2006 року, що підтверджується даними лікарняного листка

Згідно  п. 3,4  постанови КМУ № 1266 "Про обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням" -- розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата (дохід) для розрахунку страхових виплат ..., є період роботи за останнім основним місцем роботи (зайняття підприємницькою діяльністю) перед настанням страхового випадку, протягом якого застрахована особа працювала та сплачувала страхові внески або за неї сплачувалися страхові внески. Розрахунковим періодом для застрахованих осіб (включаючи осіб, які працюють неповний робочий день (робочий тиждень) та добровільно застрахованих осіб) є останні 6 календарних місяців (з 1 до 1-го числа), що передують місяцю, в якому настав страховий випадок.

Згідно п. 21 постанови,  якщо застрахована особа працює за сумісництвом, страхові виплати у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітності та пологах та оплата перших п'яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів роботодавця здійснюються на підставі копії листка непрацездатності, виданого в установленому порядку, засвідченої підписом керівника і печаткою за основним місцем роботи та довідки про середню заробітну плату за основним місцем роботи. У цьому разі сумарна заробітна плата, з якої розраховуються страхові виплати, за місяцями розрахункового періоду за основним місцем роботи та за сумісництвом не може перевищувати розмір максимальної величини (граничної суми) заробітної плати (доходу), оподатковуваного доходу (прибутку), з яких сплачуються страхові внески до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Актом перевірки було встановлено, що за основним місцем роботи  (ВАТ "Мехбуд") у працівника Жихарєвої Л.О. період роботи до настання страхового випадку становив більше 6 місяців і за період з 01 травня по 31 жовтня 2006 року їй було нараховано заробітну плату в сумі           2 790,00 грн.  На ВАТ "Мехбуд" працівник працює по даний час.

За сумісництвом на ПП "Дігеста" Жихарєва Л.О. працювала з 02.01.2004 року по 28.02.2006 року та з 09.11.2006 року знову приступила до виконання своїх обов'язків на посаді директора і встановила оклад 4 488.00 грн.

За період з 9 по 14 листопада 2006 року Жихарєвій Л.О. на ПП "Дігеста" було нараховано заробітну плату в сумі 612,00 грн. за 3 робочі дні та допомогу по вагітності і пологах за період з 14 листопада 2006 року  по 19 березня 2007 року в сумі 17544,00 грн. ( 86 робочих дні).

У відповідності до ст. 38. Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням", допомога по вагітності та пологах надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке компенсує втрату заробітної плати (доходу) за період відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами. Допомога по вагітності та пологах застрахованій особі виплачується за весь період відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами, тривалість якої становить 70 календарних днів до пологів і 56 (у разі ускладнених пологів або народження двох чи більше дітей - 70) календарних днів після пологів.  Розмір зазначеної допомоги обчислюється сумарно та надається застрахованій особі в повному обсязі незалежно від кількості днів відпустки, фактично використаних до пологів.

Згідно ст. 39 цього Закону, допомога по вагітності та пологах надається застрахованій особі у розмірі 100 відсотків середньої заробітної плати (доходу), обчисленої відповідно до статті 53 цього Закону, і не залежить від страхового стажу. Згідно ст. 53 порядок обчислення середньої заробітної плати для надання допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах визначається Кабінетом Міністрів України.

Оскільки Постановою КМУ №1266 "Про порядок обчислення середньої заробітної плати .." визначено, що розрахунковий період для допомоги по соціальному страхуванню на випадок тимчасової непрацездатності береться за останні шість місяців до настання страхового випадку, а отже береться і середня заробітна плата лише за цей період сумарно по основному місцю роботи та за сумісництвом, то нарахування відповідачем допомоги по вагітності і пологах за періоди після листопада 2006 року є неправомірним.

По місцю роботи за сумісництвом  у ПП "Дігеста" ( працівниця звільнилася 28.02.2006 року і знову приступила до роботи з 09.11.2006 року) відсутній шестимісячний період роботи до настання страхового випадку (14 листопада 2006 року), оскільки протягом розрахункового періоду з 01.05.2006 року по 31.10.2006 року Жихарєва Л.О. за сумісництвом на ПП "Дігеста" не працювала.

Таким чином є правомірними висновки Акту перевірки № 27 про те, що працівнику Жихарєвій Л.О. було неправильно нараховано та виплачено допомогу по вагітності та пологах в сумі 17 544,00 грн. і ці кошти правомірно не були прийняті до зарахування.

Виплату даних коштів відповідачем було проведено за рахунок коштів фонду, що і стало предметом перевірки в рамках діяльності підприємства-відповідача за період з 01.01.2005 року по 31.01.2006 року.

За результатами перевірки позивачем було прийнято рішення № 26/415 про нарахування штрафу за порушення витрачання коштів фонду в розмірі 8 772,00 грн.. як 50% від суми коштів, не прийнятих до зарахування.

Розрахунок штрафу є правомірним і відповідає п.5 ч.1 ст. 30 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування в зв'язку із тимчасовою втратою працездатності ..." № 2240 від 18.01.2001 року.

Заперечення відповідача про те, що 17 544.00 грн. не є страховими внесками суд до уваги не приймає, оскільки згідно Закону України “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням і похованням”  від 18.01.01 року № 2240-111, виплата допомоги по вагітності і пологах здійснюється підприємством за рахунок коштів страхових внесків, які підлягають до сплати Фонду, а тому сума 17 544.00 грн. і є за своєю правовою природою страховими внесками.

Представник відповідача подав суду докази того, що ним оскаржувалися і акт перевірки і рішення. Зокрема, подавалося заперечення проти акту від 02.03.2007 року № 19, на який було отримано негативну відповідь позивача по справі ( а.с. 15-17).

За документами, поданими позивачем, рішення № 26/415 від 07.03.2007 року, було отримано відповідачем 16.03.2007 року і оскаржено протягом 10 днів, про що позивачу надіслано скаргу на рішення за вих. № 29 від 23.03.2007 року ( а.с. 18). Згідно довідки поштового зв'язку ( а.с.23) скаргу було доставлено адресату та видано 26.03.2007 року.

За змістом скарги на рішення, платник ПП "Дігеста" було не згодне з накладенням та розрахунком   8 772,00 грн. штрафу.

19.09.2001 року постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності було затверджено  Інструкцію про порядок проведення ревізій та перевірок по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Пунктом 16 даної Інструкції (в редакції станом на 06.07.2006 року) передбачено, що обов'язок доведення того, що будь-яке нарахування сум фінансових та штрафних санкцій за матеріалами ревізій, здійснене робочим органом Фонду, є помилковим, покладається на платника страхових внесків. У разі коли платник страхових внесків вважає, що орган Фонду невірно визначив суму фінансових та штрафних санкцій або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству...такий страхувальник має право звернутися до органу Фонду із скаргою про перегляд цього рішення, яка подається у письмовій формі та може супроводжуватися документами, розрахунками та доказами, які страхувальник вважає за потрібне надати. Скарга повинна бути подана органу Фонду протягом десяти календарних днів, наступних за днем отримання страхувальником рішення органу Фонду, що оскаржується. Орган Фонду зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом двадцяти календарних днів від дня отримання скарги страхувальника на його адресу поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. У разі коли орган Фонду надсилає страхувальнику рішення про повне або часткове незадоволення його скарги, такий страхувальник має право звернутися протягом десяти календарних днів, наступних за днем отримання відповіді, з повторною скаргою до органу Фонду вищого рівня із дотриманням зазначеного десятиденного строку для кожного випадку оскарження та зазначеного двадцятиденного строку для відповіді на нього. Керівник органу Фонду (або його заступник) може прийняти рішення про продовження строків розгляду скарги страхувальника понад строки, визначені в абзаці третьому цього пункту, але не більше шістдесяти календарних днів, яке направляється страхувальнику до закінчення двадцятиденного строку, зазначеного в абзаці третьому цього пункту. Якщо вмотивоване рішення за скаргою страхувальника не надсилається страхувальнику протягом двадцятиденного строку або протягом строку, на який за рішенням керівника органу Фонду або його заступника розгляд продовжено, така скарга вважається повністю задоволеною на користь страхувальника з дня, наступного за останнім днем зазначених строків. Скарга вважається також повністю задоволеною на користь страхувальника, якщо рішення керівника органу Фонду (або його заступника) про продовження строків її розгляду не було надіслано страхувальнику до закінчення двадцятиденного строку, зазначеного в абзаці третьому цього пункту.

Позивач не зміг надати суду переконливих доказів того, що  ним було вручено відповідачу рішення про результати розгляду його скарги, оскільки довідка позивача та реєстр про відправку кореспонденціїї ( а.с. 52,53) є лише внутрішніми документами позивача, а не  поштовим відправленням з повідомленнямм про вручення або доказом вручення кореспонденці під розписку. В даному випадку надані позивачем докази не є прийнятними та не підтверджують його доводів.

Таким чином, оскільки  у позивача відсутні докази вручення відповідачу рішення про результати розгляду скарги на рішення № 26/415 від 07.03.2007 року, то скарга відповідача на дане рішення є повністю задоволеною на користь відповідача по справі.

Таким чином, підстав для примусового стягнення штрафу у сумі 8 772,00 грн. немає, у задоволенні позову слід відмовити повністю.

За результатами розгляду даного спору суд приходить до висновку, що відповідач по справі незаконно здійснив виплату допомоги по вагітності та пологах працівнику Жихарєвій Л.О. в сумі 17 544,00 грн., а тому нарахування штрафу в сумі 8 772,00 грн. за порушення порядку витрачання коштів фонду було правомірне. Однак, підстав для стягнення штрафу з відповідача немає, оскільки скарга платника про нарахування штрафу є такою, що повністю задоволена на користь платника.

В частині неправомірності висновку про неприйняття до зарахування 17 544,00 грн. рішення не оскаржувалося, дані кошти до зарахування не підлягають, а тому сплата цих коштів повністю лягає на витрати ПП "Дігеста" без відшкодування за рахунок коштів Фонду.

На підставі статті 89 КАС України, при відмові у позові судові витрати на відповідача не покладаються.

Керуючись статтями 89,160,163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова набуває чинності протягом 10 днів і може бути оскаржена до Київського апеляційного  адміністративного  суду в порядку ст.186 КАС України.

СУДДЯ                                                                                                      Н.М. Спаських