ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2007 р.
№ 20-6/1355-7/324-3/246-10/043-11/124

Вищий  господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді                    В.М.Палій,

судді                                        І.М.Васищака,

судді                                        О.А.Подоляк,

розглянувши    касаційну скаргу Державного спеціалізованого підприємства

“Чорнобильська АЕС”

на                       рішення господарського суду міста Севастополя від 09.11.2006р. та

постанову Севастопольського апеляційного господарського суду

від 12.12.2006р.

у справі         №20-6/1355-7/324-3/246-10/043-11/124

за позовом    Державного спеціалізованого підприємства “Чорнобильська АЕС”

до                      Державного підприємства “Севастопольське управління океанічного

рибальства”

3-ті особи:      1) Товариство з обмеженою відповідальністю “Міжгалузеве підприємство

“Енерготехпром”;

2) Севастопольське державне підприємство “Атлантика”

за участю       Прокурора міста Севастополя

про                    стягнення 714  080,38 грн.,

та за зустрічним позовом ДП “Севастопольське управління океанічного рибальства”

до                       1) ДСП “Чорнобильська АЕС”;

2) СДП “Атлантика”;

3) Севастопольської міської державної адміністрації

про                    визнання недійсними договорів,

за участю представників:

від ДСП “Чорнобильська АЕС”: Сусленко В.О. (довіреність №20 від 26.07.06),

від ДП “Севастопольське управління океанічного рибальства”: не з’явився,

від ТОВ “Міжгалузеве підприємство “Енерготехпром”: не з’явився,

від Севастопольського державного підприємства “Атлантика”: Гребьонкін А.Л.

(довіреність №059 від 14.09.06),

від Севастопольської міської державної адміністрації: не з’явився,

від Генеральної прокуратури України: прокурор відділу Шумко Г.В. (посвідчення №152),

ВСТАНОВИВ:

Державне спеціалізоване підприємство “Чорнобильська АЕС” звернулося до господарського суду міста Севастополя з позовом до Державного підприємства “Севастопольське управління океанічного рибальства” і просило суд стягнути з останнього заборгованість за договорами про перевід боргу від 27.06.97р., 30.07.97р., 27.08.97р., 30.10.97р. та договором №7/69 від 17.01.2000р. у сумі 714 080,38 грн.

Судом першої інстанції залучено до участі у справі в якості третіх осіб ТОВ МП “Енерготехпром” (а.с.60 т.2), Севастопольську міську державну адміністрацію (а.с.70 т.2), Севастопольське державне підприємство “Атлантика” (а.с.82 т.3).

23.06.2003р. вступив у справу прокурор відповідно до ст.29 ГПК України та ст.26 Закону України “Про прокуратуру”.

Ухвалою господарського суду міста Севастополя від 24.02.2005р. (а.с.112 т.3) порушено провадження за зустрічним позовом ДП “Севастопольське управління океанічного рибальства”  до ДСП “Чорнобильська АЕС”, СДП “Атлантика”, Севастопольської міської державної адміністрації про визнання недійсними договорів про перевід боргу, які є підставою первісного позову.

Справа в судах розглядалась неодноразово.

За наслідками нового розгляду даної справи рішенням господарського суду міста Севастополя від 09.11.2006р. (суддя Дмитрієв В.Є.), залишеним без змін постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 12.12.2006р. (головуючий, суддя Заплава Л.М., судді Борисова Ю.В., Щепанська О.А.), у задоволенні первісного позову відмовлено з причин його безпідставності, у задоволенні зустрічного позову відмовлено з мотивів пропуску строку позовної давності.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції та  постановою суду апеляційної інстанції, позивач –ДСП “Чорнобильська АЕС” звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить суд їх скасувати, як такі, що ухвалені за  неповним з’ясуванням всіх обставин справи, та ухвалити нове рішення.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судами норм матеріального та процесуального права  при ухваленні оскаржуваних судових актів, знаходить касаційну скаргу такою, що не підлягає  задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, між ДСП “Чорнобильська АЕС”, Севастопольською державною міською адміністрацією та СДП “Атлантика” укладені договори переводу боргу від 27.06.1997р., від 30.07.1997р., від 27.08.1997р. та від 30.10.1997р., відповідно до умов яких, СДП “Атлантика” прийняло на себе зобов’язання по погашенню заборгованості Севастопольської міської державної адміністрації перед ДСП “Чорнобильська АЕС” на загальну суму 1 005 549,99 грн.

У зв’язку з реструктуризацією СДП “Атлантика” шляхом виділення з його складу двох державних підприємств, до одного з них  - ДП “Севастопольське управління океанічного рибальства” (відповідач за первісним позовом у даній справі) згідно з розподільчим балансом перейшла сума заборгованості СДП “Атлантика” у розмірі 1 005 549,99 грн.

17.01.2000р. між Відокремленим підрозділом (ВП) “Чорнобильська АЕС” ДП НАЕК “Енергоатом” (кредитор) та ДП “Севастопольське управління океанічного рибальства” (боржник) укладено договір №7/69, відповідно до умов якого  боржник зобов’язався погасити заборгованість перед кредитором на загальну суму 1 005 549,99 грн., сформовану договорами СДП “Атлантика” від 28.11.97р., 27.08.97р., 30.07.97р., 30.10.97р., 27.06.97р. (а.с.27-28 т.3).

ДП “Севастопольське управління океанічного рибальства” частково погасило борг перед позивачем на суму 400 863,45 грн. шляхом передачі векселя (а.с.32 т.3). Таким чином, на час подання даного позову борг відповідача складав 604 686,54 грн. Вказану суму, а також 109 393,84 грн. пені, а всього 714  080,38 грн. позивач просить суд стягнути з відповідача –ДП “Севастопольське управління океанічного рибальства”.

Колегія суддів погоджується з висновком судів двох інстанцій про відсутність підстав для задоволення первісного позову з огляду на таке.

Матеріалами справи встановлено, що на виконання заходів щодо закриття Чорнобильської атомної електростанції, затверджених Президентом України 19.10.2000р. та розпорядження Міністерства палива та енергетики України від 27.03.2001р. №55-р “Про передачу у власність територіальної громади м.Славутич Київської області об’єктів соціальної інфраструктури ВП “Чорнобильська АЕС” ДП НАЕК “Енергоатом”, а також враховуючи рішення сесії Славутицької міської ради  Київської області від 27.10.2000р. №193-28-ХХІІІ, наказом НАЕК “Енергоатом” №250 від 30.03.2001р. (а.с.131 т.1)  уповноважено генерального директора ВП “Чорнобильська АЕС” В.К.Толстоногова здійснити станом на 01.01.2001р. безоплатну передачу з балансу ВП “Чорнобильська АЕС” у власність територіальної громади м.Славутич об’єктів соціальної інфраструктури, згідно з додатком, відповідно до Закону України “Про передачу об’єктів права державної та комунальної власності”.

Між ДСП “Чорнобильська АЕС” та виконавчим комітетом Славутицької міської ради відповідно до Закону України “Про передачу об’єктів державної та комунальної власності” та наказу ВП “Чорнобильська АЕС №441 від 26.06.2001р. (а.с.67 т.2), укладено договір №136 від 01.07.2001р. про часткове фінансування витрат на утримання об’єктів ВП “Чорнобильська АЕС”, переданих ВП “Чорнобильська АЕС” НАЕК “Енергоатом”. Відповідно до п.2.2.5 вказаного договору ДСП “Чорнобильська АЕС” зобов’язалося передати оборотні активи, дебіторську та кредиторську заборгованість з балансу ВП “Чорнобильська АЕС” НАЕК “Енергоатом” у власність територіальної громади м.Славутич станом на 30 червня 2001 року по Акту прийому-передачі (додаток №5) (а.с.132-133 т.1). На виконання умов вказаного договору ВП “Чорнобильська АЕС” та виконавчий комітет підписали Акт приймання-передачі оборотних активів, дебіторської та кредиторської заборгованості  з балансу ВП “Чорнобильська АЕС” НАЕК “Енергоатом” у власність територіальної громади м.Славутич станом на 30.06.2001р. (а.с.135 т.1). Згідно додатку до цього акту складено реєстр дебіторів станом на 30.06.2001р., в якому зазначений ДП “Севастопольське управління океанічного рибальства” з сумою 714 080,38 грн., тобто вказана заборгованість була передана від позивача до територіальної громади м.Славутич.

Рішенням Славутицької міської ради №287-33-ХХІІІ від 22.06.2001р. створено КП “Славутич-Чорнобильторг” (а.с.74 т.2). Рішенням цієї ж ради №422 від 05.07.2001р. вирішено передати на баланс КП “Славутич-Чорнобильторг” необоротні активи згідно додатку №1; затвердити акти прийому-передачі оборотних активів, дебіторської та кредиторської заборгованості (додаток №2) та передати для розвитку КП “Славутич-Чорнобильторг” (а.с.75 т.2).

На підставі вказаного рішення міськради №422 здійснено  передачу Комунальному підприємству “Славутич-Чорнобильторг” дебіторську заборгованість ДП “Севастопольське управління океанічного рибальства” з сумою 714 080,38 грн.,  що підтверджується актом на передачу оборотних активів, дебіторської та кредиторської заборгованості з територіальної громади м.Славутич для розвитку КП “Славутич-Чорнобильторг” та Реєстром дебіторів станом на 30.06.2001р. (а.с.76-79 т.2).

16.10.2002р. між КП “Славутич-Чорнобильторг” (перший кредитор) та ТОВ “Міжгалузеве підприємство “Енерготехпром” (новий кредитор) укладено договір №12/12 уступки права вимоги, відповідно до умов якого, перший кредитор передає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги боргу першого, який (борг) заснований на договорах переводу боргу від 27.06.97р., 30.07.97р., 27.08.97р., 30.10.97р., 28.11.97р.,  укладених між ВП “Чорнобильська АЕС”, Севастопольською міською державною адміністрацією та Севастопольським державним підприємством “Атлантика”. За цим договором новий кредитор набуває право (замість кредитора) вимагати від боржника  - СДП “Атлантика” виконання зобов’язань за договорами переводу боргу від 27.06.97р., 30.07.97р., 27.08.97р., 30.10.97р., 28.11.97р.

Відповідно до п.2.1. договору передбачена за цим договором уступка права вимоги по зобов’язанням боржника від першого кредитора до нового кредитора означена сторонами у  сумі 714 080,38 грн. (а.с.80 т.5).

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновком судів двох інстанцій про те, що на підставі цього договору у ТОВ “Міжгалузеве підприємство “Енерготехпром” виникло право вимоги боргу саме від СДП “Атлантика”, оскільки як було встановлено судом першої інстанції (рішення від 13.10.2002р. (а.с.109 т.1) та зазначалося вище, боржником за договорами  переводу боргу від 27.06.97р., 30.07.97р., 27.08.97р., 30.10.97р., 28.11.97р. є ДП “Севастопольське управління океанічного рибальства”, яке стало ним внаслідок  реорганізації СДП “Атлантика” та укладання між ВП “Чорнобильська АЕС” та ДП “Севастопольське управління океанічного рибальства” договору №7/69 від 17.01.2000р., та частково погасило борг перед позивачем на суму 400 863,45 грн. шляхом передачі векселя 15.05.2000р.

Безпідставним є застосування судом першої інстанції п.2 ст.35 ГПК України з посиланням на постанову Вищого господарського суду України від 02.12.2005р. у справі №20-4/653-9/486 про банкрутство СДП “Атлантика” (а.с.65-65 т.5), якою визнані кредиторські вимоги ТОВ “Міжгалузеве підприємство “Енерготехпром” до СДП “Атлантика” у розмірі 714 080,38 грн., оскільки встановлені вказаною постановою  факти не мають преюдиційного значення при вирішенні даного спору з огляду на  те, що ця постанова ухвалена в іншому спорі, в якому брали участь інші сторони.

Проте, наведене не впливає, в цілому, на правильність висновку судів двох інстанцій про відсутність підстав для задоволення первісного позову ДСП “Чорнобильська АЕС”, оскільки, як доведено матеріалами справи, у позивача відсутнє суб’єктивне матеріальне право або охоронюваний законом інтерес на подання даного позову внаслідок передачі останнім у червні 2001 року заборгованості, яка є предметом позову, у власність територіальної громади м.Славутич, потім КП “Славутич-Чорнобильторг”, а згодом ТОВ “Міжгалузеве підприємство “Енерготехпром”.

Висновок судів двох інстанцій про відсутність підстав для задоволення зустрічного позову ґрунтується на матеріалах справи та відповідає нормам матеріального права щодо застосування строків позовної давності.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувані рішення та постанова підлягають залишенню без змін з врахуванням мотивувальної частини даної постанови.

Інші доводи скаржника, викладені у касаційній скарзі, не заслуговують на увагу, оскільки фактично зводяться до оцінки доказів та переоцінки обставин справи, що не є компетенцією касаційної інстанції з огляду на вимоги ст.ст.1115, 1117 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 –11111 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу Державного спеціалізованого підприємства “Чорнобильська АЕС” залишити без задоволення, а постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 12.12.2006р. у справі №20-6/1355-7/324-3/246-10/043-11/124  - без змін.

Головуючий, суддя                                                            В.М.Палій

Суддя                                                                                І.М.Васищак

Суддя                                                                                О.А.Подоляк