ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2007 р.                                                                                Справа № 15/438-06

Суддя господарського суду Курко О.П.

при секретарі судового засідання Білоконна О.В. , розглянувши матеріали справи

за позовом: Відкритого акціонерного товариства "Вініфрут" ( 22400, Вінницька обл., м. Калинівка, вул. Фрунзе, 45)

до: Вінницької митниці ( 21043, м. Вінниця, вул. Лебединського, 7)

третя особа: Головне Управління державного казначейства України у Вінницькій області

про стягнення 147 269,51 грн.

Представники :

позивача     :   Слюсар О.В. - за дорученням

відповідача :   Мавроді Р.Ф. - за дорученням

3-ї особи:         Іскра С.М. - за дорученням

прокурор:         Петровський І.Е.

ВСТАНОВИВ :

Відкритим акціонерним товариством „Вінніфрут” подано позов про визнання дій Вінницької митниці по збільшенню митної вартості товару неправомірними та стягнення зайво сплачених сум в розмірі 147269,51 грн.

Позов обґрунтовується тим, що відповідач неправомірно збільшував своїми рішеннями митну вартість заявленого до розмитнення товару та протиправно анулював подані позивачем декларації, чим спонукав позивача до подання декларацій із завищеною митною вартістю товару.

Заявою про збільшення позовних вимог від 21.12.06р. позивач збільшив позовні вимоги і просив суд визнати протиправними та скасувати Довідку Вінницької митниці №9 від 15.05.06р. про визначення митної вартості товару по вантажно-митній декларації №401000001/6/005658 від 12.05.06р., Довідку Вінницької митниці №17 від 08.06.06р. про визначення митної вартості товарів по вантажно-митній декларації №401000001/6/007094 від 08.06.06р., Рішення про митну оцінку товару від 02.03.06р. до вантажно-митної декларації №401000001/6/002390 від 02.03.06р., Рішення про митну оцінку товару від 24.02.06р. до вантажно-митної декларації №401000001/6/002135 від 02.03.06р., Картку відмови у вантажно-митному оформленні від 03.03.06р. і прийнятті вантажно-митної декларації №40100001/6/002390 від 02.03.06р., Картку відмови у вантажно-митному оформленні від 01.03.06р. і прийнятті вантажно-митної декларації №401000001/6/002135, Картку відмови у вантажно-митному оформленні від 15.05.6р. і прийнятті митної декларації №401000001/6/005658 від 12.05.06р.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позові та в заяві про збільшення позовних вимог, просила позов задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала з тих підстав, що  рішення про визначення митної вартості товару є законними, відповідач в деяких деклараціях митну вартість заявляв сам, анульовувались Вінницькою митницею декларації правомірно, у зв’язку із вирішенням питання про визначення коду товару, а також після консультацій з представником позивача, просила в задоволенні позову відмовити.

За клопотанням позивача у зв’язку з тим, що стягнення має відбуватись з державного бюджету до справи залучено у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог Головне управління державного казначейства у Вінницькій області.

В справу, відповідно до ч.2 ст.60 КАС України вступив на стороні відповідача прокурор.                      Прокуратур та представник 3-ї особи в судовому засіданні  заперечення відповідача підтримали, в задоволенні позову просили відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін дослідивши та вивчивши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази суд встановив наступне.

12 січня 2006 року позивачем було подано до Вінницької митниці вантажну митну декларацію №401000001/6/000120 на розмитнення концентрованого яблучно-виноградного соку. В цій декларації  фактурна вартість заявленого товару дорівнювала митній і складала 196313,7 грн. Як вбачається з матеріалів справи вказана декларація була самостійно анульована митницею відповідно до службової записки у зв’язку із підставами дослідження щодо встановлення коду товару. Після анулювання цієї декларації ВАТ „Вінніфрут” було подано 06.02.06р. вантажні митні декларації за №401000001/6/001236 та №401000001/6/001237 на розмитнення цього ж концентрату. В цих деклараціях ВАТ „Вінніфрут” самостійно визначив завищену митну вартість  яблучно-виноградного концентрату в розмірі 316635,00 грн.

Вантажна митна декларація №004563 від 17.04.06р. була подана позивачем на розмитнення концентрату яблучно-виноградного соку із фактурною вартістю, що дорівнювала митній і складала 275528,00 грн. Вказана декларація анульована митницею самостійно на підставі службової записки з підстав дослідження коду товару, після чого позивачем було подано ВМД №005211 від 28.04.06р. на розмитнення концентрованого яблучно-виноградного соку із завищеною митною вартістю в розмірі 444400,00 грн.

Вантажна митна декларація №005596 на розмитнення суміші концентрованих соків з тропічних плодів „Мультифрут” із митною вартістю в розмірі 99672,86 грн. подана позивачем 11.05.06р. Ця декларація також самостійно анульована митницею на підставі службової записки з підстав дослідження коду товару, після чого позивачем була подана ВМД №005657 від 12.05.06р. із завищеною митною вартістю в розмірі 116963, 05 грн.

Заперечення відповідача, про те що ВМД №000120 від 12.01.06р., №004563 від 17.04.06р. та №005596 від 11.05.06р. анульовані правомірно в результаті проведення консультацій щодо митної вартості та з підстав дослідження коду товару не приймаються судом до уваги, оскільки  факт проведення таких консультацій та досліджень відповідачем жодним доказом не доведений. Крім того, в п.6.6 Порядку здійснення митного контролю й митного оформлення товарів із застосуванням вантажної митної декларації, затвердженого наказом ДМСУ №314 від 20.04.05р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.04.05р. за №439/10719 зазначено, що за наявності достатніх підстав, установлених законодавством України, посадова особа митного органу може відмовити у прийнятті ВМД, митному оформленні чи пропуску товарів з оформленням Картки відмови в прийнятті митної декларації в порядку, установленому законодавством України. Реєстраційний номер ВМД, за якою відмовлено в митному оформленні, підлягає анулюванню.

Таким чином, наведені норми діючого законодавства визначають, що посадова особа митного органу має право анулювати декларацію не інакше як з підстав, визначених законодавством України і з обов’язковим оформленням Картки відмови в прийнятті митної декларації. Відповідач не надав, передбачених діючим законодавством підстав анулювання ВМД. Отже, заперечення митниці про те, що анулювання декларацій було здійснено у зв’язку із проведенням консультацій щодо визначення коду товару судом не приймаються.

Враховуючи також те, що всім деклараціям був присвоєний номер, а відповідно вони прийняті до оформлення, то згідно п.7 вказаного вище Положення  митниця може відмовити у митному оформленні товарів виключно у випадках, передбачених законодавством України. Жодної передбаченої діючим законодавством підстави відмови в митному оформленні товару та правомірності анулювання по вказаних ВМД відповідачем не наведено, що свідчить про безпідставність їх анулювання, а відповідно, і протиправність дій митниці.

Відповідно до абзацу 4 п.2.11 Порядку роботи відділу номенклатури та класифікації товарів..., затвердженого Наказом Державної митної служби України №646 від 01.10.03р. та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.10.03р. за №996/8317 вантажна митна декларація не може використовуватись для митного оформлення і ВМД скасовується у встановленому порядку у випадку, якщо відділом приймається рішення про визначення коду товару, яке не відповідає інформації, заявленій декларантом у ВМД. Будь-яких посилань на можливість анулювання ВМД на підставі службової записки наведений Наказ не містить. Заперечення відповідача, що ВМД №000210 від 12.01.06р. була анульована на підставі Наказу Державної митної служби України №685 від 13.10.03р., що зареєстрований в Мінюсті України 24.10.03р. за №969/8290 не приймаються судом як обґрунтовані, оскільки в п.3.7 цього Наказу чітко визначено, що ВМД скасовується у встановленому порядку у випадку, коли відділом контролю митної вартості приймається рішення про визначення митної вартості товару, будь-яких інших підстав анулювання або ж можливості анулювання ВМД на підставі службової записки цей Наказ також не містить.

В судовому засіданні встановлено, що будь-якого рішення по ВМД №000210 від 12.01.06р., №004563 від 17.04.06р. та №005596 від 11.05.06р. про визначення митної вартості  концентрату або його коду  Вінницька митниця не приймала. Відповідно до п.6  Положення про вантажну митну декларацію, затвердженого Постановою КМУ №574 від 09.06.97р. ВМД присвоюється реєстраційний номер у разі прийняття ВМД до оформлення. ВМД №000120 від 12.01.06р., №004563 від 17.04.06р. та №005596 від 11.05.06р. був присвоєний номер, що свідчить про те, що до оформлення вони прийняті були, а тому анульовуватись мали б виключно у визначеному законодавством порядку.

Що стосується твердження представника Вінницької митниці, що ВМД анульовувались у зв’язку з тим, що податкове зобов’язання відповідно до Закону України „Про податок на додану вартість” виникає в день подання ВМД до оформлення, то суд вважає за необхідне зазначити, що вказаними вище нормативними документами не визначено такої підстави анулювання ВМД, як виникнення податкового зобов’язання із сплати податку на додану вартість, а згідно із нормами п.5.3 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” у платника податку є певний строк на його сплату враховуючи вимоги п.п.4.1.4 та 4.1.5 цього Закону.

Допитаний в судовому засіданні свідок митний брокер Вирова В.І. показала, що працівники митниці  самостійно анульовували подані нею декларації і при цьому повідомляли, що митна вартість має бути вищою. Її заперечення, що митна вартість відповідає контрактній митниця до уваги не приймались їй просто повертались декларації, таким чином змушуючи подати декларації із завищеною митною вартістю. Суд погоджується з доводами позивача, що подання ним ВМД №001237 та №001236 від 06.02.06р. (попередня №000120 від 12.01.06р.), №0005211 від 28.04.06р. (попередня №004563 від 17.04.06р.) та №005657 від 12.05.06р. (попередня №005596 від 11.05.06р.) із завищеною митною вартістю було наслідком протиправних дій митниці по анулюванню попередніх декларацій, а тому ВАТ "Вінніфрут” має право на повернення зайво сплачених митних платежів.

24 лютого 2006 року відповідачем подано до Вінницької митниці ВМД №002135 на розмитнення концентрованих соків тропічних плодів „Мультіфрут” із визначеною митною вартістю в розмірі 96621,65 грн. На цю декларацію митницею була оформлена картка №401000000/6/14 від 24.02.06р. відмови в прийнятті митної декларації №401000000/6/2135 від 24.02.06р. 24 лютого 2006р. була зроблена митна оцінка товару до ВМД №002135, після якої ВАТ „Вінніфрут” подало ВМД №002391 від 02.03.06р. із митною вартістю, визначеній в оцінці в розмірі 116963,05 грн.

Вантажно-митна декларація №002390 була подана позивачем на розмитнення концентрованого яблучного соку 02.03.06р. із митною вартістю в розмірі 392627,4 грн. Вінницькою митницею по цій декларації була оформлена картка відмови в прийнятті митної декларації №401000000/6/15, де поставлено вимогу оформити за митною вартістю, зазначеною в митній оцінці. 2 березня 2006 року відділом митної оцінки була проведена митна оцінка товару і його вартість визначена в розмірі 519281,4 грн. Після проведеної митної оцінки позивач подав ВМД №002542 від 06.03.06р. із завищеною митною вартістю.

Джерелом інформації, що використана для митної оцінки вартості товару по ВМД №002135 від 24.02.06р. визначена ВМД №600000001/2006/1082 від 09.02.06р., тобто  взята за основу ціна угоди щодо ідентичного товару.

Статтею 268 МК України передбачений перелік ознак, які мають бути враховані (фізичні характеристики, якість та репутація на ринку, країна походження та виробник) при застосуванні такого методу. Суд вважає за необхідне зазначити те, що виробником концентрованого соку „Мультіфрут”, що був розмитнений позивачем є фірма „Gan Shmuel Foods LTD”, в той час як виробником соку, по якому здійснювалась митна оцінка є фірма „Gat Foods”. Суд погоджується також з доводами позивача, що ціна концентрованого соку „Мультіфрут” може суттєво коливатись в залежності від кількості концентратів соків, що в нього входять, про що свідчать дані із  інформації митниці, де визначено, що концентрований „Мультіфрут” фірми „Gat Foods” з більшим вмістом різних концентратів  був розмитнений по ціні 6,21 грн. за кг.  Джерелом інформації, що використана для митної оцінки вартості товару по ВМД №002390 від 02.03.06р. визначена ВМД №209030004/2006/3460 від 01.03.06р.

Суд вважає за необхідне зазначити, що в ціновій інформації митниці, що подана до суду виробник товару вказаний не той, який виробляв товар позивачу та те, що в інформації взагалі немає жодних даних розмитнення соку яблучного концентрованого фірми „SHAANXI HENGXING FRUIT JUICE CO., LTD” суд вважає, що відповідач не довів законності та обґрунтованості визначення ціни яблучного концентрату по ВМД №002390 від 02.03.06р. в розмірі 519281,4 грн.

Крім того, в зазначених оцінках вказано, що метод 1 не неприйнятий до застосування, оскільки у митного органу є довідкова інформація про ціни на товар, метод 2 неприйнятий для застосування через відсутність у митного органу та декларанта інформації про ідентичні товари, метод 3 неприйнятий через відсутність інформації про подібні товари, метод 4 неприйнятий через відсутність основи для віднімання вартості, метод 5 неприйнятий через відсутність основи для додавання вартості. Частиною 5 ст.266 МК України (в редакції, що діяла на момент існування правовідносин) передбачено, що кожний наступний метод застосовується послідовно, якщо основний метод не може бути використаний. Частина 3 ст.267 МК України передбачає випадки, коли має бути застосований метод оцінки за ціною угоди. Жоден з цих випадків не виключає можливості застосування цього методу для визначення митної вартості товару позивача і зазначена стаття не передбачає такої можливості не застосування цього методу, як наявність довідкової інформації про ціни на товар, оскільки основним критерієм є ціна угоди, що фактично сплачена або підлягає сплаті.

Як встановлено в судовому засіданні всі необхідні документи для підтвердження заявленої митної вартості (угоди, додатки до них, інвойси з визначенням ціни, що підлягає сплаті тощо) ВАТ „Вінніфрут” було надано. Таким чином, відповідач не довів в судовому засіданні законодавчо встановлених причин не застосування попередніх методів при проведенні митної оцінки та неможливості застосування методу оцінки за ціною угоди, що ставить під сумнів законність вказаних митних оцінок товару за методом, самостійно обраним митницею.

Вантажна митна декларація №007094 була подана позивачем на розмитнення суміші концентрованих соків з тропічних плодів „Мультіфрут” 08.06.06р. із визначеною митною вартістю в розмірі 99672,86 грн.  По цій декларації Вінницькою митницею оформлена Довідка №17 від 08.06.06р. на проведення митної оцінки суміші концентрованих соків із тропічних плодів „Мультіфрут”. Картка відмови в прийнятті до митного оформлення цієї декларації відповідачем оформлена не була. Після видачі Довідки про визначення митної вартості товарів ВАТ „Вінніфрут” подав Вінницькій митниці  ВМД №007187 від 09.06.06р. із завищеною митною вартістю концентрату „Мультіфрут” в розмірі 116963,05 грн.

Також 28.04.06р. ВАТ „Вінніфрут” було подано ВМД №005214 на розмитнення соку концентрованого „Манго” та „Лимон” із митною вартістю за концентрат „Лимон” в розмірі 29075,38 грн. (5,4 грн. за кг). Ця декларація була самостійно анульована митницею на підставі службової записки 12.05.05р. Цього ж дня позивачем подана інша ВМД №005658 на розмитнення цього ж концентрату. На цю декларацію була складена митницею Картка відмови в прийнятті митної декларації №401000001/6/00003 від 15 травня 2006 року із вказаною вимогою  проведення митного оформлення за митною вартістю, зазначеній в Довідці про визначення митної вартості. 15 травня 2006 року відділом контролю митної вартості була надана Довідка №9 про визначення митної вартості соку концентрованого „Лимон”. 15 травня 2006 року ВАТ „Вінніфрут” подало ВМД №005750 на розмитнення соку концентрованого „Лимон” із завищеною митною вартістю концентрату „Лимон” (7,32грн. за кг).

Зазначені Довідки про визначення митної вартості суд вважає такими, що прийняті з порушенням діючого законодавства. Митницею визнано, що жодних претензій щодо неповноти документів по вказаних деклараціях не висувалось. В п.2.4  Наказу  Державної митної служби України №685 вказано, що митниця для достовірного визначення митної вартості має  ініціювати проведення та брати участь в огляді товару і відборі зразків і тільки якщо при огляді та митному оформлені товару визначити митну вартість на основі поданих документів достовірно не можливо (п.3.4) для прийняття остаточного рішення має готуватись запит до підрозділу вищого рівня. Доказів проведення жодної з цих дій митниця не надала, що свідчить про те, що оскаржувані Довідки про визначення митної вартості товару винесені без повного врахування технічних показників товару, виробника та країни походження, а також без повного врахування діапазону цінової інформації про товар.

Крім того, наказом Державної митної служби України №685 (п.3.6) визначено, що Відділом контролю митної вартості за потреби вартісної оцінки товару складається Довідка про визначення митної вартості з обґрунтуванням усіх викладених у ній висновків, але враховуючи положення п.3.7 цього наказу про те, що підставою для анулювання декларації є рішення про визначення митної вартості товару, суд приходить до висновку, що Довідка про визначення митної вартості товарів є підставою для здійснення митної оцінки, а не  підставою для анулювання ВМД, що свідчить про те, що відмова митниці розмитнити товар на підставі Довідок №9 від 15.05.06р. та №17 від 08.06.06р. є протиправною.

Джерелом інформації в Довідці про визначення митної вартості №17 від 08.06.06р. вказано ВМД №401000001/2006/005837 від 12.05.06р. (декларація іншого експортера), угоди, доповнення до угод та інвойси позивача. Як джерело інформації, по якій здійснюється оцінка, митниця вказала ВМД №100000007/2006/474177 від 11.04.06р.(декларація іншого експортера) та документи позивача. Як було зазначено вище вартість  концентрату „Мультіфрут” суттєво коливається в залежності від кількості його складових, а тому Вінницька митниця зобов’язана у випадку наявності сумнівів  щодо заявленої митної вартості відібрати зразки товару для можливості точного встановлення його технічних характеристик і вірного визначення його вартості. Виробником концентрованого соку „Мультіфрут”, що був розмитнений позивачем є фірма „Gan Shmuel Foods LTD”, в той час як виробником соку, по якому здійснювалась оцінка є фірма „Gat Foods”. Данні із цієї ж інформації митниці, свідчать про те, що концентрат „Мультіфрут” фірми „Gat Foods” з більшим вмістом різних концентратів (апельсину, манго, банану, персику, лимону, маракуйї) був розмитнений по ціні 6,21 за кг. Що стосується концентрату „Лимон”, то в ціновій інформації, наданій митницею до матеріалів справи в п.3 є вказівка  на те, що 31 березня 2006 року за ВМД №10206 був прийнятий до розмитнення концентрований сік „Лимон” того ж самого виробника, що і вказаний у ВМД позивача за ціною 5,4 за кг, крім того, був розмитнений такий же концентрат і по ціні 5,02 та 4,91 грн. за кг (в той час як ціна позивача складає 5,93 грн. за кг).

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що ВМД №007187 від 09.06.06р. (попередня №007094 від 08.06.06р.) та №005750 від 15.05.06р. (попередня №005658 від 12.05.06р. та №005214 від 28.04.06р.) із завищеною митною вартістю були подані внаслідок незаконної відмови Вінницької митниці в оформленні попередніх декларацій, а тому ВАТ „Вінніфрут” має право на повернення зайво сплачених платежів.

Заперечення відповідача та прокурора щодо того, що визначені в  вантажно-митних деклараціях  мито та митні  платежі є самостійно узгодженим податковим зобов’язанням, яке за п.5.1 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” не підлягає оскарженню спростовуються тим, що ВАТ „Вінніфрут” оскаржує не податкове зобов’язання, а правомірність визначення бази оподаткування, яка за нормами Закону України „Про податок на додану вартість” визначається з контрактної вартості товару. Також п.15.3 ст.15 вказаного Закону визначено трирічний строк позовної давності для можливості подання заяви про повернення надміру сплачених податків і зборів (обов’язкових платежів), що передбачає механізм їх перегляду у випадку виявлення фактів їх переплати.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові та службові особи зобов’язані діяти лише в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією  та законами України. При розгляді даної справи суд дійшов висновку, що дії Вінницької митниці по анулюванню поданих ВАТ „Вінніфрут” вантажних митних декларацій та винесенню митних оцінок, карток відмови та довідок про визначення митної вартості по поданих деклараціях позивача виходили за межі повноважень, наданих відповідачу митним законодавством України та в деяких випадках прямо йому суперечили, що тягне за собою визнання їх неправомірними та відповідне поновлення порушеного права позивача на розмитнення товару за визначеною контрактною вартістю та повернення зайво сплачених платежів.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257  КАС України, -

ПОСТАНОВИВ :

Позов задоволити.

Визнати протиправними та скасувати довідку №9 вівд15.05.2006р. про визначення митної вартості товарів по ВМД №401000001/6/005658 від 12.05.2006р.; довідку №17 від 08.06.2006р. про визначення митної вартості товарів по ВМД №401000001/6/007094 від  08.06.2006р; рішення про митну  оцінку товару від 24.02.2006р. до ВМД №401000001/6002135 від 02.03.2006р., рішення про митну оцінку товару від 02.03.2006р. до ВМД 401000001/6/002390 від 02.03.2006р, картку відмови у вантажно-митному оформленні від 03.03.2006р. у прийнятті ВМД №401000001/6/002390 від 02.03.2006р.,  картку відмови у вантажно-митному оформленні від 01.03.2006р. ВМД №401000001/6/2135 від 24.02.2006р., картку відмови у вантажно-митному оформленні від 15.05.2006р. ВМД №401000001/6/005658 від 12.05.2006р.

Визнати протиправними дії Вінницької митниці щодо збільшення митної вартості за ВМД поданими   ВАТ "Вінніфрут".

Стягнути з державного бюджету України на користь ВАТ "Вінніфрут" зайво сплачених платежів та зборів в сумі 147269,51 грн. та 1473 грн. понесених судових витрат по сплаті держмита.

Відповідно до ст. 186 КАС України постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. При цьому апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження , якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд , який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова суду складена в повному обсязі 06.07.07р.

Суддя                                                    Курко О.П.