ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

20 вересня 2007 р.

№ 30/106-07-2811

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді

Дерепи В.І.,

суддів

Грека Б.М., Стратієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної
особи ОСОБА_1

на

рішення господарського суду
Одеської області від 25.04.2007 року та постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 29.05.2007 року

у
справі          № 30/106-07-2811

за позовом

закритого акціонерного товариства
"Футбольний клуб "Чорноморець"

до

суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_1

третя особа

ОСОБА_2

про

стягнення збитків

за
участю представників сторін:

від
позивача -Сіра Є.В.

відповідача -не з'явився

третьої особи - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Одеської області від 25 квітня 2007 року (суддя Н.Рога), залишеним без змін
постановою Одеського апеляційного господарського суду від 29 травня 2007 року
(судді М.Петров, Г.Разюк, С.Колоколов) позов задоволено, стягнуто з відповідача
30 047 грн. збитків, заподіяних позивачу внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди.

В касаційній скарзі суб'єкт
підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_1, не погоджуючись з прийнятими
по справі судовими актами, просить їх скасувати, посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального та процесуального права, а справу передати на
новий розгляд до місцевого господарського суду.

У відзиві на касаційну скаргу
позивач просить залишити її без задоволення, а постановлені у справі судові
рішення -без змін.

Заслухавши пояснення представника
позивача, розглянувши матеріали справи і доводи касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування господарським судом Одеської області та Одеським
апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права у
вирішенні даного спору, і з урахуванням меж перегляду справи в касаційній
інстанції, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з
таких підстав.

Господарськими судами встановлено,
що 16 березня 2007 року водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки "МАЗ-54329"
(державний номер НОМЕР_1) з напівпричепом марки "МАЗ" (державний
номер НОМЕР_2), який належить суб'єкту підприємницької діяльності -фізичній
особі ОСОБА_1, здійснив наїзд на автомобіль марки "Фольксваген"
(державний номер НОМЕР_3), завдавши йому чисельних механічних пошкоджень, який
знаходиться у володінні та користуванні ЗАТ "ФК "Чорноморець" на
підставі договору оренди б/н від 03.07.2006 року з АТЗТ "Центральний
універмаг".

Постановою Суворовського районного
суду м. Одеси від 23.04.2007 року по справі № 3-11007/07 було визнано
громадянина ОСОБА_2 винним у скоєні правопорушення, передбаченого частиною 1
статті 124 КпАП України, та притягнуто до адміністративної відповідальності у
вигляді штрафу в сумі 51 грн.

За правилами частини 2 статті 1187
Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє
транспортним засобом.

Господарськими судами встановлено,
що шкода була завдана позивачу джерелом підвищеної небезпеки.

Загальні підстави відповідальності
визначені статтею 1166 цього ж кодексу, частина 1 якої передбачає, що майнова
шкода, яка завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі
особою, що її завдала.

Відповідно до статті 1192
Цивільного кодексу України, заподіяна майну шкода відшкодовується у вигляді
збитків, які визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на
момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення.

В силу статті 22 Цивільного кодексу
України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права,
має право на їх відшкодування. Збитками в розумінні цієї статті є, зокрема,
втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки).

Порушенням свого права у даній
справі позивач вважає завдання пошкоджень автомобілю марки
"Фольксваген" (державний номер НОМЕР_3), чим йому було завдано
збитків на суму 30 047 грн., що підтверджується висновком № НОМЕР_4 від
27.03.2007 року експертного автотоварознавчого дослідження щодо визначення
вартості матеріальної шкоди, заподіяної володільцю транспортного засобу,
рахунками НОМЕР_5 від 26.03.2007 року, № НОМЕР_6 від 23.03.2007 року та НОМЕР_7
від 20.04.2007 року.

Складовими елементами
правопорушення є: протиправна поведінка, наявність збитків, причинний зв'язок
між протиправною поведінкою та збитками, які були завдані, вина правопорушника.

Задовольняючи позов, суди виходили
з того, що позивач відповідно до вимог статей 32, 34 ГПК України надав належні
докази вини відповідача та наявності причинного зв'язку між діями відповідача
та понесеними позивачем збитками.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів вважає, що під час розгляду справи фактичні її обставини були
встановлені господарськими судами на підставі всебічного, повного і
об'єктивного дослідження поданих сторонами доказів, висновки судів відповідають
цим обставинам і їм дана належна юридична оцінка з правильним застосуванням
норм матеріального і процесуального права.

Інші доводи касаційної скарги
зводяться до намагань відповідача надати перевагу його доказам над іншими, що
суперечить вимогам статті 1117 Господарського процесуального кодексу
України, тому судовою колегією до уваги не приймаються.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду
Одеської області від 25 квітня 2007 року та постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 29 травня 2007 року у справі № 30/106-07-2811 залишити
без змін, а касаційну скаргу суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної
особи ОСОБА_1 - без задоволення.

Головуючий, суддя

В.Дерепа

Суддя

Б.Грек

Суддя

Л.Стратієнко