КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2007                                                                                           № 31/287

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Григоровича О.М.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -Дубровінська І.Ю. (дов. від 25.06.07 № 289);

від відповідача: Малинський М.С. (дов. від 13.02.07 № 684); Яла К.А. (дов. від 02.03.07 б/н);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариство "Джі.Л."

на рішення Господарського суду м.Києва від 22.05.2007

у справі № 31/287

за позовом                               Товариство "Домус Готель-1"

до                                                   Товариство "Джі.Л."

про                                                  стягнення 151 588, 53 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.05.07 у справі № 31/287 позов задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю „Джі.Л.” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Домус Готель-1” 151 588,53 грн. заборгованості за орендні платежі, 1 515,88 грн. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.          Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати, оскільки воно прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Скаргу заявник мотивує тим, що він про час та місце судового засідання не повідомлявся, ухвалу суду про порушення провадження у справі не отримував, а заява представника позивача про те, що відповідач ніби-то повідомлений про розгляд справи є такою, що не підтверджена належними доказами.

Також, заявник зазначає, що додаткові угоди № 1 від 20.12.2005 та № 5 від 01.10.2006 до договору від 21.12.2000 є недійсними, а тому відповідач не повинен сплачувати збільшений розмір орендної плати.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечує проти неї і вважає, що рішення господарського суду відповідає матеріалам справи та чинному законодавству.

Розглянувши мотиви апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

21 грудня 2000 року між ТОВ „Домус Готель-1” (виконавець) та ТОВ „Джі.Л.” було укладено договір про спільне використання приміщення.

Відповідно до п. 1.1 договору його предметом є забезпечення громадян України високоякісними товарами народного споживання та надання взаємної допомоги при проведенні міроприємств комерційного та некомерційного характеру, які не суперечать чинному законодавству.

Згідно додаткової угоди від 20.12.05 № 1 до договору від 21.12.2000            пункт 2.2.1 договору сторони виклали в іншій редакції, а саме відповідачу було виділено для довгострокового використання приміщення 1-го поверху площею 164,2 кв.м. та підвал площею 128 кв.м. по вул. Ярославській, 21-А строком до 31 березня 2006 року з правом продовження терміну дії за згодою сторін, для розміщення ділового клубу з наданням послуг громадського харчування.

Сторони визначили компенсацію позивачу орендної плати за користування приміщенням у розмірі 20833,33 гри., крім того ПДВ (20%) 4166,67 грн. Всього 25000 грн. щомісячно, до 30-го числа поточного місяця. Платежі за комунальні послуги відповідач мав сплачувати на підставі додатково виставлених рахунків також до 30-го числа поточного місяця (пункт 2.3.2 додаткової угоди № 1).

В додатковій угоді № 5 від 01.10.2006 сторони виклали пункт 2.3.2 додаткової угоди № 1 в такій редакції: компенсувати позивачу орендну плату за використання приміщення у розмірі 27500 грн., крім того ПДВ (20%) 5500 грн. Всього 33000 грн. щомісячно, до 30-го числа поточного місяця.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач належним чином не виконує договірні зобов’язання, не сплачує оренду плату за користування приміщенням  в повному обсязі.

У вересні 2006 року та січні 2007 року позивачем на адресу відповідача були   направлені листи № 159 та № 197 з вимогою погасити заборгованість по орендній платі на протязі 5-ти днів.

Відповіді на зазначені листи позивач не отримав.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання  та  інші  учасники  господарських відносин  повинні  виконувати  господарські  зобов'язання належним чином відповідно до закону,  інших правових актів,  договору, а за відсутності   конкретних   вимог  щодо  виконання  зобов'язання  - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статті 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачають, що  одностороння  відмова  від  зобов'язання  або одностороння зміна  його  умов  не  допускається,  якщо  інше  не   встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться.

Оскільки відповідач не виконує свої договірні зобов’язання в частині сплати орендних платежів, Господарський суд міста Києва обґрунтовано прийшов до висновку про стягнення з нього суми боргу за період з листопада 2006 року по лютий 2007 року в розмірі 151 588,53 гри.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на те, що додаткові угоди № 1 від 20.12.2005 та № 5 від 01.10.2006 до договору від 21.12.2000 є недійсними.

Вищезазначені заперечення колегія суддів не приймає до уваги, з огляду на те, що в установленому законом порядку вказані додаткові угоди недійсними не визнавались.

Також, слід зазначити, що у відповідності до ч. 2 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

За таких обставин рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.07 у справі № 31/287 відповідає матеріалам справи та діючому законодавству, доводи, на яких ґрунтується апеляційна скарга не є підставою для його скасування.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.07 у справі № 31/287 залишити без змін, а апеляційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю „Джі.Л.” - без задоволення.

2. Матеріали справи № 31/287 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя

Судді

04.07.07 (відправлено)