СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16
травня 2007 р.                                                                                Справа
№ 12/196-07

за позовом   Козятинської об'єднаної державної податкової
інспекції Вінницької області (22100, Вінницька область, м. Козятин, вул. Орлика,
19)

до             Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідент.код НОМЕР_1)

про               стягнення 401,5 грн.  штрафних санкцій.

Суддя                            М. Кожухар

Секретар судового засідання Т.
Геєчко

Представники:

позивача       - Н. Янушевич - за дорученням

відповідач     - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

ДПІ у Калинівському районі подано позов
про стягнення з відповідача 401,5 грн. штрафних санкцій, застосованих рішенням
НОМЕР_2.

В судовому засіданні 16.05.2007 р. за
клопотанням представника позивача здійснено заміну позивача на Козятинську
ОДПІ, у зв'язку з ліквідацією та виключенням з держреєстру ДПІ у Калинівському
районі, правонаступником якої стала Козятинська ОДПІ (що стверджується довідкою
з державного реєстру та наказом ДПА у Вінницькій області № 25 від 06.02.2007 р.
«Про припинення ДПІ у Калинівському районі»).

Відповідач правом участі у судовому
засіданні не скористався, подав заяву про визнання позову та розгляд справи без
його участі.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав.

З його пояснень та наданих матеріалів
вбачається таке.

05.10.2006 р. державними податковими
інспекторами ДПА у Вінницькій області здійснено перевірку у магазині, який
розташований АДРЕСА_2, щодо контролю за порядком проведення готівкових
розрахунків за товари (послуги) суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1
(далі -СПД).

Результати перевірки оформлено актом
від 05.06.2006 р., де зокрема зафіксовано порушення вимог Закону України
"Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі
громадського харчування та послуг".

На підставі цього акту ДПІ у
Калинівському районі прийнято рішення НОМЕР_2. про застосування до відповідача
701,5  грн. штрафних санкцій на підставі
пп. 1,4,6 ст. 17 та ст. 22 вказаного Закону.

Рішення про застосування штрафних
санкцій отримано відповідачем 10.11.2006 р.

Відповідач з рішенням податкового
органу погодився та його частково виконав, сплативши  100 грн.; 200 грн. штрафних санкцій погашено
шляхом зарахування переплати, що мала місце на час виникнення боргу зі сплати
штрафних санкцій.

Таким чином, заборгованість складає
401,5 грн., яку відповідач визнав.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши і оцінивши надані докази, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до пунктів 1, 4, 6 статті
17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі громадського харчування та послуг" від 6 липня 1995 року N
265/95-ВР (із змінами та доповненнями) (далі - Закон про РРО) за порушення  вимог
цього  Закону  до
суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові
операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної
податкової служби України застосовуються фінансові санкції у таких розмірах:

- у п'ятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих послуг), на
які виявлено невідповідність - у разі проведення розрахункових операцій на
неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг), у разі непроведення
розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій, у разі
нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання
розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової
книжки;

-  двадцять неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян - у разі невиконання щоденного друку фіскального
звітного чеку або його незберігання в книзі обліку розрахункових операцій;

-  п'яти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори
розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування
найменування, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості.

Відповідно до п. 13 ст. 3 Закону про
РРО - суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції
в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані, зокрема, забезпечувати
відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі
коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у
випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за
розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Згідно зі ст. 22 Закону про РРО, у разі
невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі
коштів, яка зазначена у денному звіті, а у випадку використання розрахункової
книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з
початку робочого дня, до суб'єктів підприємницької діяльності застосовується
фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність.

Відповідно до статті  25 Закону про РРО суми  фінансових санкцій, які визначені статтями
17-24 цього Закону, підлягають перерахуванню суб'єктами підприємницької
діяльності до Державного бюджету України в десятиденний термін з дня прийняття
органами державної податкової служби України рішення про застосування таких
фінансових санкцій.

Згідно з п. 7 ст. 11 Закону України
“Про державну податкову службу в Україні” органи державної податкової служби
мають право застосовувати до підприємств, установ, організацій і громадян
фінансові санкції у порядку та розмірах, встановлених законом, який регулює
спірні правовідносини.

Пунктом 11 ст. 10 Закону України «Про
державну податкову службу в Україні»до функцій державних податкових інспекцій в
районах, містах без районного поділу,
районах  у  містах, міжрайонних та  об'єднаних
державних  податкових  інспекцій зокрема віднесено подання   до
судів  позовів  до
підприємств,  установ, організацій
та громадян про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними
цільовими  фондами  за
рахунок  їх майна.

З урахуванням наведеного, суд дійшов
висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись   розділом УП, ст.ст. 2, 7, 71, 86, 94 ч. 4,
158, 160, 162, 163, 255, 257 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідент.код НОМЕР_1) до державного бюджету 401,5
грн. штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 186 КАС України постанова може бути оскаржена
протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному
обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі
шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження. При цьому апеляційна скарга може бути подана без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження , якщо скарга подається у
строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про
апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до суду апеляційної
інстанції через суд , який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова набирає законної
сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої
інстанції набирає сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                        М. Кожухар

Повний
текст постанови складено 18.05.2007 р.