ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

12.02.2007
Справа №2-27/890-2007

За позовом – Заступник прокурора м. Ялта в інтересах держави в особіДПІ в м. Ялта, м. Ялта, вул. Васильова, 16.

До відповідача –     Мале приватне підприємство “Іній”, м. Ялта, вул. Південнобережне шосе,  8, кв. 16.

Про звернення стягнення на активи у розмірі 169,81 грн.

Суддя Н.В. Воронцова.

При секретарі Топоріщевої Т. П.

представники:

Від позивача –     Фунтіков Д. Г., дор. у справі.

Від відповідача –    не з’явився.

Від прокурора -  Куїнджі М. О., посв.

Сутність спору:

Заступник прокурора м. Ялта в інтересах держави в особі ДПІ в м. Ялта,  в порядку господарського судочинства,  звернувся до Господарського суду АР Крим з позовом до відповідача про звернення стягнення на активи у розмірі 169,81 грн.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що станом на 11.08.2006 р. відповідач має заборгованість п штрафним санкціям у розмірі 169,81 грн., яку він  відмовляється сплатити в добровільному порядку. Також повідомив про те, що відповідно до чинного законодавства  України активи платника податку можуть бути стягнені в примусовому порядку в рахунок погашення його податкових забовязань виключно за рішенням суду.

На підставі викладеного, просить позов задовольнити.

Відповідно до Розділу VII   ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ КАСУ    Кодекс адміністративного судочинства України  набрав чинності  з  1  вересня  2005  року  за винятком, встановленим пунктом 2 цього розділу.

Відповідно до п. 6 Розділу VII   ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ КАСУ   до    початку    діяльності    окружних   та   апеляційних адміністративних   судів   адміністративні   справи,    підвідомчі господарським  судам  відповідно  до Господарського процесуального кодексу України 1991 року (  1798-12  ),  вирішують  у  першій  та апеляційній    інстанціях   відповідні   місцеві   та   апеляційні господарські   суди   за   правилами   Кодексу   адміністративного судочинства України.

Касаційний перегляд рішень за такими справами здійснює  Вищий адміністративний суд України  за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст.. 3 КАСУ права    адміністративної    юрисдикції    (далі    - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду  публічно-правовий  спір,  у  якому хоча б однією зі сторін є орган  виконавчої  влади,  орган  місцевого  самоврядування,  їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі  законодавства,  в  тому  числі  на виконання делегованих повноважень.

Виходячи з того, що органи державної податкової служби України є субєктами владних повноважень, вказаний спір підлягає розгляду в порядку Адміністративного судочинства.

В зв’язку з вказаним, 12.02.2007 р. розгляд справи був розпочатий з  початку у відповідності до норм адміністративного судочинства.

Позивач і прокурор позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Відповідач явку представника в судове засідання не забезпечив, відзив на позов не представив, про час та місце розгляду справи  був сповіщений належним чином.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази,  заслухавши пояснення представників позивача і прокурора, суд,  -

В С Т А Н О В И В :

Мале приватне підприємство “Іній” зареєстроване розпорядженням виконкому  Ялтинської міської ради від 18.12.1996 р. № 514 – р (1 )  як суб’єкт підприємницької діяльності,

Відповідач  по справі здійснює підприємницьку діяльність по загальній системі оподаткування і є платником податку наприбуток.

29.12.2004 р. ДПІ в м. Ялта  було перевірку дотримання вимог податкового  відповідачем, по результатам його було складено акт №67/15/1 від 29.12.2004 р.

На підставі вказаного акту перевірки було винесено податкове повідомлення – рішення № від 18.01.2005 р.. відповідно до якого у відношенні відповідача було нараховано штрафні санкції у розмірі 170 грн.

Відповідно до п.п. 5.2.2. п. 5.2 ст. 5  Закону України  Закону України “Про порядок погашення забовязань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами” У разі коли платник податків вважає,  що  контролюючий орган  невірно  визначив суму податкового зобов'язання або прийняв будь-яке  інше  рішення,  що  суперечить  законодавству  з  питань оподаткування або виходить за межі його компетенції,  встановленої законом,  такий  платник  податків   має   право   звернутися   до контролюючого  органу  із скаргою про перегляд цього рішення,  яка подається у письмовій формі та може супроводжуватися  документами, розрахунками та доказами,  які платник податків вважає за потрібне надати.  Скарга повинна бути подана контролюючому органу  протягом десяти  календарних  днів,  наступних  за днем отримання платником податків податкового повідомлення або іншого рішення контролюючого органу,  що оскаржується. Контролюючий орган зобов'язаний прийняти вмотивоване  рішення   та   надіслати   його   протягом   двадцяти календарних  днів  від  дня  отримання скарги платника податків на його адресу поштою з повідомленням про вручення  або  надати  йому під  розписку.  У  разі  коли контролюючий орган надсилає платнику податків рішення про повне або часткове незадоволення його скарги, такий  платник  податків  має  право  звернутися  протягом  десяти календарних  днів,  наступних  за  днем  отримання  відповіді,   з повторною  скаргою  до  контролюючого  органу вищого рівня,  а при повторному  повному  або  частковому  незадоволенні  скарги  -  до контролюючого  органу  вищого  рівня  із  дотриманням  зазначеного

десятиденного строку для кожного випадку оскарження та зазначеного двадцятиденного строку для відповіді на нього.

Судом встановлено, вказане податкове повідомлення – рішення у встановленому законом порядку недійсним не визнано, відповідачем  в судовому або адміністративному  порядку не оскаржено.

Згідно до п. 4.1.4 п. 4.1  ст. 4    Закону України “Про порядок погашення забовязань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами” податкові декларації подаються за базовий ( звітній ) період, що дорівнює календарному місяцю ( у тому числі при сплаті місячних авансових внесків ) – протягом 20 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного ( податкового ) місяця.

Згідно до п. 5.1. ст.. 5 Закону України “Про порядок погашення забовязань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами” податкове забовязання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації,  вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації.

Відповідно до п. п. 4.2.2. п. 4.2 ст. 4 Закону України “Про порядок погашення забовязань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами” контролюючий орган зобов'язаний  самостійно  визначити  суму податкового зобов'язання платника податків у разі якщо зокрема дані  документальних  перевірок   результатів   діяльності платника  податків  свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових деклараціях.

Відповідно до п.п. 17.1.1 п. 17.1 ст. 17   Закону України “Про порядок погашення забовязань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами” платник податків,  що не подає податкову декларацію у строки,  визначені законодавством,  сплачує штраф у розмірі десяти неоподатковуваних   мінімумів   доходів  громадян  за  кожне  таке неподання або її затримку.

На адресу відповідача було направлено першу податкову вимогу від 03.02.2005 р. №1/122 на суму 169,90 грн. В зв’язку з неврученням вказаної вимоги відповідачу, вказана вимога була вивішена на дошці податкових оголошень.

На адресу відповідача було направлено другу  податкову вимогу від 30.05.2005 р. №2/951 на суму 169,90 грн. В зв’язку з неврученням вказаної вимоги відповідачу,  вказана вимога була вивішена на дошці податкових оголошень.

07.07.2005 р. позивачем було винесено рішення №55 про стягнення коштів та продаж активів платника податків в рахунок погашення його податкового боргу у відношенні відповідача.

Таким чином, суд, керуючись ст.. 3 Закону України “Про порядок погашення забовязань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами” від 21.12.2000 р. №2181, дійшов висновку, що позивачем було застосована всі міри по погашенню наявного податкового боргу, в зв’язку з чим заборгованість підлягаю стягненню за рахунок активів відповідача.

Судом встановлено, що відповідач частково сплатив заборгованість у розмірі 0,20 грн. Таким чином, за відповідачем значиться заборгованість по штрафним санкціям у розмірі 169,81 грн., що підлягає стягненню в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги і заперечення.

За таких обставин, суд дійшов висновку,  що позовні вимоги необхідно задовольнити у повному обсязі.

На  підставі викладеного та керуючись ст. ст.. 94, 98, 122, 158 – 164, 167  Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

3. Звернути стягнення на активи  малого приватного підприємства “Іній”, м. Ялта, вул. Південнобережне шосе,  8, кв. 16, ( ідентифікаційний номер 24025039, банківські реквізити не відомі ) на користь     на користь державної податкової інспекції  в м. Ялта, м. Ялта, вул. Васильова, 16, ( р/р 10/0 в УДК в АР Крим, м. Сімферополь, ЗКПО 23192025, МФО 824026 )   169,81 грн.  державного мита.

Виконавчий документ видати після вступу Постанови в закону силу, за заявою особи на користь якої воно винесено.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення.

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, Постанова вступає в закону силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст.. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Воронцова Н.В.