ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2007 р.
№ 9/35

Вищий господарський суд України у складі колегії  суддів:

Божок В.С.- головуючого,

Костенко Т.Ф.
Коробенко Г.П.

розглянувши матеріали касаційної скарги
Селянського (фермерського) господарства "Світанок" Миргородського Василя Анатолійовича

на постанову
Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.04.2007

у справі
господарського суду Кіровоградської області

за позовом
Закритого акціонерного товариства "Новомиргородський цукор"

до
Селянського (фермерського) господарства "Світа-нок" Миргородського Василя Анатолійовича

про
стягнення 346519,95 грн.

в судовому засіданні взяли участь представники:

від позивача:
не'явились

від відповідача:
не'явились

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою  господарського суду Кіровоградської області від 20.02.2007 задоволено клопотання ЗАТ " Новомиргородський цукор" про вжиття заходів до забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно, що належить на праві власності СФГ "Світанок" Миргородського Василя Анатолійовича на суму 346519, 95 грн.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.04.2007 ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 20.02.2007 залишено без змін.

Не погоджуючись з судовими рішеннями Селянсько (фермерське) господарство "Світанок" Миргородського Василя Анатолійовича звернулось  до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою і просить їх скасувати, в задоволенні клопотання ЗАТ "Новомиргородський цукор" від 19.02.2007 про забезпечення позову відмовити, посилаючись на те, що судами порушенні норми матеріального та процесуального права, зокрема, ст. 66, 67 Господарського процесуального кодексу України, ст. 1 Закону України " Про заставу".

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм процесуального права  при винесенні оспорюваного судового акта, знаходить необхідним касаційну скаргу задовольнити.

Ухвалою від 06.02.2007 господарським судом Кіровоградської області порушено провадження у справі за позовом ЗАТ "Новомиргородський цукор" до сільського (фермерського) господарства "Світанок" Миргородського Василя Анатолійовича про стягнення заборгованості в сумі 346519,95 грн..

Ухвалою господарського суду від 20.02.2007 накладено арешт на майно відповідача на суму 346519,95 грн.

Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №11072492 від 31.01.2007 майно відповідача знаходиться в заставі банку.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу  України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обгрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред’явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Відповідно до вимог ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, позивач при подані клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою відповідними обставинами, які підтверджують необхідність вжиття вказаних заходів.

ЗАТ "Новомиргородський цукор" своє клопотання про забезпечення позову обґрунтував тим, що йому відомо про відсутність у відповідача грошових коштів, а належне на праві власності відповідачеві майно, може бути ним відчужене з метою уникнути цивільно-правової відповідальності.

Однак, в матеріалах справи докази, які б свідчили про вчинення відповідачем зазначених дій, відсутні, а господарський суд при винесенні ухвали, всупереч вимогам ст. 86 Господарського процесуального кодексу України не мотивував достатність обґрунтованості припущення, що спірне нерухоме майно  може зникнути чи зменшитись за кількістю на момент виконання рішення і не вказав, яким чином обмеження щодо відповідача має гарантувати виконання рішення суду у разі вирішення на користь позивача спору у даній  справі, оскільки дане майно знаходиться в заставі.

Відповідно до ч.2 ст. 1 Закону України "Про заставу" передбачено, що в силу застави кредитор має право в разі невиконання боржником забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

Таким чином, постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.04.2004 та ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 20.02.2007 не можна визнати законними, а клопотання позивача обґрунтованим.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судові рішення не  відповідають вимогам чинного законодавства та підлягають скасуванню із відмовою у задоволені клопотання позивача про забезпечення  позову.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 - 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу задовольнити.

Постанову від 26.04.2007 Дніпропетровського апеляційного господарського суду та ухвалу від 20.02.2007 господарського суду Кіровоградської області у справі № 9/35 скасувати.

В задоволенні клопотання ЗАТ "Новомиргородський цукор" про вжиття заходів до  забезпечення позову  відмовити.

Головуючий суддя                                                                  В.С. Божок

Судді:                                                                                      Т.Ф. Костенко

Г.П.Коробенко