ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2007 р.
№ 2-5/2761-2006А

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого:
суддів:
Добролюбової Т.В.
Гоголь Т.Г., Швеця В.О.

розглянувши матеріали касаційної скарги
Державної податкової інспекції у м. Алушті Автономної Республіки Крим

на постанову
Севастопольського апеляційного господарського суду від 22.05.06

у справі
№2-5/2761-2006А

за позовом
Відкритого акціонерного товариства “Мотор Січ”

до

Державної податкової інспекції у м. Алушті Автономної Республіки Крим

про
визнання недійсними податкових повідомлень-рішень

в судовому засіданні взяли участь представники:

від позивача: Кулік В.А. –за дов. від 28.08.07 №149-юр; Білюшов В.М.-за дов. від 18.08.07 №139-юр;

від відповідача : не з’явилися, належно повідомлені про час і місце розгляду касаційної скарги

Розпорядженням Заступника Голови Вищого господарського суду України від 21.06.07 №02-20/26 у зв’язку зі змінами у складі судової палати з розгляду спорів пов’язаних з державним регулюванням економічних відносин утворено з 02.07.07 колегію суддів у постійному складі: Добролюбової Т.В.- головуючого, Гоголь Т.Г., Швеця В.О.

доповідач: Добролюбова Т.В

Відкритим акціонерним товариством “Мотор Січ” у липні 2005 року заявлений позов  до Державної податкової інспекції у м. Алушті Автономної Республіки Крим про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень №004122301/1/274 від 27.01.05 і №/1/275 від 27.01.05.

Постановою господарського суду Автономної республіки Крим від 02.03.2006, ухваленим суддею Гаврилюк М.П., позовні вимоги задоволені. Місцевий суд вмотивовуючи рішення визнав доведеними вимоги позивача. Рішення суду обґрунтоване приписами Закону України “Про плату за землю”, Положення про ведення касових операцій, Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, частини 1 статті 241 Цивільного кодексу України, статті 250 Господарського кодексу України та прийняте за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: Фенько Т.П.- головуючого, Волкова К.В., Дугаренко О.В. постановою від 22.05.06 перевірену постанову господарського суду першої інстанції залишив без змін. Постанова апеляційної інстанції прийнята за правилами Господарського процесуального кодексу України з посиланням на те, що до юрисдикції адміністративних судів віднесені тільки ті публічно-правові спори, які виникають зі здійснення суб’єктами владних повноважень, віднесених до їх компетенції владних управлінських функцій, а податкові органи є контролюючими органами виконавчої влади і не здійснюють управлінських функцій.

Державна податкова інспекція у місті Алушті Автономної Республіки Крим          звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить судові акти у справі скасувати, як прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права. Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги інспекція зазначає, що судами попередніх інстанцій порушено приписи статей 2,5, 12, 14 Закону України “Про плату за землю” , Закону України “Про державну підтримку літакобудівної промисловості в Україні”, статті 55 Закону України “Про державний бюджет України на 2003 рік”, статті 75 Закону України “Про державний бюджет України на 2004 рік”.  Водночас, скаржником заявлено клопотання про зупинення виконання постанови у справі, яке судом залишене без задоволення.

Від Відкритого акціонерного товариства “Мотор Січ” надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому товариство наводить свої заперечення стосовно доводів касаційної скарги по суті спору та просить судові рішення у справі залишити без змін.

Вищий  Господарський  суд  України  заслухавши  доповідь  судді  Добролюбової Т.В. і пояснення представників позивача, переглянувши  матеріали  справи та доводи  касаційної  скарги, перевіривши  правильність  застосування  судами  приписів  чинного   законодавства,  відзначає  наступне.

Статтею 12 Господарського процесуального кодексу України унормовано перелік категорій справ, які  підвідомчі господарським судам. Господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів,  у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім спорів, виниклих із публічно-правових відносин. Такі спори віднесені до компетенції адміністративних судів. Спори, що віднесені до підвідомчості господарських судів, кваліфікуються  за сукупністю предметного та суб’єктного критеріїв. За предметним критерієм до компетенції господарських судів відносяться спори, виниклі  при здійсненні господарської діяльності. За суб’єктним критерієм до компетенції господарських судів відносяться спори, що виникають між  підприємствами, установами, організаціями, іншими юридичними особами, громадянами, які здійснюють  підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб’єкта підприємницької діяльності,  та у випадках, передбачених законодавчими актами України за участю  державних органів, органів місцевого самоврядування, фізичних осіб, що не є суб’єктами підприємницької діяльності. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено господарськими судами, предметом позову є вимога Відкритого акціонерного товариства “Мотор Січ”  до Державної податкової інспекції у м. Алушті Автономної Республіки Крим про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень №004122301/1/274 від 27.01.05 і №/1/275 від 27.01.05. Апеляційний суд погоджуючись з рішенням суду першої інстанції про задоволення цієї вимоги дійшов висновку, що даний спір підлягає розгляду в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Проте, даний висновок визнається помилковим, оскільки, з 01.09.05 набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України.  Пунктом 1 статті 3 цього Кодексу визначено поняття справи адміністративної юрисдикції як переданого на вирішення адміністративного суду публічно –правового спору, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб’єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства,  в тому числі на виконання делегованих повноважень. Пунктом 6 статті 10  Закону України “Про державну податкову службу в Україні” унормовано, що до функцій державних податкових інспекцій в районах, містах без районного поділу,  районах  у  містах, міжрайонних та  об'єднаних  державних  податкових інспекцій віднесено забезпечення застосування та своєчасність стягнення сум фінансових санкцій, передбачених цим Законом та іншими законодавчими актами України за порушення податкового законодавства, а також стягнення адміністративних штрафів за порушення податкового законодавства, допущені посадовими особами підприємств, установ, організацій та громадянами. Як свідчать матеріали справи, податкові повідомлення - рішення  прийняті відповідачем за результатами проведення планової документальної перевірки дотримання вимог податкового та валютного законодавства позивачем, Указу Президента України “Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки”  і Закону України “Про плату за землю”.  Згідно  статті 1 названого Указу  штрафні санкції в повному обсязі стягуються до державного бюджету в порядку, встановленому законодавством. Оспорювані податкові повідомлення –рішення, винесені податковою інспекцією на підставі Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” №2181. Цей Закон є спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов’язань юридичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і  зборів, нарахування і сплати пені,  штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків. В даному випадку, податковим органом на основі законодавства здійснюються владні повноваження у сфері суспільних правовідносин, пов’язані з вчиненням від імені держави дій щодо контролю за повнотою та своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів. Отже, відповідач у справі є суб’єктом владних повноважень та здійснив у зазначених правовідносинах владні функції. Відтак, і суб’єктний склад, і характер правовідносин у цій справі свідчить про те, що даний  спір виник із публічно-правових відносин, а дана справа  є справою адміністративної юрисдикції. Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 6 розділу VІІ “Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України до початку діяльності окружного адміністративного суду, адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішуються відповідним господарським судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства України. Суд апеляційної інстанцій приймаючи постанову у справі, залишив поза увагою зазначені приписи діючого законодавства і помилково керувався приписами Господарського процесуального кодексу України. Відтак, постанова у справі підлягає скасуванню, а справа передачі до суду апеляційної інстанції для розгляду спору за правилами, встановленими Кодексом адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями  1115, 1117, 1118, 1119, 11110,11112  Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 22.05.06 у справі №2-5/2761-2006А скасувати.

Матеріали справи скерувати до Севастопольського апеляційного господарського суду для розгляду за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Алушті Автономної Республіки Крим   задовольнити частково.

Головуючий, суддя                                                            Т.Добролюбова

Судді                                                            Т.Гоголь

В.Швець