КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2007                                                                                           № 3/505

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Мартюк А.І.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Євтодьєва І.М., дов. № 45 від 26.06.2007р.

відповідача-1:                          не з’явились

відповідача-2:                          Герасимов Р.О., дов. б/н від 06.06.2007р.

прокуратури:                           Карпенко Н.М., посвідчення № 17 від 18.01.2007р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву

на рішення Господарського суду м.Києва від 14.06.2007

у справі № 3/505

за позовом                               Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву

до                                                   Державне комплексне торговельне підприємство "Хрещатик"

Благодійна організація "Віват Феміда!"

про                                                  визнання недійсним договору оренди та виселення

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду м. Києва у справі № 3/505 від 14.06.2007р. заяву Благодійної організації “Віват Феміда!” про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 29.06.2005 у справі № 3/505 за нововиявленими обставинами задоволено. Постанову Вищого господарського суду України від 29.06.2005 у справі № 3/505 скасовано. В задоволенні позову Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву відмовлено повністю. Стягнуто з Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву на користь Благодійної організації “Віват Феміда!” 42 (сорок дві) грн. 50 коп. витрат по сплаті державного мита. Повернуто Благодійній організації “Віват Феміда!” з Державного бюджету України 50 коп. зайво сплаченого державного мита та перерахованого квитанцією № 45 від 27.10.2006. Квитанцію № 45 від 27.10.2006 залишено в матеріалах справи Господарського суду міста Києва № 3/505.

Не погоджуючись з зазначеною постановою, Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Господарського суду м. Києва у справі 3 3/505 від 14.06.2007р. та прийняти нову постанову, якою відмовити Благодійній організації “Віват Феміда!” в задоволенні заяви про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 29.06.2007р. у справі № 3/505 за ново виявленими обставинами в повному обсязі.

Представник відповідача-2 в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечує та вважає, що постанова є законною та обґрунтованою, а тому просить суд постанову місцевого суду залишити в силі.

Представник відповідача-1 у судове засідання не з’явився. Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку постанови першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників відповідача-1.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача-2 та прокуратури, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, судова колегія Київського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 19.08.2006, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 18.10.2006 встановлено, що визначення розміру орендної плати у відповідності з Методикою при укладанні 23.12.2003 між ДКТП «Хрещатик» та Благодійною організацією «Віват, Феміда!» договору оренди спірного приміщення є фактичним погодженням розміру орендної плати з Фондом державного майна України.

18.10.2006 набрало законної сили рішення суду, яким встановлено обставину, що має істотне значення для справи № 3/505 - наявність фактичного погодження розміру орендної плати з Фондом державного майна України при укладанні спірного договору оренди і яке не могло бути відомо заявникові під час розгляду справи у Вищому господарському суду України.

Також відповідач-2 посилається на лист Міністерства аграрної політики України від 19.02.2007 № 37-31-15/2488, де зазначено, що розрахунок орендної плати був узгоджений до ухвалення рішення у даній справі по суті від 29.06.2005р. органом, уповноваженим управляти майном орендодавця - Міністерством аграрної політики України, безпосередньо з Фондом державного майна України. При цьому, як зазначено у цьому листі, Фонд державного майна України повідомив, що представлені розрахунки орендної плати були розглянуті, вони здійснені на підставі звітів про незалежну оцінку вартості об"єктів оренди, прорецензованих і затверджених органом, уповноваженим управляти зазначеним майном (Міністерством аграрної політики України) і відповідають вимогам Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна.

Відповідно до ст. 112 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами, що мають істотне значення для справи і не могли бути відомі заявникові.

Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин.

За змістом зазначеної норми, нововиявлені обставини характеризуються тим, що вони:

- існували під час розгляду справи, але не були відомі заявнику;

- є істотними, тобто такими, що можуть вплинути на висновок суду   щодо наявності певних прав та обов'язків у сторін, а також інших осіб, що брали участь у справі, а отже і вплинути на законність та обґрунтованість постановленого судового акта;

- виявлені після набрання чинності судовим актом.

При цьому, нововиявленими обставинами є матеріально-правові факти, що входять до підстав позову або висунутих проти нього заперечень іншої сторони та інші юридичні факти, що мають значення для вирішення спору, які характеризуються наявністю вищезазначених ознак у сукупності. Тобто, це факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення прав та обов'язків осіб, які беруть участь у справі.

Отже, нововиявлена обставина це: юридичний факт, який передбачений нормами права і тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин; юридичний факт, що має істотне значення для правильного вирішення даної конкретної справи. Якби нововиявлена обставина була відома суду під час винесення судового акта, то вона обов'язково вплинула б на остаточні висновки суду: юридичний факт, який існував на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом: юридичний факт, який не міг бути відомий ані особі, яка заявила про не в подальшим, ані суду, що розглядав справу.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені.

Як вбачається, підставою для скасування Вищим господарським судом України рішення і постанови у даній справі та ухвалення нового рішення про задоволення позову Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву, про визнання недійсним спірного договору оренди від 23.12.2003. укладеного між відповідачами, та виселення відповідача-2 із займаного приміщення, стало відсутність погодження розміру орендної плати з органом, визначеним в абзаці другому статті 5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Факт неузгодження розміру орендної плати з уповноваженим органом, у даному випадку Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву, який покладено в основу постанови суду касаційної інстанції, відповідач-2 спростовує наведеними ним нововиявленими обставинами, а саме погодження розміру орендної плати Міністерством аграрної політики України безпосередньо з Фондом державного майна України. Можливість такого погодження допускається з огляду на відсутність чіткої регламентації порядку погодження.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що зазначені обставини мають суттєве значення для вирішення спору у даній справі, оскільки спростовують факти, які було покладено в основу постанови Вищого господарського суду України від 29.06.2005.

Виходячи з наведеного, колегія Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву не підлягає задоволенню, а постанова Господарського суду м. Києва від 14.06.2007 року у справі № 3/505 не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103 , 105 ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву залишити без задоволення, постанову Господарського суду м. Києва від 14.06.2007 року у справі № 3/505 без змін.

Матеріали справи № 3/505 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді

30.07.07 (відправлено)