СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Рішення

19.09.2007
Справа  № 2-117/07

За позовом ОСОБА_1, м. Дніпропетровськ

до товариства з обмеженою відповідальністю „Науково-виробниче
підприємство „Грифсканд-Свалява”, м. Свалява

до закритого акціонерного товариства „Фірма „Свалява ЛХК”, м.
Свалява

за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідачів:

-          товариства з
обмеженою відповідальністю „Інвестиційна компанія „Атлас”, м. Рівне,

-          відділу статистики у Свалявському
районі, м. Свалява,

-          товариства з
обмеженою відповідальністю „Gryfskand Sp. Z.o.o”, Польща

-          Державного
реєстратора Свалявської районної державної адміністрації, м. Свалява

-          реєстратора ЗАТ
„Фірма „Свалява ЛХК” -товариства з обмеженою відповідальністю „Ясени”, м.
Ужгород

про визнання недійсним з моменту прийняття та скасування рішення
наглядової ради Закритого акціонерного товариства „Фірма „Свалява ЛХК” від
20.04.2005 року (протокол №09),

-          визнання
недійсним з моменту його прийняття та скасування рішення загальних зборів ТОВ
„НВП „Грифсканд-Свалява” від 26.01.2006 року (протокол №5),

-          визнання
недійсним та скасування статуту ТОВ „НВП „Грифсканд-Свалява” та скасування його
державної реєстрації,

Суддя О.Ф. Ремецькі

Секретар судового засідання -Івашко А.

Представники сторін:

від позивача - ОСОБА_2 -представник по довіреності

від відповідача 1 - Маріуш Журек -директор ТОВ

від відповідача 2 - Гештень І.І. -голова правління

від третіх осіб  -Жолудь Л.Ю.
-директор ТОВ „Ясени”

Решта третіх осіб своїх уповноважених представників на засідання
суду не направили

СУТЬ СПОРУ:

В засіданні суду 19.09.2007р. за згодою представників сторін судом
в порядку вимог статті 85 Господарського процесуального кодексу України було
оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Продовження рішення господарського суду Закарпатської області від
19.09.2007 року по справі №2-117/07

Представник позивача просить задоволити позов по мотивах,
викладених у позовній заяві, посилаючись на обґрунтованість вимог матеріалами
справи. Зокрема, у підставу своїх доводів вказує на те, що внаслідок прийняття
наглядовою радою ЗАТ „Фірма „Свалява ЛХК” 20.04.2005 року рішення про участь у
створенні ТОВ НВП „Грифсканд-Свалява” та передачу частини майна товариства до
статутного фонду новоствореного підприємства відбулось порушення його прав та
охоронюваних законом інтересів. В свою чергу внаслідок укладення між ЗАТ „Фірма
„Свалява ЛХК” та ТОВ НВП „Грифсканд-Свалява” договорів купівлі-продажу майна
цілісного майнового комплексу останнє набуло право власності на все майно, що
належало ЗАТ „Фірма ”Свалява ЛХК та не увійшло до статутного фонду товариства.
Внаслідок укладення цих угод та внесення майна до статутного фонду ТОВ НВП
„Грифсканд-Свалява” останнє набуло контроль
над цілісним майновим комплексом, що до відчуження належав ЗАТ. А
внаслідок прийняття 26.01.2006 року рішення загальних зборів учасників
товариства (протокол №5) про виключення зі складу учасників ТОВ „Інвестиційна
компанія „Атлас”, перерозподілу його частки та переобрання директора
товариства, ТОВ „Gryfskand Sp. Z.o.o” стало одноосібним власником підприємства,
володіючи 80% статутного фонду товариства та обрало директором ТОВ НВП
„Грифсканд-Свалява” директора -громадянина Польщі в порушення вимог чинного
трудового законодавства.  Крім того,
внаслідок укладання таких угод відбулось незаконне поглинання (придбання) активів
ЗАТ „Фірма „Свалява ЛХК” та ТОВ „Інвестиційна компанія „Атлас” з боку іноземної
компанії -ТОВ „Gryfskand Sp. Z.o.o” без дозволу Антимонопольного комітету
України. Внаслідок цього відбулась економічна концентрація суб'єктів
господарювання без письмового дозволу Антимонопольного комітету України, що,
вважає позивач, є прямим порушенням статті 22 Закону України „Про захист
економічної конкуренції” та Положення про концентрацію та свідчить про
незаконність дій зі створення учасниками концентрації ТОВ НВП „Грифсканд-Свалява”.
Відтак, ЗАТ „Фірма „Свалява ЛХК” внаслідок внесення свого цілісного майнового
комплексу до статутного фонду ТОВ „НВП „Грифсканд-Свалява” втратило реальну
можливість здійснювати основну господарську діяльність, що завдало майнової
шкоди інтересам позивача - його акціонера.

Представник відповідача 1 заперечує проти позовних вимог в повному
обсязі по мотивах, викладених у поданому суду письмовому поясненні та вказує на
те, що відповідачем 2 у новостворене підприємство було передано в якості внеску
до статутного фонду частину майна загальною вартістю 480000грн. в обмін на
частку розміром 20% статутного капіталу, що повністю відповідає вимогам чинного
законодавства та нормам установчих документів товариства і таке рішення
прийнято в межах повноважень Наглядової ради товариства. В свою чергу рішення
про призначення іноземної особи директором товариства прийнято за наявності
кворуму, в межах компетенції загальних зборів учасників у відповідності до
вимог статуту. Крім того, на сьогоднішній день Закарпатським обласним центром
зайнятості Мінпраці та соціальної політики України видано ТОВ „НВП
„Грифсканд-Свалява” дозвіл №128 від 21.02.2006р. на використання праці на
посаді директора громадянина Польщі.

Вважає, що оспорюване позивачем рішення наглядової ради ЗАТ „Фірма
„Свалява ЛХК” від 20.04.2005 року ґрунтується на вимогах чинного законодавства
та прийняте в межах наданих раді повноважень щодо права розпоряджатись майном
товариства, а акціонер товариства не наділений повноваженнями власника майна товариства,
яким є саме товариство. Заперечує факт поглинання ТОВ „Gryfskand Sp.
Z.o.o”  ЗАТ „Фірма „Свалява ЛХК”,
оскільки наведені позивачем доводи не підтверджуються належними та допустимими
доказами з цього приводу, і суперечать

Продовження рішення господарського суду Закарпатської області від
19.09.2007 року по справі №2-117/07

фактичним обставинам справи. Також просить взяти до уваги те, що
позивачем не доведено існування відповідного, прийнятого у відповідності до
вимог чинного законодавства, рішення Антимонопольного комітету України щодо
встановлення факту економічної концентрації, а відтак, є безпідставним
застосування вимог статті 22 Закону України „Про економічну концентрацію”.

Також вказує на те, що позивачем не доведено факту порушення його
прав та охоронюваних законом інтересів з прийняттям оспорюваних ним рішень,
оскільки, як вбачаться з поданої державним реєстратором ЗАТ „Фірма „Свалява
ЛХК” виписки НОМЕР_1 з реєстру власників іменних цінних паперів (про операції
по особовому рахунку), позивач  вперше
набув право власності на одну просту іменну акцію ЗАТ 24.03.2003р. за
відповідним договором купівлі-продажу, а вже 24.06.2003 року відбулось списання
внаслідок відчуження даної акції та позивач позбавився прав акціонера
товариства включно до 11.09.2006 року, тобто до того часу, коли ним за
договором дарування було придбано 100 (сто) простих іменних акцій товариства.

Представник відповідача 2 також заперечує з приводу заявлених
позовних вимог з мотивів, зазначених у поданому суду письмовому поясненні.
Також просить взяти до уваги те, що постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 25.04.2007р. в справі №2-765/06 та постановою Вищого
господарського суду України від 03.07.2007р. скасовано рішення Свалявського
районного суду від 28.12.2006р. за позовом інших акціонерів відповідача 2 з
аналогічними вимогами, що є предметом дослідження судом у даній справі з
мотивів, викладених в них.

Також просить врахувати те, що оспорювані позивачем рішення
Наглядової ради ЗАТ „Фірма „Свалява ЛХК” прийняті у відповідності до пунктів
13.10.1-13.10.6, 14.3.4-14.3.5 статуту Товариства, статті 159 Цивільного
кодексу України, статті 41 Закону України „Про господарські товариства” в межах
своєї компетенції. Вважає помилковим висновок позивача про те, що відчуження
майна, що належить товариству, призводить до зменшення статутного фонду
товариства, оскільки відповідно до статті 12 Закону України „Про господарські
товариства” здійснення господарської діяльності не впливає на розмір статутного
капіталу, оскільки він не збільшується у разі придбання товариством майна і не
зменшується у разі його відчуження. Збільшення або зменшення статутного
капіталу може здійснювати виключно у відповідності до вимог ст.ст. 38, 39, 43
Закону України „Про господарські товариства”. Вважає, що в даному випадку не
відбулось ніякої зміни статутного капіталу і всі акціонери надалі володіють
акціями в тих розмірах і тієї вартості, яким вони набули, з усіма правами та
обов'язками, передбаченими статутом товариства та статті 10 Закону України „Про
господарські товариства”.

Представник третьої особи -реєстратора -ТОВ „Ясени” заперечує з
приводу доводів позивача та вказує на те, що згідно виписки НОМЕР_1 з реєстру
власників іменних цінних паперів (про операції по особовому рахунку),
позивач  вперше набув право власності на
одну просту іменну акцію ЗАТ 24.03.2003р. за відповідним договором
купівлі-продажу, а вже 24.06.2003 року відбулось списання внаслідок відчуження
даної акції та позивач позбавився прав акціонера товариства включно до 11.09.2006
року, тобто до того часу, коли ним за договором дарування було придбано 100
(сто) простих іменних акцій товариства. А відтак, позивачем не доведено факту
порушення його прав та охоронюваних законом інтересів з прийняттям оспорюваних
ним рішень.

Третя особа -державний реєстратор Свалявської райдержадміністрації
у поданому суду письмовому поясненні вказує на те, що при проведенні
реєстраційних

Продовження рішення господарського суду Закарпатської області від
19.09.2007 року по справі №2-117/07

дій ТОВ НВП „Грифсканд-Свалява” були подані документи, що
відповідали вимогам статті 24 Закону України „Про держану реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців”. Вимагати додаткові документи, згідно вимог
пункту 8 статті 24 цього Закону, державному реєстратору забороняється. В свою
чергу вказує на те, що при проведенні державної реєстрації державним
реєстратором перевірялась наявність в установчих документах відомостей,
передбачених законом, і зауважень щодо них не було встановлено. Відтак,
реєстратор не знайшов підстав, передбачених ст. 27 Закону для відмови у
проведенні державної реєстрації ТОВ „НВП „Грифсканд-Свалява”.

Решта третіх осіб вимоги ухвал суду не виконали, письмового
пояснення по суті позовних вимог не подали, своїх уповноважених представників
на засідання суду не направили.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників
сторін, суд встановив:

За результатами проведеного 20.04.2005 року засідання Наглядової
ради ЗАТ „Фірма „Свалява ЛХК” (протокол №09 даного засідання) було прийнято
рішення про створення за участю ЗАТ „Фірма „Свалява ЛХК”, ТОВ „Інвестиційна
компанія „Атлас” та ТОВ „Gryfskand Sp. Z.o.o” -товариства з обмеженою
відповідальністю „Науково-виробниче підприємство „Грифсканд-Свалява” на базі
частини майна ЗАТ, грошових коштів ТОВ „ІК „Атлас” та грошових коштів і частини
майна (основних фондів) ТОВ „Gryfskand Sp. Z.o.o”; про передачу в якості внеску
з боку ЗАТ до статутного капіталу новоствореного підприємства частини майна
згідно переліку загальною вартістю 480000грн. в обмін на частку розміром 20%
статутного капіталу даного товариства, тощо.

Як вбачається з протоколу №9 від 20.04.2005 року дане рішення
прийнято Наглядовою радою ЗАТ „Фірма „Свалява ЛХК” в повному складі -5 осіб,
тобто відповідно до п.п.14.5, 14.12-14.14 статуту Товариства в редакції згідно
рішення загальних зборів акціонерів Товариства від 30.04.2004р., протокол №15,
зареєстрованого розпорядженням голови Свалявської райдержадміністрації від
11.05.2004р. №253, правомочним складом, одноголосно, оформлено протоколом,
тобто є прийнятим в порядку та у відповідності до статуту товариства. Даний
склад наглядової ради товариства обраний рішенням загальних зборів товариства
від 30.04.2004р., протокол №15, на якому був присутній і позивач, що
підтверджується поданим суду документами -протоколами №1, №5 та №12.

Відповідно до статті 4 Закону України „Про господарські
товариства” акціонерні товариства створюються і діють на підставі установчого
договору і статуту.

Повноваження наглядової (спостережної) ради ЗАТ „Фірма „Свалява
ЛХК” передбачені п.14.3-.14.4 статуту Товариства. Зокрема, відповідно до
п.п.14.3.4-14.3.5 статуту до виключної компетенції наглядової ради товариства
віднесено прийняття рішень з питань: прийняття рішення про участь товариства в
об'єднаннях підприємств, промислово-фінансових групах  та про внески товариства до статутних фондів
інших суб'єктів господарювання; прийняття рішення щодо відчуження майна
товариства на суму, що становить 50 і більше відсотків майна товариства, а
також затвердження угод (договорів, контрактів), що укладаються на суму, що
перевищує 50 і більше відсотків майна товариства.

Дана компетенція наглядової ради, закріплена в статуті ЗАТ „Фірма
„Свалява ЛХК” не суперечить положенням ст.ст. 159, 160 ЦК України, ч.5, 6
ст.41, ч.4

Продовження рішення господарського суду Закарпатської області від
19.09.2007 року по справі №2-117/07

ст.46 Закону України „Про господарські товариства”, в редакції
Закону на час прийняття оспорюваного позивачем рішення наглядової ради,
оскільки даними нормами Закону прямо не заборонено надання Наглядовій раді
акціонерного товариства повноважень, які не відносяться до виключної
компетенції загальних зборів, і які не можуть бути передані іншим органам
товариства. Водночас, статтею 12 Закону України „Про господарські товариства”
передбачено, що товариство є власником: майна, переданого йому засновниками і
учасниками у власність; продукції, виробленої товариством в результаті
господарської діяльності, одержаних доходів, іншого майна, набутого на
підставах, не заборонених законом, і відповідно до статті 319 ЦК України може
на власний розсуд розпоряджатись даним майном.

Доводи позивача про неправомірність дій наглядової ради по
передачі майна та грошових коштів на суму 2181255грн. на підставі оспорюваних
договорів купівлі-продажу, як таких, що направлені на припинення виробничої
діяльності цього товариства та припинення виплати дивідендів позивачу, які мали
нараховуватись та виплачуватись з прибутку, отриманого від здійснення
господарської діяльності від використання майнового комплексу, переданого ТОВ
„НВП „Грифсканд-Свалява”, не можуть бути взяті судом до уваги з огляду на таке.

Як вбачається з виписки НОМЕР_1 з реєстру власників іменних цінних
паперів (про операції по особовому рахунку), позивач  вперше набув право власності на одну просту
іменну акцію ЗАТ „Фірма „Свалява ЛХК” 24.03.2003р. за відповідним договором
купівлі-продажу, а вже 24.06.2003 року відбулось списання внаслідок відчуження
даної акції та позивач позбавився прав акціонера товариства включно до
11.09.2006 року, тобто до того часу, коли ним за договором дарування було
придбано 100 (сто) простих іменних акцій товариства.

Відповідно до ст. 115 ЦК України, ст. 85 Господарського кодексу
України (далі -ГК України), ст. 12 Закону України „Про господарські товариства”
товариство є власником майна, переданого йому засновниками і учасниками у
власність, придбаного за рахунок продажу акцій, одержаного в результат аті
господарської діяльності, а також іншого майна, набутого на підставах, не
заборонених законом. Статтею 92 ЦК України передбачено, що юридична особа
набуває цивільні права та обов'язки і здійснює їх через свої органи, які діють
у відповідності до установчих документів та закону.

Як встановлено вище, право наглядової (спостережної) ради ЗАТ
„Фірма „Свалява ЛХК” щодо розпорядження майном товариства, зокрема, прийняття
рішень про участь в створенні іншого господарського товариства та здійснення
внеску в його статутний фонд передбачено п.14.3 статуту товариства та
відповідає нормам ст.ст. 159-160 ЦК України, ст.ст. 41, 43 Закону України „Про
господарські товариства”.

Відповідно до ч.1 статті 319 ЦК України власник володіє,
користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

В той же час, учасники господарського товариства згідно зі ст. 116
ЦК України та статті 10 Закону України „Про господарські товариства” мають
право в порядку, встановленому установчим документом та законом: брати  участь
в   управлінні   товариством
у   порядку, визначеному в
установчому документі,  крім
випадків,  встановлених законом; брати
участь у розподілі прибутку товариства і
одержувати його частину (дивіденди); вийти у встановленому порядку з
товариства; здійснити  відчуження  часток
у  статутному  (складеному) капіталі товариства,  цінних
паперів,  що  засвідчують
участь  у товаристві, у порядку,
встановленому законом; одержувати інформацію про діяльність товариства у
порядку, встановленому установчим документом. Учасники господарського
товариства можуть також мати  інші права,
встановлені установчим документом товариства та законом.

Продовження рішення господарського суду Закарпатської області від
19.09.2007 року по справі №2-117/07

Вищевикладене дає підстави стверджувати про те, що акціонер не
наділений суб'єктивним правом відносно здійснення повноважень власника майна
товариства.

Згідно статті 1 Господарського процесуального кодексу України (ГПК
України) право на звернення до господарського суду належить підприємствам,  установам,
організаціям, іншим юридичним особам (у тому  числі
іноземним),  громадянам,  які здійснюють підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в установленому порядку набули   статусу
суб'єкта  підприємницької  діяльності
(далі  - підприємства  та
організації),  згідно   з
встановленою   підвідомчістю господарських
справ за захистом своїх  порушених  або
оспорюваних прав   і  охоронюваних
законом  інтересів,  а
також  для  вжиття передбачених  цим
Кодексом  заходів,  спрямованих
на запобігання правопорушенням.

Однак, слід зазначити, що позивач, що ним заперечувалось, однак
іншого судом не встановлено, на час прийняття оспорюваного рішення наглядової
ради від 20.04.2005 року, підписання договорів купівлі-продажу №15 від
29.06.2005р. та №34 від 29.06.2005р., не був акціонером ЗАТ „Фірма „Свалява
ЛХК”. Відповідно до ст.ст. 10, 41 Закону України „Про господарські товариства”
акціонери мають право брати участь в управлінні товариством у порядку,
визначеному в установчому документі. В даному випадку, позивач, як зазначено
вище, не був акціонером товариства на момент прийняття оспорюваного рішення
наглядової ради від 20.04.2005р. та договорів купівлі-продажу №15 від
29.06.2005р. та №34 від 29.06.2005р. майна укладених між ЗАТ „Фірма „Свалява
ЛХК” та ТОВ „НВП „Грифсканд-Свалява”, а відтак, прийняте рішення від 20.04.2005р.
та договори купівлі-продажу не порушують прав та охоронюваних законом інтересів
позивача.

З наведених вище підстав, а саме у зв'язку з відсутністю порушення
прав позивача як акціонера ЗАТ „Фірма „Свалява ЛХК” прийняттям загальними
зборами учасників ТОВ „НВП „Грифсканд-Свалява” від 26.01.2006р. (протокол №5)
та затвердження рішенням зборів засновників, у суду відсутні підстави для
задоволення позовних вимог в цій частині. Як вбачається зі змісту даного
рішення зборів учасників ТОВ „НВП „Грифсканд-Свалява” від 26.01.2006р.,
протокол №5, на даних зборах було прийнято рішення про усунення з 26.01.2006
року від виконання обов'язків директора товариства та призначення на цю посаду
громадянина Польщі  з дня отримання дозволу
на працевлаштування іноземців в Україні, а до цього часу призначити виконуючим
обов'язки директора товариства -Сваровського Е.Е.

Таке рішення прийнято загальним
зборами учасників товариства за наявності кворуму, в межах їх
компетенції та за необхідної кількості голосів згідно статуту товариства
(п.10.04, 10.05., 10,06 статуту), ст. 145 ЦК України.

Таким чином, відсутні підстави для визнання рішення загальних
зборів учасників ТОВ „НВП „Грифсканд-Свалява” від 26.01.2006р. за протоколом №5
недійсним.

Доводи позивача про наявність встановленого факту поглинання ТОВ
„Gryfskand Sp. Z.o.o”  ЗАТ „Фірма
„Свалява ЛХК” не підтверджуються належними та допустимими доказами з цього
приводу, і суперечать фактичним обставинам справи. Водночас, позивачем не
доведено існування відповідного, прийнятого у відповідності до вимог чинного
законодавства, рішення Антимонопольного комітету України щодо встановлення
факту економічної концентрації, а відтак, є безпідставним застосування вимог
статті 22 Закону України „Про економічну концентрацію”.

В свою чергу вимога позивача про скасування державної реєстрації
ТОВ „НВП „Грифсканд-Свалява” не підлягає розгляду в порядку господарського
судочинства в силу положень ст.ст. 5, 6, 9 Закону України „Про держану
реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців”. Так вимога може
вирішуватись

Продовження рішення господарського суду Закарпатської області від
19.09.2007 року по справі №2-117/07

виключно у відповідності до вимог Кодексу адміністративного
судочинства України, оскільки стосується вирішення публічно-правового спору, у
якому хоча б однією з сторін є суб'єкт, що здійснює владні управлінські функції
на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень
виходячи з наступного.

Згідно ст. 3 КАС України справою адміністративної юрисдикції може бути
переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома
(кількома) конкретними суб'єктами суспільства стосовно їхніх прав та обов'язків
у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо
уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці
суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного
суб'єкта.

У випадку, якщо суб'єкт (у тому числі орган державної влади, орган
місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних
правовідносинах   не   здійснює вказані  владні управлінські функції щодо іншого
суб'єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами   КАС
України   ознак   справи
адміністративної
юрисдикції,   і, відповідно, не повинен
вирішуватись адміністративним судом.

Частиною 2 статті 4 КАС України встановлено, що юрисдикція

адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори,
крім

спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового
вирішення.

Таким чином, спір про скасування державної реєстрації ТОВ „НВП
„Грифсканд-Свалява” відповідно до положень ст. 1, п.4 ч.1 ст.17, ч.5, 7
Прикінцевих та перехідних положень КАС України підлягає розгляду місцевим судом
в порядку адміністративного судочинства, а провадження у справі в цій частині
вимог підлягає припиненню у відповідності до п.1 ч.1 статті 80 Господарського
процесуального кодексу України.

Згідно статті 43 Господарського процесуального кодексу України
господарський   суд   оцінює
докази   за  своїм
внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді  в судовому процесі
всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі  докази
не  мають  для господарського суду заздалегідь
встановленої сили. Водночас, відповідно до статей 32, 33 та 34 ГПК України
кожна сторона повинна  довести  ті
обставини,  на  які
вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на підставі
яких господарський   суд   у
визначеному  законом  порядку
встановлює наявність  чи  відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.
Обставини справи, які  відповідно  до
законодавства  повинні бути  підтверджені
певними  засобами  доказування,
не    можуть підтверджуватись
іншими засобами доказування.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, п.1 ч.1 ст. 80,
82 -85 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог про визнання недійсним з моменту
прийняття та скасування рішення наглядової ради Закритого акціонерного
товариства „Фірма „Свалява ЛХК” від 20.04.2005 року (протокол №09), визнання
недійсним з моменту його прийняття та скасування рішення загальних зборів ТОВ
„НВП „Грифсканд-Свалява” від 26.01.2006 року (протокол №5), визнання недійсним
та скасування статуту ТОВ „НВП „Грифсканд-Свалява” відмовити.

Продовження рішення господарського суду Закарпатської області від
19.09.2007 року по справі №2-117/07

2. В решта частині позовних вимог провадження у справі припинити.

3. Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85
Господарського  процесуального  кодексу
України.

Суддя
О.Ф. Ремецькі

Рішення
суду підписано у відповідності до вимог статті 85 ГПК України 24.09.2007р.