ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

03 жовтня 2007 р.
№ 2-29/3058-2007

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Михайлюка М.В.,

Рибакa В.В.,

Дунаєвської Н.Г.,

розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерно-будівельна компанія "Українські прогресивні технології" на постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 23 травня 2007 року у справі № 2-29/3058-2007 Господарського суду Автономної Республіки Крим за позовом Закритого акціонерного товариства "Кримкурортбуд", м. Сімферополь, до: 1) Виконавчого комітету Ялтинської міської ради, м. Ялта, 2) Комунального підприємства "Ялтинське бюро технічної інвентаризації", м. Ялта,  про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2007 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Інженерно-будівельна компанія "Українські прогресивні технології" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 23 травня 2007 року.

Вказує на те, що 28 вересня 2007 року Виконавчим комітетом Ялтинської міської ради повідомлено його, що за результатом розгляду позовної заяви ЗАТ "Кримкурортбуд" до Виконавчого комітету Ялтинської міської ради та Комунального підприємства "Ялтинське бюро технічної інвентаризації" про визнання права власності, було прийнято рішення Господарського суду Автономної Республіки Крим від 2 квітня 2007 року, залишеного без змін постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 23 травня 2007 року, яким було визнано право власності на фактично неіснуючі будівлі та споруди частина з яких раніше знаходилася на земельній ділянці яку надано Ялтинською міською радою в користування Товариству з обмеженою відповідальністю "Інженерно-будівельна компанія "Українські прогресивні технології".

Посилаючись на ту обставину, що за договором купівлі-продажу нерухомого майна від 17 жовтня 2005 року він є власником будівлі, розташованої на земельній ділянці площею 1099,9 кв.м., що знаходиться за адресою: Автономна Республіка Крим, м. Ялта, вул. Червоних партизан, 9-а, а тому прийняте у даній справі рішення, якими визнано право власності ЗАТ "Кримкурортбуд" на об'єкт нерухомості –виробничу базу, яка розташована за адресою: м. Ялта, вул. Червоних партизан, 13 на земельній ділянці загальною площею 2 689 м. кв. стосується його прав та охоронюваних законом інтересів, просить скасувати судові рішення у даній справі та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 107 ГПК України касаційну скаргу мають право подати особи, яких не було залучено до участі у справі, якщо суд прийняв рішення чи постанову, що стосується їх прав і обов’язків.

Скаржником, в порушення  ст. 107 ГПК України, не доведено, що оскаржуване рішення Автономна Республіка Крим від 2 квітня 2007 року стосується його прав та охоронюваних законом інтересів, оскільки він не був учасником правовідносин, які виникли на підставі постановлених Верховною Радою Кримської СРСР державних актів з питань власності на території республіки і Президією Ради Федерації “Про профспілкову власність в Криму”.

Твердження Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерно-будівельна компанія "Українські прогресивні технології" щодо незалучення його до участі в справі та про порушення судом норм процесуального права, не є підтвердженням того, що прийняті у справі рішення зачіпають законні права та обов’язки скаржника, тому їх слід залишити поза увагою.

Скаржником заявлено клопотання про відновлення пропущеного строку для подання касаційної скарги.

Відповідно до ст. 110 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга (подання) може бути подана (внесено) протягом одного місяця з дня набрання рішенням місцевого господарського суду чи постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Згідно до частини 1 статті 53 ГПК України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк. При цьому Господарський процесуальний кодекс України не пов’язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку.

Оскільки скаржником не доведено, що оскаржуване рішення та постанова стосуються його прав і обов’язків, тому клопотання про відновлення процесуального строку, встановленого для подання касаційної скарги, слід залишити без розгляду.

Зважаючи на те, що касаційна скарга не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України, скарга не дає підстав для перегляду постанови Севастопольського апеляційного господарського суду в касаційному порядку і підлягає поверненню.

Керуючись ст. ст. 53, 86, 107, 110, 111, Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Інженерно-будівельна компанія "Українські прогресивні технології" у прийнятті касаційної скарги на постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 23 травня 2007 року у справі № 2-29/3058-2007.

Судді:                                                                             М.В. Михайлюк

В.В. Рибак

Н.Г. Дунаєвська