СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

21 червня 2007 року

Справа № 20-7/005

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

за участю представників сторін:

позивач:
ОСОБА_1, паспорт  ІНФОРМАЦІЯ_1 від
14.04.2004,  фізична особа -
підприємець  ОСОБА_1;

позивача:
ОСОБА_2, довіреність НОМЕР_1 від 11.01.2007,
фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1;

відповідача:
Гребеньової Олександри Вікторівни, довіреність №б/н   від 01.02.2007,  відкритого акціонерного  товариства "Техком Севастополь";

розглянувши апеляційну скаргу
фізичної особи - підприємця  ОСОБА_1 на
рішення господарського суду міста Севастополя (суддя    Ілюхіна Г.П.) від 17.04.2007 року у справі
№ 20-7/005,

за позовом           фізичної особи - підприємця  ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

до           відкритого акціонерного товариства
"Техком Севастополь" (вул. Ковпака, 5,Севастополь,99003)

про зобов'язання відкритого
акціонерного товариства "Техком-Севастополь" здійснити залік на суму
37100,00грн. за договором купівлі-продажу будівлі (споруди, приміщення) шляхом
викупу від 23.08.2002 року та договором оренди майна з правом викупу від
15.10.2001,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Севастополя  від 17.04.2007 року у справі
№20-7/005 (суддя Ілюхіна Г.П.) відмовлено у задоволенні позову  фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до відкритого
акціонерного товариства "Техком - Севастополь" про зобов'язання
відкрите акціонерне товариство "Техком - Севастополь" здійснити залік
на суму 37100,00грн. за договором купівлі - продажу будівлі (споруди,
приміщення) шляхом викупу від 23.08.2002 та договором оренди майна з правом
викупу від 15.10.2001.

Позивач, не погодившись з рішенням
господарського суду, звернувся до Севастопольського апеляційного господарського
суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначене рішення
місцевого господарського суду, позов задовольнити.

Сторона посилається на те, що
господарським  судом  при прийнятті рішення, було порушено норми
матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним
обставинам справи.

Розпорядженням  виконуючого обов'язки голови
Севастопольського апеляційного господарського суду від  21.06.2007 року у складі судової колегії  було здійснено заміну судді Прокопанич Г.К.,
у зв'язку з відрядженням, на суддю Гоголя Ю.М.

В судових засіданнях з 04.06.2007
по 07.06.2007 року та з 18.06.2007 року по 21.06.2007 року було оголошено
перерву.

За клопотанням представників
сторін,  судочинство здійснювалось на
російській мові.

На підставі статті 101
Господарського процесуального кодексу України, судова колегія повторно
розглянувши матеріали справи, встановила наступне.

09.01.2007 фізична особа -
підприємець ОСОБА_1 звернувся до господарського суду міста Севастополя з
позовними вимогами до відкритого акціонерного товариства
"Техком-Севастополь" про зобов'язання відкрите акціонерне товариство
"Техком-Севастополь" здійснити залік на суму 37100,00грн. за договору
купівлі-продажу будівлі (споруди, приміщення) шляхом викупу від 23.08.2002 та
договору оренди майна з правом викупу від 15.10.2001, з посиланням на статті
598-601 Цивільного кодексу України, що регулюють припинення зобов'язань
виконанням, передачею відступного, заліком.

Суд першої інстанції у позові
відмовив. Рішення суду було мотивовано тим, що між позивачем та відповідачем
відсутні договірні зобов'язання, які б передбачали обов'язок відповідача
здійснити взаємозалік, який він не виконує, а зобов'язаний виконати в натурі в
подібній формі.

Крім того, позивачем обрано спосіб
захисту, не передбачений чинним законодавством України - встановлення
юридичного факту - здійснення заліку, взаємозаліку, а насправді - факту оплати
придбаних будівель за договором купівлі-продажу від 23.08.2002.

Судова колегія розглянувши
матеріали справи, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції
обставин справи та правильність застосування норм матеріального та
процесуального права, дослідивши надані докази, вислухавши пояснення
представників сторін, дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи,
між сторонами 15.10.2001 між відкритим акціонерним товариством
"Севастопольська автобаза"
(Орендодавець)    та    приватним
підприємцем    ОСОБА_1 (Орендар)
було укладено договір №17/10 003/10, предметом якого є оренда нежитлового
приміщення складу зберігання оборотних агрегатів, площею 98,8 м, вартістю
15273,00 грн. на строк 10 років з 20.09.2001 до 20.09.2011 з правом викупу.
Орендоване майно використовується для створення інфраструктури по ремонту та
обслуговуванню автомобілів
(а.с.10-14).

Договір має необумовлене  виправлення в даті його укладення -
20.09.2001 на 15.10.2001.

Пунктом 4.1. договору передбачено
сплату орендної плати щоквартально в грошовій формі згідно розрахунку в додатку
№3 до договору.

Додаток № 3 до Договору позивачем
не надано.

Розділом 8 Договору
визначений порядок викупу орендованого майна: Викуп орендованого об'єкту
нерухомості здійснюється по його розрахунковій вартості на момент укладення
цього договору. Орендоване майно переходить у власність Орендаря з моменту
внесення ним всієї належної суми орендної плати за весь період дії цього
договору та здійснення розрахунків в погашення розрахункової вартості
орендованого майна. Викуп майна оформлюється договором купівлі-продажу між
орендодавцем та орендарем (пункт 8.1).

Орендар вносить 50% від
розрахункової вартості майна на розрахунковий рахунок Орендодавця  протягом перших 36 місяців дії цього договору
(пункт 8.1.1).

Залишок суми (50 % від
розрахункової вартості) підлягає внесенню на розрахунковий рахунок Орендодавця,
починаючи з моменту виконання пункту 8.1.1. цього Договору, щоквартально в
рівних частках, одночасно з перерахуванням орендної плати (пункт 8.1.2).

Порядок передачі та оформлення
права власності на орендоване майно здійснюється сторонами за Актом
прийому-передачі протягом 30 календарних днів з моменту закінчення дії
договору, а також здійснення Орендарем останнього перерахування орендної плати
та розрахункової вартості майна на розрахунковий рахунок Орендодавця в порядку,
викладеному в пункті 8.1. цього договору мі Орендодавцем та Орендарем (пункт
8.2).

Орендар має право завершити
розрахунки по викупу орендованого об'єкту достроково. У випадку дострокового
викупу об'єкту цей договір припиняється. Право власності оформлюється
відповідно до пунктів 8.1, 8.2 цього договору.

Пунктом 4.4 Договору передбачено,
що початок виплати орендної плати настає з моменту завершення монтажних,
обробних і підготовчих робіт та здачі в експлуатацію об'єкту в орендованому
приміщенні, але не пізніше, ніж через рік з моменту підписання договору.

Актом звірки взаєморозрахунків
станом на 01.09.2002 сторони зафіксували сплату позивачем на користь
відповідача по договору оренди з правом викупу суми 40571,14грн., що включало
орендну плату та вартість орендованого майна (а. с.15).

23.08.2002 сторони   уклали
договір    купівлі-продажу    приміщення,    яким передбачено передачу у власність
позивача нежитлових приміщень: частину профілакторію а/к - 1 (літери Б ІІ-2,
III), загальною площею 216,4 м" (реконструйованою площею 338 м ), яке
розташоване по адресі: АДРЕСА_2, вартістю 37100,00 грн., згідно з актом оцінки
без посилання на договір оренди з правом викупу від 15.10.2001 (а. с. 8-9).

Пунктом 2.1. договору передбачено
обов'язок Покупця внести 37100,00грн. за придбані будівлі протягом 12 місяців.

31.03.2003 позивачу надана довідка
№ 44, в якій відповідач підтвердив факт сплати позивачем повністю згідно
договору купівлі-продажу та Акту оцінки нерухомості всієї суми за частину
ангару, підтверджено відсутність заборгованості по оплаті (а. с. 18).

11.05.2005 вх.№ 58 позивач
направив відповідачу заяву про проведення заліку зустрічних однорідних вимог, в
якому вважає, що він достроково оплатив вартість придбаного шляхом викупу
об'єкту, що підтверджується платіжними дорученнями та Актом звірки
взаєморозрахунків станом на 01.09.2002, довідкою № 44 від 31.03.2003 і за
договором оренди від 15.10.2001 переплата складає 38919,11грн., яку відповідач
зобов'язаний зарахувати в погашення боргу ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу
в сумі 37100,00грн. шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог з посиланням
на статті 598, 601 Цивільного кодексу України (а. с. 16-17).

Спір виник у зв'язку з тим, що
позивач з 2003 року не може зареєструвати за собою право власності на об'єкти
купівлі-продажу, вважає, що правонаступник відкритого акціонерного товариства
"Севастопольська автобаза" - відкрите акціонерне товариство
"Техком-Севастополь" з 19.04.2004 не визнає раніше здійснений
взаємозалік по договорам купівлі-продажу від 23.08.2002 та оренди з правом
викупу від 15.10.2001 і не дав відповіді на заяву про взаємозалік, а статті 16,
598, 601 Цивільного кодексу України та стаття 20 Господарського кодексу України
дають йому право таким засобом захистити свої права на придбану частину об'єкту
нерухомості, вважає, що це є позов про спонукання відповідача до виконання
зобов'язання в натурі: до проведення взаємозаліку, так як в провадженні
господарського суду міста Севастополя є справа № 20-5/092-7/126 за позовом
відповідача до позивача про розірвання договору купівлі-продажу від 23.08.2002
з підстав його невиконання Покупцем в частині здійснення оплати об'єкту
купівлі-продажу шляхом викупу.

Судова колегія вважає вимоги
позивача такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 4 Прикінцевих
та перехідних положень Цивільного кодексу України, прийнятого 16.01.03, пункту
4 Прикінцевих положень Господарського кодексу України, Цивільний кодекс України
та Господарський кодекс України застосовується до цивільних правовідносин, що
виникли після набрання Цивільним кодексом України чинності, тобто після
01.01.04.

Правовідносини   між
сторонами   виникли   до
01.01.04,   не   припинені в
порядку,  встановленому   ст. 216-223 Цивільного кодексу України в
редакції   1963 року, тому при
розгляді  спору суд керується    Цивільним кодексом України    в редакції 2003 року та Господарським
кодексом України.

Статтею 601 Цивільного кодексу
України передбачено, що зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних
однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання
яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Зарахування зустрічних вимог може
здійснюватись за заявою однієї з сторін.

Однак,   якщо одна з сторін звернулась з заявою про
залік, а друга сторона зобов'язання протипоставить цій вимозі заперечення
відносно характеру, строку, розміру виконання та таке інше, в такому випадку
спір підлягає судовому вирішенню, і залік можливий лише за рішенням суду
(господарського  суду).

Згідно з статтями 33, 34
Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона  повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами доказування.

При розгляді апеляційної скарги,
судовою колегією було досліджено копію додаткової угоди до договору
купівлі-продажу з правом викупу від 23.08.2002, згідно якої, приймаючи до
уваги, що вартість відчужуваних приміщень сплачена покупцем до укладення даної
угоди та договору купівлі-продажу від 23.08.2002, в порядку виконання договору
оренди з правом викупу №17/10-003/10 да доповнення №2 від 15.10.2001 до
договору оренди від 01.11.1998, сторони вважають можливим провести залік
взаємних зобов'язань з оплати за договором оренди та доповнення №2 від
15.10.2001 та договору купівлі-продажу від 23.08.2002 року. При цьому сторони
куруються статтею 217 Цивільного кодексу УССР та вважають зобов'язання з оплати
приміщень виконаними покупцем.

Зазначений акт було підписано обома
сторонами без зауважень та заперечень.

Даний договір зареєстровано
нотаріально 17.09.2004 за реєстраційним номером НОМЕР_2, що підтверджено
довідкою приватного нотаріуса Севастопольського міського нотаріального округу.

Виходячи з вищевикладеного, судова
колегія дійшла висновку, що фактично між сторонами взаємозалік проведено, та
взаємозалік проведено відповідно до статті 217 Цивільного кодексу УССР, та
зобов'язання з оплати приміщень за договором купівлі-продажу будівлі шляхом викупу
від 23.08.2002 покупцем - фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 виконано.

При таких обставинах, вимоги
позивача про спонукання здійснити залік на суму 37100,00грн. за договором
купівлі - продажу будівлі (споруди, приміщення) шляхом викупу від 23.08.2002 та
договором оренди майна з правом викупу від 15.10.2001, задоволенню не
підлягають. Судова колегія вважає необхідним замінити мотивувальну частину
рішення на викладену у постанові.

Керуючись статтями 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Рішення господарського суду міста
Севастополя  від 17.04.2007 року у справі
№ 20-7/005 залишити без змін.

2.Апеляційну скаргу фізичної особи
- підприємця  ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Головуючий суддя

Судді