ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

17.07.2007
Справа №2-28/7674-2007

За позовом Виробничого підприємства водопровідно – каналізаційного господарства Південного берега Крима, м. Ялта,

до відповідача – Суб’єкта підприємницької діяльності-фізичної особи Берестовської Вікторії Олександрівни, м. Сімферополь,

про стягнення 1 642,64 грн.

Суддя С. М. Альошина

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача – не з’явився

Від відповідача – не з’явився (телефонограма)

Суть спору:

Виробниче підприємство водопровідно – каналізаційного господарства Південного берега Крима, м. Ялта,  звернулось до господарського суду АР Крим із позовом до суб’єкта підприємницької діяльності-фізичної особи Берестовської Вікторії Олександрівни, м. Сімферополь, про стягнення 1 642,64 грн. заборгованості, у тому числі 1 542,74 грн. основного боргу, 30,23 грн. пені, 3 % річних  у сумі 17,63 грн. та 52,04 грн. інфляційних втрат.

Позивач явку свого представника у засідання суду  не забезпечив, хоча про час та місце розгляду справи у судовому засіданні повідомлений належним чином – рекомендованою кореспонденцією, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідач у засідання суду не з’явився, вимоги ухвали господарського суду від 28.05.2007 р. не виконав, письмового відзиву на позовну заяву, з документальним та правовим обґрунтуванням своїх заперечень, суду не надав, однак, 17.07.2007 р., Суб’єкт підприємницької діяльності Берестовська Вікторія Олександрівня,                        м. Сімферополь, передав господарському суду телефонограму, в якій просила розглянути справу за її відсутності, а позовні вимоги визнала в повному обсязі.

Відповідно до ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладався, у зв’язку з неявкою представника відповідача, ненаданням відповідачем суду відзиву на позовну заяву та необхідністю представлення сторонами суду додаткових документів та доказів у справі.

Розглянувши матеріали справи, суд

В С Т А Н О В И В :

07 травня 2002 року між сторонами був укладений договір № 1303 про відпуск води з комунального водопроводу та прийом стоків у комунальну каналізацію.

Відповідно до п. 1 договору № 1303 від 07.05.2002 року позивач зобов’язувався забезпечувати відповідача (абонента) питною водою до місця приєднання останнього до міського водопроводу при наявності води у джерелах в обсягу встановленого ліміту і надати послуги з водовідведення, а абонент (відповідач) - сплачувати ці послуги.

Оплата послуг позивача проводиться відповідачем протягом п’яти банківських днів з дня одержання рахунку (п. 8 договору).

Позивачем було дотримано вимог вищевказаного договору, та щомісяця виставлялись рахунки на сплату отриманих послуг.

Однак, всупереч вимогам вищевказаного договору, відповідач порушував строки сплати наданих позивачем послуг, у зв’язку з чим за ним, за період з 01.10.2006 р. по 01.03.2007 р. утворилась заборгованість у сумі 1 542,74 грн., що підтверджується відповідними рахунками на оплату та розрахунком водоспоживання та водовідведення.

Вищевикладене свідчить про наявність зобов’язання у відповідача перед позивачем.

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору, а одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Пунктом 8 вищевказаного договору передбачено за прострочення оплати рахунків за воду обов’язок відповідача сплатити на користь позивача пеню у розмірі не більше подвійної облікової ставки Національного банку України.

Статтею 3 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” від 22.11.1996 р. № 543/96-ВР передбачено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За таких обставин, відповідачу було нараховано пеню у сумі 30,23 грн., яка і підлягає стягненню з відповідача.

Статтею 625 Цивільного кодексу України, передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми боргу.

Таким чином, згідно розрахунків позивача, відповідачу нараховано індекс інфляції в сумі 52,04 грн. та 3 % річних у розмірі 17,63 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем, на день розгляду справи, в сумі 1 642,64 грн, у тому числі 1 542,74 грн. основного боргу, 30,23 грн. пені, 3 % річних  у сумі 17,63 грн. та 52,04 грн. індексу інфляції документально встановлений. Він підтверджений матеріалами справи та визнаний відповідачем.

За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Витрати на державне мито та інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 49, 82, 84 Господарського процесуального кодексу України,          суд –

ВИРІШИВ:

1).  Позов задовольнити.

2). Стягнути з Суб’єкта підприємницької діяльності-фізичної особи Берестовської Вікторії Олександрівни (95000, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Аральська, 71/88,          кв. 192, ідентифікаційний номер , відомості про банківські реквізити у матеріалах справи відсутні) на користь Виробничого підприємства водопровідно – каналізаційного господарства Південного берега Крима (98612, АР Крим, м. Ялта,                      вул. Кривошти, 27, р/р 1001 у ЯФ АБ «Південний», МФО 384522, ідентифікаційний код 03348005) 1 642,64 грн. заборгованнності, у тому числі                      1 542,74 грн. основного боргу, 30,23 грн. пені, 3 % річних  у сумі 17,63 грн. та           52,04 грн. індексу інфляції, а також 102,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням господарського суду АР Крим  законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Альошина С.М.