ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

від "06" вересня 2007 р.                                                       по справі  № 8/116-48

За позовом Дочірнього підприємства спеціалізованого ремонтно – будівельного управління „Волиньліфт”, м. Луцьк

до  Управління житлово –комунального господарства, м. Луцьк

про стягнення 10 510 грн. 13 коп.

Суддя  Кравчук А.М.

Представники:

Від позивача: Єгорова Г.М., довір. №3 від 15.08.2007 року

Від відповідача: н/з.

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України  роз’яснено право відводу судді. Відводу судді заявлено не було. На підставі ст. 22 ГПК України  роз’яснено процесуальні права та обов’язки сторін.

Суть спору: позивач -  дочірнє підприємство спеціалізованого ремонтно – будівельного управління „Волиньліфт” просить стягнути з відповідача -    Управління житлово –комунального господарства 10 510 грн. 13 коп. основного боргу згідно договору № 20 від 16.09.2004 року та судові витрати по справі: 105 грн. 10 коп. в повернення витрат по сплаті державного мита, 118 грн. 00 коп. в повернення  витрат на оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

Відповідач пояснень по суті позовних вимог згідно ухвали суду від 22.08.2007 року не подав, повноважного представника в судове засідання не направив з невідомих суду причин, хоча був вчасно та належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

16 вересня 2004 року між позивачем - дочірнім підприємством спеціалізованого ремонтно – будівельного управління „Волиньліфт” та відповідачем –   Управлінням житлово –комунального господарства м. Луцька був укладений договір на капітально – відновлювальний ремонт ліфтів № 20  (далі – договір а. с. 4-5).

Відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобов’язання можуть виникати, зокрема, з договору. Між сторонами зобов’язання виникли з договору від 16.09.2004 року № 20.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов’язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов’язується прийняти та оплатити виконану роботу  (ст. 837 ЦК України).

Згідно п. п. 1.1, 2.2  договору позивач зобов’язався виконати капітально – відновлювальний ремонт ліфтів в житловому будинку по пр. Соборності, 15 в

м. Луцьку (перший та другий під’їзди), а відповідач – оплатити виконані роботи в 10 – денний термін з дня підписання акту виконаних робіт.

На виконання  договору  позивачем було вчасно виконано передбачені договором роботи, що стверджується підписаними сторонами актами приймання виконаних підрядних робіт за вересень 2004р.

Загальна вартість виконаних робіт становить 10 510 грн. 13 коп., що стверджується кошторисами  (а. с. 6-9) та актами приймання виконаних підрядних робіт за вересень 2004 року (а. с. 10-11).

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та закону, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач прийняв виконані позивачем роботи, проте в порушення умов договору за виконані підрядні роботи розрахунку не провів.

Заборгованість відповідача перед позивачем на момент звернення до суду

становить 10 510 грн. 13 коп., підтверджена матеріалами справи, відповідачем не оспорюється, підставна і підлягає до стягнення , оскільки згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а одностороння відмова від виконання зобов’язань не допускається. Відповідно до  ст. 629 ЦК України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то судові витрати по сплаті державного мита в сумі  105 грн. 10 коп. та 118 грн. 00 коп. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до ст. 49 ГПК України віднести на нього.

Господарський суд, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України , -

в и р і ш и в:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Управління житлово –комунального господарства, м. Луцьк, вул. Б. Хмельницького, 40а,  код 03364046, р/р 6341 ГУДКУ у Волинській області, МФО 803014 на користь дочірнього підприємства спеціалізованого ремонтно – будівельного управління „Волиньліфт”, м. Луцьк, вул. Карбишева, 1,  р/р 4891 в АКБ „Укрсоцбанк” м. Луцька,

МФО 303019, код 20128280

- 10 510 грн. 13 коп. заборгованості, 105 грн. 10 коп. в повернення витрат по сплаті державного мита, 118 грн. 00 коп. в повернення  витрат на оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу, а всього:  10 733 грн.

23 коп. ( десять тисяч сімсот тридцять три грн. 23 коп.).

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя