ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" червня 2007 р.                                                          Справа №  9/10/375-НА

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді

суддів:

при секретарі

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: Дмитрієва А.Л. (довіреність №23082/9/10-1 від 20.06.2007 року),

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому, м.Хмельницький

на постанову господарського суду Хмельницької  області

від "06" лютого 2007 р. у справі №  9/10/375-НА

за  позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд-Плюс"

( м.Хмельницький)

до Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому (м. Хмельницький)

про визнання протиправними дій та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2004 року ТОВ "Гранд-Плюс" пред'явило позов до ДПІ у м.Хмельницькому про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень від 02.12.2004р. за №/3/7059 та за №/3/7060, якими визначено суму  податкового зобов'язання зі штрафних санкцій за порушення законодавства щодо регулювання обігу готівки (т.1 а.с.2-4).

Заявами від 19.12.2006р., від 23.01.2007р. та від 06.02.2007р. позивач уточнив вимоги і просив визнати протиправними податкові повідомлення-рішення від 02.12.2004р. №/3/7059 і №/3/7060 та скасувати їх (т.2 а.с.13, 20, 26).

Постановою господарського суду Хмельницької області від 06.02.2007р. позов задоволено.

В апеляційній скарзі ДПІ у м. Хмельницькому просить скасувати постанову суду і прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Посилається на те, що прийняття органом державної податкової служби податкового повідомлення-рішення щодо штрафних санкцій на підставі ст.1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" від 12.06.1995р. №436/95 не виходить за межі повноважень контролюючого органу. До підприємства застосовано штраф за перевищення встановлених лімітів залишку готівки в касах, що підтверджується авансовими звітами та касовими чеками. Зазначає про помилковий висновок суду щодо порушення відповідачем строків, встановлених ст.250 ГК України, для застосування штрафних (фінансових) санкцій (т.2 а.с.40-42).

Заперечень на апеляційну скаргу від ТОВ "Гранд-Плюс" не надійшло.

Апеляційний розгляд справи здійснюється за відсутності представника позивача, який був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, оскільки згідно з ч.4 ст.196 КАС України його неявка не є перешкодою для цього (т.2 а.с.50).

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

ДПІ у м. Хмельницькому провела перевірку ТОВ "Гранд-Плюс" з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства на період з 01.06.2002р. по 31.12.2003р., за результатами якої складено акт №1020-23/1/32039196 від 28.04.2004р.

Перевіркою, серед іншого, встановлено порушення позивачем п.2.15 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного Банку України від 19.02.2001р. №72 і зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 15.03.2001р. за №237/5428, щодо перевищення  ліміту готівки в касі на суму 11016 грн. При цьому визначено, що ліміт залишку готівки в касі позивача, який встановлений банком, складав: за період з 01.06.2002р. по 25.12.2002р. - 17 грн., за період з 26.12.2002р. по 24.02.2003р. - 3000грн., за період з 24.02.2003р. по 19.05.2003р. - 5000грн., з 20.05.2003р. - 1300грн.

Відповідачем визначено, що за період, який перевірявся, у позивача були факти проведення розрахунків з іншими підприємствами готівковими коштами, що перевищують 3000грн. протягом одного дня за одним  платіжним документом, що є порушенням п.7 Інструкції Національного Банку України "Про порядок ведення касових операцій у національній валюті в Україні", затвердженої Постановою правління НБУ від 02.02.1995р. №21 із наступними змінами та доповненнями, і п.2.3 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні. Зокрема, позивачем в касу ТОВ "Снейк" в оплату за одержані металевий лист, кутник було внесено готівку : на суму 4567грн. (касовий чек №3011 від 27.09.2002р.), на суму 9226грн. (касовий чек №3059 від 09.10.2002р.), на суму 5177грн. (касовий чек від 25.10.2002р.), на суму 4114грн. (касовий чек №3325 від 23.10.2002р.). Всього визначено перевищення ліміту каси в розмірі 11016грн. (таблиця 6 акта перевірки).

На підставі даного акта перевірки ДПІ у м. Хмельницькому прийняла податкове повідомлення-рішення №/0-1820 від 05.05.2004р.  про визначення податкового зобов'язання за платежем "штрафні санкції за порушення законодавства"  в розмірі 11016грн. (т.2 а.с.32). Внаслідок адміністративного оскарження відповідачем прийнято рішення №11634/1/23-1 від 07.07.2004р. про часткове скасування зазначеного податкового повідомлення-рішення на суму 332грн. та прийнято податкове повідомлення-рішення №/1/4645 від 07.07.2004р. на суму 10684грн. (т.2 а.с.27-29, 31).

Внаслідок подальшого адміністративного оскарження рішенням ДПА у Хмельницькій області №12966/7/25-036 від 06.09.04р. залишено без змін податкове повідомлення-рішення і збільшено на 10684гнр. суму штрафної санкції за порушення порядку ведення касових операцій у національній валюті (т.1 а.с.119-122). Після цього відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення №/2/5627 від 07.09.04р. на суму 10684грн. та №/2/5628 від 07.09.04р. на суму 10684грн. (т.2 а.с.31).

Рішенням ДПА України №22908/7/25-1115 від 23.11.04р. залишено без задоволення скаргу позивача, а податкові повідомлення-рішення без змін (т.1 а.с.47-50,  123-129). У зв'язку з цим ДПІ у м. Хмельницькому прийняла спірні податкові повідомлення-рішення від 02.12.2004р. №/3/7059 про визначення податкового зобов'язання за платежем "штрафні санкції за порушення законодавства про регулювання обігу готівки" в розмірі 10684грн. та №/3/7060 про визначення податкового зобов'язання за платежем "штрафні санкції за порушення законодавства про регулювання обігу готівки" в розмірі 10684грн. (т.1 а.с.9, 10, т.2 а.с.30).

Вирішуючи справу, суд 1-ї інстанції виходив з того, що згадані штрафні санкції не можуть бути сумою податкового зобов'язання, застосовані вони з порушенням строків, встановлених ст.250 ГК України, та що придбання товарів здійснювалося за власні кошти комерційного  директора підприємства Крикуна П.В., з чим частково не погоджується апеляційний господарський суд.

Відповідно до п. 2.3 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні (в редакції чинній на момент перевірки) станом на 2002 рік сума готівкового розрахунку одного підприємства (підприємця) з іншим підприємством (підприємцем) через їх каси, каси банків, інших фінансових установ, які надають послуги з переказу грошей, та підприємств поштового зв'язку не має перевищувати три тисячі гривень протягом одного дня за одним або кількома платіжними  документами. Платежі понад установлену граничну суму проводяться виключно в безготівковому порядку. Кількість підприємств (підприємців), з якими проводяться розрахунки, протягом дня не обмежуються.

Зазначені обмеження стосуються також розрахунків готівкою підприємств в оплату за товари, що придбані на виробничі (господарські) потреби за рахунок коштів, одержаних за корпоративними картками.

У разі здійснення підприємствами готівкових розрахунків з іншими підприємствами (підприємцями) понад установлену граничну суму кошти в розмірі перевищення встановленої суми розрахунково додаються до фактичних залишків готівки в касі на кінець дня платника готівки одноразово в день здійснення цієї операції, з подальшим порівнянням одержаної розрахункової суми із затвердженим лімітом каси.

Розрахунки готівкою підприємств  (підприємців) між собою та фізичними особами проводяться із застосуванням прибуткових та видаткових касових ордерів, касових і товарних чеків, розрахункових квитанцій, проїзних документів тощо, які підтверджували б факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, а також рахунків-фактур, договорів, угод, контрактів, актів закупівлі товарів тощо.

Згідно з пунктами 2.2 і 3.3 Положення розрахунки готівкою підприємств  між собою та з підприємцями  і фізичними особами проводяться як за рахунок коштів, одержаних з кас банків, так і за рахунок готівкової виручки і здійснюються через касу підприємств з веденням касової книги встановленої форми; видача готівки з кас підприємств проводиться за видатковими касовими ордерами або належно оформленими платіжними (розрахунково-платіжними) відомостями. Документи на видачу готівки мають підписувати керівник і головний бухгалтер або особи, які на це уповноважені.

Факт придбання товариством з обмеженою відповідальністю "Гранд-Плюс" товару в ТОВ "Снейк" у вересні - жовтні 2002 року підтверджується накладними  і податковими накладними, виписаними продавцем (т.1 а.с.73, 107-111).

Про оплату придбаного товару шляхом внесення позивачем готівкових коштів у касу ТОВ "Снейк" свідчать касові чеки на певні суми грошей, які за 27 вересня, 9, 23 і 25 жовтня 2002 року перевищують три тисячі гривень (т.1 а.с.74). Загальна сума такого перевищення становить 10684грн. (т.1 а.с.103).

Авансові звіти, складені комерційним директором Крикун П.В., в яких йдеться, зокрема, про залишок попереднього авансу, вказують на походження грошей, за які придбавався товар, саме як власність товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд-Плюс" (т.1 а.с.78-99). Посилання  і довідка позивача від 18.01.2005р. №03/01 про те, що це є власні кошти Крикуна П.В., не міняє їх правової природи як грошей підприємства, оскільки товар придбаний для ТОВ "Гранд-Плюс" і кошти сплачені саме цим товариством (т.1 а.с.77).

Пунктом 1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" встановлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу: за перевищення встановлених лімітів залишку готівки в касах - у двократному розмірі сум виявленої понадлімітної готівки за кожний день.

За наведених обставин податкова  інспекція у межах повноважень, передбачених ст.2, п.4 ст.10 Закону України "Про державну податкову службу в Україні", правильно застосувала до ТОВ "Гранд-Плюс" штрафну санкцію загальним розміром 21368грн.

Необгрунтованим є посилання суду 1-ї інстанції на порушення строків застосування адміністративно-господарської санкції у виді штрафу, встановлених ст.250 Господарського кодексу України. Цей Кодекс набрав чинності з 1 січня 2004 року і відповідно до п.4 Прикінцевих положень застосовується до господарських відносин, які виникли після набрання чинності його положеннями. До господарських відносин, що виникли до набрання чинності відповідними положеннями Господарського кодексу України, зазначені положення застосовуються щодо тих прав і обов'язків, які продовжують існувати або виникли після набрання чинності цими положеннями.

Право і обов'язок податкової інспекції на застосування адміністративно-господарської санкції у виді штрафу за порушення норм з регулювання обігу готівки виникло з 01.01.2004р. У зв'язку з цим ДПІ у м. Хмельницькому не порушила ні шестимісячний строк застосування санкції з дня виявлення порушення, ні річний строк з дня порушення суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності.

З врахуванням вимог пунктів 1.2 і 1.9  статті 1, підпункту 4.2.2 статті 4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", статтей 14 і 15 Закону України "Про систему оподаткування" правильним є висновок суду стосовно того, що штрафні санкції, які встановлені згаданим Указом Президента України, не можна вважати сумою податкових зобов'язань.

Тому, оспорені податкові повідомлення-рішення тільки в цій частині є протиправними та підлягають скасуванню, а судове рішення - відповідній зміні.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254, п.п.6 і7 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Хмельницькому   задовольнити частково.

Постанову господарського суду Хмельницької області від 06 лютого 2007 року змінити, виклавши резолютивну частину в такій редакції:

"Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м.Хмельницькому від 02.12.2004р. №/3/7059 та №/3/7060 в частині визначення штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 10684 грн. за кожним зазначеним рішенням сумою податкового зобов'язання.

В решті позову відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд-Плюс" (м. Хмельницький, вул. Соборна, 11, код 3239196) витрати по сплаті державного мита в розмірі 42,50 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 59 грн."

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційну скаргу може бути подано безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий   суддя

судді:

Надрук. 4 прим.

1 - до справи,

2 - позивачу,

3 - відповідачу,

4 -в наряд.