СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

03.03.07                                                                                 Справа № 1/1пн-ад

Суддя Зюбанова Н.М.,   розглянувши матеріали справи за позовом

Відкритого акціонерного товариства "Об"єднання Склопластик",                                           м. Сєвєродонецьк Луганської області

до  відповідача –Управління Пенсійного фонду України  в м. Лисичанську Луганської області, м. Лисичанськ Луганської області

третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області

про визнання протиправними дій суб"єкта владних повноважень

представники сторін не прибули

в с т а н о в и в:

Суть спору: про визнання протиправними дій відповідача щодо направлення "Розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" /крім працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників/, за 2005 рік" від 29.12.05 № 4752/03-10 у зв"язку з порушенням встановленого порядку його направлення; про зобов"язання відповідача утриматися від будь-яких дій, спрямованих на зобов"язання позивача здійснювати виконання вимог вказаного вище Розрахунку.

Згідно п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, який набрав законної сили  з 01.09.05, до початку  діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року,  вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди  за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідач у відзиві на позовну заяву за листом від 22.01.07 № 291/07-10 проти позову заперечує з посиланням на те, що відсутні правові підстави для зобов"язання відповідача утриматися від будь-яких дій по виконанню вимог оспорюваного розрахунку за 2005 рік. Також, на думку відповідача, несвоєчасне направлення розрахунку не завдало позивачу шкоди, тобто дії не є суспільно небезпечними, за дії по несвоєчасному направленню розрахунку не передбачена юридична відповідальність. Тому будь-які дії чи бездіяльність не можна вважати протиправними, якщо у них відсутній склад правопорушення.

Позивач відповідно до заперечень на відзив за листом від 19.02.07 № 04-301 наполягає на задоволенні позовних вимог .

Сторони не досягли примирення.

Дослідивши обставини справи, додатково надані документи, суд дійшов до наступного.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 02.03.06 ним було отримано від Управління ПФУ у м. Сєвєродонецьку, тобто третьої особи у справі “Розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" /крім працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників/, за 2005 рік" від 29.12.05 № 4752/03-10 /далі –Розрахунок за 2005 рік/,  який складений Управлінням ПФУ у м. Лисичанську /відповідачем/.

У відповідності до п. 6.4 Інструкції "Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного Фонду України, затвердженої постановою правління ПФУ від 19.12.03 № 21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.04 за             № 64/8663 /далі –Інструкція № 21-1/, передбачено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року на протягом 10-ти днів з новопризначених пенсій.

Тобто, Розрахунок за 2005 рік повинен був бути направлений відповідачем не пізніше 20-го січня 2005 року. Однак, відповідачем не додержано даних вимог і Розрахунок за 2005 рік був направлений підприємству з порушенням встановленого п. 6.4 Інструкції № 21-1 терміну. У зв’язку з чим порушення  відповідачем встановлено порядку призвело до відсутності можливості своєчасного виконання підприємством вимог п. 6.8 Інструкції № 21-1 щодо внесення до 25-го числа до Пенсійного фонду зазначеної в повідомленні місячної суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Тому позивач вважає, що відповідачем порушено норми ст. 19 Конституції України, оскільки його зобов’язують робити те, що не передбачено законодавством, а саме відшкодовувати відповідачеві у 2006 році фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах та виплачених у 2005 році, що є порушенням з боку відповідача прав та інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин, у зв’язку з чим він вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Відповідач проти позову  заперечує з підстав, викладених вище.

Оцінивши доводи сторін у їх сукупності,  суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню,  з наступних підстав:

Позивач у справі, ВАТ "Об"єднання Склопластик”, зареєстроване як платник внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування в управлінні Пенсійного фонду України у м. Сєвєродонецьку Луганської області 05.03.91.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.03 № 1058-ІV /далі –Закон № 1058/ передбачено, що підприємства та організації з грошових коштів, які призначені на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду України плату, яка покриває витрати на виплату та доставку пенсій. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату та доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності Законом № 1058-ІV, тобто передбачений Законом України "Про пенсійне забезпечення” № 1788 /далі - Закон № 1788/ - положення ст. ст. 13, 14, 55 Закону.

Відповідно до Закону України від 17.02.00 № 1461-ІІІ “Про внесення змін до деяких Законів України” з 16.03.00 відшкодування витрат по пільгових пенсіях здійснюється відповідно до Закону України “Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” від 26.06.97 № 400/97 ВР, згідно зі ст. 2 якого для платників збору об’єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до ст. 13 Закону № 1788 до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 12 цього ж Закону. Таким чином, витрати по оплаті пільгових пенсій відшкодовуються Пенсійному фонду за рахунок відповідних підприємств.

Відповідно до п. 6.10 Інструкції № 21-1 у разі призначення пенсії на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи за місцем призначення цієї пенсій орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсій надсилає повідомлення (розрахунок) згідно з додатками, зазначеними у п. 6.4 Інструкції № 21-1 для зазначених підприємств у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцем знаходження цього підприємства. Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації.

Як вбачається з матеріалів справи, Управлінням ПФУ у м. Сєвєродонецьку /третьою особою у справі/ на виконання вказаних вище вимог 02.03.06 було вручене позивачу таке повідомлення (розрахунок) фактичних витрат на виплату та доставку пенсії за 2005 рік.

Таким чином  при надісланні позивачу Розрахунку за 2005 рік відповідач діяв у порядку, межах та спосіб, передбачений чинним законодавством.

У відповідності з п. 6.4 Інструкції № 21-1 розмір сум відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду щорічно в повідомленнях (розрахунку) сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону № 1058, які надсилаються підприємству до 20-го січня поточного року, та протягом 10 днів з новопризначених пенсій.  Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену у повідомленні (розрахунку) місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Недодержання даного порядку не робить недійсним саме зобов’язання платника щодо покриття фактичних витрат на виплату та  доставку пенсій.

Посилання позивача на порушення відповідачем внаслідок несвоєчасного направлення повідомлень (розрахунків), його прав та інтересів у сфері публічно-правових відносин, судом оцінюється критично, оскільки позивач не довів, яким чином дані дії відповідача порушують його права та інтереси, тобто наносять йому будь-яку шкоду.

Розрахунок за 2005 рік за його змістом позивачем не оспорений,  даний документ складений з урахуванням розміру фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком на пільгових умовах, урахуванням необхідного стажу для призначення такої пенсії, відсотку відшкодувань підприємством таких пенсій, тобто у відповідності до п. 2 Прикінцевих положень Закону № 1058 та ст. 13 Закону № 1788.

За таких обставин суд вважає вимоги позивача необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає  задоволенню.

Судові витрати у розмірі 3 грн. 40 коп. судового збору покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 87, 94, 98, 112, 150, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України,   суд

п о с т а н о в и в:

1.          У задоволенні позову відмовити.

2.          Судові витрати покласти на позивача.

Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 12.03.07 у відповідності до вимог ст. 167 КАС України.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                             Н.М.Зюбанова