ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

06.09.07
33/183-А

Суддя Мудрий С.М., розглянувши
справу

за позовом
державної податкової інспекції у Голосіївському районі м. Києва

до
товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Омнія»

третя особа
без самостійних вимог на предмет спору Голосіївська районна у м. Києві державна
адміністрація

про
припинення юридичної особи

При
секретарі судового засідання Демиденко К.А.

За участю представників сторін:

Позивача: Яременко О.В. представник
за дов. № 7/9/10-015 від 09.01.2007 року.

відповідача: не з'явився

третьої особи: не з'явився

Розгляд справи здійснюється за
правилами Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до п. 6
Розділу VІІ Прикінцеві та перехідні положення цього Кодексу.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, державна податкова
інспекція у Голосіївському районі м. Києва (надалі ДПІ у Голосіївському районі
м. Києва)  звернувся до Господарського
суду м. Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія
Омнія»про припинення юридичної особи.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
посилається на  той факт, що відповідачем
не виконуються обов'язки передбачені п. 2 ст. 9 Закону України "Про
систему оподаткування" щодо подання до державних податкових органів та
інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську
звітність та інші документи і відомості, пов'язані з обчисленням і сплатою
податків і зборів (обов'язкових платежів). Зазначених звітів відповідач не
подає з моменту реєстрації.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Компанія Омнія», зареєстроване Голосіївською районною у м.
Києві державною адміністрацією 23.03.2005 року свідоцтво №054089, як суб'єкт
підприємницької діяльності -юридична особа, місцезнаходження: 03045, м. Київ,
вул. Новопирогівська, буд.62-А, ідентифікаційний код 33440697.

Відповідач, як платник податків
перебуває на обліку в ДПІ у Голосіївському районі м. Києва з 01.04.2005 року.

Ухвалою Господарського суду м.
Києва від12.07.2007 року було відкрито провадження в адміністративній справі №
33/183-А, залучено для участі у справі Голосіївську районну у м. Києві державну
адміністрацію, як третю особу на стороні позивача, що не заявляє самостійних
вимог на предмет спору та призначено справу до судового розгляду на 20.07.2007
року.

20.07.2007 року в судове засідання
представник відповідача та представник третьої особи не з'явились, будь -яких
клопотань щодо причини своєї неявки не направляли. Розгляд справи відкладено на
06.09.2007 року.

06.09.2007 року в судове засідання
відповідач і третя особа в судове засідання не з'явились, будь-яких клопотань
щодо відкладення розгляду справи з повідомленням причин своєї неявки не подали.

За таких обставин, відповідно до
ч.6 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України справа вирішується на
основі наявних доказів.

Заслухавши пояснення  представника позивача, дослідивши наявні в
матеріалах справи документи, Господарський суд м. Києва вважає за можливе
задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 42
Конституції України кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не
заборонена законом. При цьому статті 67, 68 Конституції  України встановлюють, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і розмірах встановлених законом (ст. 67),
кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів
України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання
законів не звільняє від юридичної відповідальності (ст. 68).

Статтею 9 Закону України “Про
систему оподаткування” передбачено обов'язок платників податків і зборів
(обов'язкових платежів) вести бухгалтерський
облік, складати  звітність  про фінансово-господарську діяльність і
забезпечувати її зберігання  у терміни,
встановлені законами; подавати до державних податкових органів та інших
державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та
інші документи і відомості, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів
(обов'язкових платежів); сплачувати належні суми податків і зборів
(обов'язкових платежів) у встановлені законами терміни.

В ході судового розгляду
встановлено, що відповідач не виконує покладені на нього обов'язки і не
подає  до органів державної податкової
служби звіти про фінансово-господарську з моменту реєстрації, а саме з
01.04.2005 року,  що підтверджується
довідкою ДПІ №2770/9/15-105 від 08.05.2007 року, наявною в матеріалах справи.

Право звернення  у передбачених законом випадках до судових
органів із заявою (позовною заявою) про скасування державної реєстрації
суб'єкта підприємницької діяльності передбачено для органів  державної податкової служби пунктом 17 ч. 1
ст. 11 Закону України від 04.12.1990 № 509-ХІІ “Про державну податкову службу в
Україні”.

Відносини, які виникають у сфері
державної реєстрації юридичних осіб, а також фізичних осіб -підприємців
регулюються Законом України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців”(Преамбула Закону).

Пункт 2 ст. 38 зазначеного Закону
встановлює підстави для постановлення судового рішення про припинення юридичної
особи, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи, а саме визнання
недійсним запису про проведення державної реєстрації через порушення закону,
допущені при створенні юридичної особи, які не можна усунути; провадження нею
діяльності, що суперечить установчим документам, або такої, що заборонена
законом; невідповідність мінімального розміру статутного фонду юридичної особи
вимогам закону; неподання протягом року органам державної податкової служби
податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону;
наявність в Єдиному державному реєстрі запису про відсутність юридичної особи
за вказаним її місцезнаходженням.

Відповідно до ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідач  у судові засідання не з'явився, по суті
позову не заперечив, доказів не надав.

Враховуючи викладені обставини,
зокрема той факт, що  відповідач протягом
періоду, що перевищує один рік, не звітує до податкових органів, господарський
суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають  задоволенню.

Частина 4 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України передбачає, що у  справах, в яких позивачем є суб'єкт владних
повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати,
здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Таким чином судові витрати не
підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 71, 94, 160-163, 167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України,  суд  -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Припинити юридичну особу
-товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Омнія», зареєстроване
Голосіївською районною у м. Києві державною адміністрацією 23.03.2005 року
свідоцтво №054089, як суб'єкт підприємницької діяльності -юридична особа,
місцезнаходження: 03045, м. Київ, вул. Новопирогівська, буд.62-А,
ідентифікаційний код 33440697.

Після набрання даною постановою
законної сили направити її державному реєстратору за місцем реєстрації
товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Омнія»для внесення до Єдиного
державного реєстру відповідного запису про судове рішення та здійснення інших
дій згідно з Законом України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців”.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим
Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до
суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному
обсязі за правилами, встановленими ст.
ст.  185-187 Кодексу
адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої
інстанції заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням протягом двадцяти
днів апеляційної скарги.

Суддя
С.М.
Мудрий