ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

24.04.2007
Справа №2-24/4142-2007А

За адміністративним позовом – Приватного багатопрофільного малого підприємства „ДЮН” (АР Крим, м.Джанкой, вул.Московська,188-а)

До відповідача  - Джанкойської об’єднаної державної  податкової інспекції (ОДПІ) (м.Джанкой, вул.Дзержинського, 30)

Про визнання неправомірними дій та спонукання до виконання певних дій

Суддя Г.Г.Колосова

При секретарі Капустіної І.М.

За участю представників:

Від позивача – Мартьянов О.В., представник, довіреність у справі.

Від відповідача – Казанцева З.Т., гол. Держ.подат.інспектор, довіреність у справі.

Обставини справи:

Позивач звернувся з адміністративним позовом до суду про визнання дії Джанкойської ОДПІ неправомірними щодо зарахування платежів ПБМП „Дюн” по поточним податковим зобов’язанням в рахунок „первинного податкового боргу” (із нарахуванням штрафних санкцій за порушення граничних строків сплати узгодженого податкового зобов’язання) та спонукання  ОДПІ внести зміни у картку особового рахунку позивача по податку на додану вартість у розмірі 26870грн.

У судовому засіданні 24.04.2007р. позивач уточнив позовні вимоги та просить пункт 1 позовних вимог  вважати у такий редакції: « Визнати дії Джанкойської об’єднаної державної податкової інспекції в частині зарахування платежів ПБМП «Дюн» по поточним податковим зобов’язанням у рахунок первинного податкового боргу - неправомірними.

Позивач змінені вимоги підтримує у повному обсязі. На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.94,98,160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати нечинним рішення Державної податкової інспекції в м. Сімферополі  № від 02.02.2007р. про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 79429,50 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Золотий Вік” (м.Сімферополь, вул. Елеваторна, 3-а, ) 3,40 грн. судового збору.

Відповідач просить у позові відмовити за мотивами, викладеними у судових засіданнях та запереченні на позов.

Згідно з п. 6 Закону України “Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України” № 2953-ІV від 06.10.2005р., що набрав чинність 01.11.2005р., до початку  діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991р. (1798-12), вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до внесених змін до Кодексу Адміністративного судочинства України (від 08.09.2005р. № 2875-ІУ) повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу здійснюється судом тільки за вимогою особи, яка бере участь у справі, або за ініціативою суду.

Вказаних вимог від сторін не надходило.

Суд вважає можливим проведення судового процесу без здійснення фіксування судового процесу технічними засобами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши представників сторін, суд -

в с т а н о в и в:

Приватне багатопрофільне мале підприємство  „Дюн” зареєстровано як суб’єкт підприємницької діяльності –юридична особа рішенням Джанкойської міської ради від 18.03.1994р., перереєстровано 29.12.2005р. та узято на податковий облік у  Джанкойській ОДПІ.

Відповідно до Закону України «Про порядок погашення зобов'язань перед бюджетами й державними цільовими фондами» позивач  18.06.2001р. платіжним дорученням № 2 виконав свої зобов'язання за травень 2001р. та перерахував через банк «Україна»  ПДВ у сумі 26870грн.

Вказані платежі були  прийняті установою банку  „Україна”, однак з вини останнього, суми ПДВ до бюджету не надійшли, хоча й  свої  зобов’язання перед бюджетом позивач виконав  у повному обсязі.

При таких обставинах позовні вимоги є обґрунтованими й підлягають задоволенню з наступних підстав:

Згідно  діючого законодавства розрахунки підприємств за своїми обов'язками здійснюються через установи банків у порядку, установленому НБУ згідно законів України. Таким чином, для здійснення платежу  по податках і зборам (обов'язковим платежам) платник податків повинен вступити з банком у правовідносини по безготівкових розрахунках.

Згідно п. 22.4 ст. 22 Закону України «Про платіжні системи й переклад грошей в Україні» № 2346-ш від 05.04.2001р. при використанні розрахункового документа, ініціювання перекладу  вважається завершеним  з моменту прийняття банком платника  розрахункового  документа на виконання. При цьому, банки повинні забезпечувати фіксування дати прийняття розрахункового документа на виконання.

Відповідно до п.п. 16.3.1 п. 16.3. ст. 16  Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами й державними цільовими фондами» № 2181 від 21.12.2000р. у день прийняття банком, що обслуговує платника податків, платіжного доручення на сплату сум податкового  боргу припиняється нарахування пені, тобто зобов'язання платника податків вважається виконаним.

Відповідно до п.п 16.5. п. 16.5.1 ст. 16 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами й державними цільовими фондами» за порушення строків зарахування податків і зборів у бюджети й державні цільові фонди з вини банку, такий банк сплачує пеню за кожний день прострочення, а також  несе іншу відповідальність, установлену  законом.

При цьому платник податків, зборів звільняється від відповідальності за несвоєчасне або неповне зарахування таких платежів у бюджети або державні цільові фонди, включаючи пеню або штрафні санкції.

Відповідно до листа Державного комітету  України з питань регуляторної політики й підприємництва  № 2-532/3253 від 13.06.2002 року  суб'єкти підприємницької діяльності, які у встановлені законодавством України строки подали в банк платіжні документи для своєчасного й повного внесення  податку не повинні відповідати за несвоєчасне перерахування таких платежів у бюджет.

Згідно п. 2 ст. 10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»  у функції державних податкових інспекцій у районах, містах без районних поділів, районах у містах, міжрайонних й об'єднаних державних  податкових інспекцій входить забезпечення обліку платників податків, інших платежів, правильність обчислення й своєчасність надходження цих платежів.

У відповідності зі ст. 13 зазначеного Закону посадові особи  органів державної податкової служби зобов'язані  дотримуватися  Конституції й законів України, інших нормативних актів, прав й охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій, забезпечувати виконання покладених на органи державної податкової служби функцій і повною мірою користуватися наданими їм правами.

Однак відповідач- Джанкойська ОДПІ, посилаючись на п.п.7.7 ст. 7 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань  платниками податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” № 2181 від 21.12.2001р.( із змінами та доповненнями) та на п. 3.7 р. 3 Наказу ДПА  України від 11.06.2003р. № 290 „Про  затвердження  Інструкції про порядок нарахування та погашення пені за платежами, які контролюються органами державної податкової служби”, вважає, що якщо платник податків не сплачує пеню разом з сплатою податкового боргу (його частини) або не визначає її окремо у платіжному документі, то податковий орган у день надходження від органу держказначейства  інформації про зарахування коштів, самостійно здійснює розподіл такої сплаченої  суми на суму, що спрямовується на погашення такого податкового боргу (його частини), та суму, що спрямовується на погашення пені, нарахованої на суму такого погашеного податкового  боргу (його частини).

Внаслідок чого Джанкойською ОДПІ були винесені податкові повідомлення-рішення № 098415-2  від 20.03.2006р., № 098615-2  від 20.03.2006р., № 0224315-2  від 26.12.2006р. та № 0224415-2 від 26.12.2006р.

Підпунктом 16.3.1 пункту 13.3 ст. 16 Закону України № 2181 передбачено, що у день прийняття банком ,що обслуговує платника податків, платіжного доручення на сплату сум податкового боргу припиняється нарахування пені, тобто зобов’язання платника податків вважається виконаним.

Оскільки відповідач з позовом про стягнення з позивача – ПБМП „Дюн” спірної суми не звертався, суд вважає що позивач узнав про наявність у нього заборгованості за особовим рахунком лише у 2006р., це також підтверджується актом звірки розрахунків.

Тому суд вважає, що  Джанкойська ОДПІ повинна була внести зміни в особовий рахунок позивача, оскільки відповідність даних карток особового рахунку позивача  дійсному стану її рахунків з бюджетом має для позивача законний інтерес, який підлягає захисту шляхом зобов’язання відповідача облікувати сплату підприємством податкового боргу в червні 2001р.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що сплачену у червні 2001р. суму ПДВ у розмірі 26870,00грн. слід  включити до особового рахунку.

Тому дії  Джанкойської ОДПІ в частині зарахування платежів ПБМП «Дюн» за поточними податковими зобов’язаннями у рахунок первинного податкового боргу –неправомірні.

В зв'язку з викладеним позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати у  розмірі 3,40грн.  підлягають стягненню з Державного бюджету України відповідно до вимог  ч. 1 ст. 94 КАС України на користь позивача.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини  постанови.

Постанова складена у повному обсязі  28.04.2007року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.94,98,160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

Постановив:

Позов задовольнити.

Визнати  неправомірними дії Джанкойської ОДПІ в частині зарахування платежів ПБМП «Дюн» за поточними податковими зобов’язаннями у рахунок «первинного податкового боргу».

Зобов’язати Джанкойську об’єднану  державну податкову інспекцію внести зміни у картку особового рахунку  Приватного багатопрофільного малого підприємства «Дюн» по податку на додану вартість у сумі 26870грн.

Стягнути з Державного бюджету України  на користь Приватного багатопрофільного малого підприємства «Дюн» ( м. Джанкой, вул.. Московська,188-а, )   3,40грн. судового збору.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення.

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, постанова вступає в закону силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України у Севастопольський апеляційний господарський суд.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Колосова Г.Г.