КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2007                                                                                           № 3/20

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Зеленіна  В.О.

суддів:                                          Рєпіної  Л.О.

Синиці  О.Ф.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -

від відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державне територіально галузеве об"єднання "Південно-Західна залізниця"

на рішення Господарського суду м.Києва від 24.01.2007

у справі № 3/20 (Хілінська В.В.)

за позовом                               Державне територіально галузеве об"єднання "Південно-Західна залізниця"

до                                                   Товариство з обмеженою відповідальністю "Трініті-БС"

Регіональне відділення Фонду державного майна України по м.Києву

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  розірвання договору оренди

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва від 24.01.2006 в задоволені позову ДТГО „Південно - Західна залізниця” до ТОВ „Трініті – БС”, РВФДМ України по м. Києву про розірвання договору оренди відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив його  скасувати,  посилаючись на  те, що суд першої інстанції порушив норми матеріального і процесуального права та неповно з’ясував обставини, що мають значення для справи.

Відповідач 1 у відзиві на апеляційну скаргу проти вимог, викладених у апеляційній скарзі заперечував, просив залишити її без задоволення, а рішення господарського суду без змін.

Відповідач 2 у відзиві на апеляційну скаргу проти вимог, викладених у апеляційній скарзі заперечував, просив залишити її без задоволення, а рішення господарського суду без змін.

Представник відповідача 1 в судове засідання не з’явився та не повідомив суд про причини його неявки.

Колегія суддів керуючись ст. 75 ГПК України вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про час розгляду справи.

Розглянувши справу за правилами розділу XII Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування рішення, в зв’язку з наступних підстав.

Як встановлено матеріалами справи, між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву (відповідач 2) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Трініті-БС» (відповідач 1) 02.09.2004р. укладено договір оренди № 953 нерухомого майна, що належить до державної власності.

Згідно умов даного договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно (далі - майно), площею 599,91 кв. м. розміщене за адресою м. Київ, вул. Уманська, 47-а, що знаходиться на балансі Київської дистанції цивільних споруд і водопостачання Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця», вартість якого становить 481 000 грн. Майно передається в оренду з метою розміщення спортивного закладу.

Строк дії договору становить - з 02.09.2004 до 02.08.2005 включно, в подальшому пролонгований (п. 10.1. договору).

03.07.2006 сторонами було укладено додатковий договір № 1 про внесення змін і доповнень до договору № 953 від 02.09.2004р.

Так, п. 1.1. договору замінено: цифру «599,91» на «250,10»; назву «Київської дистанції цивільних споруд і водопостачання» на «Київського будівельно-монтажного експлуатаційного управління № 1»; речення «Майно передається в оренду з метою розміщення спортивного закладу» на «Майно передається в оренду з метою розміщення офісу».

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду, арбітражного суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Згідно п. 3 ст. 291 ГК України договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно ст. 783 ЦК України наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо:

1) наймач користується річчю всупереч договору або призначенню речі:

2) наймач без дозволу наймодавця передав річ у користування іншій особі;

3) наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі:

4) наймач не приступив до проведення капітального ремонту речі, якщо обов’язок проведення капітального ремонту був покладений на наймача.

Наймач має право вимагати розірвання договору найму, якщо:

1) наймодавець передав у користування річ, якість якої не відповідає умовам договору та призначенню речі;

2) наймодавець не виконує свого обов'язку щодо проведення капітального ремонту речі (ст. 784 ЦК України).

Відповідно до ст. 188 ГК України визначає порядок зміни та розірвання господарських договорів, так п. 2 передбачено, що сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Пунктом  4 ст. 188 ГК України встановлено, що в разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Згідно ч.1 ст. 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Оскільки позивач не є стороною спірного договору оренди,  тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідно до вимог ст. 1 ГПК України позивачем не доведено факту порушення його прав щодо не виконання однією із сторін договору оренди зобов'язань прийнятих на себе при підписанні названого договору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду м Києва від          24.01.2007 у справі № 3/20 залишити без змін, а апеляційну скаргу Державного територіально - галузевого об'єднання „Південно-Західна залізниця - без задоволення.

2.          Матеріали справи № 3/20 повернути господарському суду м. Києва.

Головуючий суддя                                                                      Зеленін  В.О.

Судді                                                                                          Рєпіна  Л.О.

Синиця  О.Ф.

11.07.07 (відправлено)