ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.07                                                                                           Справа№ 4/935-24/119

За позовом –Відкрите акціонерне товариство „Укрнафта” в особі Гнідинцівського ГПЗ, смт. Варва  Чернігівської області

До відповідача  –Відкритого акціонерного товариства „Нафтопереробний комплекс –Галичина”, м. Дрогобич Львівської області

Про розірвання договору № 25/133/140р від 17.04.2002р. та зобов”язання відповідача повернути бензин стабільний в кількості 94,707тонн

Суддя Хабіб М.І.

Секретар Савченко Ю.А.

Представники:

Від позивача –Чернецький В.В –нач. юр. служби

Від відповідача  –Валага Ю.С. - представник

Суть спору: Позов заявлено про розірвання договору № 25/133/140р від 17.04.2002р. та зобов”язання відповідача повернути бензин стабільний в кількості 94,707тонн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі договору № 25/133/140р від 17.04.2002р. позивач передав відповідачеві у червні 2002року  бензин газовий стабільний в кількості 94,707тонн. для виготовлення паливної суміші ПСКД -76-У.

У зв”зку з тим, що виготовлення згаданої суміші втратило інтерес для  позивача, він звернувся до  20.03.2006р. до відповідача з листом про розірвання договору та повернення бензину. Відповідач не надав обґрунтованої відповіді на  звернення,  бензину не повернув. Як на підставу позовних вимог позивач посилається на ст.ст.15,16,651, 849 ЦК України, ст.ст.2,20,188 ГК України.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на ст. 841,п.4 ст.849, ст.856 ЦК України, ст.224 ГК України. Свої заперечення відповідач мотивує тим, що позивач не виконав своїх зобов”язань за договором в частині поставки компонентів –стабільного каталізату та комплексної паливної домішки (КПД) для виготовлення паливної суміші ПСКД -76-У, що позбавило можливості відповідача виготовити паливну суміш та призвело до понесення витрат, пов”язаних із зберіганням поставленого газового стабільного бензину в кількості 94,707т. Відповідач вважає, що перед пред”явленням вимоги про повернення бензину,  позивач ( підрядник за договором) зобов”язаний був сплатити  витрати по його зберіганню за період з 30.06.2002р., тобто з моменту заповнення ємностей, згідно із розрахунком № 32/06-013 від 19.01.2006р. Крім того, відповідач стверджує, що від позивача не надходило жодної пропозиції про розірвання договору Посилаючись на п.4 ст.849 ЦК України, якою встановлено, що замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору, відповідач стверджує, що позивач не відшкодував понесених витрат на зберігання бензину, відтак не вправі розривати договір та вимагати повернення бензину.

В судовому засіданні 13.09.2007р. оголошувалась перерва до 09.10.2007р.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

17.04.2002р. позивачем та відповідачем укладено договір № 25/133/140р.та  додатки №1, № 2 і № 3 до договору, згідно із умовами якого відповідач ( виконавець за договором)  зобов”язується виконати за завданням позивача ( замовника за договором) роботу по механічному змішуванню компонентів, переданих замовником: газового стабільного бензину, стабільного каталізату,  комплексної паливної домішки та виготовити паливну суміш ПСКД -76-У.

Додатком №3 до договору встановлена вартість наливу нафтопродуктів в залізничний транспорт, автомобільні  цистерни, вартість зберігання нафтопродуктів, вартість послуг залізниці, які підлягають відшкодуванню замовником виконавцеві.

На виконання умов договору № 25/133/140р від 17.04.2002р.  позивач передав відповідачеві по накладних № Б2-1217/1 від 22.06.2002р. та № Б2 -1217/2 від 27.06.2002р. газовий стабільний бензин в кількості 94,707тн. на загальну суму 55 353,59грн. для виготовлення паливної суміші ПСКД-76-У. Свої зобов”зання в частині поставки інших двох компонентів –стабільного каталізату та комплексної паливної домішки позивач не виконав та на адресу відповідача не відвантажив, у зв”язку з чим останній , як виконавець, не провів роботу по змішуванню цих компонентів та відповідно не виготовив паливну суміш, як це було передбачено умовами укладеного договору.

Позивач надіслав  відповідачеві листи від 03.11.2003р.за №2400, від 11.12.2003р. за №2597 , в яких вимагав повернення бензину в кількості 94,707 т або його вартості в сумі 171 576,88грн. ( із розрахунку 1811,66 грн. за 1 тонну –за середньо-аукціонними цінами по „Укрнафті”, аукціон №62 від 24.09.2003р.),  а в листі в листі № 94 від 14.01.2004р. просив повернути бензин   в кількості 77,277т, вартість якого становить 140 000,00грн. , залишивши частину бензину в рахунок оплати витрат на його зберігання. У відповідь на листи позивача відповідач  просив, посилаючись на додаток№3 до договору, сплатити витрати  по зберіганню і наливу бензину

В листі № 32/04-052 від 30.01.2004р. відповідач повідомив, що вартість зберігання бензину становить 36 822,60грн., однак позивач в черговий раз запропонував повернути бензин в кількості , що еквівалентна його вартості, виходячи із ціни 1811,66гпн. за 1 тонну, залишивши собі  частину бензину в рахунок  оплати витрат по зберіганню і наливу

Відповідач відхилив таку пропозицію позивача та повідомив, що за період з 30.06.2002р. по 01.03.2004р. вартість зберігання бензину становить 41 595,90 грн., про що надіслав позивачеві листа за № 32/04-112 від 03.03.2004р.

Рішенням господарського суду Львівської області від 21.06.2005р. у справі 4/974-7/104 за позовом Відкритого акціонерного товариства „Укрнафта” в особі Гнідинцівського ГПЗ до Відкритого акціонерного товариства „Нафтопереробний комплекс –Галичина” про стягнення 191 117,95 грн. вартості  відпущеного та  неповерненого бензину, пені, втрат від інфляції і річних та за зустрічним позовом відповідача до позивача про стягнення  71 917,72 грн.  вартості зберігання бензину газового стабільного, у задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовлено у зв”язку із доцільністю проведення заліку взаємних вимог сторін.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 23.02.2006р. скасовано рішення господарського суду від 21.06.2005р. та прийнято рішення про відмову у первісному і зустрічному позовах з тих підстав, що  у ВАТ „НПК-Галичина” відсутні грошові зобов”язання перед ВАТ „Укрнафта”, а також що вартість зберігання бензину визначена на підставі додатку №3 до договору, однак названим додатком  визначена вартість зберігання  1 тонни нафтопродукту, а не компонентів      ( сировини).

Згідно із розрахунком витрат №32/06-013 від 19.01.2006р.,наданим відповідачем позивачеві, сума витрат по зберіганню  бензину за період з 30.06.2002р. по 21.06.2005р. становить 60 058,90 грн.

Як вбачається із названого розрахунку, вартість зберігання  94,707 тонн бензину в сумі 60 058,90 грн. визначена відповідачем, виходячи із амортизаційних відрахувань на резервуар №26, об”ємом 3000 куб.м., діаметром 19м, що розміщений на площі 1365 кв.м ( 35х39),          в якому зберігається бензин, переданий позивачем, резервуар заповнений на 18%, та  податку за землю 81,48 грн. в рік за 1 кв.м.

20.03.2006р. позивач звернувся до відповідача  листом № 761, в якому просить повернути бензин в кількості 94,707тонн та просить вважати договір № 25/133/140р від 17.04.2002р. розірваним.

Відповідач  в листі №  32/06-366 від 05.10.2006р. просив позивача дати згоду на використання бензину в кількості 94,707 тонн вартістю 55 353,59грн., який знаходиться на зберіганні у нього, та повідомив , посилаючись на наданий позивачеві розрахунок № 32/06-013 від 19.01.2006р., що сума витрат  становила 60 058,90 грн.

Відповідач надіслав позивачеві вимогу № 32/07-186 від 25.07.2007р. про відшкодування витрат  по зберіганню бензину  за період з 30.06. 2002р. по 30.06.2007р. в сумі 100 514,83грн., яку позивач відхилив листом № 3375 від 10.08.2007р., з тих підстав, що  технічними умовами ТУ У 23.2.1 .2003 встановлено гарантійний термін зберігання бензину газового стабільного 3 місяці від дня його виготовлення, тому  виникають сумніви щодо наявності бензину на зберіганні в зазначеній кількості.

Згідно із довідкою № 32/07-217 від 11.09.2007р., за підписами керівника та головного бухгалтера ВАТ „НПК –Галичина”, скріпленими печаткою товариства, газовий стабільний  бензин в кількості 94,707 тонн, отриманий 30.06.2002р. від Гнідинцівського ГПЗ  на підставі договору № 25/133/140р. від 17.04.2002р., знаходиться в ємностях АТ „НПК-Галичина”.

В судовому засіданні 13.09.2007р. оголошено перерву до 09.10.2007р.

Дослідивши в сі обставини справи, заслухавши пояснення представників сторін та оцінивши подані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

На момент укладення договору №№ 25/133/140р, діяв Цивільний Кодекс в редакції 1963р., згідно із нормами якого за договором підряду підрядник зобов”язується виконати на свій ризик певну роботу за завданням замовника із його або своїх матеріалів, а замовник зобов”язується прийняти та оплатити виконану роботу ( ст.332 ЦК).

З 01.01.2004р. набрав чинності ЦК України в редакції 2003р., Прикінцевими та перехідними положеннями якого передбачено застосування положень цього Кодексу до цивільних відносин, які виникли або продовжують існувати після набрання чинності цим Кодексом.

В силу ст.337 ЦК України 1963, ст. 841 ЦК України 2003р., підрядник зобов”язаний вживати всіх заходів щодо збереження майна, переданого йому замовником, та відповідає за втрату або пошкодження майна.

Відповідно до п.4 ст. 849 ЦК України, замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач не виконав умов  договору,  не передав відповідачеві всіх компонентів,  передбачених договором, необхідних для виготовлення паливної суміші, передав лише  один із трьох компонентів - газовий стабільний бензин в кількості 94,707тн. на загальну суму 55 353,59грн., з у зв”язку з чим останній , як виконавець, не провів роботу по змішуванню цих компонентів та відповідно не виготовив паливну суміш, як це було передбачено умовами  договору. Позивач звернувся до відповідача з пропозицією про розірвання договору та повернення переданого бензину, на що відповідач вимагав сплатити  йому витрати, пов”язані із зберіганням бензину. Таких витрат позивач не сплатив.

Даних фактів позивач не заперечує.

Згідно із ст. 856 ЦК України, якщо замовник не сплатив встановленої ціни роботи або іншої суми, належної підрядникові у зв”язку з виконанням договору підряду, підрядник має право притримати результат роботи, залишок невикористаного матеріалу та інше майно замовника, що є у підрядника.

На підставі викладеного суд вважає, що в  задоволенні позову належить відмовити, оскільки згідно із законом позивач вправі відмовитися від договору та вимагати повернення переданого матеріалу, лише сплативши відповідачеві понесені ним витрати на зберігання бензину. Таких витрат позивач не сплатив. Відтак, до сплати позивачем понесених відповідачем витрат на зберігання,  відповідач вправі притримати  переданий йому бензин.

Посилання позивача на ст.651, 849 ЦК України суд вважає безпідставним.  Статтею 651 ЦК України передбачено розірвання договору за рішенням суду у разі істотного порушення  договору другою стороною. У даному разі умови договору порушив сам позивач.

Пунктом 3 ст.651 ЦК України  встановлено, у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним  або зміненим.

Договором  № 25/133/140р не встановлено право сторони  на відмову від договору в односторонньому порядку, а в силу ст.849 ЦК України, відмова  замовника від договору можлива лише після відшкодування збитків, завданих підрядникові.

Доводи позивача про те, що він сумнівається в наявності бензину, переданого відповідачеві , спростовуються поданою суду довідкою № 32/07-217 від 11.09.2007р., за підписами керівника та головного бухгалтера ВАТ „НПК –Галичина”, скріпленими печаткою товариства,  згідно із якою  газовий стабільний  бензин в кількості 94,707 тонн, отриманий 30.06.2002р. від Гнідинцівського ГПЗ  на підставі договору № 25/133/140р. від 17.04.2002р., знаходиться в ємностях АТ „НПК-Галичина.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 34, 36, 43, 49, 74, 77, 83-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Суддя                                                                                             Хабіб М.