Господарський суд
Житомирської області
————————————————————————————————————————
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "13" вересня 2007 р.
Справа № 5/2201

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого судді

судді Брагіної Я.В.

судді

за участю представників сторін

від позивача Алексеєнко О.В. - дов. №986 від 29.08.07р.

від відповідача не з'явився

Розглянув справу за позовом Підприємства облспоживспілки "Житомирська універсальна база" (м. Житомир)

до Червоненського селищного споживчого товариства (смт. Червоне Андрушівського району)

про стягнення 1967,62 грн.

Позивач звернувся до господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з відповідача на свою користь 1967,62 грн. боргу за поставлений товар, з яких 1678,28 грн. - основний борг та 289,34 грн. - пеня.

Представник позивача в судовому засіданні надав уточнення до позовної заяви, відповідно до якого просить суд стягнути з відповідача на свою користь 1678,28 грн. основного боргу, 142,49 грн. пені та 145,64 грн. 3% річних, а всього на суму 1966,41 грн. Уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Пояснив, що інших договорів, крім договору №94/42 від 30.01.06р. сторони не укладали. Тому поставка товару здійснювалась на виконання умов даного договору.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно і належним чином.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами у відповідності до ст. 75 ГПК України.

Суд дослідив в судовому засіданні документи, а саме: договір поставки №94/42 від 30.01.06р., додаток до договору, накладні, претензії, свідоцтво про державну реєстрацію, статут, довідку про включення до ЄДРПОУ.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

30.01.06р. між сторонами був укладений договір поставки товару №94/42від 30.01.06р. (а.с.38), відповідно до якого позивач (продавець) зобов'язується постачати і передавати у власність відповідача (покупця) певний товар, а покупець зобов'язаний прийняти даний товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах даного договору.

Предметом поставки являються продовольчі та промислові товари (п.1.2 договору).

Асортимент товару зазначається у специфікації до договору (п.3.1 даного договору).

Відповідно до п. 5.1 договору, покупець оплачує товар за ціною, передбаченою у специфікації.

Розрахунки за кожну партію товару здійснюються протягом 15 днів з моменту отримання товару (п. 5.2 договору).

На виконання умов договору, позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 10321,10 грн., що підтверджується видатковими накладними №УБ-0000115 від 02.02.06р., №УБ-0000117 від 03.02.06р., №УБ-0000114 від 03.02.06р., №УБ-0000118 від 03.02.07р., №УБ-0000116 від 03.02.06р., №УБ-0000119 від 03.02.06р., №УБ-0000121 від 03.02.06р., №УБ-0000176 від 07.02.06р., №УБ-0000177 від 07.02.06р., №УБ-0002610 від 09.08.06р., №УБ-0002611 від 09.08.06р., №УБ-0002612 від 09.08.06р., №УБ-0002888 від 18.08.06р., №УБ-0002889 від 18.08.06р. (а.с.4-17).

Проте відповідач свої зобов'язання по договору щодо своєчасної оплати товару виконав частково.

01.03.06р., 16.03.06р., 16.04.07р., 24.04.07р., 13.07.06р. позивач направляв відповідачеві вимоги (претензії) про сплату боргу (а.с. 41-45).

Після отримання вимог (претензій) відповідач частково погасив позивачеві суму боргу.

Проте, повністю борг за отриманий товар відповідач не сплатив позивачеві, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за поставлений товар в сумі 1678,28 грн., що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків, підписаним уповноваженими представниками обох сторін та їх підписи посвідчені печатками.

Зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона  (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 ЦК України).

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (п.1 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Таким чином, позовні вимоги Підприємства облспоживспілки "Житомирська універсальна база" в частині стягнення основного боргу в сумі 1678,28 грн. обгрунтовані та підлягають задоволенню.

Крім того, на підставі п. 9.2 договору, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь пеню, які згідно уточненого розрахунку становить 142,49 грн.

Дійсно, відповідно до п. 9.2 договору, за несвоєчасну оплату товару покупець сплачує штрафну неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки.

Згідно ст. 549 ЦК України,  неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Позивач, керуючись ст. 625 ЦК України, також просить суд стягнути з відповідача 3% річних в розмірі 145,64 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши уточнений розрахунок пені, розрахунок 3-ох% річних, суд приходить до висновку, що пеня та 3% річних нараховані правомірно і відповідно до вимог чинного законодавства.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України  зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач позов щодо підстав та предмету не оспорив, доказів сплати боргу суду не надав, в акті звірки взаємних розрахунків суму боргу визнав.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги в сумі 1678,28 грн. основного боргу, 142,49 грн. пені та 145,64 грн. 3% річних обгрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи і підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті державного мита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу покладаються на відповідача пропорційно сумі задоволених позовних вимог, оскільки він спонукав позивача звернутись з позовом до суду.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 549, 625, 692, 712 ЦК України, ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Червоненського селищного споживчого товариства Андрушівської РСС, Житомирська область, Андрушівський район, смт. Червоне, вул. Свердлова, 69, код 01750387

на користь Підприємства облспоживспілки "Житомирська універсальна база", м. Житомир, вул. Кооперативна, 6, код 01771544

- 1678,28 грн. - основного боргу;

- 142,49 грн. - пені;

- 145,64 грн. - 3% річних;

- 101,94 грн. - витрат, пов'язаних зі сплатою державного мита;

- 117,93 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного терміну з дня його прийняття.

Суддя
Брагіна Я.В.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу

3 - відповідачу