КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2007                                                                                           № 31/137

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Корсака В.А.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -Кальченко С.У. -представник за довіреністю,

від відповідача - Моренко Ю.І. -представник за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління освіти Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації

на рішення Господарського суду м.Києва від 13.04.2007

у справі № 31/137

за позовом                               Міжгалузеве виробничо-комерційне підприємство "Україна"

до                                                   Управління освіти Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації

про                                                  стягнення 51788,64 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду м. Києва з позовною заявою про стягнення з  відповідача заборгованості у розмірі 51 788 грн. 64 коп., в зв'язку з неналежним виконанням умов Договору підряду  №  152-2 від 14.07.2004 року на проведення ремонтних робіт

Рішенням  Господарського суду м. Києва від 13.04.2007 р. у справі № 31/137    позов задоволено повністю.

Відповідач, не погодившись з прийнятим рішенням, звернувся з апеляційною скаргою та просить його скасувати та відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог , оскільки вважає, що воно винесене по неповно з’ясованим обставинам, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального та матеріального  права.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін,  колегія встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,  14.07.2004 року між відповідачем  та позивачем було укладено Договір підряду на проведення ремонтних робіт № 152-2, за умовами якого замовник доручає, а підрядник приймає на себе виконання робіт по ремонту огорожі стадіону "Дніпровець" по вул. Алма -Атинська, 60.

Вартість ремонтних робіт визначається згідно до "Правил визначення вартості будівництва" ДБН 1.1-1-2000 з додатком № 3, враховуючи певні положення, зазначені у   п. 2.2 Договору № 152-2 від 14.07.2004 року.

Відповідно до п. 2.3 Договором № 152-2 від 14.07.2004 року витрати про проведенню Державної експертизи кошторисної документації покладається на замовника. У разі здійснення оплати вартої експертизи підрядником ці витрати оформлюються додатком до акту виконаних робіт і компенсуються замовником в повному обсязі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок підрядника.

Розрахунки та платежі за Договором № 152-2 від 14.07.2004 року узгоджені сторонами у розділі 4 договору. Так, перед початком робіт замовник перераховує підряднику кошти у розмірі 50% кошторисної вартості робіт для придбання матеріалів терміном на 1 місяць (п. 4.1 Договору № 152-2 від 14.07.2004 року).

Відповідно до п. 4.2 Договору № 152-2 від 14.07.2004 року остаточні розрахунки за виконані підрядником роботи здійснюються щомісячно по представленим актам по формі № КБ-2в, підписаних та скріплених печаткою замовника. Кінцевий термін проведення розрахунків за фактично виконані роботи 31.12.2004 року.

Відповідно до ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, згідно з вказаними нормами права, позивач повинен довести суду належними та допустимими доказами обставини, на яких ґрунтується його позов, а також правомірність заявлених позовних вимог.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилається на те, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання за Договором № 152 від 14.07.2004 року.

Як вбачається з Акту приймання виконаних підрядних робіт за листопад 2004 року та довідки про вартість виконаних підрядних за листопад 2004 року заборгованість замовника перед підрядником за виконані роботи по ремонту огорожі стадіону "Дніпровець" по вул. Алма - Атинська, 60 складала 125 061 грн. 60 коп.

Проте позивач зазначає, що в зв'язку з тим що у відповідача не було коштів на оплату робіт за Договором № 152 від 14.07.2004 року договір був розділений на дві частини та сторонами булоу подальшому підписано поетапно два Договори підряду на проведення ремонтних робіт № 152-1 від 14.07.2004 року та № 152-2 від 14.07.2004 року.

Відповідно до Акту приймання виконаних підрядних робіт № М11-46/152-1 за листопад 2004 року та довідки про вартість виконаних підрядних робіт за листопад 2004 року загальна вартість ремонтних робіт за Договором № 152-1 від 14.07.2004 року складала 84 604 грн. 80 коп.

Відповідач свої зобов'язання за Договором № 152-1 від 14.07.2004 року виконав в повному обсязі, провівши розрахунки з позивачем за виконані ним роботи на суму 84 604 грн. 80 коп.

Відповідно до Акту приймання виконаних підрядних робіт № М11-46/152-2 за листопад 2004 року та довідки про вартість виконаних підрядних робіт за листопад 2004 року загальна вартість ремонтних робіт за Договором № 152-2 від 14.07.2004 року складала 40 456 грн. 80 коп.

Відповідач покладені на нього зобов'язання за Договором № 152-2 від 14.07.2004 року не виконав та не здійснював оплату. Таким чином, його борг на день розгляду справи  становить 40 456 грн. 80 коп.

Доводи наведені відповідачем про факт не виконання робіт за укладеними договорами за підстав зазначення нових номерів договорів не підтвердились оскільки сторонами візувались та підписувались Акти виконання робіт із зазначенням відповідних по ним номерам договорів.

Матеріали справи свідчать про те , що позивач виконав свої зобов'язання належним чином, претензій від відповідача не надходило. Таким чином, відповідач ухилився від належного виконання зобов'язання щодо оплати виконані роботи. Отже, позов заявлено правомірно.

Факт порушення відповідачем договірних зобов'язань судом встановлено та по суті відповідачем не заперечувалось.

Враховуючи порушення відповідачем строків оплати за товар, вимоги позивача в частині стягнення суми основної заборгованості визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається ст. 525 ЦК України, якщо інше не встановлено договором або законом, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача суми   основного боргу підлягають задоволенню в повному розмірі в сумі 40 456 грн. 80 коп.

Позивач заявляє вимоги про стягнення з відповідача 9 278 грн. 44 коп. інфляційних витрат та 3% річних у сумі 2 390 грн. 83 коп. за несвоєчасне виконання зобов'язань по договору за період прострочення, вказаний в розрахунку.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

З огляду на зазначене вище, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 2 390 грн. 83 коп. за несвоєчасне виконання зобов'язань по Договору  № 152-2 від 14.07.2004 року   та збитків від інфляції в сумі 9 278 грн. 44 коп. визнаються судом правомірними та підлягають задоволенню згідно розрахунку позивача.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі викладеного, колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позову  в повному обсязі.

За таких обставин, колегія прийшла до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, як необґрунтована.

З огляду на викладене, колегія приходить до висновку, що оспорюване рішення   відповідає чинному законодавству, фактичним  обставинам та матеріалам справи, підстав до його скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст.ст. 99,101, 103, 105  ГПК України, Київський апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Управління освіти Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації  залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду  м. Києва  від 13.04.2007 р. по справі № 31/137 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 31/137 повернути Господарському суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді

13.07.07 (відправлено)