ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.05.07                                                                                           Справа № 4/694-11/126

Суддя Сало І.А.

При секретарі судового засідання Боржієвська Л.А.

За позовом: Акціонерного товариства закритого типу “Агрошляхбудсервіс”, с.Дуліби Стрийського району Львівської області

До відповідача: Газопромислового управління “Львівгазвидобування”, м.Львів

Про стягнення 69135,25грн.

В судовому засіданні взяли участь Представники:

Від позивача: Гладій-гол.правл.

Від відповідача: Ільницький-предст. доручення № 2-51д від 10.01.2007року

Сторонам, які беруть участь у справі, роз’яснено зміст ст.22 ГПК України, а саме їх процесуальні права та обов’язки, зокрема, право заявляти відводи.

Суть спору:

Господарським судом Львівської області розглядається справа за позовом Акціонерного товариства закритого типу “Агрошляхбудсервіс” до Газопромислового управління “Львівгазвидобування” про оплату виконаних робіт в сумі 69135,25грн.

Ухвалою господарського суду від 05.04.2007року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 08.05.2007року.

За клопотанням сторін розгляд справи відкладався до 24.05.2007року.

В процесі розгляду справи судом встановлено:

10.06.2004року між АТЗТ “Агрошляхбудсервіс” та ГПУ “Львівгазвидобування” було укладено договір № 462/08-04 на капітальний ремонт “Під”їздної і внутріпромислової доріг до свердловини Гаї-б”.

На підставі договору замовник (позивач по справі) доручив, а підрядник (відповідач по справі) зобов”язався на свій ризик, своїми силами, а також необхідними матеріалами виконати передбачені роботи відповідно до проектно-кошторисної документації і в обумовлені терміни, за що замовник проводить розрахунок на умовах укладеного договору.

Ціна договору згідно п.4.1 становить 99274тис.грн. із можливим корегуванням.

Прозивачем були виконані роботи на суму 30780,00грн., що підтверджується актом № 1798-1799-1800 приймання виконаих робіт за грудень 2004року та на суму 29964,00грн., згідно акту № 26-0-1-1 приймання виконаних робіт за червень 2005року.

Загальна сума виконаних робіт становить 60744,00грн.

Вищезазначена сума оплачена відповідачем лише частково, в розмірі 14568,43грн. (28.04.2005року) та 6,00грн. (29.07.2005року).

06.02.2007року ГПУ “Львівгазвидобування” провело взаємозарахування в сумі 3539,62грн. за послуги по транспортуванню природного газу надані позивачу в рахунок заборгованості за виконані роботи.

Таким чином, сума боргу на час подання позову складає 42629,95грн.

На суму основної     заборгованості позивач нарахував 15513,67грн. пені, 2576,44грн. річних та 8415,19грн. інфляційних.

З огляду на викладене, сума позову складає 69135,25грн.

Дану суму позивач просить стягнути із рахунку відповідача.

Заслухавши представників сторін, дослідивши представлені суду матеріали судом встановлено наступне:

На підставі укладеного між сторонами договору № 462/08-04 від 10.06.2004року позивач виконав на замовлення відповідача певні роботи, за які відповідач зобов”язався розрахуватися на умовах договору.

Позивачем виконано роботи загальною вартістю 60744,00грн., однак оплата проведена в частині 18144,35грн.

Таким чином, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення решти боргу.

Пунктом 4.6 договору передбачено, що кінцеві розрахунки з підрядником за виконані роботи здійснюються після підписання акту здачі об”єкту в експлуатацію на протязі 20днів.

П. 1 ст. 193 ГК України передбачено, що суб»єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов»язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Ст. 509 ЦК України зазначає, що зобов»язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов»язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов»язку.

Згідно ч. 2 ст. 218 ГК України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або за неналежне виконання господарського зобов”язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

З огляду на вищенаведене, відповідач свої зобов»язання  належним чином не виконав тобто відповідачем були порушені вимоги статті 526 Цивільного кодексу України, якими передбачено, що зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Відповідач факту наявності заборгованості не заперечує, однак у своєму відзиві зазначає, що строки оплати чітко не зазначені.

Заперечення відповідача спростовується матеріалами справи.

Позивач в засіданні суду відмовився від стягнення нарахованої пені, інфляційних та річних, наполягає лише на стягненні суми основної заборгованості.

З огляду на викладене, позовна заява підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати слід покласти на відповідача пропорціфно задоволеним вимогам, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст. ст. 49, п.4 ст. 80, ст.ст. 82-84, 116 ГПК України,

суд,-

в и р і ш и в :

Позов задоволити частково.

Стягнути з Газопромислового управління “Львівгазвидобування”, м.Львів, вул. Рубчака, 27 () на користь Акціонерного товариства закритого типу “Агрошляхбудсервіс”, вул. Набережна, 4, с.Дуліби Стрийського району Львівської області () 42629,95грн. основного боргу, 426,29грн. держмита та 118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В рештій частині позову провадження у справі припинити.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Суддя