ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" серпня 2007 р.                                                                   Справа № 5/157

Господарський суд Чернівецької області в складі головуючого судді Паскаря А.Д., при секретарі судового засідання Байталюку В.Д., розглянувши адміністративний позов

Управління Пенсійного фонду України в Заставнівському районі

до Заставнівської районної спілки споживчих товариств

про стягнення заборгованості по  внесках в сумі 70 753,93 грн.,

В С Т А Н О В И В :

Управління Пенсійного фонду України в Заставнівському районі звернулося в господарський суд Чернівецької області з позовною заявою до Заставнівської районної спілки споживчих товариств про стягнення заборгованості по внесках на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за 2004 рік на загальну суму 70753,93 грн.

Відповідач позов не визнавав, посилаючись на те, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України від 25.02.2005 року вимога позивача від 24.12.2004 року № Ю-174, на підставі якої був заявлений даний позов, скасовано, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Рішенням господарського суду Чернівецької області від 22.09.2005 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 13.12.2005 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19.09.2006 року, в позові було відмовлено.

Постановою Верховного Суду України від 29.05.2007 року зазначені рішення та постанова скасовані, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Розпорядженням голови господарського суду Чернівецької області розгляд справи був доручений судді Паскарю А.Д.

У судовому засіданні представник позивача просив позов задовольнити з викладених в ньому підстав. Представник відповідача проти задоволення позову заперечила, посилаючись на його безпідставність.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Заставнівському районі і є платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Статтею 5 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року № 1058-ІУ (далі –Закон № 1058-ІУ) регулюються відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів на ці правовідносини може поширюватися лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що йому не суперечить. Виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню; перелік платників страхових внесків, їх права та обов'язки; порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків; стягнення заборгованості за цими внесками.

Пунктом 1 статті 11 Закону № 1058-ІУ установлено, що загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають особи, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях, в об'єднаннях громадян, у фізичних осіб –суб'єктів підприємницької діяльності та інших осіб (включаючи юридичних та фізичних осіб –суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), придбали спеціальний торговий патент на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством.

Згідно з пунктом 1 статті 14 Закону № 1058-ІУ страхувальниками цих осіб є їх роботодавці, які відповідно до частини 1 статті 15 цього Закону є платниками страхових внесків та зобов'язані на підставі пункту 6 частини 2 статті 17 зазначеного Закону нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

У статті 18 Закону № 1058-ІУ зазначено, що страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом; вони не включаються до складу податків, інших обов'язкових платежів, що складають систему оподаткування, на ці внески не поширюється податкове законодавство, а іншим законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

Ставки, механізм справляння та пільги щодо сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування встановлені Законом України від 26 червня 1997 року № 400/97ВР "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", яким, як і Законом № 1058-ІУ, не встановлено такої пільги, як звільнення від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування для суб'єктів підприємницької діяльності, котрі перейшли на спрощену систему оподаткування.

Системний аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування не входять до системи оподаткування, на них не поширюється податкове законодавство, а іншим законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

Отже, обов'язок сплачувати страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування не зумовлюється статусом платника податку як суб'єкта підприємницької діяльності.

Відповідно до частини 6 статті 20 Закону № 1058-ІУ, відповідач зобов'язаний сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий період, не пізніше ніж через 20 календарних днів з дня закінчення цього періоду.

Згідно з частиною 2 статті 106 зазначеного Закону, суми страхових внесків своєчасно несплачених у строки, передбачені ст. 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю зі сплати страхових внесків (недоїмкою).

Так, згідно акту перевірки від 24.12.2004 № 112 позивач встановив заборгованість відповідача у сумі 70 753 грн. 93 коп. та попередив про право на оскарження сум донарахованих внесків протягом 10 календарних днів, наступних за днем отримання вимоги про донараховані суми, у порядку, визначеному статтями 105, 106 Закону  № 1058-ІУ.

24.12.2005 позивач виставив відповідачу вимогу про сплату недоїмки в сумі 70753 грн.93 коп.

Відповідно до частини 3 статті 106 Закону № 1058-ІУ страхувальник у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки, зазначеної у вимозі про сплату недоїмки, узгоджує її з органами Пенсійного фонду.

Відповідач, не погоджуючись з нарахованою сумою недоїмки, звернувся до позивача з заявою про узгодження вимоги про сплату боргу.

За результатами розгляду заяви позивач направив відповідачу рішення проте, з порушенням строку, встановленого п. 2.3 р. 2 Порядку розгляду органами Пенсійного фонду України скарг на рішення про накладення штрафу, нарахування пені та заяв страхувальників при узгодженні ними вимоги про сплату недоїмки із сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-2.

За скаргою відповідача Головними управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області прийнято рішення від 25.02.2005, яким задоволено скаргу, рішення позивача від 13.01.2005 № 46/01-06 про результати розгляду заяви щодо узгодження вимоги про сплату боргу № Ю 174 від 24.12.2004 скасовано, у зв’язку з чим підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись статтями 94, 158, 160–163, 181 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд –

П О С Т А Н О В И В:

У позові відмовити.

Постанова набирає законної сили через десять днів з дня її проголошення, якщо протягом цього строку не подано заяву про її апеляційне оскарження або апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через господарський суд Чернівецької області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня її проголошення, та подачею апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в порядку, встановленого частиною 5 статті 186 КАС України.

Суддя                                                           А. Паскарь