донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем
України

17.07.2007 р.
справа №1/311

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого:

Волкова Р.В.

суддів

Запорощенка  М.Д. , Старовойтової  Г.Я.

за участю представників сторін:

від позивача:

Кучеров І.А. - довір. № 12 від
10.01.2007р. Лацик В.І. - голова сільради,

від відповідача:

не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

Виконавчого комітету Чернухінської селищної
ради Перевальського району, с. Чорнухіне Луганської області

на рішення  господарського суду

Донецької області

від

14.02.2007 року

по справі

№ 1/311 (суддя В.В.Манжур)

за позовом

Виконавчого комітету
Чернухінської селищної ради Перевальського району, с. Чорнухіне Луганської
області

до

приватного підприємця ОСОБА_1, с.
Діброва Краснолиманського району Донецької області

про

стягнення збитків в розмірі 72
063,00 грн.

В С Т А Н О В
И В:

Рішенням господарського суду
Донецької області від 14.02.2007р. по справі № 1/311 відмовлено в задоволенні
позову виконавчого комітету Чернухінської селищної ради Перевальського району
Луганської області, с. Чорнухіно до приватного підприємця ОСОБА_1, с. Діброва,
Красноліманського району Донецької області про стягнення збитків  в
розмірі 72 063,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням
господарського суду, позивач по справі звернувся з апеляційною скаргою, в якій
просить рішення суду першої інстанції
скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. В
обгрунтування своїх вимог посилається на неповне з'ясування судом всіх обставин
по справі, що мають значення для вирішення спору. Вказує на відсутність
нотаріального посвідчення договору від 21.07.2003р. та відсутність підстав для
ствердження про перехід права власності до покупця.

Відповідно  до положень
ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України  здійснювалась
фіксація судового процесу за допомогою технічних засобів.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників позивача, судова колегія встановила наступне.

21.07.2003р. між  Територіальною громадою  Чернухінської селищної ради депутатів (далі
позивач) та приватним  підприємцем  ОСОБА_1, с. Діброва Красноліманського району
(далі -відповідач) укладено договір
б/н  (далі - Договір), згідно умов
якого  продавець (позивач)  продав, а
покупець (відповідач) купив підвальну
частину  головного  корпусу
об`єкту  незавершеного  будівництва
дільничної лікарні   в  осях
11-12/Г-Е/Ж , 13-20 /Г-Е 13-20 /Г-Е
та  другого  поверху
голового  корпусу в  осях
20/21-27/Г-Е, що знаходиться за адресою: с. Чорнухіно  Перевальського  району
Луганської  області   по вул. Леніна  для
розбору з  виконанням  інвестиційних
обов`язків.

Згідно ст. 655  ЦК
України    змістом  договіру
купівлі-продажу -  є  ті
вимоги,  з  приводу
яких  сторони  досягли
згоди .

П.1.1.  Договору визначено  яке
саме  майно продається  по
цьому  договору,   а
саме :  підвальна  частина
головного  корпусу  об`єкту
незавершеного  будівництва   дільничної
лікарні   в  осях
11-12/Г-Е/Ж , 13-20 /Г-Е 13-20 /Г-Е
та  другого поверху   головного
корпусу в  осях  20/21-27/Г-Е , розташованого   в  п.  Чорнухіне
Перевальського  району   Луганської
області по вул. Леніна,  під  розбору з
виконанням  інвестиційних  обов`язків. Вартість ліквідації  об`єкту відповідно до п.3.1.  підрозділу
І   Договору  складає 72 063,00 грн.  (без
ПДВ), вартість
інвестиційних  обов`язків   по  будівництву
стропильного  2-х скатного  даху
з  азбестоцементних    хвилястих
листів   над  одноповерховою  частиною
головного  корпусу в  осях
20/21-27  /Г-Е  згідно
кошторису  -   69 055 грн.
(без ПДВ) .

Відповідно до п. 2.1.  підрозділу І
Договору   право   власності
на  будівлю  що
відчужується, переходить до
покупця   з  моменту
нотаріальної реєстрації   даного
договору, а передача  об`єкту  здійснюється
продавцем  покупцю  в
триденний  строк   з
моменту   нотаріальної   реєстрації даного договору .

Як свідчать матеріали справи,
Договір в порушення вимог п.2.1   не  був
нотаріально  посвідчений, що свідчить
про те, що  право  власності
на  спірний об`єкт  не
перейшло  до  покупця.

Відповідно до  п. 2.1. підрозділу  ІІ
договору відповідач  взяв на себе
обов'язок внести  3 050  грн. 00
коп.   за  придбаний
об`єкт   на  протязі
30  календарних  днів з
моменту  переходу  до
нього  права  власності
на спірний об'єкт.

На виконання умов Договору  актом
приймання - передачі  від  21.07.2003р. позивач  передав відповідачу  підвальну
частину   головного  корпусу
об`єкту  незавершеного  будівництва
дільничної  лікарні, що
знаходиться  розташованого   в  с.
Чорнухіне  Перевальського  району
Луганської  області   по вул. Леніна, для  розбору
з  виконанням  інвестиційних
обов`язків  по влаштуванню
стропильної  2-х  скатної
криши над  одноповерховою
частиною   головного  корпусу
в  осях 20/21-27 /Г-Е.

Таким чином, як свідчать матеріали
справи, відповідачу   актом  приймання - передачі  від
21.07.2003р. передано  позивачем
тільки   підвальну  частину
головного  корпусу     об`єкту
незавершеного  будівництва   дільничної лікарні. При цьому,  другий
поверх  головного корпусу в  осях
20/21-27/Г-Е актом приймання -передачі не передавався. Доказів наявності
такого документи сторони суду не представили.

На виконання умов Договору
відповідачем  були  внесені
наступні  платежі: 3 249  грн. 20
коп. (квитанція  від
17.07.2003р.   “  за
будівельні  матеріали”); 300  грн. 80
коп. (квитанція  від
14.07.2003р.  -  заставна
вартість  для  участі
в  конкурсі  в
розмірі  10 %  від
початкової   ціни   продажу); 17 грн. 00  коп. ( квитанція  від 14.07.2003р.  згідно
регламенту   та  вимог
конкурсу  за  реєстрацію в
якості  учасника  конкурсу).

Позивач просить в позові стягнути з
відповідача збитки   в  сумі
72 063 грн. 00 коп. На підтвердження своїх вимог виконавчий комітет
Чорнухінської селищної ради Перевальського району Луганської області
посилається на те, що покупцем порушено
умови   Договору  та додаткової
угоди    НОМЕР_1, якою   сторони
дійшли  згоди   щодо
укладення   договору  будівельного    підряду
згідно  локального  кошторису НОМЕР_2 та  НОМЕР_3. Проте, позивачем проект  додаткової
угоди  та  договору  підряду
НОМЕР_4 не були підписані і зобов'язання за ними не було  виконано
з боку  відповідача стосовно
здійснення   будівництва   стропильної
2-х  скатної  криши над
одноповерховою частиною
головного  корпусу  в  осях
20/21-27 /Г-Е, хоча розбірка  об`єкту    була
зроблена відповідачем,
будівельні  матеріали  вивезені,
грошові  кошти   за
матеріали не були  сплачені,
внаслідок  чого  позивачем
були  понесені  збитки
в  вигляді   бездіяльності відповідача.

Згідно ст. 639  ЦК
України   договір  може бути укладений у будь-якій формі, якщо
вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

На
підставі ст. 203 ч.1. ЦК  України
(в редакції 2004р.)   зміст  угоди
не  може  суперечити
чинному  законодавству.

Згідно ст. 207  ч. 2
ЦК  України   угода
вважається  укладеною   в
письмовій  формі,  якщо
вона  підписана   сторонами.

Виходячи з викладеного,  додаткова
угода  НОМЕР_1 до Договору,    договір
будівельного   підряду   НОМЕР_4
не  були  укладені.

Враховуючи  неукладеність
вказаних, місцевий господарський суд обгрунтовано не прийняв як доказ в
розумінні ст. 32 Господарського процесуального кодексу України,  доводи позивача щодо наявності   узгодженого    графіка
робіт  (  кошторису)
по  розробці   будівлі з
виконанням  інвестиційних  обов`язків
по  спорудженню   стропильної
2-х  скатної  криши над
одноповерховою частиною
головного  корпусу  в  осях
20/21-27 /Г-Е .

Відповідно до ст. 623 ЦК України у
випадку невиконання або неналежного виконання зобов'язань боржником він повинен
відшкодувати кредитору заподіяні цим збитки.

Відповідно до ст. 224 ГК України
під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона
одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил
здійснення господарської діяльності другою стороною.

Вичерпний перелік складу збитків,
що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення,
визначений ст. 225 Господарського кодексу України, зокрема, а саме вартість
втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог
законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам,
вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені
стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною;
неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків,
мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою
стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених
законом. вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена
відповідно до вимог законодавства.

Керуючись ст. 623 Цивільного
кодексу України, позивач просить суд стягнути
з відповідача заподіяні
йому  збитки, тобто вартість   будівельних
матеріалів, які позивач отримав в процесі  розбирання
будівлі  незавершеного  будівництва
дільничної  лікарні (
підвальна  частина  та
другий  поверх)   на суму
72  063 грн. 00  коп.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як на підставу своїх вимог позивач
посилається  на  акт
від  23.03.2004р.,  складений його працівниками   без
участі  представника   відповідача, з якого слідує, що саме
відповідачем здійснено роботи по  розбору
підвальної  частини   головного
корпусу     об`єкту  незавершеного
будівництва   дільничної  лікарні, розташованого   в с.
Чорнухіне  Перевальського  району
Луганської  області   по вул. Леніна та  другого
поверху  головного  корпусу
об`єкту.   Вказаний документ
складено в односторонньому порядку і він не може бути доказом того, що саме
відповідачем здійснено перелічені  роботи.

Обгрунтовуючи заподіяння позивачу
збитків, останній повинен довести факт заподіяння таких збитків, їх  розмір та докази невиконання зобов'язань з
боку відповідача, та  причинно-наслідковий
зв'язок між невиконанням зобов'язань та заподіяними збитками. За загальним  правилом при визначенні суми збитків,
заподіяних порушенням господарських договорів, береться до уваги  вид (склад) збитків та наслідки порушення
договірних зобов'язань для підприємства.

Разом з тим, матеріали справи не
містять доказів, які б свідчили, що саме відповідач   розібрав
будівлю та завдав цим розбиранням позивачу на вказаний в позові  розмір.

Відповідно до   п. 3.1. Договору   вартість
інвестиційних зобов`язань
відповідача складає  69 055 грн.
00  коп. Згідно п .7.3.   Договору
у  разі   невиконання
інвестиційних  зобов`язань ,
покупець сплачує  суму   інвестиційних   зобов`язань
згідно   звіту   про
оцінку майна   та  неустойку
у  розмірі  20
%   від  суми
інвестиційних  зобов`язань.

Як зазначалось вище, відповідачем  були
внесені   наступні  платежі на виконання умов договору: 3 249  грн. 20
коп. (квитанція  від
17.07.2003р.   “ за  будівельні
матеріали”); 300  грн. 80  коп. (квитанція  від 14.07.2003р.  -
заставна  вартість  для
участі  в  конкурсі
в  розмірі  10 %
від  початкової   ціни
продажу); 17 грн. 00  коп. (
квитанція  від 14.07.2003р.  згідно
регламенту   та  вимог
конкурсу  за  реєстрацію в
якості  учасника  конкурсу).

Виходячи з доданого до матеріалів
справи акту приймання передачі, місцевий господарський суд обгрунтовано дійшов
висновку про те, що  відповідач частково
виконав мови Договору, у зв'язку з тим, що
не  прийняв   згідно
акту  прийому -  передачі , і не  мав
фактичного  права   та
дозволу    щодо  розбирання
другого  поверху  об`єкту.

Посилання позивача, заявника
апеляційної скарги на те,   що  відповідачем було   виконано
розбирання   будівлі  з
вивезенням  матеріалів,
вартість  яких   визначена
експертною  оцінкою  також не є обгрунтованим.

Крім того, як вірно зазначив суд
першої інстанції, з  моменту   прийняття
конкурсною  комісією   селищної
ради   рішення  від
15.07.2003р.   про  приватизацію    підвальної частини   корпусу
незавершеного  будівництва
дільничної лікарні до моменту
направлення  вимоги   про  виконання   зобов`язань
за  договором будівельного  підряду
НОМЕР_4   пройшло  майже
два  роки. Тобто,    заявлені
позивачем   збитки , що  спричинені
ніби-то    бездіяльністю саме    відповідача в сумі  72 063
грн.  00  коп.  є
такими, що не грунтуються на матеріалах справи та не підтверджені належним
чином доказами.  безпідставними    та
такими , що  не  доведені
матеріалами  справи .

За таких обставин, судова колегія
Донецького апеляційного господарського суду не вбачає підстав для скасування
рішення місцевого господарського суду Донецької області.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України,
Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О
В И В :

Апеляційну скаргу Виконавчого
комітету Чернухінської селищної ради Перевальського району Луганської області,
с. Чорнухіне  на рішення господарського
суду Донецької області від 14.02.2007р. по справі № 1/311 -залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Донецької області від 14.02.2007р. по справі № 1/311 за позовом Виконавчого
комітету Чернухінської селищної ради Перевальського району Луганської області,
с. Чорнухіне до приватного підприємця ОСОБА_1, с. Діброва Краснолиманського
району про стягнення збитків в розмірі 72 063,00 грн.  -залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
дня її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого
господарського суду України у касаційному порядку через апеляційний
господарський суд.

Результати розгляду апеляційної
скарги оголошенні в судовому засіданні.

Головуючий          Р.В.
Волков

Судді:          М.Д.
Запорощенко

Г.Я.
Старовойтова

Надрук. 4 прим.: 1- позивачу; 1- відповідачу; 1-у справу; 1-ДАГС