ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2007                                                                                   Справа № 4/20

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії  суддів: головуючого судді   Сизько І. А. (доповідача)

суддів: Верхогляд Т.А., Тищик І.В.

при секретарі судового засідання: Чоха Є.О.

Головуючий роз'яснив сторонам, що зміна складу судової колегії відбулася на підставі розпорядження  заступника голови суду Шуби І.К. від 15.06.2007р.;

за участю представників сторін:

від позивача: Фатовенко О.О. юрисконсульт, довіреність №6348/07 від 28.12.06;

від відповідача:  Лук’янчук П.П. директор, розпорядження №34 від 30.05.07;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  Олександрійського учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих, м. Олександрія

на рішення господарського суду Кіровоградської області  від  09.02.07 у справі №4/20

за позовом: відкритого акціонерного товариства ”Кіровоградобленерго”, від імені якого діє Олександрійський міський район електричних мереж ВАТ ”Кіровоградобленерго”, м.Кіровоград

до: Олександрійського учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих, м.Олександрія

про стягнення 7860,92грн.

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство ”Кіровоградобленерго”, від імені якого діє Олександрійський міський район електричних мереж ВАТ ”Кіровоградобленерго”, звернулося з позовом до Олександрійського учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих про стягнення  додаткової вартості різниці фактично спожитої і договірної величини споживання електричної енергії в розмірі 7860,92грн.

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 09.02.07р. у справі №4/20 позов задоволено частково. Стягнуто з Олександрійського учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих на користь ВАТ “Кіровоградобленерго” двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини споживання електричної енергії в розмірі 3930,46грн., суму сплаченого державного мита в розмірі 102грн. та 118 грн. витрат по оплаті послуг по інформаційно–технічному забезпеченню судового процесу, в решті позову відмовлено.

16.03.07р. відповідач подав до господарського суду заяву про розстрочення виконання судового рішення, в якій просив розстрочити виконання рішення господарського суду Кіровоградської області по справі № 4/20 про стягнення з Олександрійського УВП УТОС на користь ВАТ “Кіровоградобленерго” 4150,46грн. на 12 місяців.

Ухвалою суду першої інстанції від 27.04.07р. заяву відповідача про розстрочення виконання рішення суду задоволено частково. Розстрочено виконання рішення суду від 09.02.07р. на період з квітня 2007року по березень 2008року включно з обов’язковою щомісячною сплатою відповідачем на користь позивача по 327,54грн., в задоволенні  решти заяви відмовлено.

27.04.2007р. відповідачем подана апеляційна скарга на рішення господарського суду від 09.02.07р по справі №4/20, де скаржник просить скасувати рішення господарського суду Кіровоградської області від 09.02.07р. по справі №4/20, залишити позовні вимоги ВАТ “Кіровоградобленерго” до Олександрійського УВП УТОС без задоволення.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що ВАТ “Кіровоградобленерго” пропущено строк позовної давності в один рік, в межах якого могла бути стягнута спірна сума; господарський суд визначив заявлену до стягнення суму  як господарську санкцію, а двократна вартість різниці фактично спожитої і договірної величини електроенергії є штрафною санкцією в вигляді неустойки, тому повинна застосовуватись позовна давність відповідно до ч.2 ст.258 ЦК України один рік; судом допущено арифметичну помилку, яка виражається в неправильності обрахування суми, що підлягає стягненню.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

26 вересня 2000р. між відкритим акціонерним товариством  ”Кіровоградобленерго” від імені якого діє Олександрійський міський район електричних мереж та Олександрійським учбово-виробничим підприємством Українського товариства сліпих, був укладений договір на користування електроенергією за №15/19П0014, який було пролонговано на 2001 –2004р.р.

Відповідно до п. 3.8 договору, зміст якого визначено сторонами на підставі ч.5 ст. 26 Закону України “Про електроенергетику”, у випадку споживання електроенергії понад договірні величини, обумовленої цим договором за відповідний розрахунковий період відповідач сплачує позивачу п’ятикратну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини електроспоживання.

Протягом грудня 2003р. відповідачем було спожито електроенергії понад договірну величину в розмірі 7402квт/год.

Укладаючи договір на постачання електричної енергії, сторони обумовили, що, крім цього договору, їх відносини регулюються чинним законодавством України.

Таким законодавством, що регулює відносини, пов’язані з виробництвом, передачею, постачанням і використанням електричної енергії є Закон України “Про електроенергетику”, Порядок постачання електричної енергії споживачам, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 475 від 09.04.2002р., Правила користування електричною енергією затверджені постановою НКРЕ №28 від 31.07.1996р.

Вищевказаними підзаконними актами запроваджено регулювання постачання електричної енергії шляхом встановлення граничних величин її споживання і передбачено, що граничні величини споживання та потужності доводяться до споживачів як договірні величини у терміни, обумовлені договором; повідомлення про ці величини є невід’ємною частиною договору.

Матеріалами справи доведено порушення відповідачем строку оплати спожитої електроенергії, підвищені розміри оплати за порушення умов договору передбачено умовами договору та Законом України “Про електроенергетику”. Поставка електроенергії, її споживання і відсутність претензій з боку відповідача підтверджується звітами відповідача про кількість спожитої електроенергії і пред’явленими до оплати рахунками позивача. Спору в частині кількості спожитої електроенергії немає.

Відповідно до п.13 Порядку постачання електричної енергії споживачу, у разі перевищення встановлених як договірні граничних величин споживання електричної енергії та потужності, споживачі несуть відповідальність, що визначена згідно з частинами 5 та 6 ст.26 Закону України “Про електроенергетику”.

Статтею 27 Закону України “Про електроенергетику” передбачено відповідальність за порушення законодавства про електроенергетику (в тому числі за порушення правил користування електричною енергією), що може мати цивільний, адміністративний та кримінальний характер; згідно ч.7 ст.27, відповідальність, передбачену ч5 ст.26 вказаного Закону визначено як санкцію.

За змістом ст.ст. 275-277 Господарського кодексу України правовідносини у сфері енергопостачання та зобов’язання, що виникають з них, є  господарсько-правовими.

Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Види правових засобів відповідальності у сфері господарювання (господарські санкції) визначено у ст. 217 Господарського кодексу України як заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки; такими засобами є відшкодування збитків, штрафні санкції, оперативно-господарські санкції.

З 23.07.05р. набрав чинності Закон України “Про внесення змін до Закону України ”Про електроенергетику ”, яким передбачено стягнення з споживачів у випадку споживання електроенергії понад договірну величину за розрахунковий період двократної вартості різниці фактично спожитої і договірної величини споживання електричної енергії.

Господарський суд першої інстанції враховуючи положення ст.58 Конституції України, ч.2 ст.5 Цивільного Кодексу України, що передбачають зворотну дію у часі акту цивільного законодавства у разі пом’якшення ним відповідальності, при застосуванні п.4.2.2. договору цілком правомірно визначив двократну, а не п’ятикратну вартість фактично спожитої та договірної величини.

Стосовно доводів скаржника треба зазначити, що заявлена до стягнення сума за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності споживача за допущене порушення відповідно до вищевказаних норм чинного законодавства.

Щодо твердження скаржника відносно допущення судом першої інстанції арифметичної помилки, то за змістом ст.26 Закону України “Про електроенергетику”  сплачується у двократному розмірі різниця фактичної і договірної величини, що не враховує спожиту величину та її вартість, за яку сплачені кошти за тарифом та договором. Отже, господарський суд Кіровоградської області відповідно до вимог законодавства визначив розмір відповідальності у вигляді двократної вартості саме різниці фактично спожитої і договірної величини в розмірі 3930,46грн. (7402квт/год х 0,531грн. = 3930,46грн.,  де 7402квт/год. - перевищення договірної величини споживання електроенергії, 0,531грн. –двократний тариф 0,2655грн. х 2).

Таким чином, апеляційна скарга не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, підстави для  його  скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Олександрійського учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих, м.Олександрія  залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 09.02.07р. у справі №4/20 залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя                                                  І.А.Сизько

Суддя                                                                       Т.А.Верхогляд

Суддя                                                                                І.В.Тищик