ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------------
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"26" лютого 2007 р.                                                                                   Справа №  02/5912

Господарський суд Черкаської області в складі   головуючого судді  Пащенко А.Д.,

із секретарем судового засідання  Олененко С.П., за участю представників: позивача:  Вороний О.Г - за довіреністю, відповідача: Штрик А.П. –голова правління, третіх осіб -   не з’явився,  розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу

за позовом  сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю

“Науково –дослідне господарство “Сорго”

до сільськогосподарського виробничого кооперативу “Колос”

про  звернення стягнення 32 325 грн.22 коп. на заставлене майно,

третя особа, яка  не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача –Бердник Микола Іванович,  третя особа,  яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача –Кам’янська міжрайонна державна податкова інспекція,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено вимогу про звернення стягнення 32 325 грн. 22 коп. боргу відповідача перед позивачем відповідно до договору відступлення права вимоги № 2 від 25.04.2006 року, укладеного позивачем із ВАТ “Державний ощадний банк України”,  на заставлене відповідачем  майно згідно договору застави № 87160789 від 12.01.2004р., а саме на  КАМАЗ 5511 самоскид, державний номер 012-96 МЕ, 1984  року випуску.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити та пояснив, що  позивач повністю виконав зобов’язання перед Ощадбанком, в повній сумі погасив заборгованість позичальника Бердник М.І. по кредиту та процентах, тому  має право задовольнити  свої вимоги за рахунок заставленого майна.

Відповідач  не подав суду письмовий відзив на позов. Представник  відповідача у судовому засіданні заперечив проти задоволення позову та пояснив, що відповідач дійсно виступав поручителем перед Ощадбанком за повернення кредитів, які отримувалися членами СВК для потреб господарства, але  господарство передало позивачу поголів’я великої рогатої худоби на суму, більшу ніж кредити та проценти на них,  тому вважає вимогу позивача незаконною.

Треті особи та їх представники у судове засідання не з’явилися, хоча повідомлені про час і місце розгляду справи.  Суд вважає, що неявка третіх осіб та їх представників у судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті.

Оцінивши докази у справі в їх сукупності, вислухавши пояснення представників сторін, суд  встановив наступне.

ВАТ “Державний ощадний банк України” в особі керуючого  відділенням Погорілої П.А. та фізична особа Бердник Микола Іванович уклали кредитний договір      № 87160789 від 12 січня  2004 року, за яким банк надав Бердник М. І. кредит в сумі            30 000 грн. на строк до 12 січня 2005 року зі сплатою 23% річних.  Для забезпечення виконання зобов’язання за даним кредитним договором сільськогосподарський виробничий кооператив “Колос” в особі Валявської О.А. та  ВАТ “Державний ощадний банку України” в особі керуючого  відділенням  Погорілої П.А. уклали договір застави (майнової поруки) № 87160789 від 12 січня 2004 року, за умовами якого СВК “Колос” передав у заставу наступне майно: УРАЛ 5557 самоскид, державний номер 77-31 ЧКЛ, 1994 року випуску та КАМАЗ 5511 самоскид, державний номер 012-96 МЕ, 1984  року випуску. Договір застави  посвідчений  нотаріально 21.01.2004 року, реєстровий № 135.

25 квітня 2006 року ВАТ “Державний ощадний банк України” та СТОВ “НДГ ”Сорго” уклали договір № 2 відступлення права вимоги, за умовами якого СТОВ “НДГ ”Сорго” зобов’язалося виконати зобов’язання Бердника М.І. за кредитним договором                   № 87160789 від 12 січня  2004 року перед Ощадбанком та набуло права вимоги до боржника за кредитним договором та до його майнового поручителя за договором застави.  За цим договором  позивач зобов’язався сплатити  Ощадбанку  грошову суму в розмірі, зазначеному в п. 2.1. цього договору –30000 грн. До позивача, як до нового кредитора, переходить право вимоги за договором  застави,  що забезпечує виконання  зобов’язання боржника –Бердника М.І. -  за основним договором.

Враховуючи умови договору № 2  про відступлення права вимоги від 25.04.2006 року, ВАТ  “Державний ощадний банк України”  та СТОВ “НДГ ”Сорго” та  СВК “Колос” уклали додаткову угоду від 25.04.2006 року до договору застави № 87160789 від 12.01.2004 року,  в якій вказали, що із 25 квітня 2006 року  заставодержателем  за договором застави стає новий кредитор  СТОВ “НДГ ”Сорго” та заставодавець підтвердив свої зобов’язання за цим договором у повному обсязі. Вказана додаткова угода до договору застави посвідчена нотаріально 25.04.2006 року, реєстровий № 1398.

Із витягів із Державного реєстру обтяжень рухомого майна, виданих 20.12.2006 року та 11.01.2007 року, вбачається, що застава вказаних автомобілів була зареєстрована   30.01.2004 року за № 261-1724., а в подальшому, 11.01.2005 року була зареєстрована податкова застава  усіх активів платника податків - СВК “Колос”.  27 грудня 2006 року до Державного реєстру внесено зміну відомостей про обтяжувача та додано обтяжувача СТОВ “НГД “Сорго” і зареєстровано звернення стягнення  на  заставлене майно (тобто звернення до суду із даним позовом).

За  умовами пункту 3.1. договору № 2 про відступлення права вимоги позивач повинен був до 01.10.2006 року виконати своє зобов’язання перед Ощадбанком (як первісним  кредитором)  щодо сплати усіх грошових сум, визначених у пункті 2.1. цього договору, включаючи суму відсотків за користування кредитними коштами до моменту їх погашення.

У довідці ВАТ “Державний ощадний Банк України” Філії - Кам’янське відділення № 3279 від 13.02.2007року,  надісланої на запит суду,  вказано,  що розрахунок СТОВ “НДГ “Сорго” перед банком  відповідно до договору відступлення права вимоги від 26.04.2006 року було проведено 29 серпня 2006 року –10000 грн., 31 серпня 2006 року –110000 грн. окремими сумами.

Відповідачем надано суду  акт від 1.05.2006 року, складений комісією  із числа представників позивача та відповідача,  про те,  що комісією перераховано 143  голови великої рогатої худоби, яка передана  з балансу СВК “Колос” на баланс  СТОВ “НДГ “Сорго” згідно договору відступлення права вимоги від 25 квітня 2006 року.  Із письмового Пояснення  за підписом директора та головного бухгалтера СТОВ “НДГ “Сорго” вбачається,  що  було передано позивачу на баланс поголів’я  ВРХ в кількості 143 голів на суму 126077,46 грн.  29-31 серпня 2006 року худобу було реалізовано, а виручені кошти було направлено на погашення процентів  та боргу перед Ощадбанком.

Відповідно до статей 1, 3 Закону України “Про заставу”  застава –це спосіб забезпечення зобов’язань і  заставою  може бути забезпечена будь-яка дійсна існуюча  або майбутня вимога.

Згідно статті 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов’язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого  майна переважно  перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

За умовами договору застави  від 19.01.2004 року, укладеного відповідачем із Ощадбанком, та додаткової угоди від 25.04.2006 року до договору застави, укладеної  позивачем, відповідачем та Ощадбанком,  заставодержатель має право звернути стягнення  на предмет застави та реалізувати його в порядку, передбаченому  цим Договором, у випадку невиконання  або неналежного виконання  зобов’язання за кредитним договором. В пункті 1.4. договору відступлення права вимоги вказано, що до Нового кредитора (тобто до позивача) переходить право вимоги  за договором застави, що забезпечує  виконання зобов’язання Боржника за основним договором (тобто за кредитним договором).

Із матеріалів справи вбачається,  що позивач  погасив заборгованість перед Ощадбанком за рахунок реалізації належної відповідачу худоби ще у серпні 2006 року.  Отже, відсутнє основне зобов’язання перед Ощадбанком за кредитним договором.   Позивач не подав доказів наявності дійсної заборгованості відповідача (чи іншого боржника) перед позивачем на час розгляду справи.  У  розрахунку суми позову  від 05.02.2007 року  позивач вказав суму процентів, сплачену ним Ощадбанку,  однак, позивач не довів,  що ця сума не була погашена в результаті реалізації отриманого від відповідача  поголів’я  ВРХ, і якщо вона не була погашена, то позивач не  довів, що він вживав всіх заходів, щоб реалізувати ВРХ за максимальною ціною.

Відповідно до частини 1 статті 593 Цивільного кодексу України право застави припиняється, зокрема, у разі припинення зобов’язання, забезпеченого заставою.

За таких обставин суд вважає, що позивач не вказав законних підстав для задоволення позову та звернення стягнення на заставлений  відповідачем  автомобіль - КАМАЗ 5511 самоскид,  отже,  позов задоволенню не підлягає.

На підставі статті 49 ГПК України  позивачу понесені позивачем судові витрати  повністю покладаються на позивача і йому не відшкодовуються.

Виходячи з викладеного,  керуючись ст. ст.  49, 82-85  ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У позові відмовити повністю.

Рішення може бути  оскаржене до Київського  міжобласного апеляційного господарського суду.

Суддя                                                                                                      А.Д.Пащенко

Рішення підписане суддею 12.03.2007 року