АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
Путятинський, 3/65  тел.(8-0412) 48-16-02
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2007 р.
Справа № 15/439-НА

м. Житомир

Житомирський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді                                                  Майора
Г.І.

суддів:
Горшкової Н.Ф.

Філіпової Т.Л.

при
секретарі
Швидченко О.В. ,

за
участю представників сторін:

від
позивача:     ОСОБА_1, довіреність від
13.11.2006р.,

від
відповідача: Томнюк В.А., довіреність №12604/10/10-019 від 12.06.2007р.,                    Федик Р.С., довіреність №8349/10/10-017
від 15.05.2006р.,

розглянувши
апеляційну скаргу Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової
інспекції, м. Кам'янець-Подільський Хмельницької області

на
постанову господарського суду Хмельницької
області

від
"12" лютого 2007 р. у справі № 15/439-НА (суддя Муха М.Є.)

за
позовом Приватного підприємця ОСОБА_2, м. Кам'янець-ПодільськийХмельницької
області

до
Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції, м.
Кам'янець-Подільський Хмельницької області

про
визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №НОМЕР_1 від
ІНФОРМАЦІЯ_1р., №НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_2р., №НОМЕР_3 від ІНФОРМАЦІЯ_3р.,
№НОМЕР_4 від ІНФОРМАЦІЯ_4р., -

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Хмельницької області від 12.02.2007
року у справі №15/439-НА позов Приватного підприємця ОСОБА_2 задоволено:
визнано протиправним та скасовано податкові повідомлення-рішення №НОМЕР_1 від
ІНФОРМАЦІЯ_1р., №НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_2р., №НОМЕР_3 від ІНФОРМАЦІЯ_3р.,
№НОМЕР_4 від ІНФОРМАЦІЯ_4р.

Крім того, стягнуто з Державного бюджету України на користь
Приватного підприємця ОСОБА_2 3,40 грн. судового збору (а.с.136-138, т.1).

Не погоджуючись з прийнятою постановою Кам'янець-Подільська ОДПІ
звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказану
постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову з підстав,
викладених у скарзі (а.с.7-9, т.2).

Посилається на те, що згідно поданої заяви, позивача взято на
податковий облік у Кам'янець-Подільській ОДПІ ІНФОРМАЦІЯ_5р. за №НОМЕР_5.
24.12.2001р. позивач зареєстрований як платник податку на додану вартість в
Кам'янець-Подільській ОДПІ, свідоцтво платника ПДВ №НОМЕР_6. Згідно заяви про
виключення з реєстру платника податку на додану вартість НОМЕР_7 позивач
виключений з Реєстру платника податку на додану вартість 13.01.2005р.
31.05.2005р. підприємець був знову зареєстрований як платник ПДВ в
Кам'янець-Подільській ОДПІ, свідоцтво платника податку на додану вартість
№НОМЕР_8 (а.с.53, т.1).

Зазначає, що проведеною працівниками Кам'янець-Подільської ОДПІ
перевіркою, встановлено факт заниження позивачем податкового зобов'язання по
податку на додану вартість в сумі 82 816 грн.,
а також не подання до податкового органу розрахунку коригування при
поданні заключної звітної декларації за січень місяць 2005року. Звертає увагу
на те, що згідно заяви про виключення з реєстру платника податку на додану
вартість НОМЕР_7 позивач виключений з Реєстру платника податку на додану
вартість 13.01.2005 р. На день подання заяви про виключення з реєстру платника
ПДВ згідно із даними Книги обліку доходів і витрат громадян - суб'єктів
підприємницької діяльності (форма № 10) у позивача наявність товарних залишків
складає - 496 893,54 грн. (в т.ч. ПДВ - 82 816,00 грн.). Вказані товари були
придбані позивачем за період з січня 2002 року по грудень 2003 року, що
підтверджується книгою обліку придбання товарів (робіт, послуг) та актом
інвентаризації товарно-матеріальних цінностей від 27.02.2004 р., складеним під
час проведення попередньої документальної перевірки.

Вказує, що на підставі податкових накладних, які зареєстровані у
книзі обліку придбання товарів (робіт, послуг) позивачем віднесено у
відповідних податкових періодах до податкового кредиту суму ПДВ в розмірі
82816,00 грн. Дані товарно-матеріальні цінності були реалізовані позивачем за
період з січня 2005 року по червень 2005 року, тобто у період, коли останній
працював на спрощеній системі обліку та звітності. Наголошує, що виходячи із
положень пп.7.4.3 п. 7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану
вартість", пункту 5.8.2 розділу 5 Порядку про затвердження форми
податкової декларації та Порядку її заповнення і подання, затвердженого наказом
ДПА України №166 від 30.05.1997р. (в редакції, яка діяла в січні 2005 року),
розділу 4 Методичних рекомендацій до застосування нормативно-правових актів
щодо справляння ПДВ з операцій, що здійснюються суб'єктами підприємницької
діяльності, які перейшли на спрощену систему оподаткування, обліку та
звітності, викладені у листі ДПА України від 27.08.2001р. №11563/7/16-1117,
вбачається що позивачем в порушення п.п.7.4.3 п.7.4 ст.7 Закону України
"Про податок на додану вартість" не збільшено суму податкового
зобов'язання на суму ПДВ, сплаченого (нарахованого) при їх придбанні у розмірі,
що відповідає частці таких недовикористаних в оподатковуваних операціях у
попередніх звітних періодах по товарних залишках, стосовно яких суми ПДВ було
включено до складу податкового кредиту в попередніх звітних періодах, чим
занижено податкове зобов'язання з податку на додану вартість за січень місяць
2005 року та не подано до податкового органу розрахунок коригування податкового
кредиту при поданні заключної звітної декларації відповідно до п. 5.8.2 розділу
5 Порядку про затвердження форми податкової декларації та Порядку її заповнення
і подання, затвердженого наказом ДПА України №166 від 30.05.1997р.

В судовому засіданні представники відповідача доводи апеляційної
скарги підтримали в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти доводів
апеляційної скарги.

Вказує, що Закон України "Про податок на додану
вартість" (в редакції, що діяла на січень 2005 року) не містить вимог про
зменшення сум податкового кредиту по товарним залишкам, придбаним платником
ПДВ, при зняті з обліку платника ПДВ. Такої вимоги не передбачає і Указ
Президента України від 28.06.99 року №746/99 "Про внесення змін до Указу
Президента України від 3 липня 1998 року №727 "Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва".

Просить постанову господарського суду Хмельницької області
залишити без змін, а апеляційну скаргу Кам'янець-Подільської ОДПІ - без
задоволення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши доводи
апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

30.03.2006 року працівниками Кам'янець-Подільської ОДПІ проведено
документальну перевірку дотримання вимог податкового законодавства суб'єктом
підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_2 за період з 01.01.2004р.
по 31.12.2005р., за наслідками якої складено акт №НОМЕР_9 (а.с.13-24, т.1).

В ході перевірки встановлено порушення пп.7.4.3 п.7.4 ст.7 Закону
України "Про податок на додану вартість", в результаті чого занижено
податкове зобов'язання по ПДВ за січень 2005 року в сумі 82816 грн.

У акті перевірки зазначено, що сума податкового зобов'язання з ПДВ
за період з 01.01.2004 року по 31.12.2004 року, що відображена платником
податку в р.9 Податкової декларації по податку на додану вартість, затвердженої
наказом ДПА України від 30 травня 1997р. №166 та зареєстрованої в Мінюсті
України 9 липня 1997 р. за №250/2054, поданої в державний податковий орган по
звітних періодах складає -3779,00 грн., за даними перевірки сума податкового
зобов'язання по звітних періодах складає - 3779,00 грн. Сума податкового
зобов'язання з ПДВ за період з 01.01.2005року по 13.01.2005року та з
30.06.2005р. по 31.12.2005 року, що відображена платником податку в р.9
Податкової декларації по податку на додану вартість, поданої в державний
податковий орган по звітних періодах складає - 8149,00 грн., за даними
перевірки сума податкового зобов'язання по звітних періодах складає - 84826,00
грн.

Перевіркою правильності визначення податкових зобов'язань та
правомірності нарахування і своєчасності перерахування до бюджету сум ПДВ
встановлено: згідно заяви про виключення з реєстру платника податку на додану
вартість НОМЕР_10  ПП ОСОБА_2 виключений
з Реєстру платника податку на додану вартість 13.01.2005 року. На день подання
заяви про виключення з реєстру платника податку на додану вартість згідно із
даними Книги обліку доходів і витрат громадян - суб'єктів підприємницької
діяльності (Ф №10) у ПП ОСОБА_2 наявність товарних залишків становить 496893,54
грн. (в т.ч. ПДВ - 82816 грн.).

Вказані товари придбані у періоді з січня місяця 2002р. по грудень
місяць.2003р., що підтверджується Книгою обліку придбання товарів, робіт
(послуг) та актом інвентаризації товарно-матеріальних цінностей від 27.02.2004
року складеним під час проведення попередньої документальної перевірки.

На підставі податкових накладних, які зареєстровані у книзі обліку
придбання товарів, робіт (послуг) підприємцем віднесено у відповідних
податкових періодах до податкового кредиту суму ПДВ у розмірі 82816,0грн. Дані
ТМЦ реалізовані з 05 січня 2005року по червень 2005 року на суму 660266грн.,
коли підприємець працював за спрощеною системою оподаткування.

В порушення вимог пп.7.4.3 п.7.4 ст.7 Закону України "Про
податок на додану вартість" №168/97-ВР від 03.04.1997 року із змінами і
доповненнями, приватним підприємцем ОСОБА_2 не збільшено суму податкового
зобов'язання на суму ПДВ, сплаченого (нарахованого) при їх придбанні, у
розмірі, що відповідає частці таких недовикористаних в оподатковуваних
операціях у попередніх звітних періодах по товарних залишках, стосовно яких
суми ПДВ було включено до складу податкового кредиту в попередніх звітних
періодах, чим занижено податкове зобов'язання з податку на додану вартість за
січень місяць 2005 року та не подано розрахунок коригування до податкового
органу при поданні заключної звітної декларації, за січень місяць 2005 року
відповідно до п.5.8.2 розділу 5 Порядку про затвердження форми податкової
декларації та Порядку її заповнення і подання, затвердженого наказом ДПА
України №166 від 30.05.97р.(із змінами та доповненнями).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року на підставі акту перевірки Кам'янець-Подільською
ОДПІ  прийнято податкове
повідомлення-рішення №НОМЕР_1, яким визначено податкове зобов'язання по податку
на додану вартість в розмірі 124224 грн., з якої  82816 грн. основний платіж та 41408 грн.
штрафних (фінансових) санкцій (а.с.11, т.1).

За результатами розгляду скарги начальником Кам'янець-Подільської
ОДПІ прийнято рішення №НОМЕР_11 від ІНФОРМАЦІЯ_2р., яким податкове
повідомлення-рішення №НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1р. залишено без змін, а скаргу
приватного підприємця ОСОБА_2 без задоволення та прийнято податкове
повідомлення-рішення №НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_2р. (а.с.31-34, т.1).

07.08.2006р. головою ДПА у Хмельницькій області прийнято рішення
№НОМЕР_12, яким залишено без змін податкові повідомлення-рішення №НОМЕР_1  від ІНФОРМАЦІЯ_1р., №НОМЕР_2 від
ІНФОРМАЦІЯ_2р., рішення Кам'янець-Подільської ОДПІ №НОМЕР_11 від ІНФОРМАЦІЯ_2р.
прийняте за результатами первинної скарги, скаргу ПП ОСОБА_2 залишено без
задоволення та прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_3 від
ІНФОРМАЦІЯ_3р. (а.с.35, т.1).

16.10.2006 року рішенням заступника голови ДПА України
№5448/4/25-0315 податкове повідомлення-рішення №НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1р.
(№НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_2р.) та рішення ДПА у Хмельницькій області №НОМЕР_12
від 07.08.2006р. залишено без змін, а скаргу без задоволення (а.с.39-41,
т.1).

Відповідно до ч.1 ст.19 Конституції України правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи
державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачений Конституцією та законами України.

Згідно ч.2 п.п.7.2.4 п.7.2 ст.7 Закону України "Про податок
на додану вартість" №168/97-ВР (в редакції чинній станом на 01.01.2005р.),
суб'єкти  підприємницької діяльності, що
перейшли на спрощену систему оподаткування, яка не передбачає сплати податку
або передбачає його сплату в іншому, ніж визначено цим Законом, порядку,
втрачають право на нарахування податку, податковий кредит та складання
податкової накладної, а також на отримання відшкодування за податковий період,
в якому відбувся такий перехід.

Відповідно до пп.7.4.3 п.7.4 ст.7 даного Закону, у разі  коли
товари  (роботи,  послуги),
виготовлені та/або придбані, частково використовуються в оподатковуваних
операціях, а частково - ні, до суми податкового кредиту включається та частка
сплаченого (нарахованого) податку при їх виготовленні або придбанні, яка
відповідає частці використання таких товарів (робіт, послуг) в оподатковуваних
операціях звітного періоду.

З аналізу вищевикладених норм вбачається, що Закон України
"Про податок на додану вартість", як і Указ Президента України
"Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва" від 03.07.1998р. №727/98 (в редакції Указу Президента
України №746/99 від 28.06.1999р.), не передбачає коригування податкового
кредиту попередніх звітних періодів в момент їх переходу на спрощену систему
оподаткування, а лише передбачає втрату взагалі права на податковий кредит
після такого переходу, відповідно, з моменту набуття статусу платника єдиного
податку.

Суд зважає на те, що сплату єдиного податку не можна вважати
неоподаткованою операцією, пряме визначення якої в Законі України "Про
податок на додану вартість” відсутнє, оскільки єдиний податок є альтернативним
способом оподаткування в складі спрощеної системи оподаткування, яка передбачає
заміну деяких загальнодержавних та місцевих податків і зборів єдиним податком,
що об'єднує в собі всі скасовані для таких платників податки та збори, в тому
числі включає в себе ПДВ.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що під неоподатковуваними операціями в розумінні
вищенаведеної норми пп.7.4.3 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на
додану вартість" законодавець мав на увазі саме окремі операції одного
звітного періоду, передбачені п.3.2 ст.3, ст.5 даного Закону, а не
альтернативний спосіб оподаткування, ще і тому, що в вищенаведеному підпункті
йдеться про право включення платниками податку до суми податкового кредиту
відповідної частки податку, сплаченого при виготовленні або придбанні товарів,
які частково використовуються  в
оподатковуваних операціях, а частково ні, а не про його виключення особами, які
не є платниками ПДВ, шляхом коригування податкового кредиту попередніх звітних
періодів.

Перехід суб'єкта господарювання на спрощену систему оподаткування
не свідчить, що останній надалі здійснює лише неоподатковані операції.

Твердження відповідача про те, що саме із змісту пп.7.4.3 п.7.3
ст.7 Закону виникає обов'язок позивача збільшити суму податкового зобов'язання
на суму ПДВ, сплаченого (нарахованого) при їх придбанні у розмірі, що
відповідає частці таких недовикористаних в оподатковуваних операціях у
попередніх звітних періодах по товарних залишках, стосовно яких суми ПДВ було
включено до складу податкового кредиту  в
попередніх звітних періодах, чим занижено податкове зобов'язання з ПДВ за
січень 2005р. колегія суддів вважає безпідставним, оскільки зміни до Закону
України №168/97-ВР, згідно яких (п.9.8 ст.9 Закону)  платник податку, в обліку якого на день
анулювання реєстрації знаходяться товарні залишки або основні фонди, стосовно
яких був нарахований податковий кредит у минулих або поточному податкових періодах,
зобов'язаний визнати умовний продаж таких товарів за звичайними цінами та
відповідно збільшити суму своїх податкових зобов'язань за наслідками
податкового періоду, протягом якого відбувається таке анулювання, набрали
чинності лише з 31.03.2005р. Натомість, як зазначено в акті перевірки, згідно
заяви про виключення з реєстру платника податку на додану вартість
НОМЕР_10  ПП ОСОБА_2 виключений з Реєстру
платника податку на додану вартість 13.01.2005 року.

Крім того, п.9.8 ст.9 Закону України "Про податок на додану
вартість" не передбачено обов'язку платника податку проводити коригування
податкового кредиту при анулюванні реєстрації платника ПДВ.

Підпунктом 4.1.1 п.4.1 ст.4 Закону України "Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами” №2181-ІІІ, визначено, що у разі коли норма закону чи іншого
нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або коли норми різних
законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне)
трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів,
внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків,
так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Посилання відповідача на лист ДПА України від 07.05.2004 року №27774/с/15-2415-26
є непереконливим, оскільки він є відомчим документом, а не нормативно-правовим
актом, який є обов'язковим для виконання.

Відповідно до ст.71 КАС України, в силу якої, в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Відповідач не довів правомірність оспорюваних
податкових повідомлень-рішень.

Згідно ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження
надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з  урахуванням  права
особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням наведеного, господарський суд першої інстанції
обгрунтовано визнав протиправним та скасував податкові повідомлення-рішення
№НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1р., №НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_2р., №НОМЕР_3 від
ІНФОРМАЦІЯ_3р., №НОМЕР_4 від ІНФОРМАЦІЯ_4р.

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу спростовуються вищевказаним,
матеріалами справи та не грунтуються на вимогах чинного законодавства.

Згідно ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає  апеляційну
скаргу  без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з
додержанням  норм  матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла до висновку, що
постанова господарського суду Хмельницької області від 12.02.2007 року у справі
№15/439-НА є законною і обгрунтованою, відповідає матеріалам справи та чинному
законодавству, а підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254,
п.п.6,7 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного
судочинства України, Житомирський апеляційний господарський суд .-

УХВАЛИВ:

1. Постанову господарського суду Хмельницької області від 12
лютого2007 року у справі №15/439-НА залишити без змін, а апеляційну скаргу
Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції,
м.Кам'янець-Подільський Хмельницької області - без задоволення.

2. Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з
моменту проголошення.

Касаційну скаргу може бути подано безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця з дня складення ухвали в
повному обсязі.

3. Справу №15/439-НА повернути до господарського суду Хмельницької
області.

Головуючий
суддя
Майор Г.І.

судді:

Горшкова Н.Ф.

Філіпова Т.Л.

Віддрук. 4 прим.: 1 - до справи; 2,3 -
сторонам; 4 - в наряд