ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

14.08.2007
Справа № 14/180-07

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя:
Прудніков В.В.(доповідач)

судді:
Білецька Л.М., Ясир Л.О.,

секретар судового засідання:
Корх Д.В.,

за участю представників сторін:

представник позивача:
ОСОБА_3;

представник відповідача: ОСОБА_4;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу приватного підприємця ОСОБА_1, м.
Дніпропетровськ

на рішення
господарського суду Дніпропетровської області 18 липня 2007 року
у справі №14/180-07

за позовом  приватного підприємця ОСОБА_2,      м. Дніпропетровськ

до
приватного підприємця ОСОБА_1,                                    м.
Дніпропетровськ

про
стягнення 2 710 грн. 48 коп.

За зустрічним позовом:

приватного підприємця ОСОБА_1, м.
Дніпропетровськ

до
приватного підприємця ОСОБА_2,                       м. Дніпропетровськ

про  стягнення 4 350 грн. 00 коп.

В С Т А Н О В
И В :

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 18.06.07р. (суддя С.П. Панна)  з приватного підприємця ОСОБА_1 стягнуто на
користь приватного підприємця ОСОБА_2 1516 грн. 15 коп. боргу за товар
поставлений по договору НОМЕР_1 від 30.08.06р., 80 грн. 50 коп. пені за
прострочку оплати товару, а також 14грн. 20 коп. річних.

В задоволені зустрічного позову
приватного підприємця ОСОБА_1 про стягнення з приватного підприємця ОСОБА_2 4
350 грн. 00 коп. заборгованості за надані маркетингові послуги відмовлено

Приватний підприємець ОСОБА_1
звернулась з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду в частині
відмови в задоволенні зустрічного позову. Задовольнити її вимоги у повному
обсязі стягнувши з  приватного підприємця
ОСОБА_2 4 350 грн. 00 коп. вартості наданих маркетингових послуг.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши представників сторін, колегія суддів підстав для задоволення
апеляційної скарги не знаходить виходячи з наступного.

Між приватним підприємцем
ОСОБА_2(Продавець) та приватним підприємцем Кармазіною С.Е (Покупець) укладено
договір купівлі -продажу НОМЕР_1 від 30.08.06р. Відповідно до п.п. 1.1, 1.2  договору Продавець зобов'язується поставити
та передати у власність Покупця, а Покупець прийняти та оплатити товар
зазначений у накладних (крупи в асортименті).

На виконання умов договору за
накладною № РН- 0000512 від 08.09.06р. відповідачу поставлено товар на суму 1
516 грн.00 коп.

Пунктом 3.2 сторони визначили, що
розрахунковим періодом (час, на протязі якого здійснюється розрахунок за
отриманий товар) складає 22 календарних дні.

Але, зазначений пункт договору не
визначає конкретні строки оплати товару (із змісту даного пункту договору не
зрозуміло на протязі 22 календарних днів виходячи з якої дати виникає обов'язок
по оплаті товару). У зв'язку з чим , судом першої інстанції обґрунтовано було
застосовано норму ст. 530 ЦК України. Згідно з зазначеною статтею ЦК України,
якщо строк виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати  його виконання у будь-який час. Боржник
повинен  виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не впливає із договору або актів цивільного законодавства. В
якості     вимоги пред'явленої в порядку
ст. 530 ЦК України може розглядається претензія № 1 від 29.01.07р.

Зобов'язання по оплаті вартості
отриманого товару відповідачем не виконано, тому вимоги позивача в частині
стягнення суми основного боргу задоволено обґрунтовано.

Статтею 625 ЦК України встановлено,
що  боржник який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також
три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Пунктом 7.2 договору  передбачена відповідальність за прострочку
виконання грошового  зобов'язання у
вигляді пені у розмірі 0,5% від суми боргу за кожен день прострочки оплати.

Оскільки про строчка оплати  товару мала місце вимоги позивача в частині
стягнення  пені та річних судом
також  задоволено обґрунтовано.

З урахуванням вимог Закону України
“Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання” № 543/96
-ВР від 22.11.96р. пеня за прострочку оплати складає 80 грн. 50 коп.

Річні за користування грошовими
коштами позивача складають 14 грн.  20
коп.

По зустрічному позову.

Відповідно до п. 4.2 договору купівлі
-продажуНОМЕР_1 від 30.08.06р. приватний підприємець ОСОБА_1 зобов'язалась,
щорічно надавати приватному підприємцю ОСОБА_2 маркетингові послуги та
виставляти рахунок на оплату даних послуг не пізніше 10 числа наступного
місяця. Згідно з п. 4.1 договору приватний підприємець ОСОБА_2 зобов'язався у
свою чергу щомісячно здійснювати оплату наданих йому маркетингових послуг на підставі
виставлених йому рахунків. Первісна оплата маркетингових послуг складає       2 350 грн. 00 коп., наступні щомісячні
платежі не повинні перевищувати
500 грн. 00 коп.

Виходячи із змісту договоруНОМЕР_1
від 30.08.06р. слід визначити, що він містить як елементи договору купівлі
-продажу, так і елементи договору на надання послуг (п.п. 4.1, 4.2 договору).

Згідно зі ст. 901 ЦК України за
договором  про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення
певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену
послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання
послуг за оплату замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі;
у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідач по зустрічному позову
заперечує факт надання йому маркетингових послуг по спірному договору, також
посилається на неотримання від позивача рахунків на оплату послуг. Відповідно
до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона
посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Позивачем ні на вимогу
суду першої інстанції, ні в апеляційній інстанції не надано жодних доказів
підтвердження надання відповідачу маркетингових послуг, не надано ним суду
також і доказів надсилання останньому рахунків.

За даних обставин, колегія суддів
підстав для задоволення апеляційної скарги не знаходить.

Керуючись ст.ст. 103-106 Господарського
п?роцесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний
господарський суд,
-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного підприємця ОСОБА_1, м. Дніпропетровськ
залишити без задоволення.

Рішення
господарського суду Дніпропетровської області від 18 липня 2007 року у
справі 14/180-07 залишити без змін.

Головуючий                                                                      В.В.Прудніков

Судді
Л.М. Білецька

Л.О. Ясир