ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

01.06.2007
Справа №2-7/2929-2007

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Атан-Крим” (98100, м. Феодосія, вул. Галерейна, 22; м. Сімферополь, вул. Данилова, 62, код ЗКПО 32085677)

До відповідачів:  1) Республіканського управління в Автономній Республіці Крим «Кримекокомресурси» (95001, м. Сімферополь, вул. Кримська, 4-а, код ЗКПО 23666339); 2) Державної компанії з утилізації відходів як вторинної сировини «Укрекокомресурси» Кабінету Міністрів України (01021, м. Київ, Печерський район, Кловський узвіз, 4, код ЗКПО 20077743)

Про стягнення 51047,86 грн.

Суддя Дворний І. І.

представники:

Від позивача – Кушнова О. О., предст., дов. №3/АК від 01.01.2007 р.

Від відповідача  - Клемєнтьєва Н. Ю., предст., дов. №8-7/21-06 від 04.05.2006 р.

Суть справи: Товариство з обмеженою відповідальністю „Атан-Крим” звернулось до Господарського суду АР Крим із позовом до Республіканського управління в Автономній Республіці Крим «Кримекокомресурси» та Державної компанії з утилізації відходів як вторинної сировини «Укрекокомресурси» Кабінету Міністрів України про стягнення 51047,86 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що РУ в АРК «Кримекокомресурси» не виконуються належним чином прийняті на себе зобов’язання по повній та своєчасній оплаті поставлених позивачем за договором №1/05 від 01.01.2005 р. пально-мастильних матеріалів, у зв’язку з чим заборгованість першого відповідача перед ТОВ „Атан-Крим” складає 41599,39 грн. та до часу подачі позову до суду в добровільному порядку не погашена. Крім того, позивач просить стягнути з РУ в АРК «Кримекокомресурси» пеню за прострочення виконання грошового зобов’язання у розмірі 1798,75 грн., 6073,51 грн. інфляційних втрат та 3% річних у розмірі 1576,21 грн.

26.04.2007 р. до ГС АР Крим від ТОВ «Атан-Крим» надійшла заява про уточнення позовних вимог та часткову зміну підстав позову, відповідно якої позивач просить стягнути з Державної компанії з утилізації відходів як вторинної сировини «Укрекокомресурси» Кабінету Міністрів України 41599,39 грн. заборгованості, 1798,75 грн. пені, 6073,51 грн. інфляційних втрат та 1576,21 грн. процентів річних. Також позивач просить розірвати Угоду про порядок погашення боргу від 30.10.2006 р., укладену між ТОВ «Атан-Крим» та Державною компанією з утилізації відходів як вторинної сировини «Укрекокомресурси» Кабінету Міністрів України. Вказана заява була прийнята судом до розгляду.

Республіканське управління в Автономній Республіці Крим «Кримекокомресурси» проти позову заперечувало та пояснило, що 30.10.2006 р. між ТОВ «Атан-Крим» та ДК «Укрекокомресурси» була укладена Угода про порядок погашення боргу, за якою другий відповідач зобов’язався погасити борг перед позивачем, що виник при виконання договору поставки №1/05 від 01.01.2005 р., протягом дванадцяти календарних місяців, починаючи з листопада 2006 року. На виконання укладеної угоди другим відповідачем було перераховано на користь ТОВ «Атан-Крим» 21500,00 грн. Приймаючи до уваги те, що строк виконання зобов’язання за Угодою про порядок погашення боргу ще не сплив, РУ в АРК «Кримекокомресурси» просить суд відмовити в задоволенні позову.

03.05.2007 р. до ГС АР Крим від ТОВ «Атан-Крим» надійшла заява про зменшення ціни позову, в якій, у зв’язку з частковим погашенням РУ в АРК «Кримекокомресурси» заборгованості у розмірі 19800,00 грн., позивач просить припинити провадження у справі в частині стягнення 19800,00 грн. В іншій частини позову позивач підтримав позовні вимоги. Вказана заява була прийнята судом до провадження.

Ухвалою ГС АР Крим від 04.05.2007 р. з метою забезпечення позову був накладений арешт на грошові кошти РУ в АРК «Кримекокомресурси» у сумі 31247,86 грн. до розгляду справи по суті. Крім того, суд заборонив РУ в АРК «Кримекокомресурси» вчиняти будь-які дії з арештованими коштами у розмірі 31247,86 грн. до розгляду справи по суті.

У судовому засіданні, що відбулося 30.05.2007 р., позивач надав суду заяву про зменшення ціни позову, в якій ТОВ «Атан-Крим» зазначило на сплату РУ в АРК «Кримекокомресурси» суми основного боргу в повному обсягу, у зв’язку з чим просить припинити провадження у справі в цій частині. В частині стягнення з другого відповідача пені, інфляційних втрат, 3% річних та розірвання угоди про порядок погашення боргу позивач підтримав позовні вимоги. Вказана заява прийнята судом до розгляду.

У судовому засіданні, що відбулося 30.05.2007 р., представник РУ в АРК «Кримекокомресурси» надав клопотання, в якому повідомив, що сума заборгованості за договором №1/05 від 01.01.2005 р. погашена в повному обсягу. Перший відповідач зазначив, що ДК «Укрекокомресурси» згодна сплатити позивачеві 129,70 грн. інфляційних втрат та 3% річних у розмірі 113,40 грн. Проте, враховуючи те, що строк виконання зобов’язання за Угодою про порядок погашення боргу ще не сплив, а ДК «Укрекокомресурси» достроково виконала свої обов’язки з переплатою в сумі 300,00 грн., РУ в АРК «Кримекокомресурси» просить суд відмовити в задоволенні позову.

Представник другого відповідача у судове засідання не з’явився, відзив на позов не надав, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце слухання справи був проінформований належним чином рекомендованою кореспонденцією.

Розгляд справи відкладався у порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України. По справі оголошувалась перерва. Після закінчення перерви слухання справи було продовжено.

За клопотанням сторін строк розгляду справи був продовжений у порядку ст. 69 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення  представників позивача та першого відповідача, суд

ВСТАНОВИВ :

01.01.2005 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю „Атан-Крим” (Постачальник) та ДК «Укрекокомресурси» (Покупець) був укладений договір поставки №1/05, згідно п. 1.1 якого Постачальник зобов’язується передати товар, вказаний в додаткових угодах, у власність Покупця для використання його в підприємницької діяльності або в інших цілях, не пов’язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а Покупець зобов’язується прийняти товар та сплатити за нього визначену додатковими угодами грошову суму.

П. 3.1 Договору передбачено, що сума договору на момент його підписання складає 100000,00 грн.

Відповідно до п. 3.3 Договору Покупець сплачує поставлений товар шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника, якщо інше не встановлено додатковими угодами.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов вказаного Договору ТОВ „Атан-Крим” поставлявся першому відповідачу товар, що підтверджується наявними в матеріалах справи накладними. Пально-мастильні матеріали були отримані РУ в АРК «Кримекокомресурси», про що свідчать підписи уповноваженого представника відповідача та довіреності на отриманні товарно-матеріальних цінностей. Проте, вартість отриманого товару оплачувалась відповідачами несвоєчасно, у зв’язку з чим станом на 12.12.2005 р. заборгованість РУ в АРК «Кримекокомресурси»  перед ТОВ «Атан-Крим» склала 43099,39 грн. Вказаний розмір заборгованості підтверджується наявним в матеріалах справи актом звірки взаємних розрахунків, підписаним обома сторонами та скріпленим їх печатями.

30.10.2006 р. між ДК «Укрекокомресурси» в особі РУ в АРК «Кримекокомресурси»   (Боржник) та ТОВ «Атан-Крим» була укладена угода про порядок погашення боргу, за умовами якої Боржник зобов’язується погасити Кредитору протягом дванадцяти календарних місяців суму боргу за договором №1/05 від 01.01.2005 р. у сумі 43099,39 грн. з листопада 2006 р. по вересень 2007 року 3580,00 грн. щомісячно, в жовтні 2007 р. – 3719,39 грн.

Наявні в матеріалах справи платіжні доручення свідчать, що РУ в АРК «Кримекокомресурси»    з порушенням строків, встановлених в угоді про порядок погашення боргу від 30.10.2006 р., були здійснені наступні платежі:

-          в грудні 2006 року – на загальну суму 1000,00 грн.;

-          в січні 2007 р. – 300,00 грн.;

-          в лютому 2007 р. – 500,00 грн.;

-          в квітні 2007 р. – 19800,00 грн.;

-          в травні 2007 року – 21799,42 грн.

Отже, під час розгляду справи сума основного боргу у розмірі 41299,39 грн. була погашена  РУ в АРК «Кримекокомресурси»  в повному обсягу, через що суд вважає за необхідне відповідною ухвалою припинити провадження у справі в цій частині у зв’язку з відсутністю предмету спору. У той же час, на момент звернення позивача до суду (07.02.2007 р.) ним не була врахована здійснена РУ в АРК «Кримекокомресурси» часткова оплата боргу в розмірі 200,00 грн., про що свідчить наявне в матеріалах справи платіжне доручення №4259 від 02.02.2007 р. Таким чином, в задоволенні позову щодо стягнення з ДК «Укрекокомресурси» суми боргу у розмірі 200,00 грн. слід відмовити.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться. Аналогічне положення міститься в ч. 1 ст.193 Господарського кодексу України, якою визначено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання — відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ст. 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння  відмова  від  зобов'язання  або одностороння міна  його  умов  не допускається,  якщо  інше  не   встановлено договором або законом.

Згідно з приписами ст. 629 ЦК України, договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Ст. 611 ЦК України передбачені правові наслідки порушення зобов’язання. Так, у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов’язання внаслідок односторонньої відмови від зобов’язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов’язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Таким чином, примаючи до уваги доведеність факту порушення ДК «Укрекокомресурси» своїх зобов’язань за договором №1/05 від 01.01.2005 р. та угодою про порядок погашення боргу від 30.10.2006 р. в частині строків оплати поставленого товару та відсутність заперечень проти даного факту з боку відповідача, вимоги ТОВ «Атан-Крим» про розірвання угоди про порядок погашення боргу від 30.10.2006 р. є правомірними.

Згідно зі ст. 188 Господарського кодексу України сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Як вбачається з матеріалів справи, пропозиція про розірвання угоди про порядок погашення боргу від 30.10.2006 р. була надіслана позивачем на адресу ДК «Укрекокомресурси» і РУ в АРК «Кримекокомресурси» та отримана ними 06.04.2007 р. та 05.04.2007 р. відповідно, про що свідчать копії поштових повідомлень з підписами уповноважених осіб відповідачів.

Відповідачі не надали суду доказів направлення ТОВ «Атан-Крим» відповіді на пропозицію про розірвання угоди про порядок погашення боргу від 30.10.2006 р. у той час як відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, вимоги позивача про розірвання угоди про порядок погашення боргу від 30.10.2006 р. підлягають задоволенню.

Ч. 1 ст. 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов’язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно з ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов’язання (основного зобов’язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Під неустойкою, відповідно до ст. 549 ЦК України розуміється грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов’язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Отже, види забезпечення виконання зобов’язань є спеціальними мірами майнового характеру, які стимулюють належне виконання зобов’язання боржником шляхом встановлення додаткових гарантій задоволення вимог кредитора, а тому забезпечення виконання зобов’язань будь-яким з видів, передбачених ст. 546 Цивільного кодексу України, також створює зобов’язувальні правовідносини між кредитором та боржником.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання. Причому, згідно з ч. 6 ст. 231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов’язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

В п. 4.2 Договору №1/05 від 01.01.2005 р. сторони передбачили, що за кожен день прострочення платежу Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі 05% від несплаченої суми.

Проте, суд не може погодитись із здійсненим позивачем розрахунком пені з огляду на наступне.

Так, ст. 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” №543/96-ВР від 22.11.1996 р. передбачено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Враховуючи те, що угодою про порядок погашення боргу від 30.10.2006 р. не встановлений конкретний термін для здійснення оплати боргу, суд вважає, що оплата заборгованості за передбаченим угодою графіком повинна здійснюватись не пізніше останнього дня відповідного звітного місяця.

Приймаючи до уваги те, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов’язано його початок (ст. 253 ЦК України), а також враховуючи часткові оплати боргу, стягненню з ДК «Укрекокомресурси» підлягає пеня у наступних размірах:

-          з 01.12.2006 р. по 21.12.2006 р. – 35,02 грн. (3580,00 грн. х 17% (подвійна облікова ставка НБУ) : 365 дн. х 21 дн.);

-          з 21.12.2006 р. по 22.12.2006 р. – 3,06 грн. (3280,00 грн. х 17% : 365 дн. х 2 дн.);

-          з 22.12.2006 р. по 27.12.2006 р. – 8,61 грн. (3080,00 грн. х 17% : 365 дн. х 6 дн.);

-          з 27.12.2006 р. по 31.12.2006 р. – 6,01 грн. (2580,00 грн. х 17% : 365 дн. х 5 дн.);

-          з 01.01.2007 р. по 10.01.2007 р. – 28,69 грн. (6160,00 грн. х 17% : 365 дн. х 10 дн.);

-          з 10.01.2007 р. по 31.01.2007 р. – 60,04 грн. (5860,00 грн. х 17% : 365 дн. х 22 дн.).

Таким чином, загальна сума пені, що підлягає стягненню з ДК «Укрекокомресурси» на користь ТОВ «Атан-Крим» складає 141,43 грн.

Ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Однак, здійснений позивачем розрахунок інфляційних втрат підлягає коригуванню через наступне.

Так, суд зазначає, що прострочення виконання грошового зобов’язання, що тягне за собою нарахування інфляційних втрат на суму боргу, починається з першого дня місяця, наступного за звітним. Крім того, враховуючи здійснення відповідачем часткових оплат заборгованості, необхідно користуватися частинами індексів інфляції, з урахуванням загальної кількості днів в місяці та кількості днів прострочення платежу в такому місяці. За таких оставин, стягненню з ДК «Укрекокомресурси» підлягають інфляційні втрати в наступних розмірах.

-          з 01.12.2006 р. по 21.12.2006 р. – 21,83 грн. (3580,00 грн. х 100,9% - 3580,00 грн : 31 дн. х 21 дн.);

-          з 21.12.2006 р. по 22.12.2006 р. – 1,90 грн. (3280,00 грн. х 100,9% - 3280,00 грн : 31 дн. х 2 дн.);

-          з 22.12.2006 р. по 27.12.2006 р. – 5,37 грн. (3080,00 грн. х 100,9% - 3080,00 грн. : 31 дн. х 6 дн.);

-          з 27.12.2006 р. по 31.12.2006 р. – 3,75 грн. (2580,00 грн. х 100,9% - 2580,00 грн. : 31 дн. х 5 дн.);

-          з 01.01.2007 р. по 10.01.2007 р. – 9,94 грн. (6160,00 грн. х 100,5% - 6160,00 грн.: 31 дн. х 10 дн.);

-          з 10.01.2007 р. по 31.01.2007 р. – 20,79 грн. (5860,00 грн. х 100,5% - 5860,00 грн.: 31 дн. х 22 дн.).

Отже, згальний розмір інфляційних втрат складає 63,58 грн.

Положення ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо встановлення обов’язку боржника по сплаті на користь кредитора 3% річних від простроченої суми суд вважає таким, що кореспондується зі ст. 536 ЦК України, яка встановлює, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов’язаний сплачувати проценти.

Однак позивачем допущені також певні помилки при розрахунку річних, у зв’язку з чим вони підлягають зменшенню до наступних розмірів.

-          з 01.12.2006 р. по 21.12.2006 р. – 6,18 грн. (3580,00 грн. х 3%: 365 дн. х 21 дн.);

-          з 21.12.2006 р. по 22.12.2006 р. – 0,54 грн. (3280,00 грн. х 3% : 365 дн. х 2 дн.);

-          з 22.12.2006 р. по 27.12.2006 р. – 1,52 грн. (3080,00 грн. х 3% : 365 дн. х 6 дн.);

-          з 27.12.2006 р. по 31.12.2006 р. – 1,06 грн. (2580,00 грн. х 3% : 365 дн. х 5 дн.);

-          з 01.01.2007 р. по 10.01.2007 р. – 5,06 грн. (6160,00 грн. х 3% : 365 дн. х 10 дн.);

-          з 10.01.2007 р. по 31.01.2007 р. – 10,60 грн. (5860,00 грн. х 3% : 365 дн. х 22 дн.).

Отже, загальна сума 3% річних, що підлягають стягненню з ДК «Укрекокомресурси» на користь ТОВ «Атан-Крим» складає 24,96 грн.

Загальна сума пені, інфляційних втрат та 3% річних складає 229,97 грн. Проте, наявні в матеріалах справи платіжні доручення свідчать, що протягом грудня 2006 р. – травня 2007 р. РУ в АРК «Кримекокомресурси» були перераховані ТОВ «Атан-Крим» грошові кошти у розмірі 43399,42 грн., у той час як заборгованість відповідача за договором №1/05 від 01.01.2005 р. та угодою про порядок погашення боргу від 30.10.2006 р. складає 43099,39 грн. Таким чином, враховуючи надмірно сплачені РУ в АРК «Кримекокомресурси» грошові кошти у розмірі 300,03 грн., вимоги позивача щодо стягнення з ДК «Укрекокомресурси» пені, інфляційних втрат та 3% річних не підлягають задоволенню.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу на те, що позовні вимоги пред’явлені, у тому числі, до Республіканського управління в Автономній Республіці Крим «Кримекокомресурси».

Відповідно до ст. 1, 21 Господарського процесуального кодексу України сторонами у справі можуть бути лише підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без утворення юридичної особи та в установленому порядку набули  статусу суб’єкта підприємницької діяльності.

Згідно з довідкою з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України Республіканське управління в Автономній Республіці Крим «Кримекокомресурси» Державної компанії з утилізації відходів як вторинної сировини «Укрекокомресурси» Кабінету Міністрів України є філією без права юридичної особи) та здійснює свою діяльність від імені Державної компанії з утилізації відходів як вторинної сировини «Укрекокомресурси» Кабінету Міністрів України.

В Роз’ясненнях №02-5/492 від 28.07.1994 р. «Про участь у судовому процесі відособлених підрозділів юридичних осіб» (зі змінами та доповненнями) Вищий арбітражний суд України зазначив, що коло повноважень відособленого підрозділу юридичної особи стосовно здійснення у господарському суді повноваження сторони у справі від імені цієї особи визначається установчими документами останньої, положенням про відособлений підрозділ, яке затверджено юридичною особою, або довіреністю, виданою нею ж у встановленому порядку керівникові цього підрозділу. При цьому слід мати на увазі, що стороною у справі є юридична особа, від імені якої діє відособлений підрозділ, і стягнення здійснюється господарським судом з юридичної особи або на її користь.

В Положенні про Республіканське управління в Автономній Республіці Крим «Кримекокомресурси» Державної компанії з утилізації відходів як вторинної сировини «Укрекокомресурси» Кабінету Міністрів України також передбачено, що управління не є юридичною особою та здійснює свою діяльність на повному господарському розрахунку. З вищевикладеного вбачається, що Республіканське управління в Автономній Республіці Крим «Кримекокомресурси» Державної компанії з утилізації відходів як вторинної сировини «Укрекокомресурси» Кабінету Міністрів України не може бути стороною по справі , відповідно і відповідачем у даній справі.

Приймаючи до уваги, що відповідач - Республіканське управління в Автономній Республіці Крим «Кримекокомресурси» Державної компанії з утилізації відходів як вторинної сировини «Укрекокомресурси» Кабінету Міністрів України, не є юридичною особою, а здійснює свою діяльність від імені Державної компанії з утилізації відходів як вторинної сировини «Укрекокомресурси» Кабінету Міністрів України, то відповідно до ст. 1, 21 Господарського процесуального кодексу України не може бути стороною у справі. Таким чином, суд вважає за необхідне у відповідній ухвалі припинити провадження у справі відносно Республіканського управління в Автономній Республіці Крим «Кримекокомресурси» на підставі пункту 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи те, що сума основного боргу у розмірі 41299,39 грн. була погашена відповідачем після звернення позивача до суду та порушення провадження у справі, а також приймаючи до уваги відмову у позові в частині стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 200,00 грн. та пені, інфляційних втрат та 3% річних, державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 82-84  ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Розірвати Угоду про порядок погашення боргу, укладену 30.10.2006 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю „Атан-Крим” (98100, м. Феодосія, вул. Галерейна, 22; м. Сімферополь, вул. Данилова, 62, код ЗКПО 32085677) та Державною компанією з утилізації відходів як вторинної сировини «Укрекокомресурси» Кабінету Міністрів України (01021, м. Київ, Печерський район, Кловський узвіз, 4, код ЗКПО 20077743).

3.          Стягнути з Державної компанії з утилізації відходів як вторинної сировини «Укрекокомресурси» Кабінету Міністрів України (01021, м. Київ, Печерський район, Кловський узвіз, 4, код ЗКПО 20077743) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Атан-Крим” (98100, м. Феодосія, вул. Галерейна, 22; м. Сімферополь, вул. Данилова, 62, код ЗКПО 32085677) 500,99 грн. державного мита та 96,16 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4.          В іншій частині позову відмовити.

5.          Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Дворний І.І.