ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

30 серпня 2007 р.

№ 14/189-06

Колегія суддів Вищого
господарського суду України у складі:

головуючого:

Першикова Є.В.,

суддів:

Кравчука Г.А.,

Муравйова О.В.,

розглянувши

касаційну скаргу

приватного підприємця ОСОБА_1
(далі Підприємець)

на рішення

господарського суду Херсонської
області

від

01.08.06

у справі

№ 14/189-06

господарського суду

Херсонської області

за позовом

Одеської залізниці (далі
Залізниця)

до

Підприємця

про

стягнення 1 121,76 грн.

В засіданні взяли участь
представники:

- позивача:

не з'явились;

- відповідача:

не з'явились.

Ухвалою від 02.08.07 колегії суддів
Вищого господарського суду України у складі: головуючого -Першикова Є.В.,
суддів -Савенко Г.В., Ходаківської І.П., утвореному розпорядженням заступника
Голови Вищого господарського суду України від 09.04.04, касаційна скарга Підприємця

№ НОМЕР_1 від 20.06.07 була
прийнята до провадження, розгляд справи призначено на 30.08.07, без початку
перегляду справи по суті.

Вказана ухвала суду була направлена
сторонам у справі в установленому порядку, документів які б свідчили про її неотримання
сторонами у справі до Вищого господарського суду України не надходило, отже
усіх учасників судового процесу відповідно до ст. 1114 Господарського
процесуального кодексу України належним чином повідомлено про час і місце
розгляду касаційної скарги.

На день розгляду справи у судовому
засіданні 30.08.07 будь-яких письмових заяв та клопотань від учасників судового
процесу щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило.

У судове засідання 30.08.07
представники сторін не з'явились.

Враховуючи, що ухвалою про
призначення справи до розгляду учасників судового процесу було попереджено, що
неявка без поважних причин у судове засідання не тягне за собою перенесення
розгляду справи на інші строки, а від сторін повідомлень щодо неможливості
участі у судовому засіданні 30.08.07 до колегії суддів Вищого господарського
суду України не надходило, справа розглядається за наявними матеріалами справи,
а повний текст постанови Вищого господарського суду України направляється
сторонам поштою у встановленому порядку.

У зв'язку з перебуванням суддів
Савенко Г.В., Ходаківської І.П. у черговій відпустці, розпорядженням від
29.08.07 заступника Голови Вищого господарського суду України для розгляду
справи № 14/189-06 господарського суду Херсонської області, призначеної до
перегляду в касаційному порядку на 30.08.07, створено колегію суддів у
наступному складі: головуючий - Першиков Є.В., судді -Кравчук Г.А., Муравйов
О.В., яка розглядає справу по суті.

Рішенням від 01.08.06
господарського суду Херсонської області (суддя Гридасов Ю.В.) позовні вимоги
Залізниці задоволено.

З Підприємця на користь Залізниці
стягнуто 1 121,76 грн. основного боргу, 102,00 грн. витрат по сплаті державного
мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу.

Вказане судове рішення мотивовано
положеннями п. 3 ст. 71, ст. 119 Статуту залізниць України та Правил
користування вагонами.

Не погоджуючись з рішенням суду
першої інстанції Підприємець звернувся до Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою в якій просить оскаржене рішення скасувати, повернути на
поточний рахунок Тех.-ПД Підприємця незаконно зняту суму в розмірі 163,00 грн.
та стягнути штраф за прострочку доставки вантажу на станцію призначення Завітна
Залізниці в сумі 1 465,68 грн.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує
тим, що при винесенні оскарженого судового акту було порушено норми
матеріального права, а саме: ст.ст. 73, 116, 121, 130 Статуту залізниць
України, п. 16 в), п. 18 Правил користування вагонами.

Зокрема, скаржник вважає, що в
основу оскарженого судового рішення покладено сфальсифіковану відомість плати,
оскільки остання була заповнена неналежним чином представником Залізниці.

На день розгляду справи по суті
письмовий відзив на касаційну скаргу від Залізниці не надійшов.

Розглянувши матеріали справи,
касаційну скаргу, відзив на касаційну скаргу, заслухавши суддю-доповідача по
справі, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи
правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла до висновку, що
касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як встановлено попереднєю судовою
інстанцією на підставі матеріалів справи 24.12.05 по станції Завітна Залізниці,
згідно листа від 20.12.05 Підприємця на під'їздну колію ЗАТ ДСУ-12 були подані
вагони № НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4 з вантажем вугілля.

На підставі наданих сторонами
доказів по справі судом першої інстанції встановлено, що вагон № НОМЕР_4 був
вивантажений та повернутий залізниці 24.12.05, а два інші вагони № НОМЕР_2 та
НОМЕР_3 знаходились під вивантаженням з 10.00 годин 24.12.05, та о 16.00 годині
27.12.05 було повідомлено про закінчення розвантаження, і 28.12.05 вагони були
повернуті Залізниці.

При вирішенні спору по суті місцевим
судом встановлено, що відповідно до відомості плати за користування вагонами
(контейнерами)

№ НОМЕР_5 було нараховано за
користування вагоном № НОМЕР_4, маневрові роботи та обробку документів 301,84
грн., а по накопичувальній картці

№ НОМЕР_6 було нараховано з
урахуванням ПДВ 35,00 грн. за повідомлення, попередню інформацію, консультацію
старшого товарного касира.

Попереднєю судовою інстанцією
встановлено, що Підприємець перерахував на поточний рахунок в Тех.-ПД
(технологічний центр по обробці документів) 500,00 грн.

На підставі матеріалів справи судом
першої інстанції встановлено, що за користування вагонами №№ НОМЕР_2, НОМЕР_3
на підставі ст. 119 Статуту залізниць України та Правил користування вагонами
Підприємцю була нарахована плата в сумі 901,40 грн. + ПДВ 2С -180,28 грн., а
всього -

1 081,68 грн.

Також встановлено, що згідно п. 3
ст. 71 Статуту залізниць України маневрову роботу, що виконується локомотивом
залізниці нарахована плата в сумі 163,40 грн. + ПДВ 20% - 32,68 грн., всього -
196,08 грн., що підтверджується відомістю плати користування вагонами
(контейнерами)

№ НОМЕР_7.

З урахуванням наведеного місцевим
судом встановлено, що загальна сума заборгованості склала: 1 284,76 грн. мінус
залишок на рахунку в Тех.-ПД 163,00 грн., тобто сума заборгованості склала 1
121,76 грн.

Вирішуючи спір, суд попередньої
судової інстанції встановив, що претензію НОМЕР_8 від 22.02.06 Підприємець
залишив без задоволення.

Колегія суддів Вищого
господарського суду України враховує, що згідно ч. 1 ст. 119 Статуту залізниць
України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.98 № 457
(далі Статут) за користування вагонами і контейнерами залізниці
вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами,
організаціями, установами, громадянами -суб'єктами підприємницької діяльності
вноситься плата.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону
України “Про залізничний транспорт” відносини підприємств залізничного
транспорту з власниками залізничних під'їзних колій, порядок і умови експлуатації
цих колій, обігу рухомого складу, що не належить до залізничного транспорту
загального користування, визначаються Статутом залізниць України та укладеними
на його основі договорами.

Згідно ст. 71 Статуту
взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації
залізничних під'їзних колій, визначаються договором. Порядок подачі і забирання
вагонів і контейнерів на залізничній під'їзній колії встановлюється договором
на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).
Експлуатація залізничних під'їзних колій, які мають свої локомотиви, повинна
здійснюватися на основі єдиного технологічного процесу роботи під'їзної колії і
станції примикання.

Відповідно до ст. 76 Статуту час
перебування вагонів під навантаженням і вивантаженням у разі обслуговування
залізничної під'їзної колії локомотивом залізниці визначається з моменту
фактичної подачі вагонів на місце навантаження або вивантаження до моменту
одержання станцією від підприємства повідомлення про готовність вагонів до
забирання. Місце і порядок операцій встановлюються договором про експлуатацію
залізничної під'їзної колії. Договір про експлуатацію залізничної під'їзної
колії та договір про подачу та забирання вагонів розробляється з урахуванням
єдиного технологічного процесу роботи під'їзної колії із станцією примикання.

За таких обставин колегія суддів
Вищого господарського суду України вважає доводи, викладені Підприємцем в
касаційній скарзі, необґрунтованими, оскільки вони спростовуються зібраними по
справі доказами і не відповідають вимогам закону.

Колегія суддів Вищого
господарського суду України бере до уваги, що скаржник в касаційній скарзі
стверджує факт порушення судовою інстанцією не лише норм матеріального та
процесуального права, а також і питання які, стосуються оцінки доказів, але
оцінка доказів, на підставі яких судова інстанція дійшла до висновку про
встановлення тих чи інших обставин справи, здійснюється за внутрішнім
переконанням суду і їх перевірка не віднесена до компетенції касаційної
інстанції.

Колегія суддів Вищого
господарського суду України, враховуючи вимоги ст. 1117 Господарського
процесуального кодексу України, відзначає, що перегляд у касаційному порядку
судового рішення здійснюється касаційною інстанцією на підставі встановлених
фактичних обставин справи та перевіряється застосуванням попередніми
інстанціями норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання
про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими,
збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

З врахуванням того, що з'ясування
підставності оцінки доказів та встановлення обставин по справі в силу ст. 1117
Господарського процесуального кодексу України знаходиться поза межами
компетенції касаційної інстанції, колегія суддів Вищого господарського суду
України приходить до висновку про неможливість задоволення касаційної скарги.

На підставі викладеного, колегія
суддів Вищого господарського суду України вважає, що судом першої інстанції
було повно та всебічно з'ясовано обставини, що мають значення для справи,
надано їм належну правову оцінку та винесено рішення з дотриманням норм
матеріального та процесуального права, що дає підстави для залишення його без
змін.

Керуючись ст.ст. 1115,
1117, 1119, 11111 Господарського
процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу приватного
підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення

Рішення від 01.08.06 господарського
суду Херсонської області

у справі № 14/189-06 господарського
суду Херсонської області залишити без змін.

Головуючий

Є.Першиков

судді:

Г.Кравчук

О.Муравйов