ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2007 р.
№ 12/234

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Плюшка І.А. –головуючий,

Козир Т.П., Самусенко С.С.,

розглянувши
касаційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельне підприємство № 3 –КМБ-1”

на рішення
господарського суду міста Києва від 25.05.2007р.

у справі
№ 12/234 господарського суду міста Києва

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю “Вирлиця Сервіс”

до
1.Товариства з обмеженою відповідальністю “СВМП “Путна”,
2.Комунального підприємства “Київське міське Бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна”

про
визнання права власності

В судовому засіданні з 11.09.2007р. по 18.09.2007р. оголошувалася перерва.

Касаційну скаргу розглянуто за участю представників сторін:

від позивача –Максимук Павло Борисович;

від відповідачів:

ТОВ “СВМП “Путна” –Левицька Олена Лазарівна;

КП “Київське міське Бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна” –не з’явилися;

від скаржника (ТОВ “Будівельне підприємство № 3 –КМБ-1”) –Скобельський Сергій Віцентович;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Вирлиця Сервіс” у квітні 2007 року звернулося до господарського суду міста Києва з позовною заявою про визнання права власності на приміщення в будівлі багатоповерхового гаражу, розташованого у м. Київ по вул. О. Кошиця, 1/38: № ХХІХ Літера “А”, 1-й поверх –загальна площа 14,7 кв.м.; № ХVІІ Літера “А”, 2-й поверх –загальна площа 14,7 кв.м.; № ХІ Літера “А”, 3-й поверх – загальна площа 14,7 кв.м.,      № ІХ Літера “А”, 4-й поверх –загальна площа 14,7 кв.м., №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41, 42, 43, 44, 45, 46, 47, 48, 49, 50, 51, 52, 53, 54, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62 Літера А”, 5-й поверх –загальна площа 1 044,8 кв.м. (всього загальна площа приміщень –1 103,6 кв.м.). Також товариство звернулося з вимогою про зобов’язання Комунального підприємства “Київське міське Бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна” зареєструвати за позивачем право власності на об’єкт нерухомого майна. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що перший відповідач ухиляється від передачі спірних приміщень у власність позивачу.

В подальшому позивач уточнив позовні вимоги і просив також визнати право власності на приміщення №№ ІХ, Х, ХІ, ХІІІ, ХІV, ХV, ХVІ, ХVІІ, ХVІІІ, ХІХ Літера “А”, 0-й поверх (підвал).

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.05.2007 залучено до участі у справі в якості іншого відповідача Комунальне підприємство “Київське міське Бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна”.

Рішенням господарського суду міста Києва від 25.05.2007р. (суддя Прокопенко Л.В.) позов задоволено повністю, визнано право власності на спірне майно за позивачем та зобов’язано другого відповідача зареєструвати за позивачем право власності на спірне приміщення.

Рішення мотивовано тим, що відповідно до частини 4 статті 331 Цивільного кодексу України незначне невиконання робіт недобудованого нерухомого майна не є перешкодою у визнанні заінтересованої особи його власником, тому при встановлені судом факту незначного не виконання оздоблювальних робіт у спірному приміщенні, позовні вимоги задоволено. Вимоги щодо зобов’язання другого відповідача зареєструвати за позивачем право власності на об’єкт нерухомого майна задоволено тому, що однією з підстав для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно є рішення суду.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю “Будівельне підприємство № 3 –КМБ-1” звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуваний судовий акт, як такий, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, та відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю “Вирлиця Сервіс” до Товариства з обмеженою відповідальністю “СВМП “Путна” та Комунального підприємства “Київське міське Бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна”, оскільки воно прийнято щодо його прав і обов’язків, що є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення відповідно до приписів пункту 3 частини 2 статті 11110 Господарського процесуального кодексу України.

Товариство з обмеженою відповідальністю “Вирлиця Сервіс” та Товариство з обмеженою відповідальністю  “СВМП “Путна” подали відзиви на касаційну скаргу, в яких просили залишити рішення без змін, а касаційну скаргу без задоволення.

Комунальне підприємство “Київське міське Бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна” не подало відзив на касаційну скаргу, в судове засідання представника не направило.

Заслухавши доводи представників сторін, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.07.2006р. Товариством з обмеженою відповідальністю “Вирлиця Сервіс” (інвестор) укладено інвестиційний контракт № 1/07/2006 з Товариством з обмеженою відповідальністю “СВМП “Путна” (замовник), відповідно до якого замовник прийняв на себе зобов’язання збудувати до 18.12.2006р., ввести в експлуатацію та передати у власність позивачу об’єкт інвестування, а саме нежилу нерухомість (приміщення) в будівлі багатоповерхового гаражу розташованого за адресою: м. Київ, вул.О.Кошиця,1/38 згідно технічної інвентаризації МБТІ.

В матеріалах справи є наявними документи, які свідчать про належність частини приміщень в будівлі багатоповерхового гаражу, розташованого у м. Києві по вул. О.Кошиця, 1,38 на підставі договору підряду № 12 від 20.07.2000р., додаткової угоди від 05.12.2003р. до цього договору та акту прийому-передачі від 05.12.2003р. скаржнику, має бути перевірено належним чином у судовому порядку.

Підлягає перевірці також посилання заявника на те, що судом порушенні норми статті 331 Цивільного кодексу України, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували право на земельну ділянку, на якій розташований об’єкт незавершеного будівництва, відсутні докази наявності дозволу на виконання будівельних робіт та інші документи, які необхідно надавати БТІ для реєстрації права власності на нерухоме майно.

Крім того, судом першої інстанції прийнято рішення щодо підвального приміщення, яке не є предметом інвестиційного договору, а також не досліджено можливість визнання права власності на підвальне приміщення.

Водночас суд зобов’язав Комунальне підприємство “Київське міське Бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна” зареєструвати за позивачем право власності на об’єкт нерухомого майна, проте судом не досліджено чи звертався позивач до другого відповідача з вимогою про реєстрацію за ним права власності на спірне приміщення і чи відмовляло підприємство у видачі свідоцтва на право власності на спірне приміщення.

Судом першої інстанції недосліджені зазначені обставини справи.

Встановлення фактичних обставин справи, перевірка та оцінка доказів, надання переваги одним доказам над іншими є виключною прерогативою судів першої та апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 11110 Господарського процесуального кодексу України порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого або постанови апеляційного господарського суду, якщо господарський суд прийняв рішення або постанову, що стосується прав і обов’язків осіб, які не були залучені до участі в справі.

Оскільки передбачені процесуальним законом межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, рішення у справі підлягає скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд до господарського суду міста Києва. Під час нового розгляду справи суду необхідно врахувати викладене, всебічно і повно перевірити доводи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, і в залежності від встановлених обставин вирішити спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 1115, 1117, 1119-11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

1.Касаційну скаргу ТОВ “Будівельне підприємство № 3 –КМБ-1” задовольнити частково.

2.Рішення господарського суду міста Києва від 25.05.2007 скасувати.

3.Справу №12/234 передати на новий розгляд господарського суду міста Києва.

Головуючий, суддя
І. Плюшко

Суддя
Т. Козир

Суддя
С. Самусенко