ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2007 р.
№ 2/24пд

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого
суддів:
М. Остапенка,
Є. Борденюк,
Н. Мележик,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу
Відкритого акціонерного товариства (ВАТ) "Медтехніка"

на рішення
від 23.05.2007 року

господарського суду Донецької області

у справі
№ 2/24пд

за позовом
ВАТ "Медтехніка"

до
Управління комунальних ресурсів Донецької міської ради

про
зобов'язання до пролонгації договору оренди

В судове засідання представники сторін не з'явились

Заслухавши суддю-доповідача–Є. Борденюк, перевіривши матеріали справи, Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

ВАТ "Медтехніка" звернулось до господарського суду з позовом до управління комунальних ресурсів Донецької міської ради про зобов'язання продовжити на п'ять років договір оренди нежитлового приміщення від 05.04.2001 року шляхом підписання додаткової угоди, мотивуючи позовні вимоги належним виконання договору оренди, своєчасним зверненням до відповідача із відповідною пропозицією про переукладення договору на новий строк, відсутністю з боку відповідача повідомлень про припинення дії договору оренди, та наявністю в нього переважного права на переукладення договору оренди на новий строк, в обґрунтування чого посилається на положення ст. 777 Цивільного кодексу України, ст. 188, 285 Господарського кодексу України, п. 3 ст. 9, п. 3 ст. 17              Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Рішенням господарського суду Донецької області від 23.05.2007 року у           справі № 2/24пд (суддя Н. Мартюхіна) у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано зокрема тим, що відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Рішенням господарського суду Донецької області від 13.12.2006 року у справі № 898пд, яке набуло законної сили, відмовлено у задоволенні позову              ВАТ "Медтехніка" до управління комунальних ресурсів Донецької міської ради про визнання договору оренди нежитлового приміщення від 05.04.2001 року та додаткової угоди до цього договору діючим та продовженим на строк до 05.04.2011 року, а зустрічний позов управління комунальних ресурсів Донецької міської ради про зобов'язання ВАТ "Медтехніка" звільнити вбудоване нежитлове приміщення загальною площею 163 кв. м., розташоване за адресою: вул.            Щорса, 42, в м. Донецьку, і передати вказане приміщення - задоволений.

При вирішенні вищевказаного спору господарськими судами встановлено, та не спростовується матеріалами даної справи, що договір оренди нежитлового приміщення від 05.04.2001 року укладався між ВАТ "Медтехніка" та представництвом Фонду держмайна в м. Донецьку, який виступав наймодавцем щодо вбудованого нежитлового приміщення загальною площею 163 кв. м. за адресою: м. Донецьк, вул. Щорса, 42, та яке належить до комунальної власності.

Додатковою угодою № 1 від 15.01.2004 року до договору оренди нежитлового приміщення від 05.04.2001 року були внесені зміни у розмір річної орендної плати та порядок розрахунків, інші умови договору залишені без зміни.

Відповідно до ч. 5 ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

До відання виконавчих органів, зокрема, міських рад, належать повноваження щодо управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад (п. 1 ст. 29 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Частиною 5 статті 60 зазначеного Закону передбачено повноваження органів місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад здавати об'єкти права комунальної власності в оренду відповідно до закону.

Згідно зі ст. 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендодавцями, зокрема, є органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування управляти майном, - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке відповідно належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності.

Рішеннями Донецької міської ради від 27.09.2004 року № 13/20 "Про питання оренди об'єктів права комунальної власності територіальної громади міста Донецька, включених у програму приватизації" та від 05.11.2004 року № 14/2 "Про передачу функцій та повноважень органу приватизації об'єктів права комунальної власності територіальної громади міста Донецька управлінню комунальних ресурсів міськради" здійснено передачу від представництва Фонду держмайна в місті Донецьку до управління комунальних ресурсів Донецької міської ради владної компетенції як органу приватизації при передачі в оренду та у перебігу приватизації об'єктів комунальної власності міста Донецька.

Заявою від 20.03.2006 року № 01/231, яка була отримана 21.03.2006 року, як свідчить відмітка канцелярії на ньому, ВАТ "Медтехніка" звернулось до Донецького міського голови про переукладення договору оренди нежитлового приміщення від 05.04.2001 року на новий строк у зв'язку із закінченням строку його дії. Крім того, 03.05.2006 року позивач звертався з відповідною заявою до відповідача.

Також, до матеріалів справи залучені копії платіжних доручень на підтвердження сплати ВАТ "Медтехніка" орендної плати за приміщення за період з березня 2006 року до січня 2007 року, що знаходяться за адресою: вул. Щорса, 42, в м. Донецьку.

Згідно з положеннями ст. 764 ЦК України та ст. 17 Закону України „Про оренду державного та комунального майна" у разі, коли наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Відповідно до ст. 285 ГК України, ст. 777 ЦК України, ч. 3 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар після спливу строку договору має переважне право перед іншими суб'єктами господарювання на укладення договору оренди на новий строк при умові належного виконання своїх зобов'язань за договором оренди, при цьому, він зобов'язаний повідомити про це орендаря до спливу строку договору у строк, встановлений договором, а якщо він не встановлений договором, - в розумний строк.

Виходячи з вищевказаних законодавчих положень, при розгляді спору у справі № 8/98пд, господарський суд дійшов висновку, що строк дії договору, визначений п. 6. 1. договору терміном до 05.04.2006 року, припинився 06.04.2006 року, зважаючи на наявність заперечень відповідача стосовно його продовження, а саме, надіслання позивачу листа № 485-а від 06.04.2006 року про закінчення строку дії договору оренди та повернення приміщення, який мотивований обставинами щодо укладення договору оренди на спірне приміщення в майбутньому на конкурсній основі.

Також, господарським судом встановлено, що ВАТ "Медтехніка" не подавилась конкурсній комісії заява на право укладання договору оренди, а отже, позивач був відсутній у складі учасників конкурсу, у зв'язку з чим, судові рішення у справі № 8/98пд ґрунтуються на висновку про невчинення позивачем дій щодо реалізації свого переважного права на укладання договору оренди.

За наведених обставин, господарський суд першої інстанції у даній справі зазначає, що наявність лише наміру позивача скористатись переважним правом на укладання договору оренди на новий строк або лише наміру реалізувати таке переважне право на продовження договору оренди, шляхом подання відповідних заяв відповідачеві, а також, належне виконання позивачем зобов'язань лише по сплаті орендної плати за договором оренди, не є достатніми підставами для визнання за позивачем переважного права на укладання договору оренди на новий строк та задоволення позову лише з цих підстав. До того ж, позивач не був позбавлений можливості прийняти участь у відповідному конкурсі на укладення договору оренди та належним чином реалізувати своє переважне право на укладення договору оренди на новий строк.

Виходячи з вищевикладеного та враховуючи положення ст. 134 ГК України, ст. 314 ЦК України про те, що власник володіє, користується і розпоряджається майном на власний розсуд, а отже, відповідно до ч. 2 ст. 14 ЦК Украйни, не може бути примушеним до дій, вчинення яких не є обов'язковим для нього, у задоволенні позову відмовлено.

Клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову вимог залишено без задоволення з огляду на недоведеність та необґрунтованість.

Доводи відповідача щодо необхідності припинення провадження у даній справі на підставі п. 2 ст. 80 ГПК України не прийняті до уваги господарським судом у зв'язку відмінністю предмету позову даної справи та справи № 8/98пд.

Звертаючись до суду з касаційною скаргою, ВАТ "Медтехніка" посилається порушення господарським судом першої інстанцій при винесенні оскаржуваного судового рішення норм права.

Перевіряючи юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, посилаючись на обставини належного виконання зобов'язань по сплаті орендної плати за оренду приміщення, користування приміщенням після закінчення договору оренди, належне звернення до орендодавця із пропозицією на переукладення договору оренди, наявність в нього переважного права на укладання договору оренди на новий строк, та на відсутність повідомлень від відповідача про припинення договору оренди, просить господарський суд зобов'язати управління комунальних ресурсів Донецької міської ради м. Донецьк продовжити на п'ять років договір оренди нежитлового приміщення від 05.04.2001 року шляхом підписання додаткової угоди.

Як встановлено судовими інстанціями при вирішенні справи № 8/98пд, та випливає із змісту договору оренди від 05.04.2001 року та додаткової угоди № 1, вбудоване нежитлове приміщення загальною площею 163 кв. м. за адресою м. Донецьк, вул. Щорса, 42, що є об'єктом оренди, належить до комунальної власності міста Донецька.

Згідно зі ст. 134 ГК України та ст. 314 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" ініціатива щодо оренди майна може виходити від фізичних та юридичних осіб, які можуть бути орендарями відповідно до статті 6 цього Закону, пропозиція може надходити від орендодавців, зазначених у статті 5 цього Закону. Орендодавець може оголосити конкурс на право оренди майна у порядку, встановленому частиною сьомою статті 9 цього Закону.

За наявності заяв про оренду цілісного майнового комплексу підприємства, його структурного підрозділу (за умови відсутності заяви господарського товариства, створеного членами трудового колективу підприємства, його структурного підрозділу) або заяв про оренду нерухомого майна (за умови відсутності заяви бюджетної установи, організації) від двох або більше фізичних чи юридичних осіб орендар визначається орендодавцем на конкурсних засадах.

Відповідно до ст. 285 ГК України, ст. 777 ЦК України, ч. 3 ст.17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" після спливу закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов'язки, має переважне право, за інших рівних умов, перед іншими суб'єктами господарювання на укладення договору оренди на новий строк при умові належного виконання своїх зобов'язань за договором оренди. При цьому зобов'язаний повідомити про це орендаря до спливу строку договору у строк, встановлений договором, а якщо він не встановлений договором, - в розумний строк.

При цьому, згідно з ч. 2 ст.17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Отже, вищевказаними законодавчими положеннями передбачено право власника відмовитися від продовження договору оренди, як і право орендаря на його продовження при умові належного виконання договірних зобов'язань, враховуючи наявність інших суб'єктів господарювання - претендентів на оренду нежитлового приміщення.

Проте, ВАТ "Медтехніка", як правильно встановлено господарським судом першої інстанції, заява конкурсній комісії на право укладення договору оренди на подана, а відтак, останній не увійшов до числа учасників конкурсу, що свідчить про те, що позивач, за інших рівних умов, не скористалося своїм переважним правом на укладання договору оренди нежитлового приміщення.

Посилання позивача у касаційній скарзі на заяву № 01/338 від 28.04.2006 року до відповідача як на таку, що є заявою конкурсній комісії на право укладення договору оренд, не приймається до уваги, оскільки її зміст свідчить про звернення ВАТ "Медтехніка" з клопотанням щодо укладення договору від 05.04.2001 року на новий строк поза конкурсом, проведення якого управлінням комунальних ресурсів Донецької міської ради позивачем не заперечується.

За наведених обставин, підстав для скасування рішення у справі не вбачається.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119-11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ВАТ "Медтехніка" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 23.05.2007 року у справі № 2/24пд залишити без зміни.

Головуючий, суддя                                                                             М. Остапенко

Судді:                                                                                           Є. Борденюк

Н. Мележик