СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.07                                                                                 Справа № 1/8.

Суддя  Зюбанова Н.М., розглянувши матеріали справи за позовом

Державного територіально-галузевого об"єднання ’’Південно-Західна  залізниця’’,   м. Київ

до Закритого акціонерного товариства “Гірничо-збагачувальна фабрика "Краснолуцька” , м.  Красний Луч Луганської області

про стягнення  13020  грн.  00 коп.

в присутності представників сторін:

від позивача –Драга М.В., дов. від 23.02.07 № 577-НЮ;

від відповідача – Бухонін Є.В., дов. від 03.01.07 № 2;

в с т а н о в и в:

Суть спору: про стягнення  13020 грн. 00 коп. штрафу .

Відповідач  у відзиві на позовну заяву за листом від 08.02.07 № 10/73 проти позову заперечує з посиланням на сплинення строку позовної давності, встановленого ст. 315 ГК України та ст. 137 Статуту залізниць у шість місяців.

В усних запереченнях на відзив позивач доводи відповідача відхиляє та посилається на те, що до спірних правовідносин має застосовуватись ст. 925 ЦК України, якою передбачено, що до вимог, які випливають із договору перевезення вантажу, застосовується позовна давність в один рік з моменту, що визначається відповідно до транспортних кодексів /статутів/, тобто за матеріалами даної справи –з комерційного акту від 02.05.06 № АК 317332/110/4.

Дослідивши обставини справи, додатково надані матеріали, вислухавши представників сторін, суд  дійшов до наступного.

Так, у лютому 2006 року по залізничній накладній № 51613403 до ст. Київ Московський Південно-Західної залізниці прибув вагон № 65072373 з вугіллям. Загальна вартість провозу зазначеного вантажу складає 2604 грн. 00 коп.

Відправником вантажу по вказаній залізничній накладній  є ЗАТ ГОФ  “Краснолуцька”, тобто відповідач у справі, яким зазначено одержувачем вантажу – Київське комунальне виробниче підприємство "Міськпаливо", його адресу –м. Київ,  вул. Михайлівська, 15/1-б, код вантажоодержувача –7907, у той час, як належним кодом є –1917.

Як було встановлено при розгляді справи, код 3191 був відкритий одержувачу вантажу  на виконання умов укладеного додатку № 7321062 /арк.. справи 13/ про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надання залізницею послуг.

В обґрунтування позовних вимог, а саме того, що з боку відповідача, як відправника, мало місце неправильне зазначення у накладній коду одержувача вантажу у вагоні № 65072373 позивачем  наданий акт загальної форми від 22.02.06 № 4, який підписаний належним чином трьома особами, що приймали участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акту.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що з боку відповідача було допущено порушення, передбачене ст. 24 Статуту залізниць, яке полягає у неправильному зазначенні  у залізничній накладній  № 51613403 коду  одержувача вантажу в розумінні ст. 122 Статуту залізниць України та п. 5.5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.00 № 644, в Міністерстві юстиції України 24.11.00 за № 863/5084.

Згідно п. 2.1 даних Правил оформлення перевізних документів, вантажовідправник при заповненні комплекту перевізних документів повинен вказати повне і точне найменування  підприємства  - одержувача вантажу та його цифровий код.

Відповідальність вантажовідправника за вказані дії передбачена  ст.122 Статуту залізниць України у вигляді штрафу у розмірі п”ятикратної  провізної плати за всю відстань перевезення згідно ст. 118 Статуту залізниць, який за даним позовом складає 13020 грн. 00 коп.

За таких обставин вина відповідача у неправильному зазначенні відомостей у накладній є такою, що підтверджена матеріалами справи. Однак з матеріалів справи вбачається, що відповідачем заявлено клопотання про застосування до спору правил позовної давності.

Ст. 223 ГК України передбачено, що при реалізації в судовому порядку відповідальності за правопорушення у сфері господарювання застосовуються загальний та скорочені строки позовної давності, передбачені Цивільним кодексом України, якщо інші строки не встановлені цим Кодексом.

У відповідності до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Згідно зі ст. 315 ГК України для пред"явлення перевізником до вантажовідправників та вантажоодержувачів позовів, що випливають з перевезення, встановлюється шестимісячний строк.

Подібну правову позицію висловлено також у постанові Верховного Суду України від 16.05.06 по справі № 22/197.

Таким чином за матеріалами справи позивач мав звернутися до суду за стягненням штрафу до 22.08.06, а згідно штемпелю на поштовому конверті таке звернення відбулось 15.12.06, тобто з пропуском встановленого чинним законодавством шестимісячного строку позовної давності.

З огляду на викладене не приймаються судом доводи позивача про річний строк позовної давності.

За таких обставин у задоволенні позову слід відмовити з віднесенням на позивача судових витрат у відповідності із ст. 49 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49,  82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Дата підписання рішення –03.03.07.

Суддя                                                                            Н.М.Зюбанова