ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"27" серпня 2007 р.                                                                              Справа № 13/269-07

За позовом  Інституту спеціальних систем і технологій Державного підприємства Інститут машин і систем, м. Київ

до Національного наукового центру „Інститут механізації та електрифікації сільського господарства”, смт. Глеваха

про стягнення 13000 грн.

Суддя           С.Ю. Наріжний

Представники:

від позивача Сухов В.В. - доручення;

від відповідача Козирєв С.М. - довіреність;

Король О.В. –довіреність;

суть спору:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Інституту спеціальних систем і технологій Державного підприємства Інститут машин і систем (далі –позивач) до Національного наукового центру „Інститут механізації та електрифікації сільського господарства” (далі –відповідач) про стягнення 13000  грн. –основного боргу.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору №19 на науково-дослідну та дослідно-конструкторську роботу від 14.12.2002 р. щодо оплати за виконані роботи.

Представник відповідача в судовому засіданні 27.08.2007 р. надав суду заяву згідно якої позовні вимоги визнав повністю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності судом встановлено наступне.

14.12.2002 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір на науково-дослідну та дослідно-конструкторську роботу (далі –Договір). Відповідно до умов договору з змінами внесеними додатковою угодою №1 та додатковою угодою №2 відповідач доручив, а позивач зобов’язався виконати роботу по розробленню та впровадженню акустичних і високоефективних віброшумопоглинаючих засобів віброшумозахисту операторів.

Відповідно до п. 3.3 договору оплата за виконані роботи здійснюється відповідачем поетапно.

Судом встановлено, що позивач належним чином виконав свої зобов’язання за договором, виконавши робіт за договором по етапу №6 даного договору та додаткової угоди №2 до нього на загальну суму 48000 грн., що підтверджується актом виконаних робіт №5 від 30.03.2005 р.

Відповідач за надані позивачем послуги розрахувався частково на суму 35000 грн., у зв’язку з чим у нього утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 13000 грн.

Таким чином, на день розгляду справи основний борг, який підлягає стягненню та визнаний відповідачем становить 13000 грн.

Відповідно до абзацу другого пункту 4 Прикінцевих положень Господарського кодексу України та абзацу другого пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, які набрали чинності 01.01.2004р. до відносин, що виникли до набрання чинності відповідними положеннями цих Кодексів, зазначені положення застосовуються щодо тих прав і обов’язків, які продовжують існувати або виникли після набрання чинності цими положеннями. Оскільки правовідносини між сторонами станом на 01.01.2004р. продовжували існувати,  то суд при розгляді справи застосовує норми Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати  господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов’язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов’язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Враховуючи вищевикладене, обставини справи позовні вимоги підлягають задоволенню повністю в сумі 13000 грн. –основного боргу.

Витрати за розгляд справи відповідно до ст. 49 ГПК України та витрати за інформаційно –технічне забезпечення судового процесу відповідно до ст.44 ГПК України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

вирішив:

1.          Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Національного наукового центру „Інститут механізації та електрифікації сільського господарства” (Київська обл., смт. Глевка-1, вул. Вокзальна 11; ) на користь Інституту спеціальних систем і технологій Державного підприємства Інститут машин і систем (м. Київ, вул. Мініна 12; код 26125644) 13000 (тринадцять тисяч) грн. заборгованості, а також судові витрати: державне мито у розмірі 130 (сто тридцять) грн. та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат за інформаційно –технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя