ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

21.08.2007
Справа №2-8/5746-2007

За позовом – малого приватного підприємства «Арекет», м. Судак

До відповідача – комунального підприємства «Комбінат комунальних підприємств»,

м. Судак

Треті особи: 1) ДП «Ялтинський морський торгівельний порт, м. Ялта

2) Судакська міська Рада, м. Судак

3) Державне підприємство «Кримське республіканське протизсувне управління»,

м. Ялта

Про визнання недійсним договору.

Суддя Чумаченко С.А.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача – Мустафін Ю.А., пред-к за дов. від 30.04.2007 року.

Від відповідача – не з’явився

Треті особи: 1) не з’явився

2) не з’явився

3) не з’явився

Сутність спору: позивач, мале приватне підприємство «Арекет», звернулося до Господарського Суду Автономної Республіки Крим з позовною заявою до відповідача комунального підприємства комбінат комунальних підприємств, просить визнати недійсним договір «Про співробітництво» від 04.07.2006 року укладеного між малим підприємством «Арекет» та комунальним підприємством «Комбінат комунальних підприємств».

Представник відповідача представив відзив по справі згідно до якого просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник позивача представив уточнення позовних вимог відповідно до яких просить визнати недійсним договір «Про співробітництво» від 04.07.2006 рік укладений між малим приватним підприємством «Арекет» та комунальним підприємством «Комбінат комунальних підприємств». Стягнути з Комунального підприємства «Комбінат комунальних підприємств» на користь малого приватного підприємства «Арекет» передані по договору кошти у розмірі 51000,00грн..

Представник позивач надав уточнення позовних вимог згідно до яких просить визнати недійсним з моменту укладення договір «Про співробітництво» від 04.07.2006 рік укладений між малим приватним підприємством «Арекет» та комунальним  підприємством «Комбінат Комунальних підприємств». Стягнути з Комунального підприємства «Комбінат комунальних підприємств» на користь малого приватного підприємства «Арекет» передані по договору кошти у розмірі 51000,00грн..

Справа слуханням відкладалася, в порядку ст. 77 Господарсько процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд –

ВСТАНОВИВ:

23.05.2006 року між Виконавчим комітетом Судакської міської Ради – виконкомом та комунальним підприємством «Комбінат комунальних підприємств» - підприємством укладено договір про співробітництво.

Відповідно до п.1.1. договору, сторони по даному договору об’єднують зусилля без створення юридичної особи в цілях здійснення рекреаційної діяльності.

Згідно до п.2.1. вищевказаного договору, виконком зобов’язується дозволити підприємству обслуговування пляжу протяжністю 60 метрів (площею 1507кв.м.) розташованого на Набережній м. Судака за причалом Ялтинського морпорту в сторону гори Крепостной.

Пунктом 2.1.2. договору про співробітництво від 23.05.2006 року передбачено надати підприємству для відшкодування витрат по даному договору, можливість надавати платні послуги пляжного сервісу на обслуговуваній території з оформленням документів в установленому порядку.

Відповідно до п.5.1. договір вступає в силу з 23.05.2006 року та діє до 23.05.2007 року.

04.07.2006 року між комунальним підприємством «Комбінат комунальних підприємств» - підприємством та малим приватним підприємством «Арекет» - підприємцем укладено договір про співробітництво.

Відповідно до п.1.2. даного договору, підприємство надає, а підприємець приймає у платне користування пляж протяжністю 35м. розташований на набережній м. Судака за причалом Ялтинського морпорту від межі території пляжу «Універсал – Сервіс» в сторону морпричалу.

Згідно п.2.1. вищевказаного договору, підприємство зобов’язується надавати підприємцю для відшкодування витрат по даному договору, можливість надавати послуги пляжного сервісу на обслуговуваній території з оформленням документів у встановленому законом порядку.

Пунктом 2.2. договору про співробітництво передбачено, що підприємство має право вимагати від підприємця виконання прийнятих на себе зобов’язань по даному договору. Вимагати збільшення суми вказаної в п.2.3.3. даного договору.

Відповідно до п.2.3. договору, підприємець зобов’язується: перераховувати на розрахунковий рахунок підприємця 20000грн. у строк до 04.07.2006 року. У строк до 15.09.2006 року перераховувати на розрахунковий рахунок підприємства 30000грн. всього 50000грн. Підприємець перераховує грошові кошти на розрахунковий рахунок міської рятувальної станції (причалу №20) за виконання заходів по охороні життя людей на прибережній полосі моря відповідно укладеного договору. Суму у розмірі 50000грн. підприємство направляє на розвиток та укріплення матеріально – технічної бази, оплату податків, енергоносіїв та інших збитків, пов’язаних з утриманням КП ККП.

Згідно з п.5.1. договору, договір вступає в силу з 04.07.2006 року та діє до 23.05.2007 року.

Згідно представлених квитанцій до прибуткового касового ордеру мале приватне підприємство «Арекет», у виконання п.2.3. договору про співробітництво перерахувало до КП «Комбінату комунальних підприємств» 51000,00грн..

Відповідно до представлених суду доказів, суд приходить до висновку, що оспорювана угода про співробітництво фактично є  договором оренди.

Так, ч.1 ст. 759 Цивільного Кодексу України, за  договором  найму  (оренди)  наймодавець  передає   або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Так, позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що при укладенні оспорюваного договору «Про співробітництво» від 04.07.2006 року Комунальне підприємство «Комбінат комунальних підприємств» не мало прав на ділянку пляжу, а також не було його власником та землекористувачем. При цьому вказані в п.1.2. договору 35м. пляжу на набережній м. Судак не може бути предметом даного договору, крім того відповідач не мав проекту відводу земельної ділянки, державного акту та власності на неї, отже не мав права передавати у користування зазначену земельну ділянку.

Суд критично ставиться до п.2.1.2. договору про співробітництво від 23.05.2006 року, згідно якого Виконавчий комітет Судакської міської ради надав КП «Комбінат комунальних підприємств» можливість для відшкодування витрат по даному договору, надавати платні послуги пляжного сервісу на обслуговуваній території з оформленням документів в установленому порядку.

Проте можливості делегувати Виконавчими органами міських рад при укладенні договорів співробітництва, вищевказані права Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» не передбачені.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає що відповідач не надав необхідних доказів, які б свідчили про правовий статус та повноваження Комунального підприємства «Комбінат комунальних підприємств» на укладення договору на надання платного користування відповідної території пляжу (прибрежної зони) та фактично надання в оренду земельної ділянки.

Згідно статті 12 Земельного Кодексу України, розпорядження у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить саме до повноважень сільських, селищних, міських рад.

Відповідно до ч.1 ст. 116 Земельного Кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права  власності  та права  користування  земельними  ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням  органів  виконавчої  влади  або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо   земельних   ділянок,   на  яких  розташовані  об'єкти,  які підлягають  приватизації,  в  межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України, право   власності  та  право  постійного  користування  на земельну  ділянку  виникає  після  одержання  її   власником   або користувачем  документа,  що  посвідчує  право  власності чи право постійного користування  земельною  ділянкою,  та  його  державної реєстрації.

Частиною 3 с. 125 Земельного Кодексу України, приступати   до   використання   земельної   ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Статтею 126 Земельного Кодексу України зазначається, що право  власності  на  земельну  ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується  державними  актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Право оренди   землі   оформляється   договором,   який реєструється відповідно до закону.

Згідно до ч.1 ст. 123 Земельного Кодексу України, надання земельних  ділянок  юридичним  особам  у  постійне користування  здійснюється  на  підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами  відведення цих ділянок.

Також відповідно до ч.6 ст.123 Земельного кодексу України проект   відведення   земельної  ділянки  погоджується  із землекористувачем, органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним  органами,  органами  архітектури та охорони культурної спадщини і після одержання  висновку  державної землевпорядної   експертизи   по   об'єктах,  які  їй  підлягають, подається до відповідної державної  адміністрації  або  сільської, селищної, міської ради, які розглядають його у місячний строк і, в межах  своїх  повноважень,  визначених  цим  Кодексом,   приймають рішення про надання земельної ділянки.

Отже будь-яких належних доказів права власності або права користування земельною ділянкою, протяжністю 35м. розташований на набережній м. Судака за причалом Ялтинського морпорту від межі території пляжу «Універсал – Сервіс» в сторону морпричалу відповідачем надані не були та в матеріалах справи відсутні.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до Постанови Ради Міністрів Автономної Республіки Крим №266 від 13.07.1999 року Державне підприємство «Кримське республіканське протизсувне управління», яке відповідно до Постанови Ради Міністрів Автономної Республіки Крим №266 від 13.07.1999 року є правонаступником ДП «Кримське протизсувне управління» є комерційним підприємством, входить до складу майна, що належить Автономній Республіці Крим і знаходиться у сфері управління Міністерства будівельної політики та архітектури АР Крим.

Згідно до додатку №1 до п.2 Постанови Верховної Ради Автономної Республіки Крим №110-1 від 29.06.1992 року «Про розмежування майна державної (Республіки Крим) власності і власності адміністративно – територіальних одиниць (комунально), прийнятої у відповідності до Постанови Верховної Ради Української РСР «Про введення в дію Закону Української РСР «Про власність», майновий комплекс кримського протизсувного управління віднесено до загальнореспубліканської власності Криму, як такий, що входить до підприємств республіканського підпорядкування.

Постановою Верховної Ради Автономної Республіки Крим №444-3/03 від 19.02.2003 року «Про деякі питання, пов’язані з управлінням майном, що належить Автономній Республіці Крим» шляхом внесення змін до п-п. «в» п.1. Постанови Верховної Ради АР Крим від 15.03.2000 року №982-2/2000 «Про склад майна, що належить Автономній Республіці Крим» затверджено Перелік берегозахісних і протизсувних споруд, що належать Автономній Республіці Крим та знаходяться на балансі ДП «Кримське республіканське протизсувне управління».

Відповідно до Постанови Ради Міністрів Автономної Республіки Крим №68 від 11.03.1997 року «Про заходи по інженерному захисту берегів Чорного та Азовського морів і територій, що підпадають під вплив дій негативних природних процесів» ДП «Кримське республіканське протизсувне управління» зобов’язане здійснювати акумуляцію коштів на відновлення, реконструкцію і капітальний ремонт берегозахісних споруд на основі довгострокових договорів експлуатації цих споруд внаслідок недостатності бюджетних коштів для цих цілей шляхом укладення довгострокових договорів з організаціями на експлуатацію берегозахісних споруд, що знаходяться у нього на балансі, та фінансування робіт по їх відновленню, реконструкції, і капітальному ремонту, незалежно від джерел фінансування їх будівництва.

За таких обставин, враховуючи, що Комунальне підприємство «Комбінат комунальних підприємств» не мало право укладати з малим приватним підприємством «Арекет» договір про співробітництво, згідно якого фактично передано в оренду земельну ділянку, за відсутністю державного акту чи документів які підтверджували б право користування земельною ділянкою, суд вважає, що договір підлягає визнанню недійсним, що також веде за собою стягнення з відповідача суми в розмірі 51000грн., що була сплачена у виконання п.2.3. оскаржуваного договору та відповідачем незаконно отримана.

Згідно до ч.3 ст. 215 Цивільного Кодексу України, якщо  недійсність  правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована  особа  заперечує  його дійсність на підставах,  встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 216 Цивільного Кодексу України, у разі  недійсності  правочину  кожна  із  сторін зобов'язана повернути другій  стороні  у  натурі  все,  що  вона  одержала  на виконання   цього   правочину,   а   в  разі  неможливості  такого повернення,  зокрема тоді,  коли одержане полягає  у  користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

В судовому засіданні 21.08.2007 року оголошена вступна та резолютивна частині рішення.

Повний текст рішення підписано 27.08.2007 року.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 44, 49, 77, 82-84 ГПК України,

суд –

ВИРIШИВ:

1.          Позов задовольнити в повному обсязі.

2.          Визнати договір про співробітництво укладений 04.07.2006 року між Комунальним підприємством «Комбінат комунальних підприємств» (98000, м. Судак,

вул. Фірейна, д.3) та малим приватним підприємством «Арекет» (95000,

м. Сімферополь, вул. К. Маркса, 18) з моменту укладення, недійсним.

3.          Стягнути з Комунального підприємства «Комбінат комунальних підприємств» (98000, м. Судак, вул. Фірейна, д.3) на користь малого приватного підприємства «Арекет» 95000, м. Сімферополь, вул. К. Маркса, 18)  передані по договору про співробітництво від 04.07.2006 року, кошти у розмірі 51000,00грн..

4.          Стягнути з Комунального підприємства «Комбінат комунальних підприємств» (98000, м. Судак, вул. Фірейна, д.3) на користь малого приватного підприємства «Арекет» 95000, м. Сімферополь, вул. К. Маркса, 18) 595грн. державного мита та 118грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення судового процесу.

5.          Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Чумаченко С.А.