ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
УХВАЛА

16.08.2007
Справа №2-13/1068-2007А

За позовом суб’єкту підприємницької діяльності Курак Валерія Павловича, м. Сімферополь

До відповідача Ради міністрів АР Крим, м. Сімферополь

З участю третьої особи -  товариства з обмеженою відповідальністю „Транс-Тур”, м. Сімферополь

Про визнання недійсним акту.

Суддя А.І. Жукова

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача – Курак В.П., пасп.

Від відповідача – не  з’явився.

Від третьої особи  -не  з’явився.

Сутність спору: СПД Курак В.П.  звернувся до ГС АР Крим з адміністративним позовом до Ради Міністрів АР Крим про визнання недійсним рішення, оформленого протоколом № 12 від 09.11.2006 року Республіканського конкурсного комітету по визначенню пасажирського перевізника, затвердженого 09.11.2006 року у частині визначення переможців конкурсу на міжміських автобусних маршрутах „Сімферополь АС – 2 – Севастополь АВ” рейси 2314/2315, 2316/2317, 5224/5225, 5226/5227, визначені у вказаному протоколі як об’єкти конкурсу № 60 і № 61, перевізника ТОВ „Транс-Тур” та зобов’язати РМ АР Крим повторно провести конкурс відповідно до постанови РМ АР Крим № 275 від 13.06.2005 року стосовно міжміських внутриреспубліканських маршрутів загального користування, перелік яких вказано у Додатку № 1 до постанови РМ АР Крим № 275 від 13.06.2005 року у повному обсязі.

Представник відповідача і третьої особи у судове засідання не з’явилися, про дату слухання справи повідомлени належним чином – рекомендованим листом.

Відповідно до ст.3 Кодексу Адміністративного судочинства України, справа адміністративної  юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду  публічно-правовий  спір,  у  якому хоча б однією зі сторін є орган  виконавчої  влади,  орган  місцевого  самоврядування,  їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі  законодавства,  в  тому  числі  на виконання делегованих повноважень.

Статтею 17 Кодексу адміністративного судочинства України визначена компетенція адміністративних судів, до якої віднесені спори фізичних чи юридичних осіб із суб’єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з між   суб'єктами  владних  повноважень  з  приводу реалізації їхньої компетенції у сфері  управління,  у  тому  числі делегованих  повноважень,  а також спори,  які виникають з приводу укладання та виконання адміністративних договорів спори  за  зверненням  суб'єкта  владних   повноважень   у випадках, встановлених законом; спори  щодо правовідносин,  пов'язаних з виборчим процесом  чи процесом референдуму.

Згідно до п.2 ст.4 КАС України юрисдикція   адміністративних  судів  поширюється  на  всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Судом, встановлено, що спірні правовідносини виникли в зв’язку із прийняттям Республіканським конкурсним комітетом рішення, оформленого протоколом № 12 від 09.11.2006 року, по визначенню пасажирського перевізника, затвердженого 09.11.2006 року.

Справою адміністративної юрисдикції  може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами суспільства стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один  суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів,  а ці  суб'єкти  відповідно  зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта.

У випадку,  якщо суб'єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює  вказані  владні  управлінські функції щодо іншого суб'єкта,  який є учасником спору,  такий спір не має встановлених нормами   КАС України ознак  справи адміністративної    юрисдикції,    і,   відповідно,   не   повинен вирішуватись адміністративним судом.

Так, відповідачем у даній позовній заяві дійсно зазначений суб’єкт владних повноважень, але даний спір не має публічно-правового характеру, оскільки предметом спору у даній справі є право на використання  міжміських автобусних маршрутів. Тобто, між сторонами існує спір про право, що в свою чергу виключає її розгляд в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічну позицію, щодо неможливості розгляду спорів, про право, в порядку адміністративного судочинства, виклав Верховний суд України в Постанові від 27 березня 2007 року по справі №21-1074-06 про скасування рішення Київської міської ради.

З огляду на те, що предмет спору у даній справі пов'язаний із реалізацією права, тобто спірні правовідносини мають цивільно-правовий характер, даний спір не є публічно-правовим на який поширюється компетенція адміністративних судів, а підлягає розгляду у порядку господарського судочинства.

За викладених обставин, суд вважає, що позовна заява за позовом – суб’єкта підприємницької діяльності Курак Валерія Павловича, м. Сімферополь до відповідача – Ради міністрів АР Крим, м. Сімферополь    про відміну рішення, підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Згідно до п.1 ст.157 Кодексу Адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі  якщо справу  не  належить   розглядати  в  порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи на вищевикладене, керуючись п.1 ст.157, 165 Кодексу Адміністративного судочинства України, суд –

УХВАЛИВ:

Провадження по справі  закрити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Жукова А.І.