ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2007                                                                                                         Справа № А39/246-06

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кузнецової І.Л.,

суддів: Швеця В.В. (доповідача), Чимбар Л.О.

при секретарі судового засідання: Гайдук Ю.А.

за участю представників:

відповідача: Каленський І.Б., довіреність №18/561  від 23.04.07,  завідувач юридичного сектору;

представники позивача та третьої особи у судове засідання не з"явилися;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу організації орендарів орендного підприємства Завод “Луч”, м. Павлоград Дніпропетровської області на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 09 січня 2007 року у справі №А39/246-06;

за позовом організації орендарів орендного підприємства Завод “Луч”, місто Павлоград Дніпропетровської області;

до Павлоградської міської ради народних депутатів, місто Павлоград Дніпропетровської області;

третя особа колективне підприємство “Луч”, місто Павлоград Дніпропетровської області;

про зобов’язання вчинити дії.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, організація орендарів орендного підприємства Завод “Луч”, місто Павлоград Дніпропетровської області, звернувся до господарського суду з позовом, в якому просить спонукати відповідача Павлоградську міську раду народних депутатів, місто Павлоград  Дніпропетровської області видати організації орендарів орендного підприємства “Завод Луч” державний акт на право власності на земельні ділянки, розташовані за адресами: місто Павлоград, вулиця Горького, будинок №145, вулиця Харківська, будинок №3, вулиця Інтернаціональна, будинок №28, вулиця Горького будинок №164.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є власником нерухомого майна (цілісного майнового комплексу), що розташований на земельних ділянках за вищевказаними адресами, і відповідно до вимог частини 1 статті 30 Земельного кодексу України в редакції від 18 грудня 1990 року, із моменту переходу до нього права власності на об’єкти нерухомості до позивача й перейшло право власності на земельні ділянки, на яких розташовані об’єкти нерухомості.

Постановою господарського суду у справі №А39/246-06 від 09 січня 2007 року (суддя Ліпинський О.В.) у позовних вимогах відмовлено.

Приймаючи спірну постанову господарський суд виходив з того, що зі змісту договору купівлі-продажу державного майна орендного підприємства “Завод Луч”, зазначений договір передбачав перехід до покупця (позивача) права користування земельною ділянкою, на якій розташований об’єкт купівлі-продажу.

Тому, господарський суд вважає, що вимога позивача щодо спонукання відповідача видати організації орендарів орендного підприємства “Завод Луч” державний акт на право власності на земельні ділянки, є безпідставною.

Позивач не погодившись з постановою господарського суду подав апеляційну скаргу.

Вважає, що вона винесена з порушенням закону.

Господарський суд при винесенні постанови не повно з’ясував усі обставини справи, тому неправильно застосував норми матеріального права.

Позивач просить спірну постанову скасувати та у позовних вимогах відмовити посилаючись на те, що у даному випадку господарський суд Дніпропетровської області не прийняв до уваги, що в момент переходу права власності на будівлі спорудження за договором купівлі-продажу від 03 липня 1996 року у продавця нерухомого майна (регіонального відділення Фонду державного майна України у Дніпропетровської області), як представника держави, існувало не право користування земельними ділянками, на яких були розташовані продавані ним будівлі і спорудження, а право власності.

Так як, майно продане регіональним відділенням Фонду державного майна України у Дніпропетровській області належало на праві власності державі, то і земля на якій було розташовано це майно, також на праві власності належала державі.

У зв’язку з цим, саме, право власності на земельні ділянки перейшло організації орендарів орендного підприємства “Завод “Луч” у момент переходу права власності на об’єкти нерухомого майна, які розташовані на земельних ділянках відповідно до договору купівлі-продажу.

На апеляційну скаргу відповідач надав заперечення, в якому посилається на те, що висновки, викладені в апеляційній скарзі безпідставні і не обгрунтовані, тому просить постанову залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши представників сторін, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, вважає необхідним в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Постанову місцевого господарського суду Дніпропетровської області залишити без змін.

Відмовляючи в задоволенні апеляційної скарги судова колегія виходила з наступного:

Господарським судом у судовому засіданні встановлено, що 03 липня 1996 року між позивачем та регіональним відділенням Фонду державного майна України у Дніпропетровській області був укладений договір купівлі-продажу №162 державного майна орендного підприємства “Завод Луч”, згідно якого позивач придбав у власність цілісний майновий комплекс, який знаходиться за адресою: місто Павлоград, вулиця Горького, будинок №145, вулиця Харківська, будинок №3, вулиця Інтернаціональна, будинок №28, вулиця Горького будинок №164.

Факт передачі майна, підтверджується актом приймання-передачі від 06 червня 1997 року.

В зв’язку з зазначеним, на підставі положень Земельного Кодексу, частини 1 статті 30, що діяв на той час, позивач зазначає, що при переході права власності на дані об’єкти, перейшло й право власності на земельні ділянки, на яких розташовані ці об’єкти нерухомого майна та вимагає понудити Павлоградську міську раду видати організації орендарів орендного підприємства “Завод “Луч” державний акт на право власності на земельні ділянки, що розташовані у місті Павлоград за вищевказаними адресами.

14 грудня 2005 року позивач звернувся до Павлоградської міської ради з клопотанням про видачу державного акта на право власності на земельні ділянки на яких розташований придбаний майновий комплекс.

Судова колегія погоджується з висновком господарського суду про те, що зі змісту договору купівлі-продажу державного майна орендного підприємства “Завод Луч”, зазначений договір передбачав перехід до покупця (позивача) права користування земельною ділянкою, на якій розташований об’єкт купівлі-продажу.

Відповідно до пункту 6 договору купівлі-продажу зазначено, що у разі необхідності, продавець зобов’язується сприяти покупцю в переоформленні документів, саме на право користування земельною ділянкою, а не оформлення права власності.

Крім того, у судовому засіданні було встановлено, що позивачем не було надано державному реєстратору документа про включення його до Єдиного державного реєстру, необхідність надання якого передбачена статтями 16, 19 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців”.

Документом, що посвідчує факт внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію юридичної особи є Свідоцтво про державну реєстрацію відповідно до статті 1 вищевказаного Закону.

Позивачу зазначене свідоцтво нового зразку не видавалося.

На теперішній час підприємство позивача організація орендарів орендне підприємство “Завод “Луч” не має свідоцтва про державну реєстрацію нового зразка та не включене до Єдиного державного реєстру.

Згідно довідок, наданих комунальним підприємством Павлоградським міжрайонним бюро технічної інвентаризації, право власності на будівлі і споруди, що розташовані за адресами: вулиця Горького, будинок №145, вулиця Горького, будинок №164, вулиця Харківська, будинок №3, вулиця Інтернаціональна, будинок №28, місто Павлоград за організацією орендарів орендного підприємства “Завод “Луч” не зареєстроване, а об’єкт нерухомого майна, що розташований за адресою вулиця Горького, будинок №145 належить іншому власнику.

Таким чином, судова колегія також вважає, що вимога позивача щодо спонукання відповідача видати організації орендарів орендного підприємства “Завод “Луч” державний акт на право власності на земельні ділянки, розташовані за вищевказаними адресами, є безпідставною й такою, що не підлягає задоволенню.

Оскільки, в даному випадку при переході права власності на споруди до позивача перейшло право користування земельною ділянкою, що передбачає видачу державного акта на право користування земельною ділянкою, а не акта на право власності.

З урахуванням вищевикладеного судова колегія вважає апеляційну  скаргу залишити без задоволення, постанову залишити без змін.

На підставі наведеного та керуючись статтями 160, 167, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу організації орендарів орендного підприємства Завод “Луч”, місто Павлоград Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Дніпропетровської області від 09 січня 2007 року у справі №А39/246-06 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий                                                                        І.Л. Кузнецова

Судді:                                                                                В.В. Швець

Л.О. Чимбар