ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2007 р.
№ 2-29/14070-2006

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого
Кривди Д.С.,

суддів:
Жаботиної Г.В.,
Уліцького А.М.

розглянувши касаційну скаргу
Кримської республіканської спілки споживчих товариств

на рішення
від 27.11.06

у справі
№2-29/14070-2006

господарського суду
Автономної Республіки Крим

за позовом
прокурора м. Євпаторії в інтересах держави в особі Євпаторійської міської ради

до
Управління "Кримкоопринкторг" Кримспоживспілки

третя особа
Державна інспекція Держземінспекції Криму

про
звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки

за участю представників сторін

від позивача:
у засідання не прибули

від відповідача:
у засідання не прибули

від третьої особи:
у засідання не прибули

від ГПУ:
Шумко Т.В., дов.

від касатора:
Томилко А.В., дов.; Юрий В.І., дов.

ВСТАНОВИВ:

Прокурор м. Євпаторії звернувся до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом в інтересах держави в особі Євпаторійської міської ради до Управління "Кримкоопринкторг" Кримспоживспілки про повернення позивачу самовільно зайнятої земельної ділянки площею 2376 м2 в м. Євпаторії по вул. Л.Українки та приведення її в придатний для використання стан.

Позов мотивовано відсутністю у відповідача державного акту або договору оренди спірної земельної ділянки.

Відповідач проти позову заперечив, посилаючись на обставини виділення спірної земельної ділянки рішенням Виконавчого комітету Євпаторійської міської ради №96 від 08.02.80 "Про будівництво автостоянки на 80-90 машин за кінотеатром "Родина" та встановлення меж земельної ділянки Євпаторійським відділом міського кадастру та геодезії за погодженням з Євпаторійським управлінням земельних ресурсів.

Ухвалою від 06.11.06 господарський суд Автономної Республіки Крим залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Державну інспекцію Держземінспекції Криму.

23 листопада 2006 прокурор м. Євпаторії звернувся до господарського суду Автономної Республіки Крим з заявою про відмову від позову у справі у зв'язку з тим, що питання щодо надання спірної земельної ділянки в користування відповідачу визначено предметом розгляду наступної сесії Євпаторійської міської ради.

Рішенням від 27.11.06 господарський суд Автономної Республіки Крим (суддя Башилашвілі О.І.) позов задовольнив у повному обсязі.

Ухвалою від 12.04.07 Вищий господарський суд України призначив до розгляду клопотання про прийняття до касаційного провадження касаційної скарги Кримської республіканської спілки споживчих товариств, в якій заявлено вимоги про скасування рішення суду першої інстанції та направлення справи на новий розгляд.

Ухвалою від 16.05.07 Вищий господарський суд України прийняв вказану касаційну скаргу до провадження, призначивши її розгляд у судовому засіданні 06.06.07.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників позивача та скаржника, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з рішення у справі, суд першої інстанції не прийняв відмову прокурора від позову, оскільки позивач не підтримав таку відмову, що відповідає положенням ч. 5 ст. 29 ГПК України.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції дійшов висновку, що спірна земельна ділянка підлягає поверненню Євпаторійській міській раді відповідно до вимог ст. 212 ЗК України як самовільно зайнята.

Самовільне зайняття земельних ділянок визначено у ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" як будь-які дії особи, які свідчать про фактичне використання не наданої їй земельної ділянки чи намір використовувати земельну ділянку до встановлення її меж у натурі (на місцевості), до одержання документа, що посвідчує право на неї, та до його державної реєстрації.

Заперечуючи проти висновку щодо самовільного зайняття спірної земельної ділянки відповідач посилався на обставини будівництва на цій земельній ділянці автостоянки на підставі дозволу, наданого рішенням Виконавчого комітету Євпаторійської міської ради №96 від 08.02.80, а також встановлення меж земельної ділянки Євпаторійським відділом міського кадастру та геодезії за погодженням з Євпаторійським управлінням земельних ресурсів.

Суд в своєму рішенні зазначив про відхилення вказаних доводів відповідача, не зазначивши жодних підстав такого відхилення, що суперечить вимогам п. 3 ч. 1 ст. 84 ГПК України.

Більш того, ч. 2 ст. 212 ЗК України передбачає приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.

Зобов'язавши відповідача повернути спірну земельну ділянку позивачу та привести її в придатний для використання стан, суд першої інстанції не досліджував обставини розташування на цій ділянці певного майна, зокрема будинків, будівель і споруд, та власника цього майна в разі його наявності.

З аналізу ст.ст. 13, 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України та ст.ст. 2, 48, 55 Закону України "Про власність" вбачається, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, окрім випадків примусового відчуження об’єктів власності з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості.

Тобто в разі розташування на спірній земельній ділянці нерухомого майна певних осіб спір щодо звільнення цієї ділянки та приведення її в придатний до використання стан стосується прав і обов’язків власників цього майна.

Разом з тим, в силу п. 3 ч. 2 ст. 11110 ГПК України прийняття господарським судом рішення або постанови, що стосується прав і обов’язків осіб, які не були залучені до участі в справі, є безумовною підставою для скасування судових рішень.

Звертаючись з касаційною скаргою, Кримська республіканська спілка споживчих товариств доводить, що розташована на спірній земельній ділянці автостоянка передана їй у власність за актом приймання-передачі від 25.06.87 на виконання постанову ЦК Компартії України і Ради Міністрів УРСР від 14.04.87 №124 "Про заходи по поліпшенню роботи колгоспних ринків".

Як вже зазначалось, суд першої інстанції при вирішенні спору наявність на спірній земельній ділянці певного майна та прав відповідних осіб на це майно залишив поза увагою.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного суду України, викладених у пункті 1 Постанови від 29.12.1976 № 11 "Про судове рішення", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Зважаючи на викладене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи не дотримано вимог ст.ст. 43, 47, 43, 84 ГПК України, а відтак рішення у справі підлягає скасуванню.

Оскільки право оцінки доказів належить до повноважень судів першої та апеляційної інстанцій з додержанням принципу рівності сторін у процесі, справа підлягає направленню на новий розгляд до суду першої інстанції для встановлення на підставі відповідних доказів усіх суттєвих обставин та залучення до участі у справі всіх осіб, прав і обов’язків яких стосуються спірні правовідносини.

Керуючись ст.ст. 108, 1115, 1117, 1119-12 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційну скаргу задовольнити.

2. Рішення господарського суду АР Крим від 27.11.06 у справі №2-29/14070-2006 скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Головуючий                                                                                Д.Кривда

Судді                                                                                                    Г.Жаботина

А.Уліцький