ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2007 р.
10:20

Справа №  6/325/07

24.07.2007 р. 10 год. 20 хв. м. Миколаїв, Будинок Рад, вул. Адміральська, 22.каб. № 921

Господарський суд Миколаївської області в складі: судді Ткаченко О.В. при секретарі Засядівко О.О.

за позовом
Державної податкової інспекції  у  Ленінському районі м. Миколаєва, м. Миколаїв, вул. Гмирьова, 1/1.

до відповідача
Товариства з обмеженою відповідальністю “Мисливець”, м. Миколаїв, вул. Велика Морська, 74.

про
стягнення  за рахунок активів податкової заборгованості у сумі 837,04 грн.

Суддя   Ткаченко О.В.

Представники:

Від позивача
Овчінніков І.С., довіреність від 14.06.07. № 3569/9/10-007.

Від відповідача
Представник не з’явився.

Предмет спору:  Позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою про стягнення за рахунок активів відповідача податкової заборгованості в сумі 837,04 грн.

Відповідач згідно заперечень від 22.05.2007 року № 9 вказував, що постановою господарського суду від 29.08.2006 року у справі № 6/266/06 було присуджено до стягнення податковий борг в загальному розмірі  2 187,36 грн., у тому числі 206,29 грн. –борг з ПДВ згідно податкових декларацій за період з квітня 2004 року по квітень 2006 року, 1416,32 грн. –заборгованість зі сплати штрафних санкцій за платежем ПДВ, 564,75 грн. - борг зі сплати штрафних санкцій за платежем касових операцій. Крім того, відповідачем зазначено, що вказана заборгованість погашена 16.10.2006 року та згідно довідки розрахунків з ПДВ заборгованість за товариством станом на 04.05.2007 року має від’ємне значення у розмірі 8730,00 грн.

Господарський суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача,

встановив:

Відповідач, зареєстрований як суб’єкт підприємницької діяльності –юридична особа виконкомом Миколаївської міської ради, про що свідчить свідоцтво про держреєстрацію від 07.03.1995 року № 23082041.

На підставі ст. 4 Закону України “Про систему оподаткування” від 25.06.1991  № 1251-XII відповідач є платником податків та зборів до бюджету та державних цільових фондів.

Станом на день звернення до суду з позовом відповідач має заборгованість перед бюджетом в сумі 837,04 грн. у тому числі:

-          85,00 грн. –штрафні санкції, застосовані згідно рішення про застосування штрафних санкцій від 27.11.2006 року № /0.

-          752,04 грн. - залишок несплаченої пені, нарахованої за несвоєчасне погашення податкового зобов’язання з податку на додану вартість.

На підставі проведеної працівниками позивача  перевірки господарської одиниці –магазину, що розташований за адресою : м. Миколаїв, вул. В.Морська, 74 та належить відповідачу, був складений акт перевірки № 14000630/2350 від 13.11.2006 року щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу, відповідно до якого встановлено порушення п. 11 ст. 3 Закону  України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 01.06.2000 року № 1776-ІІІ, а саме: порушено режим попереднього програмування РРО по ціні товару.

За результатами перевірки та на підставі складеного акту прийнято рішення № /0 від 27.11.2006 року,  згідно якого до відповідача застосовано фінансові санкції в розмірі 85,00 грн.

Вищезазначене рішення відповідачем отримано 30.11.2006 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення (а. с. 21).

Крім того, відповідно до вимог ст. 16 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” № 2181-ІІІ, Інструкції про порядок нарахування та погашення пені за платежами, що контролюються органами державної податкової служби, затвердженої наказом ДПА України від 11.06.2003 року № 290 відповідачу у зв’язку з несвоєчасним погашенням податкового зобов’язання  з податку на додану вартість нараховано 752,04 грн. пені.

Як свідчить наданий позивачем розрахунок (а. с. 59) пеня нарахована у зв’язку з несвоєчасним погашенням відповідачем податкових зобов’язань з ПДВ по деклараціям за період з вересня 2004 року по грудень 2005 року, та по податковим повідомленням –рішенням від 13.06.2006 року № 2, від 15.02.2007 року № , № , № .

Виходячи з встановлених обставин, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з огляду на  наступне.

Оскільки вищезазначене рішення відповідачем отримано та не оскаржене ним в адміністративному та судовому порядках, визначена позивачем сума штрафної санкції вважається узгодженою в розумінні ст. 5 Закону України   “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”

Відповідно до ст. 5 Закону України від 21.12.2000  № 2181-III “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” податкове зобов'язання,    самостійно   визначене   платником податків у податковій  декларації,  вважається  узгодженим  з  дня подання такої податкової декларації.

Відповідно до п.п. 16.1.1. п. 16.1. ст. 16 Закону України від 21.12.2000  № 2181-III “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” після закінчення встановлених строків погашення узгодженого податкового зобов’язання  на суму податкового боргу нараховується пеня.

Відповідно до п. 11 ст. 11 Закону України «Про державну податкову службу»від 04.12.1990 року № 509-XII Державні податкові інспекції мають право застосовувати  до  платників податків фінансові (штрафні) санкції,  стягувати до бюджетів та державних цільових фондів  суми недоїмки,  пені  у  випадках,  порядку  та розмірах,  встановлених законами  України.

Відповідно до ст. 3 Закону України від 21.12.2000  № 2181-III “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Враховуючи, що станом на день розгляду справи відповідачем не надано заперечень щодо нарахування пені та податковий борг залишився відповідачем не сплачений, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 94, 161-163 КАС України,  господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

1.          Позовні вимоги задовольнити.

2.          Стягнути за рахунок активів з Товариства з обмеженою відповідальністю “Мисливець”, м. Миколаїв, вул. В.Морська, 74,   податковий борг в сумі 837,04 грн., з яких:

-          85,00 грн. на р/р 0005, одержувач –місцевий бюджет Ленінського району, код 21080900;

-          752,04 грн. на р/р 0005, одержувач –місцевий бюджет Ленінського району, код 14010100.

Постанова  або ухвала суду першої інстанції,  якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд  першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом  десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя
О.В.Ткаченко