ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2007 р.
№ 2-6/17.1-2006(2-20/17-2006,2-20/12475-2005)

Судова колегія Вищого господарського суду України у складі :

Полякова Б.М., –головуючого (доповідач у справі),

Катеринчук Л.Й.

Ткаченко Н.Г.

розглянувши касаційну скаргу
ТОВ “Хімагромаркетинг Юг”, м. Севастополь

на постанову

та ухвалу
від 20.02.2007 р. Севастопольського апеляційного господарського суду
від 02.11.2006 р. господарського суду АРК

у справі
№ 2-6/17.1-2006 господарського суду АРК

за заявою
УПФ України в Красногвардійському районі АРК

до
ТОВ “Кримська виноробна компанія”, с. Красний партизан Красногвардійського р-ну АРК

про
банкрутство

арбітражний керуючий
Іванов Д.Л.; Золотавін О.О.

в судовому засіданні взяв участь представник:

ТОВ “Хімагромаркетинг Юг”
Тихоплав С.О., довір.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні господарського суду АРК знаходиться справа № 2-6/17.1-2006 про банкрутство ТОВ “Кримська виноробна компанія”.

Ухвалою господарського суду АРК від 02.11.2006 р. (суддя Шкуро В.М.) введено процедуру санації боржника строком на дванадцять місяців, керуючим санацією призначено директора ТОВ “Кримська виноробна компанія” Іванова Д.Л., а розпорядником майна –арбітражного керуючого Золотавіна О.О., повноваження розпорядника майна арбітражного керуючого Асріянць О.Е. припинено.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 20.02.2007 р. (судді: Латинін О.А. –головуючий, Заплава Л.М., Лисенко В.А.) апеляційні скарги ТОВ “Хімагромаркетинг Юг” та ТОВ “Підприємство “Спецхімзахист” залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду АРК від 02.11.2006 р. –без змін.

Не погоджуючись з винесеними судовими рішеннями, ТОВ “Хімагромаркетинг Юг” звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 20.02.2007 р. та ухвалу господарського суду АРК від 02.11.2006 р.

Касаційна скарга мотивована порушенням судами першої та апеляційної інстанції норми матеріального та процесуального права, зокрема ст. ст. 16, 17 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” (далі –Закон) та ст. 79 ГПК України.

На думку заявника касаційної скарги, клопотання про введення процедури санації та призначення керуючим санацією керівника боржника подано неправомочним комітетом кредиторів та суд не мав права приймати таке клопотання до уваги.

Заслухавши пояснення представника сторони, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 15 Закону у попередньому засіданні суду встановлюються загальний розмір всіх грошових вимог кредиторів до боржника, тобто формується пасив боржника.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону після винесення ухвали за результатами попереднього засідання господарського суду розпорядник майна повідомляє кредиторів згідно з реєстром вимог кредиторів про місце і час проведення зборів кредиторів та організовує їх проведення.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що збори кредиторів вважаються повноважними, якщо всіх кредиторів було письмово повідомлено про час і місце проведення зборів.

На час дії процедур банкрутства збори кредиторів обирають комітет кредиторів.

У відповідності до приписів ч. 8 ст. 16, ч. 1 ст. 17 Закону до компетенції комітету кредиторів належить прийняття від імені кредиторів рішення про відкриття процедури санації, а також згідно з ч. 11 ст. 53 Закону рішення про призначення керуючим санацією керівника боржника.

За змістом Закону господарський суд зобов’язаний спочатку сформувати пасив боржника і тільки після цього продовжувати подальший рух справи про банкрутство: формувати представницькі органи кредиторів (загальні збори кредиторів, комітет кредиторів), розглядати питання щодо переходу до наступної судової процедури.

Відповідної правової позиції дотримується Верховний Суд України, зокрема в своїй постанові від 27.12.2005 р. у справі № 01/1494.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Вищого господарського суду України від 30.08.2006 р. у даній справі ухвалу попереднього засідання суду першої інстанції від 23.01.2006 р. про затвердження реєстру вимог кредиторів скасовано в частині розгляду грошових вимог Захар’їна В.А., Іванова Д.Л. та Кримського торгового дому “Кволіт продактс” до боржника, а справу в цій частині передано на новий розгляд.

Втім, ухвалами суду першої інстанції від 16.10.2006 р. розгляд грошових вимог вказаних кредиторів призначено на 07.11.2006 р., а розгляд клопотання комітету кредиторів про відкриття процедури санації боржника та призначення керуючого санацією і розпорядника майна призначено на 02.11.2006 р.

Отже, на час введення процедури санації судом першої інстанції не були розглянуті грошові вимоги трьох кредиторів боржника, загальна сума вимог яких становить 2/3 від всіх грошових вимог кредиторів за реєстром.

Таким чином, не сформувавши пасив боржника, суд першої інстанції переходить до наступної судової процедури –санації боржника за рішенням комітету кредиторів.

У зв’язку з тим, що на час проведення підсумкового засідання в процедурі розпорядження майном боржника судом касаційної інстанції частково скасовано реєстр вимог кредиторів, рішення створеного до цього часу комітету кредиторів не можуть нести правові наслідки як для учасників справи, так і для суду.

За таких обставин справи доводи касаційної скарги щодо подання клопотання про введення процедури санації неправомочним комітетом кредиторів визнаються судом обґрунтованими.

Враховуючи те, що у даному випадку судом першої інстанції розірваний судовий процес та порушена черговість процедур банкрутства у справі, ухвала суду першої інстанції про введення процедури санації боржника та постанова  суду апеляційної інстанції про залишення її без змін підлягають скасуванню, як такі, що не відповідають вимогам чинного законодавства.

Втім, посилання заявника касаційної скарги на необхідність зупинення провадження у даній справі про банкрутство до розгляду інших справ, предметом яких є визнання недійсними договорів, на підставі яких заявлені вимоги зазначених кредиторів боржника, не можуть бути прийняті судом.

У справі про банкрутство процесуальні дії мають вчинятися у певні строки, тому, здійснюючи провадження у справі, суд обмежений чіткими строками та позбавлений можливості їх продовжувати понад встановлений максимальний розмір. Також, в силу специфічності процедури банкрутства зупинення провадження у справі може мати незворотні правові наслідки.

Між тим, рішення у таких справах можуть бути підставою для перегляду ухвали, винесеної за наслідками розгляду грошових вимог кредиторів до боржника, за нововиявленими обставинами в порядку ст. ст. 112 –114 ГПК України.

У зв’язку з чим, справа про банкрутство ТОВ “Кримська виноробна компанія” підлягає направленню на новий розгляд на стадію попереднього засідання суду в процедурі розпорядження майном.

Враховуючи вказане та керуючись  ст. ст. 15, 16, 17, 53 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”  та ст. ст. 1115, 1117, 1119 –11111, 112 –114  Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційну скаргу ТОВ “Хімагромаркетинг Юг” задовольнити.

2.          Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від   20.02.2007 р. та ухвалу господарського суду АРК від 02.11.2006 р. у справі № 2-6/17.1-2006 скасувати.

3.          Справу № 2-6/17.1-2006 передати на новий розгляд на стадію попереднього засідання суду в процедурі розпорядження майном в іншому складі суду.

Головуючий                                                                        Б.М. Поляков

Судді                                                                                    Н.Г. Ткаченко

Л.Й. Катеринчук