ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

28.08.2007
Справа №2-4/578-2006

За позовом Відкритого акціонерного товариства «Керченський металургійний комбінат» ( 98306, АР Крим, м. Керч, вул. В. Бєлік, 12)

до відповідача Державної податкової інспекції в м. Керчі АР Крим ( 98300, АР Крим, м. Керч, вул. Борзенько, 40)

про визнання нечинним податкового повідомлення – рішення.

Суддя Бєлоглазова І.К.

При секретарі Шишовій І. В.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача –  Ярміщенко П.Г., заст. гол. бух., дов. пост.

Від відповідача – Лошкова В.О., нач. від., дов. пост.; Базілевич Н.В., предст., дов. пост.; Комар С.О., предст., дов. пост.; Віннік М.Ю., предст., дов. пост.

За участю прокурора – не з’явився.

Суть спору:

Відкрите акціонерне товариство «Керченський металургійний комбінат», м. Керч, звернулось до господарського суду АР Крим з позовом до Керченської міжрайонної державної податкової інспекції ( з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 7.06.2005 року) про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення № 0 від 25.03.2005 року про донарахування зобов’язання з ПДВ на суму 1764014,00 грн. Свої вимоги позивач мотивує тим, що на підставі договорів купівлі-продажу від 29.07.2004 року та 19.08.2004 року передав ТОВ «Нові системи і технології» у власність товар на суму 32121316,57 грн , у тому числі 5353552,77 грн. ПДВ. ТОВ «Нові системи і технології» оплатило товар у сумі 250000,00 грн. Заборгованість у сумі 31871316,57 грн. ( у тому числі ПДВ 5311866,00 грн.) стягнута з боржника за рішеннями господарського суду Донецької області від 8.02.2005 року, які набрали законної сили. Рішення не виконані. Вважаючи цю заборгованість сумнівною, позивач в грудні 2004 року перерахував податкове зобов’язання  з ПДВ , нараховане в серпні 2004 року, та зменшив суму податкового зобов’язання на суму 5311886,00 грн. відповідно до ст. 12 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» та п.4.5 ст. 4 Закону України «Про податок на додану вартість». На думку позивача висновки ДПІ про те, що правила коригування податкових зобов’язань поширюються тільки на безнадійну заборгованість, суперечать ч. 3 п. 4.5 ст. 4 Закону України «Про податок на додану вартість»  та п.п. 12.1.1 п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств». На виконання п. 20 Наказу  Державної податкової адміністрації України від 30.05.1997 р. № 165 «Про затвердження форми податкової накладної та порядку її заповнення» позивач в грудні 2004 року виписав розрахунки коригування кількісних та вартісних показників до податкових накладних, оригінали яких передав ТОВ «Нові системи і технології». Позивач також вважає, що закону суперечать висновки відповідача про відсутність правових підстав для зменшення суми податкового кредиту на 3547872,21 грн. ВАТ «Керченський металургійний комбінат» збільшив валовий прибуток та зменшив суму податкового кредиту на 3547872,21 грн. на підставі ухвали ГС АР Крим від 30.11.2004 року про визнання кредиторських вимог ТОВ «МаБі» на суму 19 543 102, 81 грн., керуючись п. 4.5 ст. 4 Закону України «Про податок на додану вартість» та п. 12.1.5 п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

Відповідач позовні вимоги не визнав. У відзиві на позов посилається на те, що позивач зменшив податкові зобов’язання з ПДВ безпідставно. Відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» підприємство – постачальник має право збільшити валові видатки при обчисленні прибутку. Але зменшити податкові зобов’язання відповідно до п. 4.5 ст. 4 Закону України «Про податок на додану вартість» підприємство – постачальник має право тільки у разі визнання боргу покупця безнадійним у порядку, встановленому законодавством України. Поняття безнадійної заборгованості містить ст. 1.25 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств». Борг ТОВ «Нові системи і технології» не відповідає цьому визначенню. Крім того, ВАТ «Керченський металургійний комбінат» не оформив  та не подав покупцю розрахунки коригування кількісних та вартісних показників до податкової накладної. ТОВ «Нові системи і технології» в декларації з прибутку підприємства не відобразило суму врегулювання сумнівної заборгованості. Правила, визначені у п. 12.1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», не можуть бути вжиті для перерахування податкових зобов’язань  чи податкового кредиту з ПДВ.  З урахуванням викладеного просить у позові відмовити.

Ухвалою від 27.07.06 р. у порядку ст.55 КАС України суд здійснив заміну відповідача Керченської міжрайонної державної податкової інспекції на її правонаступника Державну податкову інспекцію в м. Керч АР Крим.

З метою всебічного та об’єктивного розгляду справи ухвалою від 13.09.05 р. судом було призначено проведення судової  бухгалтерської експертизи. За клопотанням ДПІ у м. Керч ухвалою від 27.07.06 р. було призначено додаткову судову бухгалтерську експертизу. У зв’язку  з наведеним провадження у справі зупинялося.

Після одержання висновків експерту провадження у справі було поновлене. За клопотанням  сторін 5.06.07 р. суд ухвалив  вести розгляд справи за процедурою, визначеною для здійснення адміністративного судочинства.

Розглянув матеріали справи, дослідив докази, надані сторонами, у порядку, визначеному ст.138 КАС України, заслухав доводи представників сторін відповідно до ст.139 КАС України, висновки та пояснення експерта, надані в порядку ст. 148 КАС України, суд -

ВСТАНОВИВ:

Податковим повідомленням-рішенням від 25.03.05 р. №/0 Керченська міжрайонна державна податкова інспекція , правонаступником якої є відповідач, визначила ВАТ «Керченський металургійний комбінат» суму податкового зобов’язання з ПДВ в розмірі 1764014 грн.

Донарахування податкового зобов’язання здійснено відповідачем на підставі акту позапланової документальної перевірки обґрунтованості заявленої до відшкодування з бюджету України суми ПДВ ВАТ «Керченський металургійний комбінат», код 00191493, за грудень 2004 р.

Згідно з актом перевірки у порушення вимог п. 4.5 ст. 4 Закону України «Про податок на додану вартість» від 3.04.1997 р. № 16897-ВР позивач занизив суму податкового зобов’язання з ПДВ на 5 311 886 грн та занизив суму податкового кредиту на 3547872 грн., що призвело до донарахування ПДВ  у сумі 1764014грн (5311886 – 3547872).

Як убачається з матеріалів справи, уточнюючою декларацією за грудень 2004 р. позивач зменшив податкові зобов’язання з ПДВ на 5311980 грн, у т.ч. 93,92 грн за рахунок коригування у зв’язку з поверненням бракованих виробів відвантаженого товару покупцям, а також передплати шляхом оформлення розрахунків коригування. В цієї частині ДПІ не має зауважень до позивача.

Зменшення податкових зобов’язань з ПДВ в грудні 2004 р. на 5311866, 10 грн, що ДПІ вважає незаконним,  пов’язано з несплатою ТОВ «Нові системи і технології» у встановлений строк відвантаженого позивачем товару.

З матеріалів справи убачається, що позивач на підставі договорів поставки від 29.07.04 р. №2252/Л та від 19.08.04 №2255/Л протягом серпня 2004 р. відпустив ТОВ «Нові системи і технології» (м. Донецьк) товар (труби, феросплави, бури) на загальну суму 32 121 316, 57 грн, у т.ч. ПДВ 5 353 552, 77 грн.

Відповідно до вимог п.п. 3.1.1 ст. 3, п.п. 7.3.1.ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 3.04.1997 року № 16897-ВР із змінами та доповненнями за серпень 2004 р. у позивача у зв’язку з поставкою товару виникли податкові зобов’язання з ПДВ у розмірі 5 353 552, 77 грн, які знайшли відображення у податковій декларації з ПДВ за серпень 2004 р.

Згідно з приписами п.7.2 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» ВАТ «Керченський металургійний комбінат» були виписані податкові накладні на поставлений товар, у яких до вартості товару нарахований податок на додану вартість у сумі 5 353 552,77 грн. Податкові накладні відображені у книзі обліку продажу товарів (робіт, послуг).

П.8 договорів поставки від 29.07.04 р. №2252/Л та від 19.08. 04 р. №2255/Л передбачено, що оплата товару покупцем ТОВ «Нові системи і технології» мала бути здійснена протягом 30 календарних днів з дати поставки та надання продавцем рахунків, копій залізничних накладних, актів прийому – передачі, податкових накладних.

Фактично оплата за отриманий від ВАТ «Керченський металургійний комбінат» товар була проведена ТОВ  «Нові системи і технології» частково у сумі 250 000 грн платіжним дорученням №363 от 1.10.04 р. Несплачений залишок склав 31 871 316, 56 грн, в т.ч. ПДВ 5 311 886,09 грн.

У зв’язку з заборгованістю покупця ВАТ «Керченський металургійний комбінат» звернулося 21.12.04 р. до Господарського суду Донецької області з позовами про стягнення боргу.

Рішеннями Господарського суду Донецької області від 8.02.05 р. позовні вимоги ВАТ «Керченський металургійний комбінат» були задоволені, з ТОВ «Нові системи і технології» стягнуто на користь позивача 21 101 975, 96 грн за договором №2252/Л та 10 769 340, 61 грн за договором №2255/Л.

Згідно з п.4.5 ст. 4 Закону України «Про податок на додану вартість», у редакції, що діяла на той час,  у  разі  коли  після  поставки  товарів (робіт, послуг)здійснюється  будь-яка  зміна суми компенсації за поставку товарів (робіт,  послуг),  включаючи  перерахунок  у  випадках  повернення проданих  товарів  чи  права власності на такі товари продавцю,  а також у зв'язку з визнанням боргу покупця безнадійним  у  порядку, визначеному законодавством України, податок, нарахований у зв'язку з   такою  поставкою,  перераховується  відповідно  до  змін  бази оподаткування.   При  цьому  продавець  зменшує  суму  податкового зобов'язання на суму надмірно  нарахованого  податку,  а  покупець відповідно збільшує суму податкового зобов'язання на таку ж суму в період,  протягом якого була зменшена сума компенсацій продавцю. У зворотному    порядку   відбувається   перегляд   сум   податкових зобов'язань при збільшенні суми компенсації продавцю.

Порядок, передбачений  цим  пунктом,  не  застосовується  для перегляду цін  за  операціями,  якщо  хоч  одна  із  сторін  такої операції не є платником податку,  за винятком операції з перегляду цін, пов'язаних з виконанням гарантійних зобов'язань.

Правила,  визначені  цим  пунктом,  застосовуються  також при збільшенні  суми валових витрат або валового доходу платника цього податку внаслідок проведення процедур врегулювання  сумнівної  або безнадійної заборгованості відповідно до положень статті 12 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" чи визнання  боргу  покупця  безнадійним  з інших причин,  визначених законом.

П.12.1 ст. 12 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 28.12.94 р. № 335/94 – ВР із змінами та доповненнями передбачено порядок врегулювання сумнівної, безнадійної заборгованості. Відповідно до п.п.12.1.1 ст. 12 цього закону платник  податку - продавець товарів (робіт, послуг) має право  збільшити  суму  валових  витрат  звітного  періоду  на вартість відвантажених товарів (виконаних робіт, наданих послуг) у поточному або попередніх звітному податкових періодах у разі  коли покупець  таких товарів (робіт,  послуг) затримує без погодження з таким платником податку оплату їх вартості  (надання  інших  видів компенсацій  їх  вартості).  Таке право на збільшення суми валових витрат виникає, якщо протягом такого звітного періоду відбувається будь-яка з таких подій:

а) платник податку звертається до суду з позовом (заявою) про стягнення заборгованості з такого покупця або про порушення справи про його банкрутство чи стягнення заставленого ним майна;

б) зазначена   затримка   в   оплаті   (наданні  інших  видів компенсацій) перевищує 90 календарних днів та  платник  податку  - продавець отримує від покупця згоду про визнання раніше надісланої йому претензії в порядку  досудового  врегулювання  спору  або  не отримує  відповіді на таку претензію протягом строків,  визначених законодавством;

в) за поданням продавця нотаріус вчиняє виконавчий напис  про стягнення  заборгованості  з  покупця  або  стягнення заставленого майна  (крім  податкового  боргу).

Отже, у зв’язку з поданням до господарського суду Донецької області вказаних вище позовних заяв ВАТ «Керченський металургійний комбінат» згідно з законом набуло право збільшити розмір валових витрат, а також зменшити суму податкових зобов’язань з ПДВ на суму надмірно нарахованого податку (5 311 886, 09 грн).

Згідно з актами судової бухгалтерської експертизи №67/05 від 12.05.06 р. та №96/06 від 4.12.06 р. висновки Керченської МДПІ, викладені в акті документальної перевірки від 23.03.05 р. №82/23-4/00191493, стосовно донарахування ПДВ у сумі 1 764 014 грн, не підтверджуються первинними документами бухгалтерського і податкового обліку ВАТ «Керченський металургійний комбінат». Документальне оформлення ВАТ «Керченський металургійний комбінат» зменшення суми податкового зобов’язання з ПДВ у грудні 2004 р. відповідає вимогам чинного законодавства.

Перевіркою також встановлено, що відвантажена ВАТ «Керченський металургійний комбінат»  металопродукція придбана від ТОВ «МаБі» , м.Донецьк,  протягом серпня 2004р. згідно з актами прийому – передачі , рахунками, податковими накладними на суму 28 541 984, 58 грн, у т.ч. ПДВ 4 756 997, 43 грн. Придбання товару від ТОВ «МаБі» здійснювалося на підставі договору № 79/1 від 27.07.04 р.

За придбаний товар ВАТ «Керченський металургійний комбінат» мало перерахувати грошові кошти на рахунок продавця протягом 30 робочих днів з дати поставки та надання продавцем  необхідних документів, але фактично оплата проведена не була. 16.08.04 р. господарським судом АРК було порушено провадження у справі №2-11/11899 – 04 про банкрутство ВАТ «Керченський металургійний комбінат». Станом на цю дату борг позивача перед ТОВ «МаБі» складав 19 643 102, 81 грн. Ухвалою господарського суду АРК від 18.11.04 р. у справі №2-11/11899-04 визнано грошові вимоги ТОВ «МаБі» до ВАТ «Керченський металургійний комбінат» в зазначеній сумі.

На підставі податкової накладної в серпні 2004 р. суми ПДВ щодо операцій з придбання товару від ТОВ «МаБі» відповідно до вимог п.п. 7.4.1, 7.5.1. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» віднесено до складу податкового кредиту в розмірі 4 756997 грн.

Підпунктом 12.1.5  ст. 12 Закону України Про оподаткування прибутку підприємств» від   28.12.94 р. №335/94 – ВР платник  податку  -  покупець зобов'язаний збільшити валові  доходи  на  суму  непогашеної заборгованості (її частини), визнаної у порядку досудового врегулювання спорів або судом чи  за виконавчим  написом  нотаріуса,  у  податковому  періоді,  на який припадає перша з подій:

а) або  90-й  календарний  день  від  дня  граничного  строку погашення   такої   заборгованості   (її  частини),  передбаченого договором або визнаною претензією;

б) або 30-й календарний день від дня прийняття рішення  судом про  визнання  (стягнення)  такої  заборгованості (її частини) або вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Строки, визначені абзацом "а"  цього  підпункту,  поширюються також  на випадки,  коли покупець не надав відповідь на претензію, надіслану       продавцем,       у        строки,        визначені господарсько-процесуальним законодавством.

Строки, визначені абзацом "б" цього підпункту, застосовуються незалежно від того,  чи розпочав державний виконавець  або  особа, прирівняна  до  нього  згідно  із  законом,  заходи із примусового  стягнення боргу чи ні.

Отже, у зв’язку з прийняттям господарським судом АРК ухвали від 18.11.04 р. щодо визнання грошових вимог ТОВ «МаБі» до ВАТ «Керченський металургійний комбінат» у сумі 19 543 102, 81 грн позивач  в грудні 2004 р. набув право збільшити валові доходи.

В той же час згідно з п. 4.5. ст. 4  Закону України «Про податок на додану вартість» при проведенні процедур врегулювання сумнівної або безнадійної заборгованості відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» позивач набув право на перерахування податку відповідно до змін бази оподаткування.

З матеріалів справи убачається, що при проведенні процедур врегулювання сумнівної заборгованості за договором поставки 79/1 від 27.07.04 р. ВАТ «Керченський металургійний завод» зменшив суму податкового кредиту, враховану при визначенні ПДВ у зв’язку з придбанням товару за цим договором, на суму 3 257 183, 80 грн.

Відповідно до п.п. 7.7.1 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» суми податку, що підлягають сплаті до бюджету або відшкодуванню з бюджету, визначаються як різниця між загальною сумою податкових зобов’язань, що виникли у зв’язку з будь-яким продажем товарів (робіт, послуг) протягом звітного періоду, та сумою податкового кредиту звітного періоду.

Отже, зменшення податкового кредиту у зв’язку з придбанням в серпні 2004 р. товару за договором №79/1 від 27.07.04 р. на 3 257 183, 80 грн було враховано ВАТ «Керченський металургійний комбінат» при визначені чистої суми зобов’язань з ПДВ за грудень 2004 р., що призвело до їх збільшення на 3 257 183, 81 грн.

Ч.1 п.4.5 ст.4 Закону України «Про податок на додану вартість» встановлено, що при здійсненні коригувань податку на додану вартість відповідно до вищезазначених положень законів, продавець зменшує суму податкового зобов’язання на суму надмірно нарахованого податку, а покупець відповідно збільшує суму податкового зобов’язання на таку ж суму у період, протягом якого була зменшена сума компенсації продавцю.

При   здійсненні коригувань, що передбачені наведеною нормою закону, продавець згідно з приписами п. 20 Наказу ДПА України від 30.05.97 р.  №165 , зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.06.97 за №233/2037, із змінами та доповненнями, в редакції, що діяла в той час, виписує розрахунок коригування кількісних, вартісних показників до податкової накладної у двох примірниках за формою згідно з додатком №2 до податкової накладної.

Доводи відповідача про те, що ВАТ «Керченський металургійний завод» не виписало розрахунки коригування, а тому не має права на зменшення податкових зобов’язань, спростовуються  матеріалами справи, а саме наданими копіями розрахунків коригування кількісних та вартісних показників до податкових накладних (т.3, а.с. 17-52).

Відсутність підписів покупця про отримання у кожному розрахунку коригування, на що звертає увагу ДПІ в м. Керч, не впливає на право продавця на перегляд суми податкових зобов’язань, оскільки ані закон, ані Наказ №165 на містять таких приписів.

П.23 Наказу №165 передбачено тільки, що оригінал розрахунку коригування надається покупцю товарів (робіт, послуг), копія залишається у продавця.

П. 27 Наказу встановлює, що розрахунок  коригування  складається виключно продавцем - особою,  яка  є   платником   податку,   філією   чи   структурним підрозділом,  якому  делеговано право виписки податкової накладної (відповідно до пункту 2 цього Порядку),  а також особою,  яка веде облік   результатів   під  час  виконання  договорів  про  спільну діяльність та відповідальна за утримання та  внесення  податку  до бюджету, із обов'язковим включенням зазначених коригувань до зміни податкових зобов'язань та одночасним відображенням у книзі  обліку продажу з від'ємним чи позитивним значенням.

До того ж, позивачем надано реєстр виписаних розрахунків коригування (т.3 а.с. 17), на якому є підпис покупця, завірений печаткою, про отримання розрахунків, датований 21.12.04 р.

Що стосується доводів ДПІ у м. Керч про те, що позивач не мав права на зменшення суми податкового зобов’язання, оскільки всупереч вимогам ч.1 п. 4.5. ст.. 4 Закону України «Про податок на додану вартість», покупець не збільшив суму податкового зобов’язання на таку ж суму, то вони не відповідають вимогам закону.

Матеріали справи, а також висновки судового експерта від 12.05.06 р. №67/05 та від 4.12.06 р. №96/06 свідчать про те, що позивач виконав всі передбачені законодавством дії, спрямовані на коригування податку на додану вартість, у грудні 2004 р., та набув згідно з законом право на зменшення суми податкових зобов’язань. Невиконання покупцем свого обов’язку збільшити суму податкового зобов’язання на таку ж суму не впливає на право позивача, оскільки він як продавець не може нести відповідальність за діяльність чи бездіяльність покупця. П.4.5 ст.4 Закону України «Про податок на додану вартість», на який посилається ДПІ, не пов’язує виникнення права продавця на зменшення суми податкового зобов’язання з ПДВ з виконанням покупцем певних дії, у т.ч. збільшення суми податкового зобов’язання або сплати податку.

Відповідач також стверджує, що господарські операції за договором з ТОВ «МаБі» від 27.07.04 р. № 79/1 та за договорами поставки № 2252/Л  від 29.07.04 та 2255/Л від 19.08.04, укладеними з ТОВ «Нові системи і технології», є безтоварними та використані як одна зі схем ухилення від сплати податку.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 71 КАС України кожна  сторона  повинна  довести  ті  обставини,  на  яких ґрунтуються її вимоги та заперечення,  крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень,  дій чи  бездіяльності  суб'єкта  владних  повноважень  обов'язок  щодо доказування правомірності  свого  рішення,  дії  чи  бездіяльності покладається    на   відповідача,   якщо   він   заперечує   проти адміністративного позову.

Проте, факт безтоварності здійснених операцій та участь ВАТ «Керченський металургійний комбінат» у схемі умисного ухилення від сплати податків ДПІ у м. Керч не доведений.

В той же час фактичне здійснення господарських операцій з придбання та продажу товару за договором №79/1 від 27.07.04 р. та за договорами поставки № 2252/Л  від 29.07.04 та 2255/Л від 19.08.04 встановлене рішеннями господарський судів, які набрали законної сили.

Так, рішенням господарського суду Донецької області від 8.02.05 р. у справі № 6/431 встановлено факт відвантаження ВАТ «Керченський металургійний комбінат» на адресу ТОВ «Нові системи і технології» на підставі договору № 2255/Л від 19.08.04 р. товару на загальну суму 11019340,61 грн. Оплата товару здійснена частково у сумі 250000 грн. Заборгованість у сумі 10 769 340, 64 грн стягнута на користь ВАТ «КМК».

Рішенням господарського суду Донецької області від 8.02.05 р. у справі № 6/432 встановлено, що на підставі договору поставки від 29.07.04 р. №2252/Л ВАТ «Керченський металургійний завод» відпустив ТОВ «Нові системи і технології» товар  на суму 21 101 875, 96 грн, який не був сплачений. Заборгованість стягнута на користь ВАТ «Керченський металургійний комбінат» у повному об’ємі.

Законність та обґрунтованість кредиторських вимог ТОВ «МаБі» у сумі 19 543 102, 81 грн встановлена ухвалою господарського суду АРК від 18.11.04 р. №2-11/11899-04.

Відповідно до ч.1  ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, проаналізував зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовної заяви.

Крім того, ВАТ «Керченський металургійний комбінат» просить відшкодувати йому витрати, пов’язані з оплатою проведення судової бухгалтерської експертизи.

З матеріалів справи убачається, що платіжним дорученням №2024 від 8.08.06 р. ВАТ «Керченський металургійний комбінат» перерахувало ТОВ «Кримське експертне бюро» за проведення судової  бухгалтерської експертизи у даній справі 5000 грн.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Отже, витрати на оплату судової експертизи, які здійснив позивач, повинні бути присуджені йому з Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати нечинним податкове повідомлення - рішення Керченської міжрайонної державної податкової інспекції від 25.03.05 р. № /0 про визначення податкового зобов’язання ВАТ «Керченський металургійний комбінат»  з ПДВ в розмірі 1764014,00 грн.

Стягнути з державного бюджету України (пр 0002; одержувач – Державний бюджет м. Сімферополя, код платежу 22090200, ЄДРПО України 34740405, банк ДУ ДКУ в АР Крим  м. Сімферополь МФО 824026) на користь Відкритого акціонерного товариства «Керченський металургійний комбінат» (98306, АР Крим, м. Керч, вул. В. Бєлік, 12, ідентифікаційний код 00191493, пр 4081 в КФ «Приватбанк», м. Керч, МФО 324731) 5 000 грн витрат на оплату проведення судової експертизи, а також 3, 40 грн судового збору.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення.

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, постанова набирає сили через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанову направити сторонам рекомендованою кореспонденцією.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Білоглазова І.К.