ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2007 р.
№ 11/222-05(11/556-03,29/89-05)

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Перепічая В.С. ( головуючого),

Вовка І.В.

Гончарука П.А.,

розглянувши  у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Лаванда+” на ухвалу  Харківського  апеляційного господарського суду  від  17 травня  2007 року у справі № 11/222-05 за позовом   товариства з обмеженою відповідальністю “Лаванда+” до Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, третя особа –акціонерне товариство “Азалія”  про спонукання до продовження дії договору оренди шляхом укладення додаткової угоди, -

Встановив:

У грудні 2003 року товариство з обмеженою відповідальністю фірма “Лаванда+” звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Управління комунального майна та приватизації Харківської міської Ради про спонукання до пролонгації договору оренди № 640 від 23 вересня 1999 року шляхом підписання додаткової угоди № 1 до спірного договору та визнання даного договору діючим, посилаючись на те, що відповідач, без наявних на то правових підстав, ухиляється від продовження дії договору.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Останнім рішенням господарського суду Харківської області від 11 лютого 2004 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 12 травня 2004 року та постановою Вищого господарського суду України від 22 грудня 2004 року, в позові відмовлено.

У квітні 2005 року позивач звернувся до суду із заявою про перегляд рішення господарського суду Харківської області від 11 лютого 2004 року за нововиявленими обставинами, встановлених рішенням господарського суду Харківської області від 17 березня 2005 року у справі № 11/41-05, яким визнано частково недійсним договір оренди нежитлового приміщення, укладений між АТ “Азалія” та відповідачем, і які мають істотне значення для справи.

Доповідач : Гончарук П.А.

Рішенням господарського суду Харківської області від 7 червня 2005 року рішення господарського суду Харківської області від 11 лютого 2004 року скасовано,  позов задоволено.

Вирішено вважати укладеною додаткову угоду № 1 від 28 лютого 2002 року до договору оренди № 640 від 23 вересня 1999 року, що має наступний зміст: “п. 8.1 договору оренди № 640 від 23 вересня 1999 року викласти у наступній редакції:

-          цей договір діє з 23 вересня 1999 року до 23 вересня 2003 року.”

Стягнуто з відповідача на користь позивача судові витрати.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 23 січня 2006 року,  залишеною без змін  постановою Вищого господарського суду України  від 12 квітня  2006р., рішення господарського суду Харківської області від 7 червня 2005 року скасовано. Заяву позивача про перегляд рішення господарського суду Харківської області від 11 лютого 2004 року за нововиявленими обставинами залишено без задоволення, а рішення –без змін.

У серпні  2006р.  позивач звернувся до апеляційного суду  з заявою про перегляд постанови Харківського апеляційного господарського суду від 23 січня 2006 року  за нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що дана постанова   обгрунтована   судовими рішеннями  у справі   № 11/41-05, які скасовані   постановою Вищого господарського суду України 27 квітня 2006р.. Вважаючи дану  та інші обставини  нововиявленими, такими   що мають істотне значення,  позивач просить скасувати вказану постанову, а рішення суду першої інстанції  від 7 червня  2005р.  залишити в силі.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 17 травня 2007 року заяву  позивача про перегляд постанови Харківського апеляційного господарського суду від 23 січня 2006 року  за нововиявленими обставинами залишено без задоволення,  а постанову Харківського апеляційного господарського суду від 23 січня 2006 року  без змін.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати ухвалу  апеляційної інстанції, посилаючись на порушення апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права,   а рішення суду першої інстанції  від 7 червня  2005р. залишити без змін.

У відзиві на касаційну скаргу АТ “Азалія” просить касаційну скаргу ТОВ  “Лаванда+”    залишити без задоволення, вказуючи на безпідставність доводів касаційної скарги.

Заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги та заперечення проти них, суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом попередньої інстанції,   рішення господарського суду Харківської області від 17 березня  2005р., яким визнано частково недійсним договір  № 244 від  23 вересня  1999р. та  постанову Харківського апеляційного господарського суду від 23 січня 2006 року у справі 11/41-05,  якими, наряду з іншими обставинами, обгрунтована  постанова Харківського апеляційного господарського суду від 23 січня 2006 року у  даній справі, скасовано  постановою  Вищого господарського суду України 27 квітня 2006р., а справу направлено  на новий розгляд.

При новому  розгляді справи №11/41-05 ухвалою господарського суду від 1 лютого 2007р.,  залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 3 квітня 2007р., провадження у справі про часткове визнання договору оренди №244 від 19 листопада 1993р. припинено на підставі п.1.1 ст. 80 ГПК України, у  зв'язку з припиненням дії договору оренди №244 від 19 листопада 1993р..

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що  факти на які посилається позивач не є нововиявленими обставинами в розумінні ст. 112 ГПК  України, та залишив  без задоволення   заяву   позивача  про перегляд  постанови Харківського апеляційного господарського суду від 23 січня 2006 року   за нововиявленими обставинами.

Вказані висновки суду апеляційної інстанції відповідають фактичним обставинам та наявним матеріалам справи.

Твердження   касаційної скарги  про порушення   апеляційним господарським судом  норм  процесуального права  безпідставні   виходячи з наступного.

Підставами  перегляду  судових рішень,  які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами, в силу ст. 112 ГПК України,  є нововиявлені  обставини, що мають істотне значення  для справи  і від їх  наявності чи відсутності залежали наслідки справи.

Скасування  судових рішень  у справі   № 11/41-05 та направлення справи на новий розгляд,  не вплинули на наслідки даної справи, оскільки  при новому розгляді справи позовні вимоги про визнання недійсним  договору    оренди  № 244 від 19 листопада 1993р. задоволені не були,  а навпаки встановлено відповідність даного договору вимогам законодавства.

Таким чином, постанова апеляційної інстанції грунтується на правильному застосуванні процесуальних норм, доводи касаційної скарги не спростовують висновків  суду, а тому підстав для зміни або скасування постанови суду не вбачається.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України –

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Лаванда+” залишити без задоволення, а ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 17 травня 2007 року у справі № 11/222-05 –без змін.

Головуючий            Перепічай В.С.

Судді                                                                                      Вовк І.В.

Гончарук П.А.