ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

23.07.2007
Справа №2-23/853-2007А

Господарський суд Автономної Республіки Крим у складі

судді Іщенко Г.М.,

секретаря судового засідання Ємєнджієвої А.М., розглянувши за участю представників

від позивача – Литовченко І.В - головний державний податковий інспектор юридичного відділу, дов. від 10.01.2007р. №78/10/10-0, Чащина Т.А. - головний державний податковий ревізор-інспектор відділу аудиту юридичних осіб, дов. від 20.07.2007р. №7563/10/10-0,

від відповідачів:

1.          Дерев’янко О.М. - начальник юридичного бюро, дов. від 10.01.2007р.,

2.          не з’явився, повідомлений належним чином,

у відкритому судовому засіданні справу

за адміністративним позовом Красноперекопської об’єднаної державної податкової інспекції в АР Крим, (96000, АР Крим, м. Красноперекопськ, вул. Північна, 2),

до відповідачів:

1.          Красноперекопського відкритого акціонерного товариства «Бром», (96000, АР Крим, м. Красноперекопськ, вул. Північна,1),

2.          Приватного підприємства «ТНВД Плюс», (Полтавська область, м. Кременчуг, проїзд Арсенальний, 24/35),

про  визнання недійсними угод,

в с т а н о в и в :

Красноперекопська об’єднана державна податкова інспекція в АР Крим звернулася до  господарського суду АР Крим  з позовом до Красноперекопського відкритого акціонерного товариства «Бром», Приватного підприємства «ТНВД Плюс» про визнання недійсними угод з поставки хлору рідкого на адресу Красноперекопського відкритого акціонерного товариства «Бром», які укладені між відповідачами.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у даному випадку має місце придбання хлору Красноперекопським відкритим акціонерним товариством «Бром» у Приватного підприємства«ТНВД Плюс»  без наявності  будь-яких документів, через фіктивне підприємство, з метою формування незаконного податкового кредиту.

29.01.2007р. до господарського суду АР Крим від позивача надійшли уточнення позовних вимог, згідно яких позивач просить визнати недійсним договір від 28.03.2005р. №10, укладений між Красноперекопським відкритим акціонерним товариством «Бром» та Приватним підприємством «ТНВД Плюс», який суперечить інтересам держави. Позивач вважає, що договір від 28.03.2005р. №10 є фіктивним, оскільки Приватне підприємство «ТНВД Плюс» фактично не здійснювало поставку хлору рідкого на адресу Красноперекопського відкритого акціонерного товариства «Бром».

Відповідач (1) з позовними вимогами не згоден за мотивами, викладеними у запереченнях на позов, вважає, що позивачем не підтверджена викладена ним в позові інформація про встановлені  з боку Красноперекопського відкритого акціонерного товариства «Бром» порушення визначення податкового кредиту за квітень 2005року взагалі, а тим більше в зв’язку з угодами, укладеними  з  Приватним підприємством «ТНВД Плюс». Крім того, у поясненнях на уточнення позовних вимог Красноперекопське відкрите акціонерне товариство «Бром» вказує, що  позивачем в уточненнях до позову зазначено, що суму в розмірі 44880,00грн. Красноперекопське відкрите акціонерне товариство «Бром» включило в якості бюджетного відшкодування, а яким чином дана обставина пов’язана з його вимогою про визнання договору недійсним так і не аргументував.

Відповідач (2) відзиву на позовну заяву не представив, не забезпечив явку свого представника в судове засідання, про день розгляду справи повідомлений належним чином – судовою повісткою. Про причини неявки суд не повідомив.

Згідно пункту 6 Закону України «Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України» №2953-1У від 06.10.2005р., що набрав чинність 01.11.2005р., до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України судочинство здійснюється відповідно до  Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на  обов’язковість яких надана Верховною Радою України.

Провадження по адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, що діє на час здійснення окремої процесуальної  дії, розгляду справи.

Розглянув матеріали справи, заслухав представників сторін, дослідив надані сторонами докази, суд вважає що, позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивач вказує, що в ході проведення перевірки з питання відшкодування сум податку на додану вартість, які заявлені Красноперекопським відкритим акціонерним товариством «Бром» в декларації з податку на додану вартість за квітень 2005р., виявлено незаконне формування податкового кредиту в результаті придбання хлору рідкого у Приватного підприємства «ТНВД Плюс» за договором від 28.03.2005р.№10, укладеним між Красноперекопським відкритим акціонерним товариством «Бром» та Приватним підприємством «ТНВД Плюс».

Відповідно листу Кременчугської об’єднаної державної податкової інспекції від 17.08.2006р. за №7939/7/23-20 проведення зустрічної перевірки Приватного підприємства «ТНВД Плюс» із взаємовідношенням з Красноперекопським відкритим акціонерним товариством «Бром» неможливо, оскільки Приватне підприємство «ТНВД Плюс» (зареєстроване в Кременчугській об’єднаній державній податковій інспекції) не знаходиться за юридичною адресою. Останній звіт був направлений за  травень 2005р. поштою.

Позивач прийшов до висновку, що Приватне підприємство «ТНВД Плюс» має ознаки фіктивності. Отже, у даному випадку має місце придбання хлору Красноперекопським відкритим акціонерним товариством «Бром» у Приватного підприємства «ТНВД Плюс» через фіктивне підприємство, з метою формування незаконного податкового кредиту, що є підставою для визнання договору від 28.03.2005р. №10 недійсним.

Однак, позивачем не прийнято до уваги, що у довідці від 05.08.2005р. №120/23-4/05444552/133 про результати документальної позапланової перевірки дотримання вимог податкового законодавства Красноперекопським відкритим акціонерним товариством «Бром» за період з 01.04.2005р. по 31.05.2005р. вказане, що перевірка проведена саме з питання правильності віднесення сум податку на додану вартість у податкові зобов’язання та у податковий кредит згідно декларації за квітень 2005р., а також про підтвердження перевіркою суми податкового кредиту 888445,00грн. і про відсутність порушень податкового законодавства.

Суд приходить к висновку, що позивачем не надані докази, які підтверджують доводи про встановлення у Красноперекопського відкритого акціонерного товариства «Бром» порушень визначення податкового кредиту за квітень 2005р. взагалі, а тим більше у зв’язку із спірним договором від 28.03.2005р.№10, укладеним між Красноперекопським  відкритим акціонерним товариством «Бром» та Приватним підприємством «ТНВД Плюс».

Відповідно до статей 43, 44 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, здійснювана суб’єктами  господарювання з метою досягнення економічних і соціальних результатів  в одержання прибутку. Підприємництво здійснюється на основі вільного  вибору видів підприємницької діяльності, комерційного розрахунку і власного комерційного ризику.

Матеріалами справи свідчать, що одними із видів господарської діяльності Красноперекопського відкритого акціонерного товариства «Бром» є виробництво інших основних неорганічних речовин, оптова торгівля хімічними продуктами.

Позивачем поза увагою залишився той факт, що згідно статті 21 Закону України «Про підприємства в Україні» відносини підприємств з іншими підприємствами здійснюються на основі договорів. Відповідальність підприємств встановлена статтею 10 Закону України «Про підприємництво». Жоден з перерахованих вище Законів не зобов'язує перевіряти відповідність реєстрації документів контрагентів.

З урахуванням статті 37 Цивільного Кодексу України юридична особа припиняється шляхом ліквідації або реорганізації (злиття, розділу або приєднання). Згідно пункту 4 статті 34 Закону України «Про підприємства в Україні» підприємство вважається реорганізованим або ліквідованим з моменту виключення його з державного реєстру України.

Однак, згідно відповіді від 29.05.2007р. №09/2-787з на запит господарського суду АР Крим  Головне управління статистики у Полтавській області повідомляє, що станом на 29.05.2007р. у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України значиться Приватне підприємство «ТНВД Плюс», (аркуш справи 97).

Як свідчать матеріали справи, згідно рішення господарського суду Полтавської області від 07.09.2006р. справа №14/426 припинена підприємницька діяльність Приватного підприємства «ТНВД Плюс». Однак, позивачем не надані суду докази про набрання зазначеним рішенням законної сили, (аркуш справи 76,77).

Суд вважає за необхідне зазначити, що рішення господарського суду Полтавської області від 07.09.2006р. не є доказом наявності умислу відповідачів на укладення договору від 28.03.2005р. №10 з метою, що суперечить інтересам держави та суспільства, а факт припинення підприємницької діяльності Приватного підприємства «ТНВД Плюс» не може безумовно вказувати на наявність такого умислу.

Сам факт припинення підприємницької діяльності Приватного підприємства «ТНВД Плюс» дійсно не тягне за собою недійсність всіх угод, укладених з моменту його державної реєстрації і до моменту виключення з державного реєстру.

Відповідно до статті 207 Господарського Кодексу України недійсними визнаються угоди, вчинені з метою, завідомо суперечною інтересам держави.

Підстав для визнання спірного договору від 28.03.2005р. №10, укладеному між Красноперекопським відкритим акціонерним товариством «Бром» та Приватним підприємством «ТНВД Плюс» з придбання хлору рідкого, як укладеного з метою, завідомо суперечною інтересам держави і суспільства суд не вбачає, оскільки кваліфікуючою ознакою угод, вчинених з завідомо суперечною інтересам держави і суспільства, є намір сторін на здійснення операції з метою, завідомо суперечною інтересам держави.

Спірний договір від 28.03.2005р. №10, укладений між Красноперекопським  відкритим акціонерним товариством «Бром» та Приватним підприємством «ТНВД Плюс», був реально виконаний, що підтверджується: залізничними накладними: №47559397, №47559398, №47559400, №47559401, відповідно до яких хлор рідкий на адресу Красноперекопського відкритого акціонерного товариства «Бром» на залізничну станцію Красноперекопськ прибув 06.04.2005р.

Листи Відкритого акціонерного товариства «ДніпроАЗОТ» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Ростхіммаш» свідчать про відправлення хлору по даним накладним Приватного підприємства «ТНВД Плюс». Відповідь від 14.03.2007р. №191 Красноперекопської філії відкритого акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» підтверджує факт направлення 06.04.2005р. на адресу Красноперекопського відкритого акціонерного товариства «Бром» п’яти цистерн з хлором рідким вагою 277тон, що повністю відповідає спірної кількості, (аркуші справи 90, 99-106).

Суб’єкти підприємницької діяльності мають право без обмеження здійснювати господарську діяльність, що не суперечить законодавству. Незаконне втручання й перешкоджання господарської  діяльності суб’єктів господарювання з боку органів державної влади, їхніх посадових осіб при здійснені ними державного контролю і нагляду забороняються (стаття 19 Цивільного кодексу України).

Відповідно статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві  є будь-які фактичні  дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З доданих до позовної заяви документів не вбачається доказів придбання хлору за договором від 28.03.2005р.№10 без наявності яких-небудь документів, через фіктивне підприємство, з метою формування незаконного податкового кредиту. Позивачем не надані докази на підтвердження того, що укладаючи договір від 28.03.2005р. №10 сторони діяли з метою, яка суперечила інтересам держави та суспільства. Навпаки, встановлені судом факти свідчать про сплату продавцю в ціні товару податку на додану вартість.

Отже, суд приходить до висновку про безпідставність визнання недійсним договору від 28.03.2005р. №10, укладеному між  Красноперекопським відкритим акціонерним товариством «Бром» та Приватним підприємством «ТНВД Плюс» з придбання хлору рідкого, як укладеного з метою, завідомо суперечною інтересам держави і суспільства.

Матеріалами справи свідчать, що одним із видів господарської діяльності Красноперекопського відкритого акціонерного товариства «Бром» є виробництво інших основних неорганічних речовин, оптова торгівля хімічними продуктами, (аркуш справи 38).

На підставі наявних у справі доказів, оцінка яких відповідає вимогам статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України, судом встановлено факт відсутності порушень при укладанні договору від 28.03.2005р. №10.

Конституція України передбачає право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю та право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом (статті 41,42).

Виконання конституційного обов’язку, передбаченого статтею 67 Конституції України, реалізується сплатою кожним податків і зборів в порядку і розміру, встановленому законом.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах  повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, (частина 2 статті 19 Конституції України).

Згідно статті 13 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» посадові  особи   органів державної податкової служби зобов'язані дотримувати Конституції і законів України, інших нормативних актів, прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій, забезпечувати виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та повною мірою використовувати надані їм права.

Оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності в порядку статей 69,70, 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем достатніх  доказів, що є підставою для відмови позивачу у позові.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та  Законами України.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено в судовому засіданні 23 липня 2007року.

У повному обсязі постанову складено 30 липня 2007року.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7,8,9,11,12,70,79, 86, 94, 98, 122, 158–163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до Севастопольського апеляційного господарського суду через господарський суд АР Крим шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови в десятиденний строк з дня складення постанови у повному обсязі, з подальшим поданням апеляційної скарги на постанову протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження та в порядку, передбаченому частиною 5 статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, у разі неподання відповідної заяви (стаття 254 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Іщенко Г.М.