ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

29.03.07                                                                                       Справа №6/27/07

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

при секретарі: Акімовій Т.М.

за участю представників

позивача: не з’явився

відповідача: Кошличенко В.С., дов. № 05 від 04.05.2006 р.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Базіспромресурс», м. Запоріжжя

на рішення господарського суду Запорізької області від 30.01.2007 р.

у справі № 6/27/07

за позовом Відкритого акціонерного товариства «Мостобуд», м. Київ

(01033, м. Київ, вул. Паньківська,5)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Базіспромресурс», м. Запоріжжя

(69035, м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, 62/104)

про стягнення  325.709,58 грн.

Встановив:

11.12.2006 р. відкрите акціонерне товариство «Мостобуд», м. Київ, (далі - позивач) звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Базіспромресурс», м. Запоріжжя, (далі - відповідач) про стягнення 325.709,58 грн., які складаються з 300.000,00 грн. основного боргу за договором № 96-юр-д поставки товару від 28.05.2006 р., 25.709,58 грн. пені за неналежне виконання умов договору (з урахуванням уточнень позовних вимог, прийнятих судом першої інстанції).

Розглянувши справу по суті, господарський суд Запорізької області своїм рішенням від 30.01.2007 р. у справі № 6/27/07 (суддя Місюра Л.С.) позов задовольнив повністю, з відповідача на користь позивача стягнуто 300.000,00 грн. основного боргу, 25.709,58 грн. пені, 3.256,88 грн. державного мита та 112,86 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення суду мотивовано наступним.

28.05.2006 р. між сторонами укладено договір № 96-юр-д поставки товару, згідно з умовами якого відповідач зобов’язався передати, а позивач оплатити й прийняти товар. Позивач виконав свої обов’язки за вищезазначеним договором, сплативши 300.000,00 грн. передоплати. Відповідач свої зобов’язання за договором належним чином не виконав, оплачений товар позивачу не передав.

Керуючись ст. ст. 712, 693, 614 ЦК України та ст. 232 ГК України, суд першої інстанції дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим рішенням, у поданій апеляційній скарзі відповідач вважає, що рішення господарського суду Запорізької області від 30.01.2007 р. у справі № 6/27/07 прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, прийняти нове рішення, яким в позові відмовити. Відповідач вважає, що строк поставки за умовами договору не наступив, а відповідно права і законні інтереси позивача не порушено. Також відповідач зазначає, що йог вина відсутня, отже застосування штрафних санкцій безпідставне.

Позивач письмового відзиву на апеляційну скаргу та інші витребувані судом документи не надав, в судове засідання не з’явився, про час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача, на підставі ст. 75 ГПК України, за наявними в ній матеріалами.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Розпорядженням голови Запорізького апеляційного господарського суду № 991 від 29.03.2007 р. справу призначено до розгляду у складі колегії суддів: головуючого – Коробки Н.Д., суддів: Радченко О.П., Юхименка О.В.

За клопотанням представника відповідача судовий процес вівся без застосування засобів технічного забезпечення та за його згодою в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду, вивчивши матеріали справи і апеляційної скарги, взявши до уваги доводи представників сторін, колегія суддів встановила наступне.

28.05.2006 р. між сторонами укладено договір № 96-юр-д поставки товару (далі - Договір) (а.с. 12 - 17). Сторонами складено до Договору  Специфікації № 1 і № 2 (а.с. 18, 19), які є його невід’ємною частиною згідно з умовами Договору.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.3 Договору відповідач зобов’язався в прядку та на умовах, визначених Договором, поставити позивачу товар, визначений Договором, а позивач -  на умовах та в порядку, визначених Договором, прийняти товар та оплатити його. Предметом поставки є продукція, визначена в Додатках (Специфікаціях), що є невід’ємними частинами Договору.

Строк поставки вказаний в Додатках (Специфікаціях), що є невід’ємними частинами Договору (п. 5.1 Договору).

Товар поставляється відповідачем позивачу за договірними цінами, погодженими сторонами шляхом виставлення та оплати рахунку-фактури (п. 6.1 Договору).

Ціну Договору складає вартість поставленого товару, вказана у Додатках (Специфікаціях), що є невід’ємними частинами Договору (п. 6.2 Договору.)

Розрахунки за кожну поставлену партію товару здійснюються в безготівковій формі протягом терміну, вказаному в Додатках (Специфікаціях), які є невід’ємними частинами Договору по кожному випадку окремо (п. 7.1 Договору).

Розрахунки за Договором відбуваються наступним чином:

-          30% попередня оплата;

-          70% післяоплата протягом 20 календарних днів з моменту отримання товару (п. 7.2 Договору).

Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін. Строк Договору починає свій перебіг в момент, визначений в п. 9.1 Договору та діє до повного виконання сторонами своїх обов’язків (п.п. 9.1, 9.2 Договору).

В Специфікаціях № 1 і № 2 сторони погодили назву продукції (товару): труби діаметром 1420 х 14 – 16,0 мм марка сталі – Ст. 3сп (далі – товар), од. виміру – тн, кількість – 1.000, ціна з ПДВ – 5.100 грн., сума – 5.100.000,00 грн., строк поставки – червень 2006 р.

Позивач здійснив відповідачу передоплату на суму 300.000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1964 від 14.06.2006 р., (а.с. 20).

Відповідач свої зобов’язання за Договором належним чином не виконав, оплачений товар позивачу не передав.

Стягнення з відповідача на користь позивача 325.709,58 грн., які складаються з 300.000,00 грн. основного боргу за Договором, 25.709,58 грн. пені за неналежне виконання умов Договору стало предметом спору у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. ст. 99, 101 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції. У процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у повному обсязі.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як зазначалось вище, правовідносини сторін врегульовані Договором, який за своєю правовою природою є договором поставки, слід керуватися главою 54 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 ЦК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог,  що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за   договором  поставки  продавець  (постачальник),  який здійснює  підприємницьку  діяльність,  зобов'язується  передати  у встановлений   строк   (строки)  товар  у  власність  покупця  для використання його у підприємницькій діяльності або в інших  цілях, не пов'язаних з особистим,  сімейним,  домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до п. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму  попередньої  оплати товару,  не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати  передання  оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що строк поставки товару погоджений сторонами в Специфікаціях – червень 2006 р. У встановлений строк відповідач оплачений позивачем товар не передав.

Отже, позовні вимоги про стягнення суми основного боргу в сумі 300.000,00 грн. підлягають задоволенню, оскільки підтверджені документально і заявлені обґрунтовано.

Згідно з п. 10.3 Договору у випадку порушення відповідачем терміну поставки товару відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі 0,1% від вартості непоставленої продукції за кожний день прострочення, але загальна сума пені по цьому Договору не може бути більше суми, з урахуванням подвійної облікової ставки НБУ.

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними    санкціями    у   цьому   Кодексі   визнаються господарські санкції у вигляді грошової  суми  (неустойка,  штраф, пеня),  яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним  правил  здійснення  господарської  діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання

Як передбачено п. 4 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не  визначено, санкції  застосовуються  в розмірі,  передбаченому договором.  При цьому  розмір  санкцій   може   бути   встановлено   договором   у відсотковому  відношенні  до суми невиконаної частини зобов'язання або  у  певній,  визначеній  грошовій  сумі,  або  у  відсотковому відношенні   до  суми  зобов'язання  незалежно  від  ступеня  його виконання,  або у кратному розмірі  до  вартості  товарів  (робіт, послуг).

Згідно з п. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних  санкцій  за  прострочення  виконання зобов'язання,  якщо  інше  не  встановлено  законом або договором, припиняється через шість місяців від дня,  коли зобов'язання  мало бути виконано.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції щодо задоволення пені в сумі 25.709,58 грн. за період з 01.07.2006 р. по 31.12.2006 р.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеним.

Таким чином, апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю «Базіспромресурс», м. Запоріжжя, задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, Запорізький апеляційний господарський суд

Постановив:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Базіспромресурс», м. Запоріжжя, залишити без задоволення, рішення господарського суду Запорізької області від 30.01.2007 р. у справі № 6/27/07 – без змін.