донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

11.06.2007 р.                                                                            справа №16/405

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:
Шевкової  Т.А.

суддів
Діброви  Г.І. , Стойка  О.В.

за участю представників сторін:

від позивача:
Ігнатова Н.О. дов. № Н-01/1567 від 16.05.2007р.,

від відповідача:
Кондаурова Н.І. дов. № 09-18/1172 від 19.01.2007р.
Фурсова О.О. дов.№ 09-18/1153 від 29.12.2006р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Державного підприємства "Донецька залізниця"                м. Донецьк

на рішення господарського суду

Донецької області

від
14.03.2007 року

по справі
№16/405 (суддя В.В.Манжур)

за позовом
Державного підприємства "Донецька залізниця" м. Донецьк

до
Відкритого акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" м. Маріуполь

про
про стягнення плати за користування вагонами у сумі 37882грн.45коп.

В С Т А Н О В И В :

Державне підприємство “Донецька залізниця” м.Донецьк звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою про стягнення з Відкритого акціонерного товариства “Металургійний комбінат “Азовсталь” м.Маріуполь Донецької області 37882грн.45коп. суми плати за користування вагонами.

Господарський суд Донецької області рішенням від 14.03.2007р. по справі № 16/405 у задоволенні позовних вимог відмовив у повному обсязі.

Своє рішення господарський суд мотивував тим, що вагони, плату за користування якими заявлено до стягнення, були подані залізницею понад обумовлену умовами договору максимальну кількість вагонів підлягаючих подачі на під’їзну колію відповідача на добу; оформлення затримки здійснено з порушенням Правил перевезення вантажів, а також зазначив про порушення позивачем строку для пред’явлення позову.

Державне підприємство “Донецька залізниця” м.Донецьк, не погоджуючись з рішенням господарського суду, подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Донецької області від 14.03.2007р. у справі № 16/405 скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Заявник скарги вважає, що при прийнятті рішення господарським судом неправильно застосовані норми матеріального права, а саме: ст.267 Цивільного Кодексу України, ст.ст.1, 3, 7 Закону України “Про податок на додану вартість”, ст.ст.119, 137 Статуту залізниць України,  п.п.10, 13 Правил користування вагонами і контейнерами, та норми процесуального права -  ст.43 Господарського процесуального кодексу України в частині необхідності всебічного, повного та об’єктивного розгляду у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, що призвело до прийняття неправомірного рішення.

Відкрите акціонерне товариство “Металургійний комбінат “Азовсталь” м.Маріуполь Донецької області з доводами наведеними позивачем в апеляційній скарзі не погоджується, просить рішення господарського суду Донецької області від 14.03.2007р. у справі №16/405 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення, оскільки вважає оскаржуване рішення обґрунтованим та винесеним у відповідності з вимогами діючого законодавства.

Сторонами було подано клопотання, в якому вони просили не здійснювати фіксацію судового процесу технічними засобами у справі №16/405. Дане клопотання судовою колегією задоволено.

Відповідно до ст.129 Конституції України, статей 44, 811 Господарського процесуального кодексу України складено протокол.

Згідно зі статтями 28, 29 Закону України “Про судоустрій в Україні” розпорядженням заступника голови Донецького апеляційного господарського суду призначена колегія суддів для розгляду апеляційної скарги.

У відповідності з частиною другою статті 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Протягом квітня 2006року на станцію Сартана ДП “Донецька залзіниця” на адресу ВАТ “МК “Азовсталь” надходили вагони з вантажем, які були затримані на підходах до станції призначення з причини неприйняття вагонів одержувачем у зв’язку із зайнятістю фронтів вивантаження.

Відповідно до розділів 2, 3 Правил користування вагонами і контейнерами, (затверджених наказом Мінтрансу України від 25.02.1999р.  № 113, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.03.1999р. за № 165/3458) облік часу перебування вагонів на підходах до станції призначення здійснювався станцією Сартана за відомостями плати за користування вагонами №№ 0911, 0968, 08061864, 061895, 061899, 08061900, 061915, 061959 за квітень 2006року та за відповідний час нарахована плата за користування вагонами в сумі 37882грн.45коп. (в т.ч. ПДВ –6313грн.74коп.).

Відомості плати за користування вагонами відповідач підписав з зауваженнями, від оплати плати за користування вагонами, нарахованої за час затримки відмовився, оскільки вважає, що подавання йому залізницею поїздів було здійснено з порушенням параграфів 3, 5, пункту 8 параграфу 13 договору №1/27 від 14.06.1999р., а відтак зазначена сума нарахована залізницею неправомірно.

Позивач, не погодившись з діями відповідача, звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача плати за користування вагонами за  квітень 2006року в сумі 37882грн.45коп. на підставі ст.119 Статуту залізниць України.

Між ДП “Донецька залізниця” та ВАТ “Металургійний комбінат  “Азовсталь” був укладений договір №1/27 від 14.06.1999р. про експлуатацію  під’їзної колії ВАТ “МК “Азовсталь” при станції Сартана Донецької залізниці.

Відповідно  параграфу 1 договору у відповідності із Статутом залізниць України, Правилами та на умовах даного договору здійснюється експлуатація, під’їзної колії, що належить власнику під’їзної колії, та примикає до станції Сартана Донецької залізниці, через стрілки №№75 і 77 до з’єднувальних колій №№49 і 51, які обслуговуються власними локомотивами.

Згідно параграфу 3 договору вагони, що здаються на під’їзну колію, подаються локомотивом залізниці на колії №№ 21,22,23 станції Сартана –Азовсталь, подальше пересування вагонів здійснюється локомотивом власника під’їзної колії.

Параграфом 5 договору сторони передбачили, що подача вагонів на  під’їзну колію здійснюється: 1. навантажених по інтервалам не менш: 1.1.  флюси за флюсами –3,0 години, вугілля за вугіллям –2,0 години, агломерат   за агломератом –3,0 години, руда за рудою - в напіввагонах –8 годин,   окатиши за окатишами –2 години; 1.2. в інших випадках –1 година.  Повернення вагонів з під’їзної колії здійснюється з інтервалом не менш 5  годин. Про час повернення вагонів диспетчер УЖДТ власника під’їзної колії зобов`язаний повідомити стаціонарного диспетчера ст.Сартана Донецької   залізниці за 2 години до виставки вагонів (п.4 §5 договору).

Сторонами у п.8 §13 договору обумовлено, що максимальна переробна спроможність по навантаженню, вивантаженню під’їзної колії складає 1450 вагонів на добу .

Відповідно статті 119 Статуту залізниць України за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами.

Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під'їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Згідно п.7 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Мінтрансу України від 25.02.1999р. №113, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.03.1999р. за № 165/3458, час користування вагонами на залізничних під’їзних коліях, що обслуговуються  локомотивами  власників колій, обчислюється з моменту їх передавання на передавальних коліях.

Відповідно п.3, 4 Правил користування вагонами і контейнерами облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станції відправлення та призначення за "Відомістю плати за користування вагонами (контейнерами)" форми ГУ-46 (додаток 1), яка складається на підставі "Пам'яток про користування вагонами (контейнерами)" форми ГУ-45 (додаток 2), "Актів про затримку вагонів" форми ГУ-23а (додаток 3), "Актів загальної форми ГУ-23" (додаток 6).

Відомості плати за користування вагонами (контейнерами) складаються на вагони, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів у пунктах навантаження та вивантаження та на під'їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами, за маневрову роботу та за подавання й забирання вагонів.

Час користування вагонами обчислюється з моменту їх передачі вантажовласникові до моменту їх фактичного прийняття від вантажовласника.

Час передання вагонів залізницею вантажовласнику, а також вантажовласником залізниці зазначається у Пам'ятці про користування вагонами, яка оформляється після закінчення приймально-здавальних операцій.

Позивачем не надано пам’яток про користування вагонами, в яких зазначений час передання спірних вагонів в користування відповідачу.

Відомості плати за користування вагонами відповідачем підписані із зауваженнями, відповідач вважає, що залізницею були порушені умови    договору №1/27 від 14.06.1999р., (§3, §5, п.8 §13); вагони безпідставно були затримані на підходах до станції призначення, тоді як залізниця повинна була подати їх на вільні під’їзні колії №№21, 22, 23 ст.Сартана–Азовсталь.

Згідно п.8 Правил користування вагонами і контейнерами у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Відповідно пункту 9 Правил користування вагонами і контейнерами про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ.

Згідно п.10 Правил користування вагонами і контейнерами облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані, вказані в цьому акті, передаються станцією у "Повідомленні про затримку вагонів" до інформаційно-обчислювального центру залізниці та на станцію призначення. Акт про затримку вагонів складається у трьох екземплярах - один залишається на станції затримки і два додаються до перевізних документів. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію Повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання. (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв'язком, через посильних, факсом або іншим способом, установленим начальником станції за погодженням з вантажовласником).

В порушення п.9 Правил користування вагонами і контейнерами залізницею не надано наказ про затримку вагонів з вини відповідача на підходах до станції призначення, також не надано повідомлення про затримку вагонів з його вини способом встановленим п.10 Правил користування вагонами і контейнерами.

Відомості плати за користування вагонами відповідачем підписані із зауваженням,  оскільки пам’яток про користування вагонами суду не надано, з’ясувати фактичний час зарахування спірних вагонів в користування не є можливим.

Приймаючі до уваги ті обставини, що позивачем не надано доказів, які б спростовували доводи відповідача про те, що затримка вагонів на підходах до станції призначення сталася не з його вини, оскільки під’їзні колії на які повинна була здійснюватися подача вагонів згідно умов договору, були вільними, та враховуючи порушення порядку здійснення затримки вагонів, про що наведено вище, колегія суддів дійшла до висновку про те, що позивач наданими до справи документами не довів вину відповідача у затримці вагонів на підходах до станції призначення, тому безпідставно нарахував плату за користування спірними вагонами за час затримки вагонів на підходах до станції призначення.

При наявності даних обставин, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду не вбачає підстав для задоволення позовних вимог позивача про стягнення плати за користування вагонами у сумі 37882грн.45коп., нарахованої за час затримки вагонів з моменту затримки на підходах до станції призначення з вини відповідача.

Оскільки позовні вимоги визнані такими, що не підлягають задоволенню господарський суд не мав необхідності досліджувати питання стосовно дотримання строків для звернення з позовом.

Господарським судом при вирішенні спору та прийнятті рішення застосовано норми права, які втратили чинність, а саме: ст.156 Статуту залізниць, розділи 5 “Облік простою вагонів та відповідальність за невиконання норм простою, строків обороту вагонів” та 37 “Правила складання актів” Правил перевезень вантажів, дані норми втратили чинність на території України з моменту прийняття Статуту залізниць України та відповідних розділів Правил перевезень вантажів залізничним транспортом України, розділ 6 “Правила користування вагонами і контейнерами”, розділ 28 “Правила складання актів”.

Відповідно п.4 статті 104 ГПК України неправильне застосування норм матеріального права є підставою для скасування або зміни рішення господарського суду.

Враховуючі вищенаведені обставини, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Донецької області від 14.03.2007р. у справі № 16/405, з цих підстав підлягає зміні, з мотивувальної частини рішення підлягає виключенню посилання господарського суду на норми права, які втратили чинність.

За мотивами, які вищенаведені колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду позовні вимоги Державного підприємства „Донецька залізниця” м.Донецьк про стягнення з Відкритого акціонерного товариства “Металургійний комбінат “Азовсталь” м.Маріуполь Донецької області  37882грн.45коп. суми плати за користування вагонами визнає такими, що не підлягають задоволенню, резолютивну частину рішення господарського суду Донецької області від 14.03.2007р. у справі № 16/405 про відмову у задоволенні позовних вимог визнає такою, що підлягає залишенню без змін.

Відповідно до вимог ст.49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита при зверненні з апеляційною скаргою покладаються на заявника скарги.

У відповідності до ст.ст.46, 119 Статуту залізниць України, Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Мінтрансу України від 21.11.2000р. №644, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за № 866/5087, Правил складання актів, затверджених наказом Мінтрансу України від 28.05.2002р. №334, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.2002р. за № 567/6855, Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Мінтрансу України від 25.02.1999р. №113, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.03.1999р. за                № 165/3458, відповідно до умов договору 1/27 від 14.06.1999р. про експлуатацію під’їзної колії ВАТ “МК “Азовсталь” при станції Сартана Донецької залізниці, керуючись ст.ст.49, 99, 101, 102, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державного підприємства “Донецька залізниця” м.Донецьк на рішення господарського суду Донецької області від 14.03.2007р. у справі № 16/405 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 14.03.2007р. у справі  № 16/405 змінити частково, з мотивувальної частини рішення виключити абзаци 3, 4 з аркушу 5 рішення, абзац 3 з аркушу 6 рішення, із абзацу 4 аркушу 7 рішення слова: “ч.38, ч. 39,           ч. 39/ 1, 57 розпроділу V “Облік   простою вагонів та відповідальність за невиконання норм простою, строків  обороту вагонів” Правил перевезення, розподілу 37 “Правила складання  актів” Правил перевезення вантажів, ст.12, 64-77, ст.156 Статуту Залізниць  України”.

В іншій частині рішення господарського суду Донецької області від 14.03.2007р. у справі № 16/405 залишити без змін.

Головуючий          Т.А.  Шевкова

Судді:          Г.І.  Діброва

О.В.  Стойка

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС