ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"26" червня 2007 р.                                                  Справа № 6/276/34/41

11 год. 05 хв., м. Чернігів

Господарський суд Чернігівської області у складі:

судді                                          Блохіної Ж.В.

при секретарі                           Кузьміні М.М.,

за участю представників

позивача:                                  Попович Л.Л., довіреність №602/9/10 від 05.03.07р.,

відповідача:                             не з’явився,

прокурора відділу

прокуратури

Чернігівської області             Козакової І.М., посвідчення № 93 від 20.12.2004р.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні                 Прокурора Менського району в інтересах держави в особі

Державної податкової інспекції у Менському районі,

м. Мена, вул. Леніна, 57

до відповідача                         Товариства з обмеженою відповідальністю „Шлях хлібороба”,

пров. Пролетарський, 8, с. Ушня, Менський район

про                                              стягнення за рахунок активів 9033,63 грн.

ВСТАНОВИВ:

Подано позов про стягнення за рахунок активів з Товариства з обмеженою відповідальністю „Шлях хлібороба” 9033,63 грн. податкового боргу по податку на додану вартість.

Згідно Наказу Державної податкової адміністрації №62 від 27.02.2006р.  Менську міжрайонну державну податкову інспекцію перейменовано в Державну податкову інспекцію у Менському районі.

Відповідач позовні вимоги не визнає, посилаючись на те, що податкове повідомлення-рішення №/0/204/26 від 30.05.2005р., яким відповідачу визначено податкове зобов”язання по податку на додану вартість в сумі 9033,63 грн., в тому числі 6014,30 грн. основного платежу та 3007,15 грн. штрафних санкцій, прийнято незаконно.

Відповідач був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення №515952, проте в судове засідання не з”явився, заперечень та клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав.

Представник позивача просить задовольнити позовні вимоги, обґрунтовуючи їх тим, що податкове повідомлення-рішення №/0/204/26 від 30.05.2005р., яким відповідачу визначено податкове зобов”язання по податку на додану вартість в сумі 9033,63 грн., прийнято правомірно і є узгодженим.

Прокурор підтримує позовні вимоги.

Суд вирішує справу на основі наявних доказів на підставі ч. 6 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши матеріали справи та надані докази, вислухавши пояснення представника позивача та прокурора, з’ясувавши фактичні обставини справи, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

Товариства з обмеженою відповідальністю „Шлях хлібороба” зареєстровано розпорядженням голови Менської районної державної адміністрації № 400 від 26.11.2002р. та знаходиться на обліку як платник податків в ДПІ у Менському районі з 20.12.2002р.

Відповідно до ст.4, п.3 ст. 9 Закону України “Про внесення змін і доповнень до Закону України “Про систему оподаткування” платники податків зобов’язані сплачувати належні суми податків та зборів (обов’язкові платежі) у встановлені законодавством строки.

Відповідно до ст.11 Закону України “Про систему оподаткування” платник податків несе відповідальність за правильність обчислення, своєчасність сплати податків та дотримання вимог чинного законодавства.

Так, Менською МДПІ було проведено позапланову документальну перевірку дотримання вимог податкового законодавства ТОВ „Шлях хлібороба”. За наслідками проведеної перевірки та на підставі акту № 6/26-20/22/31948384 від 30.05.2005р. позивачем було прийнято податкове повідомлення-рішення №/0/204/26 від 30.05.2005р., яким відповідачу визначено суму податкового зобов”язання по податку на додану вартість в розмірі 9033,63 грн., в тому числі 6014,30 грн. основного платежу та 3007,15 грн. штрафних санкцій.

Також податковий борг по податку на додану вартість виник в наслідок  несплачених сум, визначених в податкових деклараціях за травень 2005р. (вх. 1479 від 21.06.2005р.) на суму 35 грн. та червень 2005р. (вх. 2419 від 18.07.2005р.) на суму 12 грн.

Нараховану суму податкового зобов”язання відповідач у передбачені законодавством строки не погасив.

Податкове повідомлення-рішення №/0/204/26 від 30.05.2005р., яким визначено суму податкового зобов”язання по податку на додану вартість в розмірі 9033,63 грн., було оскаржене відповідачем в судовому порядку, але постановою господарського суду Чернігівської області від 12.10.2006р. в цій частині позову було відмовлено. Ухвалою Київського апеляційного господарського суду  від 05.02.2007р. залишено без змін вищевказану постанову, тому дане податкове зобов”язання є узгодженим.

Тому, за відповідачем обліковується податковий борг по податку на додану вартість в сумі 9033,63 грн. (6014,30 грн. + 3007,15 грн. + 35 грн. + 12 грн. + 0,18 грн. пені).

Заборгованість відповідача по податку на додану вартість підтверджується також витягом з облікової картки відповідача - платника податку.

Згідно п.п.5.1 ст.5 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” №2181-III від 21.12.2001р. податкове зобов’язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації.

Відповідно до п.5.2 ст.5 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” податкове зобов’язання, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту.

Згідно п.п.5.2.4 п.5.2 ст.5 вищевказаного Закону процедура адміністративного оскарження закінчується останнім днем строку, передбаченого підпунктом 5.2.2 цього пункту для подання заяви про перегляд рішення контролюючого органу, у разі, коли така заява була подана у зазначений строк.

День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження податкового зобов’язання платника податків.

Нараховану суму податкового зобов’язання відповідач не оскаржив, таким чином вона є узгодженою.

Відповідно до п.п.5.3.2 п.5.3 ст.5 вищевказаного Закону у випадках адміністративного узгодження суми податкового зобов’язання платник податків зобов’язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач не сплатив узгоджену суму податкового зобов’язання в строки передбачені п.5.3 ст.5 зазначеного Закону, отже вона у відповідності з п.п.5.4.1 п.5.4 ст.5 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” є сумою податкового боргу платника податків. Отже, податковий борг - це в будь-якому випадку узгоджене податкове зобов’язання, яке не сплачене у встановлений строк.

Відповідно до п.п.3.1.1. п.3.1. ст.3 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” №2181-III від 21.12.2001р., активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкових зобов’язань виключно за рішенням суду.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню повністю в сумі 9033,63 грн.

Керуючись ст. ст. 94, 158, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1.   Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Шлях хлібороба” (пров. Пролетарський, 8, с. Ушня, Менський район, код 31948384, р/р 0428 в Березнянській філії „Промінвестбанку”, МФО 353519) до державного бюджету (р/р 0276 в УДК в Чернігівській області, МФО 853592, код 21401016) 9033,63 грн. податкового боргу.

3. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

4. Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд  першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя                                                                                           Ж.В.Блохіна