КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

18.06.07 р.          № 11/241-А

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Корсака В.А.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Будниченко О.В. (за довір.),

від відповідача 1 - Маньковська К.Е.

від відповідача 2 - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"

на рішення Господарського суду м.Києва від 12.01.2007

у справі № 11/241-А

за позовом           Відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"

до           Київська регіональна митниця

Головне управління Державного казначейства України у м. Києві

третя особа відповідача

третя особа позивача

про          стягнення помилково сплаченого ввізного мита

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду м. Києва від 12.01.2007 р. у справі №11/241-А  в позові  відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить оскаржувану постанову від 12.01.2007 р. скасувати, вважаючи, що господарським  судом не  було  досліджено в повному обсязі обставини справи, що мають значення,  постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, просить у справі прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що ним у червні 2005 року при ввезенні на територію України банківських металів було помилково сплачено ввізне мито, оскільки згідно з підпунктом "в" частини 1 статті 19 Закону України "Про Єдиний митний тариф" (в редакції, чинній на час ввезення) від сплати мита звільняються валюта України, іноземна валюта та цінні папери. Статтею 1 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання та валютного контролю" визначено, що для цілей цього Декрету надалі під термінами "валюта України" - розуміється як власне валюта України, так і платіжні документи та інші цінні папери, виражені у валюті України: "іноземна валюта" розуміється як власне іноземна валюта, так і банківські метали, платіжні документи та інші цінні папери, виражені в іноземній валюті або банківських металах, а відтак у позивача були відсутні підстави сплачувати ввізне мито в зв’язку із ввезенням на територію України банківських металів.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,  дослідивши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія погоджується із висновками суду першої інстанції та вважає, що суд правомірно відмовив в позові, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, спір між сторонами виник з приводу правомірності справлянням  до Державного бюджету України ввізного мита в зв’язку із ввезенням на територію України позивачем банківських металів.

Судом першої інстанції було встановлено, що позивачем у червні 2005 р. було ввезено на митну територію України банківські метали (золото 999.9 проби в зливках) на суму 10.980.238,27 грн. та сплачено на рахунок відповідача-1  - 1 219.604,77 грн. ввізного мита (згідно митної декларації №100000008/5/107913, платіжного доручення  №1487 від 02.06.2005 р.).

Статтею 6 Закону України "Про Єдиний митний тариф" встановлено, що мито, яке стягується митницею, являє собою податок на товари та інші предмети, які переміщуються через митний кордон України.

Підпунктом "в" частини 1 статті 19 Закону України "Про Єдиний митний тариф" (в редакції, чинній на час ввезення позивачем банківських металів) встановлено, що від сплати мита звільняються валюта України, іноземна валюта та цінні папери. Посилання на те, що від сплати мита звільняються банківські метали, на той час ця норма не містила, тому за їх ввіз мито сплачувалося на загальних підставах.

Судом першої інстанції також було з’ясовано, що 07.07.2005 р. Верховною Радою України був прийнятий Закон №2775-ІУ "Про внесення змін до деяких законів України", яким було внесено до Закону України "Про Єдиний митний тариф" наступні зміни: "Пункт "в" статті 19 Закону України "Про єдиний митний тариф" викласти у наступній редакції: "в" валюта України, іноземна валюта, цінні папери та банківські метали". Закон за №2775-ІУ, згідно з його Розділом II, набрав чинності з моменту опублікування, тобто з 16.08.2005 (газета «Урядовий кур'єр» №151-152). Наслідком внесення зазначених змін до Закону України "Про Єдиний митний тариф" є те, що з 16.08.2005 р. від сплати мита  було звільнено додатково банківські метали.

За таких обставин судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції, що до 16.08.2005, на момент ввозу позивачем банківських металів на митну територію України в червні 2005 року, діяв підпункт "в" частини 1 статті 19 Закону України "Про Єдиний митний тариф" в редакції, відповідно до якої банківські метали не були звільнені від сплати державного мита, а тому позивачем було обгрупновано сплачено ввізне мито під час ввезення банківських металів.

Посилання позивача на абзац 9 п. 1 ст. 1 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання та валютного контролю", згідно з яким під терміном іноземна валюта» розуміється як власне іноземна валюта, так банківські метали, платіжні документи та інші цінні папери, виражені в іноземній валюті або банківських металах, є необґрунтованим, оскільки цей Декрет, відповідно до його преамбули, установлює режим здійснення валютних операцій на території України, визначає загальні принципи валютного регулювання, повноваження державних органів і функції банків та інших фінансових установ України в регулюванні валютних операцій, права й обов'язки суб'єктів валютних відносин, порядок здійснення валютного контролю, відповідальність за порушення валютного законодавства і не регулює правовідносини щодо стягнення митних платежів.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. З Митного кодексу України порядок переміщення через митний кордон України товарів і транспортних засобів, митне регулювання, пов'язане з встановленням та справлянням податків ї зборів, процедури митного контролю та оформлення, боротьба з контрабандою та порушеннями митних правил, спрямовані на реалізацію митної політики України, становлять митну справу. Засади митної справи, у тому числі розміри податків і зборів та умови митного обкладення, спеціальні митні зони і митні режими на території України, перелік товарів, експорт, імпорт та транзит яких через територію України забороняється, визначаються виключно законами України та цим Кодексом.

Оскільки позивачем належних доказів в обґрунтування доводів апеляційної скарги не надано, подана апеляційна скарга вважається необґрунтованою та задоволенню не підлягає, оскаржувана постанова Господарського суду м. Києва від 12.01.2007 р. у справі  №11/241-А відповідає фактичним обставинам,  матеріалам справи, чинному законодавству та прийнята з додержанням норм матеріального і процесуального права,  підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись п. п. 1, 6, 7 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, ст. ст. 17, 184-185, 195, п.1 ст.198, 200, 205, 206,  Кодексу адміністративного судочинства України, суд, –

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства „Державний ощадний банк України” залишити без задоволення.

Постанову Господарського суду м. Києва від 12.01.2007 р. у справі  №11/241 - А залишити  без змін.

Матеріали адміністративної справи №11/241-А повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді