ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

"06" вересня 2007 р.                                                           Справа № 7/352-АП-07

м. Херсон, зал судового засідання № 324, 12 год. 00 хв.

Господарський суд Херсонської області у складі судді  Задорожної Н.О. при секретарі Чуприні О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Колективного підприємства " Управління механізації будівництва", м.Нова Каховка

до Управління Пенсійного фонду України в м. Нова Каховка Херсонської області

про  визнання нечинним рішення

за участю представників сторін:

від  позивача: Мандик В.А. - представник, доручення б/н  від 26.03.2007р.;

від  відповідача:   не прибув.

Позивач (колективне підприємство "Управління механізації будівництва", м.Нова Каховка, ) звернувся з позовом, у якому просить суд визнати нечинним в зв'язку з невідповідністю вимогам чинного законодавства прийняте відповідачем (УПФУ м.Нова Каховка, ) рішення № 76 від 18.04.2007р. про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або  несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Обґрунтовуючи підстави позову зазначає, що оспорюваний акт індивідуальної дії не відповідає правовій нормі ст.61 Конституції України, яка встановлює, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Контролюючим органом за порушення термінів сплати страхових внесків двічі застосовано юридичну відповідальність одного виду - накладення штрафу та пені.

Крім того, відповідно до ст.250 Господарського кодексу України адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності.

На підставі оспорюваного рішення до підприємства застосовано штраф та пеню за порушення термінів сплати, починаючи з 2004р.

Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІУ від 09.07.2003р. із змінами і доповненнями (далі Закон № 1058) не містить положень щодо строків, впродовж яких така пеня має нараховуватись, в зв'язку з чим для визначення та встановлення строків її стягнення необхідно керуватись приписами ст.250 ГК України.

Відповідач позов не визнає, посилаючись на те, що нараховані на підставі оспорюваного позивачем рішення № 76 від 18.04.2006р. штрафна санкція у розмірі 5409грн. 07 коп. та пеня у сумі 5593 грн. 33 коп. були предметом судового розгляду в межах адміністративної справи № 7/321-АП-06, рішення по якій, після його апеляційного оскарження набрало законної сили, в зв'язку з чим ВДВС м.Нова Каховка 12.01.2007р. відкрито виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа № 7/321-АП-06.

Штрафну санкцію та пеню застосовано за несвоєчасну сплату страхових внесків на підставі пунктів 8 та 9 ст.106 Закону № 1058, отже, оспорюване позивачем рішення повністю відповідає вимогам чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, врахувавши доводи сторін, суд

в с т а н о в и в:

Позивач, будучи юридичною особою, роботодавцем і страхувальником, зареєстрований в управлінні ПФУ в якості платника страхових внесків із збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, які має сплачувати у порядку, строки і розмірах, встановлених вимогами Закону № 1058.

Підприємство сплачувало страхові внески несвоєчасно та не у повному обсязі, в зв'язку з чим до нього застосовано відповідальність, передбачену ст.106 вищеназваного Закону.

Так, починаючи з серпня 2004р. по червень 2005р. за несвоєчасне та не у повному обсязі проведення розрахунку по страхових внесках, позивачу нараховано 5409 грн. 09коп. штрафу та 5593 грн. 33 коп. пені, всього 11002 грн. 40 коп., про що контролюючим органом було прийнято та скеровано відповідне рішення, оспорення якого є предметом даного адміністративного спору.

З'ясувавши  обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження, суд визнав позов необґрунтованим та відмовляє у його задоволенні з врахуванням наступного.

Закон № 1058 є спеціальним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Зміна умов і норм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Відповідно до ч.6 ст.20 Закону страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

При цьому в разі здійснення протягом базового звітного періоду виплат (виплати доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески, страхувальники одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати авансові платежі у вигляді сум страхових внесків, що підлягають нарахуванню на зазначені виплати (дохід).

Перерахування страхових внесків здійснюється страхувальниками одночасно з одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі або з виручки від реалізації товарів (послуг).

Позивач здійснював розрахунки по страхових внесках з затримкою та не у повному обсязі, що ним не спростовано і фактично не заперечується.

Відповідно до частин 1 та 2 ст.106 Закону № 1058 у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків страхувальники зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених ч.3 ст.20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Положеннями, врегульованими ч.9, 12, 14, 15 ст.106 Закону № 1058 встановлено, що за несплату /неперерахування/ або несвоєчасну сплату/ несвоєчасне перерахування/ страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф залежно від строку затримки платежу в розмірі:

- 10 відсотків своєчасно не сплачених зазначених сум - у разі затримки їх сплати у строк до 30 календарних днів включно;

- 20 відсотків - у разі затримки їх сплати у строк до 90 календарних днів включно;

- 50 відсотків - за затримку їх сплати понад 90 календарних днів.

Одночасно на суми своєчасно не сплачених страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

Нарахування пені починається з першого календарного дня, що настає за днем настання строку відповідного платежу, до дня його фактичної сплати страхувальником.

Суми пені та фінансових санкцій, застосованих за порушення порядку та строків обчислення, нарахування та сплати страхових внесків стягуються в тому ж порядку, що й недоїмка із сплати страхових внесків.

Строк давності щодо стягнення недоїмки пені та штрафів не застосовується.

Таким чином, вищенаведені правові норми спеціального Закону повністю спростовують доводи позивача, з огляду на що, оспорюване ним рішення прийнято у повній відповідності з вимогами чинного законодавства, є законним, і підстави для визнання його нечинним відсутні.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено про дату, час і місце складення її повного тексту - 11 вересня 2007р., о 15год. 30 хв., каб. № 324, м. Херсон, вул. Горького, 18.

Керуючись ст.ст. 158, 160-163, 167, п.6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

1. У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                  Н.О. Задорожна

Повний текст постанови

виготовлено 11.09.2007р.