ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  47/157

01.08.07

За позовом     Київського транспортного прокурора в інтересах держави в особі центрального органу виконавчої влади – Міністерства транспорту та звязку України та Державного територіально-галузевого обєднання «Південно-західна залізниця»

до                     Товариства з обмеженою відповідальністю “Фірма “Транзит”

про                    стягнення 24160,00 грн

Суддя

Представники:
Від прокуратури:
Від позивача:
Від відповідача:

Усенко Н.О. –посв. №132 від 15.08.2006 року;
Лагода О.А. –представник.; Костерний Д.О. –представник.;
Не з’явився.;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Київський транспортний прокурор в інтересах держави в  особі уповноваженого  нею центрального органу виконавчої влади –Міністерства транспорту та звязку України та Державного територіально-галузевого обєднання «Південно-західна залізниця»звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Фірма “Транзит” про стягнення з останнього 24160,00 грн. штрафних санкцій за неправильне зазначення коду одержувача вантажу у накладній №49367585 від 25.05.2007 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 09.07.2007 року було порушено провадження в справі № 47/157 та призначено до розгляду на 25.07.2007 року.

Представники прокуратури та позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Просили суд позов задовільнити.

Повноважний представник відповідача вимог суду, викладених в ухвалі суду від 09.07.2007 року не виконав і в судове засідання 25.07.2007 року представники відповідача не з’явилися. Причини неявки суду не повідомили, через загальний відділ канцелярії Господарського суду міста Києва заяв, клопотань, до сектору №47 не надходило.

Ухвалою від 25.07.2007 року розгляд справи було відкладено до 01.08.2007 року.

Представники прокуратури та позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Просили суд позов задовільнити.

Повноважний представник відповідача вимог суду, викладених в ухвалі суду від 09.07.2007 року не виконав і в судове засідання 01.08.2007 року представники відповідача не з’явилися. Причини неявки суду не повідомили, через загальний відділ канцелярії Господарського суду міста Києва заяв, клопотань, до сектору №47 не надходило.

Таким чином, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи за позовом  Київського транспортного прокурора в інтересах держави в особі центрального органу виконавчої влади –Міністерства транспорту та звязку України та Державного територіально-галузевого обєднання «Південно-західна залізниця»до Товариства з обмеженою відповідальністю “Фірма “Транзит”, заслухавши пояснення повноважних представників прокуратури, позивача, господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем (Державним територіально-галузевим обєднанням «Південно-західна залізниця») та ТОВ “Омега Мінералз Україна” було укладено Договір про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги №30 від 31.01.2007 року (далі Договір), відповідно до п.1.1 якого ДТГО «Південно-західна залізниця»зобов’язалась надавати відповідачу послуги з перевезння вантажів, а відповідач, як замовник, зобов’язався сплачувати вартість отриманих послуг, на підставі п.п. 2.4.2, 3.1 даного Договору №30 від 31.01.2007 року.

Згідно п. 2.2.1 даного Договору Державне територіально-галузеве обєднання «Південно-західна залізниця»зобов’язалось для централізованих розрахунків відкрити ТОВ “Омега Мінералз Україна” рахунок №7042096 і код ватажовідправника, одержувача –3943.

Однак, 29.05.2007 року працівниками залізничної станції Миронівка Південно-західної залізниці було складено акт загальної форми №12 про невідповідність цифрового коду (“3934”) одержувача вантажу –вищенаведеного ТОВ “Омега Мінералз Україна” коду (“3943”) зазначеного вантажовідправником (відповідачем) у залізничній накладній  №49367585 від 25.05.2007 року – на підставі якої відповідачем (Товариством з обмеженою відповідальністю “Фірма “Транзит”) було здано до перевезення ДТГО «Південно-західна залізниця»вантаж (зокрема золу кам’яновугільну у кількості –95850 кг.), на виконання зобов’язань перед ТОВ “Омега Мінералз Україна” по доставці останньому за адресою Київська область, м. Миронівка, пер. Захарченко, 2 названого вантажу.

Згідно статті 908 ЦК України (зі змінами та доповненнями) умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до статті 12 Закону України “Про транспорт” від 10 листопада 1994 року № 232/94-ВР підприємства транспорту мають право вимагати від  пасажирів,  відправників і одержувачів вантажів виконання вимог цього Закону,  кодексів (статутів)  окремих  видів транспорту та   інших  нормативних  актів  України,  що  регулюють діяльність транспорту.

Згідно статі 105 Статуту залізниць України (Далі Статут, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1998 р. № 457) залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири,  транспортні, експедиторські і посередницькі організації та   особи,   які   виступають   від  імені  вантажовідправника  і вантажоодержувача,   несуть   матеріальну   відповідальність за перевезення  у  межах  і  розмірах,  передбачених цим Статутом та окремими договорами.

Відповідно до статті 6 Статуту накладна є основним перевізним документом  встановленої  форми, оформлений  відповідно  до  цього  Статуту  та  Правил  і  наданий залізниці відправником разом з вантажем.  Накладна є  обов'язковою двосторонньою  письмовою формою угоди на перевезення вантажу,  яка укладається між відправником  та  залізницею  на  користь  третьої сторони  -  одержувача.  Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для  забезпечення  гарантії  внесення  належної  провізної плати  та  інших  платежів  за  перевезення.  Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до статті 24 Статуту вантажовідправники   несуть   відповідальність   за   всі наслідки  неправильності,  неточності  або  неповноти  відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право (але не зобов’язана) перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно п. 2.1 Правил оформлення перевізних документів (Далі Правила) - Затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, вантажовідправником  заповнюються (в обов’язковому порядку) визначені цим пунктом графи комплекту перевізних документів, зокрема щодо "Одержувача вантажу", де зазначаються  точне  й   повне  найменування установи,  підприємства,  організації, особи - відправника вантажу та його цифровий код.

Відповідно до  5.5 Правил оформлення перевізних документів, якщо  під  час  перевезення вантажу або на станції  його призначення  буде  виявлено  неправильне  зазначення  у  накладній відомостей  про  адресу  одержувача, його код, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно зі статтею 122 Статуту, а факт неправильного зазначення відправником указаних  відомостей  засвідчується актом загальної форми.

Відповідно до статті 26 Закону України “Про залізничний транспорт” від 4 липня 1996 року № 273/96-ВР обставини, які   можуть   служити   підставою   для  майнової відповідальності перевізників, відправників і одержувачів вантажу, багажу, вантажобагажу, пасажирів, засвідчуються актами, а порядок і  терміни  складання актів визначаються  Статутом  залізниць  України відповідно до чинного законодавства України.

Відповідно до статті 122 Статуту –за  неправильно  зазначені  у накладній масу,  кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача саме –з відправника, порта  стягується  штраф  у  розмірі  згідно  із статтею 118 цього Статуту і при   цьому   відправник    несе перед  залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Відповідно до статті 118 Статуту –за пред'явлення вантажу,  який заборонено до  перевезень або  який  потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім   заподіяних   залізниці   збитків  і  витрат, стягується штраф у розмірі п’ятикратної  провізної  плати  за  всю відстань перевезення.

Згідно до Роз’яснення ВГСУ “Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею” №04-5/601 від 29.05.2002 року, а саме п. 3.15 за пред'явлення вантажу,  який заборонено до перевезень або  який  потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника,   крім   заподіяних   залізниці   збитків  і  витрат, стягується штраф у  розмірі,  передбаченому  статтею  118  Статуту і даний штраф  підлягає  стягненню  за  самий  факт допущення вантажовідправником зазначених у цій статті порушень, встановлених залізницею як на станції призначення або під час перевезення,  так і  на  станції  відправлення   після   пред'явлення   вантажу   до перевезення,  незалежно від того, чи завдано залізниці у зв'язку з цим збитки.

Згідно п. 3.23 названого Роз’яснення ВГСУ “Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею” № 04-5/601 від 29.05.2002 року, передбачений  статтею 122 Статуту штраф за неправильно зазначені відомості про масу, кількість місць вантажу, його назву,  код та адресу одержувача стягується з відправника і підставою для покладення на відправника  відповідальності  за   неправильне   зазначення   ним указаних  відомостей  є  акт  загальної форми або комерційний акт, складений у випадках передбачених статтею  129  Статуту  залізниць України.

У пункті 3.2 Роз’яснення ВГСУ “Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею” № 04-5/601 від 29.05.2002 року зазначено, що у відповідності до статті 34 ГПК України обставини справи,  які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними  засобами  доказування,  не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, а обставини, що можуть   бути   підставою   для   матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника та вантажоодержувача при перевезенні    вантажів    залізницею, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми,  які складають станції залізниць (частина 3 п.3.2).

Відповідно до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом України Тарифного керівництва №1, перевізна плата при розрахунках залежить від ваги вантажу (і складає за відстань перевезення –855 км. від станції Городній Донецької залізниці до станції Миронівка Південно –Західної залізниці за накладною №49367585, код вантажу 235020 зола кам’яновугільна –3832,00 грн.).

Згідно статей 224, 225 ГК України (зі змінами та доповненнями) учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено (під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною, куди, зокрема, включаються додаткові витрати ((штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо)), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною).

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу  України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу  України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку що відповідачем –Товариством з обмеженою відповідальністю “Фірма “Транзит” порушено імперативні вимоги п. 2.1 Правил оформлення перевізних документів (Затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644) та статті 118, 122 Статуту залізниць України (затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1998 р. № 457), внаслідок чого був  неправильно зазначений цифровий код одержувача вантажу (ТОВ “Омега Мінералз Україна”), який зокрема вказаний у п. 2.2.1 Договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги №30 від 31.01.2007 року (укладений між ДТГО “ПЗЗ” та ТОВ “Омега Мінералз Україна”), що підтверджується актом загальної форми №12 Державного територіально-галузевого обєднання «Південно-західна залізниця»від 29.05.2007 року про невідповідність цифрового коду (“3934”) одержувача вантажу –ТОВ “Омега Мінералз Україна” коду (“3943”) зазначеного вантажовідправником (відповідачем) у залізничній накладній  №49367585 від 25.05.2007 року, через що, судом визнається позовна вимога про стягнення з відповідача штрафу у розмірі п’ятикратної  провізної  плати (відповідно до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом України Тарифного керівництва №1, перевізна плата при розрахунках залежить від ваги вантажу і складає за відстань перевезення –855 км. від станції Городній Донецької залізниці до станції Миронівка Південно –Західної залізниці за накладною №49367585, код вантажу 235020 зола кам’яновугільна –3832,00 грн.)) за  всю відстань перевезення в сумі –24160,00 грн. законною та обгрунтованою, а відтак такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі та стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку.

Оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, то державне мито і  витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва,  -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов Київського транспортного прокурора в інтересах держави в особі центрального органу виконавчої влади –Міністерства транспорту та звязку України та Державного територіально-галузевого обєднання «Південно-західна залізниця»до Товариства з обмеженою відповідальністю “Фірма “Транзит” –задовільнити.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Фірма “Транзит” (, місцезнаходження: 04080, м. Київ, вул. Фрунзе, 40, р/р № 0 в АКБ “Український капітал” м. Київ, МФО 320371), а у випадку відсутності коштів –з будь-якого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь Державного територіально-галузевого обєднання «Південно-західна залізниця»(, місцезнаходження: 01034, м. Київ, вул. Лисенка, 6) штраф у розмірі 24160 (двадцять чотири тисячі сто шістдесят) грн. 00 коп.

3.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Фірма “Транзит” (, місцезнаходження: 04080, м. Київ, вул. Фрунзе, 40, р/р № 0 в АКБ “Український капітал” м. Київ, МФО 320371) в доход державного бюджету України суму державного мита в розмірі а також 241 (двісіті сорок одну) грн. 60 коп. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4.          Видати накази відповідно до ст. 116 ГПК України.

5.          Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог 85 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя

С.Р.Станік