ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

01.08.07                                                                                           Справа  № 4/272-30/53

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії: головуючого –судді Городечної М.І., суддів Юркевича М.В. та Кузя В.Л., розглянувши апеляційну скаргу Львівського міського комунального підприємства “Львівтеплоенерго” № 39-1423 від 09.07.2007 року (вх. № 1379 від 13.07.2007 року)

на рішення господарського суду Львівської області від 19.06.2007 року у справі № 4/272-30/53

за позовом Львівського міського комунального підприємства “Львівтеплоенерго”, м.Львів.

до Житлово-будівельного кооперативу № 152, м.Львів

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача –Львівське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, м.Львів

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача –Львівське комунальне підприємство “Тополя –406”, м.Львів

про спонукання до укладення договору про постачання теплової енергії в гарячій воді № 4070/Ш від 23.09.2006 року.

за участю представників:

від позивача: Жиров В.М.

від відповідача: Качмар П.Й., Компанієць С.М., Дяків Т.О.

від 3-х осіб: не з‘явились.

Сторонам роз‘яснено права і обов‘язки передбачені ст.ст. 22, 28 ГПК України.

Рішенням господарського суду Львівської області від 19.06.2007 року у справі № 4/272-30/53 (Суддя Мороз Н.В.) відмовлено в позові Львівському міському комунальному підприємству “Львівтеплоенерго” до Житлово-будівельного кооперативу № 152 про спонукання до укладення договору про постачання теплової енергії в гарячій воді № 4070/Ш від 23.09.2006 року.

Львівське міське комунальне підприємство “Львівтеплоенерго” (позивач у справі, надалі ЛМКП) в апеляційній скарзі не погоджується з даним рішенням місцевого господарського суду, оскільки вважає, що воно прийнято за неповного з‘ясування всіх обставин справи, а тому просить його скасувати та прийняти нове рішення, посилаючись на те, що суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про те, що між сторонами має бути укладений типовий договір, затверджений ПКМ № 630 від 21.07.2005 року, оскільки згідно Законів України “Про теплопостачання” та “Про житлово-комунальні послуги” ЛМКП “Львівтеплоенерго” є виробником послуг, а не їх виконавцем, а тому дані Правила не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскільки вони врегульовують відносини між виконавцями послуг та їх споживачами.

Житлово-будівельний кооператив № 152 (відповідач у справі) у своїх поясненнях (вх. № 7020-21 від 01.08.2007 року) заперечило вимоги апеляційної скарги та просить апеляційний суд залишити рішення місцевого суду без змін.

Апеляційний суд, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази у справі, у відповідності з ст. 101 ГПК України, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення. В той же час, колегія суддів керуючись наданими їй ст. 103 ГПК України повноваженнями, вважає за потрібне змінити мотивувальну частину рішення, виходячи з наступного.

06.02.2007 року ЛМКП “Львівтеплоенерго” подало в господарський суд Львівської області позовну заяву № 39-200 від 29.01.2007 року до Житлово-будівельного кооперативу № 152 про спонукання останнього до укладення договору про постачання теплової енергії в гарячій воді № 4070/Ш від 23.09.2006 року.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 08.02.2007 року прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі № 4/272-30/53.

Cудом встановлено, що позивач листами № 25/1-589 від 14.09.206 року, № 25/1-787 від 08.11.2006 року направляв відповідачу проект договору про постачання теплової енергії в гарячій воді від 01.12.2006 року, однак він не був підписаний відповідачем.

Відповідно до ч. 3 ст. 179 ГК України укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” виробник комунальних послуг зобов’язаний укласти договір з виконавцем (споживачем) про умови надання житлово-комунальних послуг.

Частиною 2 ст. 24 Закону України “Про теплопостачання” передбачено, що споживач зобов’язаний укласти договір із теплопостачальною організацією про постачання теплової енергії.

Як встановлено апеляційним судом і не заперечується позивачем, ЛМКП “Львівтеплоенерго” є виробником комунальних послуг –теплової енергії. Відповідач  - ЖБК-152 є балансоутримувачем будинку по вул. Миколайчука, 1а в м.Львові.

Порядок визначення виконавця житлово-комунальних послуг регулюється, зокрема, наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 60 від 25.04.2005 року “Про затвердження Порядку визначення виконавця житлово-комунальних послуг у житловому фонді”. Так, в п. 1.3 Порядку зазначено, що Виконавцем житлово-комунальних послуг, визначених у пункті 1.1 Порядку, може бути суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання відповідних житлово-комунальних послуг та який може забезпечити виконання обов'язків, визначених у частині другій статті 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Пунктом 4.1 Порядку передбачено, що виконавцем послуг з централізованого опалення, централізованого постачання холодної та гарячої води, централізованого водовідведення може бути виробник зазначених послуг, виконавець послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків чи інший суб'єкт господарювання, з яким дійшли домовленості про надання таких послуг та який відповідає вимогам пункту 1.3 Порядку.  При цьому, згідно із п.п. 4.2-4.3 Порядку, якщо органом місцевого самоврядування комунальні послуги не включено до переліку послуг, право на здійснення яких виборюється на конкурсних засадах, виконавець комунальних послуг може бути визначений виконавцем послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків згідно з умовами договору без проведення конкурсу, за згодою суб'єкта господарювання, який відповідає вимогам пункту 1.3 Порядку, або за результатами конкурсу, проведеного відповідно до статей 27, 28 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" за згодою власників житлових будинків. Якщо виконавець послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків не може визначити відповідного виконавця, він надає послуги власними силами. З виконавцем комунальних послуг укладається відповідний договір про надання комунальних послуг згідно з вимогами статей 21, 25, 26, 28, 29 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630, які регулюють відносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, і фізичною та юридичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, зазначені послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

На виконання вищезазначеної постанови Кабінету міністрів України, Виконавчим комітетом Львівської міської ради прийнято рішення № 365 від 08.06.2007 року “Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг у місті Львові”, яким в п.п. 1.2 виконавцем житлово-комунальних послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і централізованого водовідведення у житлових будинках міста Львова визначено житлово-експлуатаційні підприємства (ЛКП, ЖКК, БУ та інші) або інші суб‘єкти господарювання, предметом діяльності яких є надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води та централізованого водовідведення. П.п. 2.2 даного Рішення зазначено, що власники житлових будинків, що не належать до комунальної власності (ЖБК, ОСББ, відомства), можуть самостійно визначати виконавця житлово-комунальних послуг з числа суб‘єктів господарювання, з яким дійшли домовленостей про надання таких послуг і який відповідає вимогам чинного законодавства, або укладати договори на надання житлово-комунальних послуг.

Дане рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради прийнято до вирішення по суті даного спору, а тому підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Як вбачається з статуту ЖБК № 152, в редакції зареєстрованій 09.02.2006 року, відповідач є обслуговуючим кооперативом, створеним шляхом об‘єднання фізичних осіб для надання послуг членам Кооперативу, не має на меті отримання прибутку для його розподілу між його членами (п.п. 1-1-1.3). Завданням діяльності Кооперативу є підвищення життєвого рівня членів Кооперативу, захист їх майнових інтересів і соціальних прав; належне утримання будинку та прибудинкової території; забезпечення сприяння членам Кооперативу в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обгрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов‘язань, пов‘язаних з діяльністю Кооперативу (п. 2.1).

Таким чином, відповідач згідно рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради від 08.06.2007 року № 365 не може бути виконавцем житлово-комунальних послуг, оскільки метою і завданнями його діяльності не є здійснення господарської діяльності щодо надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води та централізованого водовідведення мешканцям будинку по вул. Миколайчука, 1а.

Крім цього, апеляційним судом встановлено, що рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради від 22.06.2007 року    № 423 доповнено п.п. 2.2 рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради № 365 від 08.06.2007 року, зазначивши, що власники житлових будинків, що не належать до комунальної власності (ЖБК, ОСББ, відомства) мають право укладати договори на надання житлово-комунальних послуг з Львівськими комунальними житлово-експлуатаційними підприємствами.

Оиже, відповідач, виходячи з вищенаведених нормативно-правових актів, має право самостійно визначати виконавців житлово-комунальних послуг, зокрема й по постачанню теплової енергії, або укладати договори з Львівськими комунальними житлово-експлуатаційними підприємствами про надання зазначених послуг, яким зокрема, в зазначеному районі (тобто Миколайчука, 1а) є ЛКП “Тополя-406”.

Крім цього, також слід зазначити, що позов у формі зобов‘язання вчинити певну дію, а саме спонукати укласти договір, за своєю правовою природою може бути задоволений судом лише на майбутнє, а не як вимагає в позовній заяві Позивач, виходячи з поданого проекту договору з 23 вересня 2006 року, тобто на опалювальний сезон, що триває з 10.2006 року про 04.2007 року, і який на час вирішення спору вже закінчився, що суперечило б встановленим в ст. 3 ЦК України загальним засадам цивільного законодавства, зокрема свободі договору і розумності, а також встановленому ч. 2 ст. 187 ГК України моменту укладення договору.

Виходячи з вищенаведеного, суд першої інстанції дійшов підставного висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову ЛМКП “Львівтеплоенерго” до Житлово-будівельного кооперативу № 152 про спонукання до укладення договору про постачання теплової енергії в гарячій воді № 4070/Ш від 23.09.2006 року, а отже, рішення місцевого суду відповідає чинному законодавству, матеріалам і фактичним обставинам справи і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В :

1. В задоволенні апеляційної скарги Львівського міського комунального підприємства “Львівтеплоенерго” відмовити.

2. Рішення господарського суду Львівської області від 19.06.2007 року у справі № 4/272-30/53 залишити без змін.

3.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

4.          Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

5.          Справу повернути в господарський суд Львівської області.

Головуючий-суддя                           Городечна М.І.

Судді                                      Юркевич М.В.

Кузь В.Л.