ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2007 р.
№ 18/475-4/536

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді          Плюшка І.А.

суддів          Ковтонюк Л.В., Самусенко С.С.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

касаційну скаргу          Товариства з обмеженою відповідальності “Благовіст-97”;

на постанову           Київського апеляційного господарського суду від 26.12.2006 року;

у справі          №18/475-4/536

за позовом           Компанії “Мастер Бьюті енд Хелскеар ЛЛП” в особі представництва “Мастер Бьют енд Хелскеар ЛЛП”.

до           Товариства з обмеженою відповідальністю “Благовіст”;

про          стягнення 242 792,20 грн.;

за участю представників сторін

-          позивача – Піліпенко Д.О.;

-          відповідача – Леськов В.П.; Коржова І.Ю. –директор;

В судовому засіданні оголошувалася перерва до 29.05.2007р.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва від 25.01.2006 року у справі №18/475-4/536 в частині позовних вимог Компанії «Майстер Бьюті Енд Хелскеар ЛЛП» в особі Представництва «Майстер Бьюті Енд Хелскеар ЛЛП»до ТОВ «Благовіст-97»про визнання недійсним договору оренди провадження у справі припинено. В частині задоволення позовних вимог про стягнення збитків у сумі 242 792 грн. 20 коп. відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.12.2006 року у справі №18/475-4/536 апеляційну скаргу Компанії «Майстер Бьюті Енд Хелскеар ЛЛП»в особі Представництва «Майстер Бьюті Енд Хелскеар ЛЛП»задоволено, рішення господарського суду міста Києва від 25.01.2006 року у справі №18/475-4/536 скасовано частково. Задоволено позовні вимоги Компанії «Майстер Бьюті Енд Хелскеар ЛЛП»в особі Представництва «Майстер Бьюті Енд Хелскеар ЛЛП»в частині стягнення збитків у сумі 242 792 грн. 20 коп. В решті частині оскаржуване рішення господарського м. Києва залишено без змін.

Не погоджуючись з прийнятим у справі №18/475 –4/536 рішенням господарського суду апеляційної інстанції Товариство з обмеженою відповідальності “Благовіст-97” (далі - Скаржник) звернулося з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.12.2006 року в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення з мотивів неправильного застосування норм матеріального і процесуального права та залишити в силі рішення господарського суду м. Києва від 25.01.2006 року.

Розглянувши доводи касаційної скарги, перевіривши оскаржувані судові рішення на предмет дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права при прийнятті останніх, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні касаційної скарги, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1117 ГПК України, касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних

доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти

докази.

Встановлення фактичних обставин справи, перевірка та оцінка доказів, надання переваги одним доказам над іншими є виключною прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій.

Приймаючи рішення про припинення провадження у справі, в частині вимог про визнання договору оренди недійсним, яке в цій частині залишено судом апеляційної інстанції без змін, господарський суд м. Києва виходив з того, що укладений між Компанією “Майстер Бьюті Енд Хелскеар ЛЛП” в особі Представництва “Майстер Бьюті Енд Хелкеар ЛЛП” та Товариством з обмеженою відповідальністю “Благовіст - 97” договір оренди на нежитлове приміщення №4/02 від 30.12.2003 року загальною площею 1999,9 кв.м., розташованого на першому поверсі житлового будинку по вул. Московська, 5/2 в м. Києві –на момент вирішення спору припинив свою дію внаслідок розірвання останнього за рішенням господарського суду міста Києва від 12.10.2004 року у справі №40/360, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.12.2004 року, а отже згідно ст. 202 ГК України та ст. 611 ЦК України, зобов’язання по останньому припинено. Відповідно до п.п. 1-1) ч. 1. ст. 80 ГПК України підставою для припинення провадження по справі є відсутність предмету спору. Припинення дії спірного договору шляхом його розірвання виключає питання щодо вирішення спору про визнання спірного договору недійсним. У зв’язку з викладеним, зважаючи на доводи судів першої та апеляційної інстанцій та встановлені під час розгляду справи по суті фактичні обставини, колегія суддів приходить до висновку про відсутність порушень норм матеріального і процесуального права в цій частині.

Відносно правильності застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті рішення по справі в частині задоволення вимог щодо стягнення збитків на суму 242 792 грн. 20 коп. колегія суддів касаційної інстанції виходить з наступних мотивів.

При вирішенні справи по суті суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення суми збитків, що пов’язані з проведенням робіт по ремонту та переобладнанню об’єкту оренди, оскільки, як встановлено судом першої інстанції, позивач відповідно до договору оренди отримав у користування за актом прийому-передачі від 30.12.2003 року приміщення яке не потребувало значних витрат для переобладнання приміщення у салон перукарню. Витрати позивача які визначені ним як такі що були викликані необхідністю виходячи з Правил присвоєння категорії підприємствам (вищої категорії), на думку суду першої інстанції не є такими що пов’язані з такою необхідністю, яка була зазначена сторонами при укладені договору оренди.

Однак при перегляді рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що відповідно до п.п. 81., 8.2 спірного договору оренди Орендар має право за договором обладнати приміщення, що орендується, на власний розсуд; здійснювати не структурні зміни або поліпшення приміщення, що орендується за умов обов’язкового отримання дозволу Відповідача на здійснення робіт. Переглядаючи в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду встановила, що для приведення орендованого приміщення в стан придатний для його використання в якості салону-перукарні, Орендар здійснив замовлення фірмі DK Design на проведення архітектурно - дизайнерських робіт відповідно до заявки від 20.03.2004 року вартість яких становила 54 100 євро. В подальшому, відповідно до встановлених в рішенні суду апеляційної інстанції фактичних обставин, Орендар надав матеріали архітектурно-проектної документації на погодження Орендодавцю, який, в свою чергу, безпідставно відмовив у погодженні матеріалів переобладнання, навмисно перешкоджав Орендарю використовувати орендоване приміщення за призначенням, в чому на думку суду апеляційної інстанції вбачається причинно-наслідковий зв’язок між діями відповідача та спричинення збитків позивачеві внаслідок неможливості переобладнання орендованого приміщення під салон-перукарню та використання останнього відповідно до мети укладеного договору оренди. Судом апеляційної інстанції також встановлено, що в рахунок оплати архітектурно - дизайнерських робіт позивачем було сплачено 31 200 євро.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в касаційному порядку, колегія суддів касаційної інстанції, зокрема, погоджується з мотивами застосування норм матеріального права судом апеляційної інстанції при вирішенні питання щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення збитків, оскільки, відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Статтею 773 ЦК України визначено, що наймач зобов'язаний користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору. Створення перешкод у користуванні орендованим майном відповідно до визначеного в договорі призначення з боку Орендодавця –відповідача по справі, є на думку колегії суддів касаційної інстанції порушенням умов зобов’язання. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредитору завдані цим збитки. Відповідно до встановлених судами першої та апеляційної інстанцій фактичних обставин колегія суддів приходить до висновку, що вчинення перешкод у використанні орендованого майна з боку Орендодавця є підставою для відшкодування понесених у зв’язку з цим збитків Орендаря, що пов’язані з оплатою архітектурно-дизайнерських робіт.

Інші доводи Скаржника викладені в касаційній скарзі до уваги колегії суддів не беруться, оскільки оцінка останніх призведе до порушення меж касаційного перегляду судових рішень, які визначені в ст. 1117 ГПК України.

Згідно роз’яснень пленуму Верховного Суду України викладених в п.1 постанови від 29.12.1976 року №11 “Про судове рішення”, обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні. Законним рішення є тоді, коли суд, дотримавшись всіх вимог процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

З огляду на викладене, переглянувши в касаційному порядку оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з мотивами суду апеляційної інстанції, якими керувався останній при вирішенні справи по суті, та порядком застування норм матеріального і процесуального права, у зв’язку з чим, підстав для скасування постанови Київського апеляційного господарського суду від 26.12.2006 року, на думку колегії суддів немає.

Відповідно до вище викладеного, керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційну скаргу Товариства з обмеженої відповідальністю “Благовіст-97” залишити без задоволення.

2.   Постанову Київського апеляційного господарського суду від

26.12.2006 року зі справи №18/475-4/536 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                             І. Плюшко

Судді                                                                                Л. Ковтонюк

С.Самусенко