ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"21" серпня 2007 р.                                                  Справа № 17/279

м. Чернігів                                                                                                  « 21 »серпня 2007 року

Суддя Кушнір І.В. розглянув у відкритому судовому засіданні за участю:

Секретаря судового засідання: Чепурна О.В.

Представника позивача: Довгаль С.М. –держподатінспектор, дов.№53/9/10-010 від 11.01.07р.;

Представника відповідача: не з’явився.

В судовому засіданні присутня в.о. помічника прокурора м. Чернігова Курило Я.М., посвідчення №82 від 07.12.2006р.

матеріали справи №17/279

За ПОЗОВОМ: Першого заступника прокурора міста Чернігова в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції  у м. Чернігові

14000, м. Чернігів, вул. Кирпоноса, 28

До ВІДПОВІДАЧА: Приватного підприємства „Статус Гарант”

14027, м. Чернігів, вул. Освіти, 6, кв.39

Про стягнення 170 грн. за рахунок активів

СУТЬ СПОРУ :

ДПІ у м. Чернігові пред’явлено позов до ПП „Статус Гарант” про стягнення податкового боргу з єдиного податку розмірі 170 грн. штрафних санкцій за рахунок активів.

Відповідач відзив на позовну заяву або письмові пояснення суду не надав, представника для участі в судовому засіданні не направив, хоча двічі належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи (поштові повідомлення про вручення поштового відправлення №583141 та №564503 свідчать про вручення ухвали, повістки, копії позову з додатками 26.07.07р.та 10.08.07р. відповідно).

За таких обставин, неявка представника Відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті. Справа розглядається за наявними матеріалами.

Заслухавши представника Прокурора та Позивача та дослідивши надані докази, суд –

ВСТАНОВИВ :

Приватне підприємство “Статус Гарант” зареєстроване в якості суб’єкта підприємницької діяльності розпорядженням виконкому Чернігівської міської ради від 17.06.2005р.

ПП „Статус Гарант” зареєстроване в ДПІ у м. Чернігові як платник податків з 04.07.05р. за №8020.

Відповідно до Закону України № 1251-ХІІ від 25.06.1991 р “Про систему  оподаткування” Боржник є платником податків і тому зобов’язаний подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов'язкових платежів), та сплачувати належні суми податків і зборів у встановлені законами терміни. Ст. 11 названого закону встановлює, що за порушення податкових законів платники податків та зборів несуть відповідальність, передбачену законодавством.

Згідно ч.ч.2,6 п.2 Указу Президента України від 03.07.1998р. №727/98 “Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва”:

«Ставка єдиного податку для суб'єктів малого підприємництва –фізичних осіб встановлюється  місцевими  радами  за  місцем   їх державної  реєстрації  залежно  від  виду  діяльності  і  не  може становити менше 20 гривень та більше 200 гривень на місяць

Суб'єкт підприємницької діяльності –фізична  особа  сплачує єдиний  податок  щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок відділень Державного казначейства України.»

Відповідно до ч.9 п.4 Указу:

«За результатами господарської діяльності за звітний (податковий) період (квартал)  суб'єкти  малого  підприємництва  - юридичні особи подають до органу державної  податкової  служби  до 20 числа  місяця,  що  наступає  за звітним (податковим) періодом, розрахунки про сплату єдиного податку,  акцизного збору і,  в разі обрання ними  єдиного  податку за ставкою 6 відсотків,  розрахунок про сплату податку на додану вартість,  а також платіжні доручення на  сплату єдиного податку за звітний період з позначкою банку про зарахування коштів.»

Згідно з, п.п.5.3.1 п.5.1 ст.5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21.12.00р. №2181-ІІІ (далі Закон №2181) платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.

У разі визначення податкового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах "а" - "в" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4, платник податків зобов'язаний погасити нараховану суму податкового зобов'язання протягом десяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення, крім випадків коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру апеляційного узгодження.

Відповідачем дані вимоги не виконані.

Станом на момент подання позову за Відповідачем рахується податковий борг з єдиного податку в сумі 170 грн. штрафних санкцій.

Дана сума податкового боргу по єдиному податку виникла на підставі податкового повідомлення-рішення №/0 від 27.07.06р., яким визначено податкове зобов`язання на суму 170 грн., прийнятого на підстав акту перевірки своєчасності подання розрахунку сплати єдиного податку №1194/15-123 від 20.07.06р., та яке було надіслано Відповідачу рекомендованим листом та отримане Відповідачем 09.08.06р.

Згідно п.1.3. ст.1 Закону №2181:

“Податковий борг (недоїмка) - податкове  зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому  порядку,  але  не сплачене у встановлений строк, а також пеня,  нарахована на суму такого податкового зобов'язання.”

Згідно до п.5.1. ст.5 Закону №2181:

«Податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій  декларації,  вважається  узгодженим  з  дня подання такої податкової декларації.»

Відповідно до п.п.5.2.1. п.5.2. ст.5 Закону №2181:

“Податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно  до  пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону,  вважається узгодженим у  день  отримання  платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту.”

Доказів оскарження вищевказаного податкового повідомлення-рішення до суду чи органів державної податкової служби Відповідач не надав, а тому сума, визначена у ньому є узгодженою.

Відповідачу були сформовані та надіслані рекомендованими листами перша №1/1804 від 28.08.06р. (отримана Відповідачем 15.09.06р., поштове повідомлення №776060) та друга 2/2032 від 16.10.06р. податкові вимоги (повернута поштою за закінченням терміну зберігання та розміщена на дошці податкових оголошень, про що складений акт встановлення факту повернення податкової вимоги від 23.11.2006р.).

Згідно до п.п.6.2.4. п.6.2. ст.6 Закону №2181:

«Податкова вимога вважається надісланою (врученою) юридичній особі, якщо її передано посадовій особі такої юридичної особи  під  розписки  або  надіслано  листом  з  повідомленням про вручення.

Податкова вимога вважається  надісланою  (врученою)  фізичній особі,  якщо  її  вручено  особисто такій фізичній особі або її законному представникові чи  надіслано  листом  на  її  адресу  за місцем проживання або останнього відомого місця її знаходження із повідомленням про вручення.

У такому самому порядку надсилаються податкові повідомлення.

У разі коли податковий  орган  або  пошта  не  може  вручити платнику  податків  податкове  повідомлення або податкові вимоги у зв'язку з незнаходженням  посадових  осіб,  їх  відмовою прийняти податкове повідомлення або  податкову  вимогу,  незнаходженням фактичного   місця розташування (місцезнаходження) платника податків, податковий орган розміщує податкове повідомлення або податкові вимоги на дошці податкових  оголошень,  встановленій  на вільному  для огляду місці біля входу до приміщення податкового органу. При цьому день розміщення такої податкової  вимоги вважається днем її вручення.

Порядок встановлення дошок податкових повідомлень визначається центральним податковим органом.

Податкові повідомлення або податкові вимоги, розміщені з порушенням правил, установлених цим підпунктом, вважаються такими, що не були врученими (надісланими) платнику податків.»

Позивачем було прийняте рішення №7 від 16.01.2007р. про стягнення коштів за рахунок активів  платника податків в рахунок погашення його податкового боргу.

Враховуючи, що узгоджений податковий борг самостійно Відповідачем не погашений, він підлягає стягненню за рахунок активів такого платника податків на підставі п.п.3.1.1 п.3.1. ст.3 Закону №2181 в судовому порядку.

За таких обставин позовні вимоги являються обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

При вирішенні питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.4 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України:

“У справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а  відповідачем  -  фізична  чи  юридична  особа,  судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.”

Покладення на Відповідача держмита у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, даною статтею взагалі не передбачено.

На підставі викладеного, суд не знаходить підстав для покладення на Відповідача обов’язку сплачувати держмито за розгляд даної справи.

Керуючись ст.ст.94, 158-163, п.6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ :

1. Позов задовольнити  повністю.

2. Стягнути за рахунок активів з Приватного підприємства „Статус Гарант” (14027, м.Чернігів, вул. Освіти, 6, кв.39, код 33585965, р/р 0258 в ЧФ ВАТ Банку „Біг-енергія” в м.Чернігові, МФО 353508) на користь Державного бюджету (р/р0002, код 16050100, отримувач: Держбюджет: банк УДК в Чернігівській області, МФО 853592,  код 22825965) 170 грн. штрафних санкцій по єдиному податку.

Виконавчий лист видати після набрання постановою законної сили в разі надходження заяви особи, на користь якої ухвалено судове рішення.

3. Дана Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в наступному порядку. Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі. Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження. Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

4. Дана Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано  заяву  про  апеляційне  оскарження,  але апеляційна  скарга  не  була  подана  у  строк,  встановлений  цим Кодексом,  постанова або  ухвала  суду  першої  інстанції  набирає законної сили після закінчення цього строку. У  разі  подання  апеляційної скарги судове рішення,  якщо його  не  скасовано,  набирає  законної  сили   після   закінчення апеляційного розгляду справи.

5. Дана Постанова після набрання законної сили,  є обов'язковою для осіб,  які беруть  участь  у  справі,  для  їхніх правонаступників,  а також для всіх органів,  підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини,  які  були  встановлені постановою,  що набрала законної  сили,  в  одній  адміністративній   справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Суддя                                                                                          І.В. Кушнір