ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
26.04.07                                                                                           Справа  № 3/333
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого судді                              Юрченка Я.О.

суддів                                                  Процик Т.С.

Галушко Н.А.

розглянув апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Рівненському районі Рівненської області, м.Рівне

на постанову Господарського суду Рівненської області від 21.12.2006р.

у справі № 3/333

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірми „Крафт”, смт.Квасилів Рівненського району

до Державної податкової інспекції у Рівненському районі Рівненської області, м.Рівне

про визнання частково нечинним податкового повідомлення-рішення від 30.09.2006р. № 10/23-124 в частині визначення податкового зобов”язання з податку на прибуток в сумі 7100 грн., в тому числі 4700 грн. основного платежу та 2400 грн. штрафних санкцій

За участю представників сторін:

від позивача: Приходько Т.В. –представник.

від відповідача: Тарасюк Р.В. –старший державний податковий інспектор.

Особам, які беруть участь у справі, права та обов’язки, передбачені ст.ст. 49,51 Кодексу адміністративного судочинства, роз’яснено. Заява про відвід суддів не поступало.

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду Рівненської області від 21.12.2006р. у справі № 3/333 задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю фірми „Крафт”, смт.Квасилів Рівненського району до Державної податкової інспекції у Рівненському районі Рівненської області, м.Рівне про визнання частково нечинним податкового повідомлення-рішення від 30.09.2006р. № 10/23-124 в частині визначення податкового зобов”язання з податку на прибуток в сумі 7100 грн., в тому числі 4700 грн. основного платежу та 2400 грн. штрафних санкцій.

Постанова місцевого господарського суду мотивована тим, що відповідачем при визначенні податкового зобов”язання з податку на прибуток не було враховано норми пп.8.7.1 п.8.7 ст.8 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" та того, що вартість матеріалів, списаних на поліпшення основних фондів була віднесена позивачем до валових витрат шляхом коригування залишків товарно-матеріальних цінностей, що не суперечать пп.5.3.2 п.5.3 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств".

Скаржник, відповідач у справі, з постановою місцевого господарського суду не погоджується, подав апеляційну скаргу, просить постанову суду скасувати, у задоволенні позовних вимог відмовити, з підстав невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи

Представник відповідача у судовому засіданні вимоги та доводи апеляційної скарги підтримав.

Представник позивача в судовому засіданні проти вимог та доводів апеляційної скарги заперечив, просив постанову суду залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

Відповідач явки повноважного представника в судове засідання не забезпечив, про причини неявки не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, а тому справа розглядається за відсутності представника відповідача, у відповідності до вимог ст.101 ГПК України за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши наявні матеріали справи, апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення, з наступних підстав.

Як вбачається з акту перевірки від 27.09.2004р., на підставі якого прийнято спірне податкове повідомлення-рішення, визначене відповідачем позивачу податкове зобов'язання ґрунтується на тому, що за 2003р. підприємством занижено загальну суму валових доходів на 20,0 тис.грн. Така розбіжність, на думку відповідача, виникла внаслідок того, що підприємством списано матеріали на поліпшення основних засобів в сумі 20,0 тис.грн. і не проведено коригування залишку товарно-матеріальних цінностей на початок звітного періоду, в результаті чого занижена сума приросту балансової вартості запасів /гр.01.2 Декларації/, чим порушено п.4.3 ст.4 Порядку складання декларації про прибуток підприємства, під пп.5.3.2 п.5.3 і п.5.9 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств".

Дослідженням доказів у справі судом встановлено, що у примірнику, зданому до податкового органу, додатку до Декларації з податку на прибуток підприємства за 2003 рік (таблиця 3 "витрати на поліпшення основних фондів, що включаються до складу валових витрат") в графі "основні фонди", код рядка 4.10 не зазначена сукупна балансова вартість на початку звітного року. У примірнику, який залишився в платника податку, зазначена сума 133,4 тис.грн. Як пояснив позивач, він помилково не зазначив вказану суму у декларації, поданій податковому органу.

Наявність на початок 2003р. в позивача основних фондів відповідачем, ні в акті перевірки, ні в судовому засіданні, не заперечувалась.

Крім того, підтвердженням наявності основних фондів у товаристві на початок 2003р. є наведені дані про балансову вартість основних фондів на початок розрахункового кварталу у Декларації про прибуток підприємства за 1 квартал 2003 року (Додаток К 1/9 Таблиця 2 графа 3).

В ході перевірки відповідачу надавались бухгалтерські регістри, а саме —аналіз рахунку № 10 "Основні засоби", де відображена загальна вартість основних засобів станом на 01.01.2003р. на суму 133353,21 грн.

Відповідачем на сторінці 7 акту підтверджено суму амортизаційних відрахувань, що відображено в рядку 07 Декларацій, поданих товариством в ДПІ Рівненського району, а це свідчить про те, що одночасно підтверджена балансова вартість основних фондів на початок розрахункового кварталу, яка є базою для визначення сум амортизаційних відрахувань.

Крім того, в декларації за 2003р. (в обох примірниках) в рядку "валові витрати", код рядка "04.1" зазначена сума витрат на придбання товарів (робіт, послуг) - 920,4 тис.

Відтак, суд першої інстанції обґрунтовано зауважив, що відповідачем при визначенні позивачу спірного податкового зобов”язання з податку на прибуток не враховано норми пп.8.7.1 п.8.7 ст.8 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" та правомірно дійшов висновку про те, що оскільки вартість матеріалів, списаних на поліпшення основних фондів була віднесена позивачем до валових витрат шляхом коригування залишків товарно-матеріальних цінностей, то такі обставини не суперечать пп.5.3.2 п.5.3 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств".

А тому враховуючи вимоги ч.2 ст.71 КАС України, згідно з якою в адміністративних справах про протиправність рішень, дії чи бездіяльності суб”єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, з огляду на недоведеність при розгляді даної справи в судах першої та апеляційної інстанцій, податковим органом належними доказами правомірності здійснених нарахувань податку на прибуток в сумі 4700 грн. основного платежу та 2400 грн. штрафних санкцій, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова господарського суду Рівненської області - без змін, як така, що постановлена на підставі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд УХВАЛИВ:

Постанову Господарського суду Рівненської області від 21.12.2006р. у справі № 3/333 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку, згідно із ст.212 КАС України.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий суддя                                                                                Юрченко Я.О.

Суддя                                                                                                    Процик Т.С.

Суддя                                                                                                    Галушко Н.А.