ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2007 р.
№ 7/711

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

Перепічая В.С. ( головуючого ),

Вовка І.В.,
Гончарука П.А.,

розглянувши  у     відкритому  судовому засіданні  в м. Києві  касаційну  скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю “АИЗ”

на    постанову
Київського апеляційного господарського суду від 29.05.2007  року

у справі за позовом
Слов'янського управління по газопостачанню та газифікації ВАТ “Донецькоблгаз”

до
Товариства з обмеженою відповідальністю “АИЗ”

третя особа
Дочірня компанія “Газ України” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України”

про
стягнення заборгованості

за участю представників позивача -

Манукян Р.Я. (дов. від 14.12.2006 року)

третьої особи -
Плотнякова А.О. (дов. від 09.02.2007 року)

У С Т А Н О В И В :

У серпні 2006 року  позивач звернувся  до господарського суду м. Києва з позовною заявою до  відповідача про стягнення заборгованості в сумі 271392,51 грн., інфляційних нарахувань в сумі 1925,39 грн., і 3% річних у сумі 4018,26 грн. у зв'язку з невиконанням зобов'язання за договором №09-39/1(2006)-Пр від 31.12.2005 року з оплати податку на додану вартість від вартості обсягу поставленого природного газу протягом січня-липня 2006 року.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 15.03.2007 року провадження у справі припинено на підставі п.2 ч. 1ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.05.2007 року зазначену ухвалу суду першої інстанції скасовано та справу передано на розгляд до суду першої інстанції.

У касаційній скарзі відповідач вважає, що апеляційним судом порушено норми матеріального  та процесуального права, і тому просить прийняту ним постанову скасувати, а  ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Відзиви на касаційну скаргу  від позивача і третьої особи  до суду  не надходили.

Заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, дослідивши доводи  касаційної  скарги,  перевіривши матеріали  справи  і прийняті  в ній  судові  рішення, суд  вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних  підстав.

Припиняючи провадження у справі, місцевий господарський суд мотивував свою ухвалу наявністю рішення господарського суду між тими ж сторонами про той же предмет та з тих же підстав, посилаючись  на те, що у відповідності  до рішення господарського суду м. Києва по справі №17/109-7/330 від 20.11.2006 року спір, який є предметом розгляду справи №7/711 вирішено в межах провадження справи №17/109-7/330.

Втім, з такою позицією не погодився апеляційний суд, вказавши, що в рішенні господарського суду м. Києва по справі №17/109-7/330 від 20.11.2006 року розглядався позов, з яким  ВАТ “Донецькоблгаз” звернулось  до ТзОВ “АИЗ” про зобов'язання укласти (підписати) додаткову угоду до договору №09-39/1 (2006)-Пр на постачання природного газу від 31.12.2005 року, та зустрічний позов ТзОВ “АИЗ” про визнання недійсними додаткових угод від 01.01.2006 року та від 20.02.2006 року до договору №09-39/1 (2006)-Пр на постачання природного газу від 31.12.2005 року, а, отже, предметом цього спору були  первісні вимоги  про зобов’язання укласти додаткову угоду та  зустрічні вимоги про  визнання  додаткових  угод недійсними, на відміну від спору про стягнення  грошових коштів, який вирішується в межах даної справи, тому відсутні підстави для припинення провадження.

Колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з такою правовою позицією суду апеляційної інстанції, оскільки відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо є рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав. В той же час, таке рішення відсутнє, а посилання на рішення господарського суду м. Києва від 20.11.2006 року по справі №17/109-7/330 є недоречним, оскільки предмет і підстави спору в тій справі інші.

Тому правильним є висновок Київського апеляційного господарського суду щодо відсутності правових підстав для припинення провадження у справі.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного господарського  суду.

Таким чином, постанова Київського апеляційного господарського суду від 29.05.2007  року є законною  і підлягає залишенню без змін, а касаційна скарга –без задоволення.

З огляду  викладеного та керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “АИЗ” залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.05.2007 року у справі № 7/711 -без змін.

Головуючий суддя                                                             В.Перепічай

Судді                                                                                     І.Вовк

П.Гончарук