СУД
ПОСТАНОВА

"18" вересня 2007 р.

Справа №  14/164

Господарський суд Кіровоградської
області у складі судді Колодій С.Б.,
розглянувши  матеріали справи  №14164

за позовом Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, смт. АДРЕСА_1Кіровоградської області

до відповідача Державної податкової
інспекції у Голованівському районі(далі по тексту - ДПІ), смт.
АДРЕСА_1Кіровоградської області

про визнання недійсними рішень

Представники

від позивача - ОСОБА_1., фізична
особа - підприємець

від позивача - ОСОБА_2.,
довіреність №бн від ІНФОРМАЦІЯ_1р.

від відповідача - участі не брав

Подано позов про визнання нечинними
рішень ДПІ у Голованівському районі про застосування  штрафних(фінансових)  санкцій №НОМЕР_1, НОМЕР_2р.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначає, що перевірка магазину-кафе, що розташоване у смт.
Голованівськ, була проведена з грубим порушенням вимог Закону України “Про
державну податкову службу”, Закону України “Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” за
відсутності законних підстав на її проведення.

Позивач стверджує про
безпідставність застосування податковою службою штрафної санкції за надання
послуг по грі в більярд з 11.03.2005 р. - дати реєстрації книги реєстрації
розрахункових операцій, оскільки столи для більярду були придбані лише
19.01.2007 р.

Крім того позивач звернув увагу
суду на роз'яснення голови представництва Державного комітету України з питань
регуляторної політики та підприємництва в Кіровоградської області, згідно якого
гра в більярд не підпадає під дію статті 5 Закону України “Про патентування
деяких видів підприємницької діяльності”.

В відзиві на позовну заяву
відповідач заперечує проти позову та просить суд відмовити в його задоволенні.

Розглянувши наявні матеріали
справи, заслухавши позивача та його представника, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ

Працівниками державного податкового
органу проведено перевірку щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій
у сфері готівкового та безготівкового обігу магазину-кафе, розташованого за
адресою АДРЕСА_1, що належить фізичної особі-підприємцю ОСОБА_1.

За результатами перевірки складено
акт НОМЕР_3р.

Перевіркою встановлено надання
послуг в сфері грального бізнесу без придбання відповідних патентів.
Незастосування РРО(РК) під час продажу товару, невідповідність готівки на місці
проведення розрахунків сумі виторгу по РК.

Актом перевірки правильності
проведення розрахунків за реалізовані товари від 19.02.2007 р.  зафіксовано отримання перевіряючими послуги
щодо гри на більярді на 15,00 грн. та куплено пиво “Оболонь світле” в кількості
2 пляшок по 2,50 грн. за одну пляшку, а всього на суму 20,00 грн.

Доказів повернення товару та коштів
матеріали справи не містять.

Державна податкова інспекція у
Голованівському районі на підставі акту перевірки від 19.02.2007 р.  рішенням про застосування
штрафних(фінансових) санкцій №НОМЕР_1 від 27.02.2007 р. застосувала до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1. штрафні санкції за порушення статті 3 Закону України
“Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг” в сумі 100,00 грн., рішенням про
застосування штрафних(фінансових) санкцій НОМЕР_2р. застосувала до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1. штрафні санкції за порушення статті 5 Закону України
“Про патентування деяких видів підприємницької діяльності” в сумі 13 200,00
грн.

Господарський суд вважає вимоги
такими, що підлягають частковому задоволенню в силу наступного.

Статтями 8-10 Закону України “Про
державну податкову службу в Україні” визначені функції органів державної
податкової служби, до яких належать зокрема здійснення контролю за додержанням
порядку проведення готівкових розрахунків за товари(послуги) у встановленому
законом порядку.

Відповідно до пункту 2 статті 11
цього Закону органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції
та порядку, встановлених законами України мають право здійснювати контроль за
додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари(послуги) у
встановленому Законом порядку.

Пунктом 1 статті 11 даного Закону
визначені права органів державної податкової служби щодо здійснення
документальних перевірок на підставі поданих податкових декларацій, звітів та
інших документів, пов'язаних з нарахуванням
і сплатою   податків та
зборів  незалежно  від способу їх подачі, а також  планових та позапланових виїзних перевірок
своєчасності, достовірності , повноти нарахування і сплати податків та
зборів(обов”язкових платежів), додержання валютного законодавства юридичними
особами, що не мають статусу юридичної особи, а також фізичними особами, які
мають статус суб'єктів підприємницької діяльності чи не мають такого статусу,
на яких згідно із законами України покладено обов'язок утримувати таабо
сплачувати податки і збори(обов”язкові платежі), крім Національного банку та
його установ.

Законом України “Про внесення змін
до Законів України “Про Державний бюджет України на 2005 рік” та деяких інших
законодавчих актів” статтю 11-1 Закону України “Про державну податкову службу в
Україні” доповнено частиною сьомою, згідно якої позаплановими перевірками
вважається також перевірка в межах повноважень повноважень податкових органів,
визначених Законами України “Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, “Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових виробів”.

В той же час слід зазначити, що
статтею 11-1 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” визначені
підстави та порядок проведення органами державної податкової служби планових та
позапланових перевірок своєчасності, достовірності, повноти нарахування та
сплати податків та зборів(обов”язкових платежів). Зокрема, позаплановою виїзною
перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена і в планах роботи органу
державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з
наведених цією статтею Закону обставин.

Законами не пов'язаними з
нарахуванням та сплатою податків, зборів(обов”язкових платежів) є Закон України
“Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг”, який регулює правовідносини суб'єктів
підприємницької діяльності, що здійснюють розрахункові операції у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг.

Статтями 15,16 цього Закону
визначено, що контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності
порядку проведення розрахунків за товари(послуги), інших вимог цього Закону
здійснюють органи державної податкової служби шляхом проведення планових та
позапланових перевірок.

У межах повноважень, визначених
Законом України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг”, органи державної податкової
служби проводять планові перевірки стосовно додержання порядку проведення
розрахункових операцій за товари(послуги), інших вимог цього Закону згідно із
затвердженими керівництвом податкових органів планами-графіками проведення
перевірок. Перевірки, які не передбачені в планах-графіках органів державної
податкової служби, але виникають за інших обставин, зокрема за дорученнями
Президента України, Верховної Ради, Кабінету Міністрів України, вважаються
позаплановими.

Господарський суд не погоджується з
твердженням позивача про неправомірність проведення перевірки позивача, як
особи, що використовує спрощену систему оподаткування без відповідної постанови
слідчого, органу дізнання або відповідного рішення суду, оскільки норми частини
3 статті 16 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг” передбачають
обмеження  в проведенні позапланових
перевірок суб'єктів, що використовують спрощену систему оподаткування.

Суд вважає, що приватний
підприємець  ОСОБА_1. не має права
користуватися обмеженнями щодо проведення
перевірок, встановленими частиною 3 статті 16 Закону, оскільки позивач
займається  реалізацію підакцизних
товарів, що підтверджує акт перевірки правильності розрахунків за реалізовані
товари від 19.02.2007 р. Під час перевірки правильності проведення розрахунків
в кафе-магазині здійснювалась реалізація пива “Оболонь світле” в пляшках.

За таких обставин,  перевірка приватного підприємця ОСОБА_1. була
проведена державною податковою службою в межах наданих їй повноважень, у
відповідності до статей 15,16 Закону України “Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”.

Крім того, податковий орган був
допущений до перевірки, в ході якої встановлені факти порушення  Законів України „Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг”,  “Про патентування деяких
видів підприємницької діяльності”, отже твердження позивача про відсутність
підстав для проведення  перевірки не
можуть слугувати підставою для визнання недійсними рішень податкового органу
про нарахування штрафної санкції.

Відповідно до частин 1,2,3 статті 5
Закону України “Про патентування деяких видів підприємницької діяльності”
патентуванню підлягають операції з надання послуг у сфері грального бізнесу,
які здійснюються суб'єктами підприємницької діяльності або їх структурними
(відокремленими) підрозділами. Під гральним бізнесом у цьому Законі слід
розуміти діяльність, пов'язану з влаштуванням казино, інших гральних
місць(домів), гральних автоматів з грошовим або майновим виграшем, проведенням
лотерей (крім державних) та розиграшів з видачею грошових виграшів у готівковій
або майновій формі. Вартість торгового патенту на здійснення операцій з надання
послуг у сфері грального бізнесу встановлюється у фіксованому розмірі(за рік)
для використання столів більярду, що вводяться в дію за допомогою жетона,
монети або без них, крім столів для більярду, що використовуються для
спортивних аматорських змагань, в розмірі 1 800,00 грн. за кожний стіл для
більярду.

Як вбачається з зазначеної норми,
при користуванні столом більярду гравець повинен одержувати грошові або майнові
виграші для того, щоб діяльність вважалась гральним бізнесом.  Виключенням є використання більярдних столів
для спортивних аматорських змагань.

З акту перевірки правильності
розрахунків за реалізовані товари від 19.02.04.2007 р. вбачається, що позивач
надав більярдний стіл у користування за плату.

Актом перевірки при цьому не
встановлено отримання користувачами більярдних столів грошових виграшів у
готівковій або безготівковій формах.

З письмового пояснення приватного
підприємця ОСОБА_1., поданого в судовому засіданні, вбачається, що столи для
більярду в приміщенні кафе використовуються клієнтами без набуття ними грошових
або майнових виграшів.

За викладених обставин факт
порушення фізичною особою - підприємцем норм чинного законодавства  не підтверджується матеріалами справи.           Висновок державного податкового
органу про безпідставне використання позивачем більярдних столів без торгових
патентів є помилковим.

Крім того, згідно видаткової
накладної НОМЕР_4р. більярдні столи в кількості двох штук були придбані
позивачем у суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_3.
19.01.2007 р., а штрафна санкція до позивача застосована з 11.03.2005 р. з
посиланням на дані книги обліку розрахункових операцій.

В судовому засіданні оглянуто
оригінал  книги обліку розрахункових
операцій, інформації щодо надання позивачем послуг з більярду з 11.03.2005 р.
дана книга не містить.

Враховуючи викладене, господарський
суд вважає неправомірним застосування до позивача штрафних санкцій в розмірі 13
200,00 грн. на підставі Закону України “Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності” та безпідставним прийняття рішення про застосування
штрафних(фінансових) санкцій від 27.02.2007 р. №НОМЕР_5.

В той же час господарський суд
відмовляє в задоволенні позовних вимог про визнання недійсним рішення від
27.02.2007 р. №НОМЕР_1 про застосування штрафних(фінансових) санкцій в розмірі
100,00 грн.

Згідно з підпунктом 13 частини 1
статті 3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі. громадського харчування та послуг” суб'єкти підприємницької
діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій формі при продажу
товарів зобов'язані забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці
проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора
розрахункових операцій. А у випадку використання розрахункової книжки -
загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку
робочого дня.

Відповідно до статті 22 цього
Закону у разі невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадку
використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими
квитанціями, виданими з початку робочого дня, до суб'єктів підприємницької діяльності
застосовується фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено
невідповідність.

З акту перевірки вбачається, що під
час продажу товарів(послуг) на суму
20,00 грн. позивачем не було застосовано розрахункова книжка, при цьому
зазначено, що в розрахунковій книжки №НОМЕР_6 використані розрахункові
квитанції з № НОМЕР_7 по № НОМЕР_8 та не використані з №НОМЕР_9 по №НОМЕР_9.
Заперечень до встановленого факту ні продавцем магазину ОСОБА_1, ні приватним
підприємцем ОСОБА_1. не зазначено, що підтверджує акт перевірки від 19.02.2007
р.

В судовому засіданні позивачем
представлено розрахункова книжка з корінцем розрахункової квитанції №НОМЕР_9,
яка свідчить про відпуск товару 19.02.2007 р. на суму 20,00 грн. При цьому
позивач підтвердив, що дана квитанція була заповнена після здійснення закупки
товару, під час складання акту перевірки, що підтверджує незастосування
розрахункової книжки під час продажу товару та, як наслідок,  невідповідність готівки на місці проведення
розрахунків сумі виторгу по розрахунковій книжки.

З огляду на наведені норми та
враховуючи, що факт невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, яка зазначена в
розрахунковій книжки позивачем не спростовано та документально
підтверджено, застосування податковою службою фінансової санкції в сумі   100,00
грн. слід визнати обґрунтованим.

Згідно наказу ДПА у Кіровоградської
області №210 від 15.06.2007 р. “Про реорганізацію державних податкових органі
області” припинена діяльність державної податкової інспекції у Голованівському
районі шляхом її реорганізації - приєднання до Гайворонської міжрайонної
державної податкової інспекції Голованівського відділення до 04.09.2007 р. та
установлено, що з дня приєднання до Гайворонської МДПІ Голованівського
відділення, останнє є правонаступником ліквідованої ДПІ у Голованівському
районі.

Враховуючи викладене, господарський
суд здійснює заміну відповідача ДПІ у Голованівському районі на її
правонаступника Гайворонську МДПІ.

Керуючись статтями 160,162,163,167,186,254
Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Здійснити заміну відповідача
Державну податкову інспекцію у Голованівському районі на її правонаступника
Гайворонську міжрайонну державну податкову інспекцію.

Позовні вимоги задовольнити
частково.

Визнати недійсним рішення ДПІ у
Голованівському районі про застосування
штрафних(фінансових) санкцій від 27.02.2007 р.  №НОМЕР_5.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження.

Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду
першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної
сили.

Заява про апеляційне оскарження та
апеляційна скарга подаються до Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через господарський суд Кіровоградської області.

Заява про апеляційне оскарження
постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її
проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до ст.
160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в повному
обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження, і копія апеляційної скарги одночасно надсилається
особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга може бути
подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга
подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження.

Суддя