донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

13.08.2007 р.                                                                          справа №15/117

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:
Акулової  Н.В.

суддів
Волкова Р.В. , Дзюби  О.М.

за участю
представників сторін:

від позивача:
Звягінцев М.С. (за дов. №136-07 від 27.12.06р.)

від відповідача:
Антофій М.О. (за дов. №юр/1245 від 26.03.07р.)
Кононець Н.В. (за дов. №юр/1266 від 28.03.07р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" м.Донецьк в особі виробничої одиниці "Дружківкатепломережа" м.Дружківка Донецької області

на рішення господарського суду

Донецької області

від
26.06.2007 року

у справі
№15/117 (суддя Богатир К.В.)

за позовом
Відкритого акціонерного товариства "Донецькобленерго" м.Горлівка Донецької області в особі структурної одиниці - Кіровських електричних мереж м.Донецьк

до

Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" м.Донецьк в особі виробничої одиниці "Дружківкатепломережа" м.Дружківка Донецької області

про
стягнення заборгованості в сумі 185949грн.89коп.

В С Т А Н О В И В:

Відкрите акціонерне товариство "Донецькобленерго" м.Горлівка Донецької області в особі структурної одиниці - Кіровських електричних мереж м.Донецьк звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" м.Донецьк в особі виробничої одиниці "Дружківкатепломережа" м.Дружківка Донецької області про стягнення заборгованості по активній електроенергії в сумі 168217грн.88коп., по реактивній електроенергії в сумі 10358грн.41коп., суму пені - 442грн.77коп., суми компенсації за інфляцію - 2538грн.63коп., 3% річних - 4392грн.20коп. (т.1 а.с.4).

26.06.2007р. позивачем в порядку ст.22 Господарського процесуального кодексу України подана заява про збільшення позовних вимог №23/1004 від 26.06.2007р., в якій він просить уточнити суму позовних вимог, а саме сума компенсації з врахуванням інфляції за активну електроенергію складає 44038грн.44коп.; сума компенсації з врахуванням 3% річних за активну електроенергію складає 13758грн.62коп.; сума компенсації з врахуванням 3% річних за реактивну електроенергію складає 419грн.29коп.; сума компенсації з врахуванням інфляції за реактивну електроенергію складає 1249грн.24коп.; загальна суму позову складає 238484грн.65коп. (т.2 а.с.58).

Рішенням від 26.06.2007 року господарський суд Донецької області (суддя Богатир К.В.) частково задовольнив позовні вимоги, стягнув з Обласного комунального підприємства „Донецьктеплокомуненерго”  суму 238041грн.88коп. (суму основного боргу за активну електроенергію –168217грн.88коп.; суму основного боргу за реактивну електроенергію –10358грн.41коп.; індексацію на основний борг за активну електроенергію –44038грн.44коп.; 3% річних на суму боргу за активну електроенергію –13758грн.62коп.; індексацію на основний борг за реактивну електроенергію –1249грн.24коп.; 3% річних на суму боргу за реактивну електроенергію –419грн.29коп.), відмовив у задоволені позовних вимог щодо стягнення пені у сумі 442грн.77коп.

Рішення мотивоване тим, що відповідно до договорів на користування електричною енергією №8 від 01.03.2003 р. та №8/37 від 16.10.2006 р., які були укладені між сторонами, позивач поставляє електроенергію, а відповідач зобов’язується оплачувати її у строки, обумовлені в договорах; відповідач зобов’язання по оплаті за отриману електроенергію виконував не в повному обсязі, чим порушував умови договорів; станом на 01.03.2007р. відповідачу нарахована заборгованість на загальну суму 178576грн.29коп., з них: за активну електроенергію –168217грн.88коп., за реактивну електроенергію –10358грн.41коп.; обсяг поставленої позивачем відповідачу електричної енергії та вимоги позивача щодо оплати за енергію підтверджуються актами прийому-передачі електроенергії та рахунками на оплату, які підписані представниками обох сторін та скріплені печатками підприємств; рахунки на оплату містять підпис посадових осіб відповідача, які їх отримали; суми заборгованості підтверджуються відповідними розрахунками; на вказану суму основного боргу позивач додатково нарахував згідно п.4.2.1 договорів пеню у загальному розмірі 442грн.77коп.;  згідно ст.625 ЦК України позивач нарахував відповідачу індексацію на суму основного боргу та 3% річних; сума індексації складає 2538грн.63коп., 3% річних –4392грн.20коп.; первісні позовні вимоги позивач заявив за період з січня 2004р. по лютий 2007р.; заявою від 26.06.2007р. №23/1004 позивач збільшив суму позовних вимог, що стосується додатково нарахованих сум на суму основного боргу з врахуванням розширення спірного періоду, за який нараховані позовні вимоги; позивач просить стягнути заборгованість з відповідача за період з січня 2003р. по лютий 2007р.; сума основного боргу залишається незмінною, а збільшенню підлягають суми інфляції та 3% річних; сума індексації за активну електроенергію складає 44038грн.44коп., 3% річних за активну електроенергію –13758грн.62коп., індексація за реактивну електроенергію –1249грн.24коп., 3% річних за реактивну електроенергію –419грн.29коп.; сума заявленої пені залишається незмінною; збільшена сума позовних вимог складає 238484грн.65коп.; в обґрунтування заперечень по пені відповідач посилається на ст.1, 5 Закону України „Про реструктуризацію заборгованості по квартирній платі, платі за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію”, згідно яких заборгованість наймачів жилих приміщень та власників, яка виникла на дату вступу в силу цього закону перед постачальниками житлово-комунальних послуг, реструктуризується на строк до 60 місяців з залежності від суми боргу та рівня доходів громадян на дату реструктуризації; на суму реструктуризованої заборгованості не нараховується пеня житлово-комунальним підприємствам на їх заборгованість перед постачальниками енергоносіїв; в обґрунтування наявності реструктуризованої заборгованості населення, відповідач надав до суду реєстр договорів реструктуризації заборгованості з населенням з зазначенням конкретних платників, номерів договорів, суми боргу, дати укладення договору реструктуризації, строку дії та суми щомісячних платежів та довідку, з якої вбачається, що станом на 01.05.2007р. відповідачем укладено 2927 договорів з населенням про реструктуризацію заборгованості за послуги теплопостачання на суму 4222101грн.95коп.; заперечення відповідача про сплив строку позовної давності необґрунтовані, оскільки позивач звернувся за захистом порушеного права до суду тільки у квітні 2007р.; загальний строк позовної давності встановлений у 3 роки; заборгованість до квітня 2004 р. виходить за межі строку позовної давності; згідно ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, таку заяву відповідач зробив у своєму відзиві на позовні вимоги; позивач надав до суду клопотання про відновлення терміну позовної давності починаючи з 01.01.2003р., посилаючись на ст.264 ЦК України; у підтвердження переривання перебігу позовної давності у правовідносинах між сторонами позивач надав до суду копії актів звіряння заборгованості, якими відповідач фактично визнавав суми боргу перед позивачем: актом станом на 01.12.2003р. визнана заборгованість на суму 200807грн.78коп., актом від 01.12.2005р. визнана заборгованість на суму 252380грн.53коп., актом станом на 01.09.2006р. визнана заборгованість на суму 258176грн.76коп., актом станом на 18.09.2006р. визнана заборгованість на суму 255325грн.23коп.; загальний строк позовної давності для захисту порушеного права позивача щодо отримання оплати за спожиту електроенергію станом на теперішній час не сплинув; згідно наданих відповідачем розрахунків станом на 01.03.2007р. кредиторська заборгованість відповідача перед позивачем за активну електроенергію складає 168220грн.88коп., за реактивну електроенергію –10358грн.41коп., якими відповідач фактично підтвердив наявність заборгованості перед позивачем по основному боргу; заперечення відповідача по застосуванню позовної давності необґрунтовані, тому позовні вимоги підлягають задоволенню щодо основного боргу, індексації та 3% річних.

Обласне комунальне підприємство "Донецьктеплокомуненерго" м.Донецьк в особі виробничої одиниці "Дружківкатепломережа" м.Дружківка Донецької області в апеляційній скарзі просить рішення господарського суду Донецької області від 26.06.2007р. змінити, а саме: стягнути з позивача суму заборгованості за спожиту активну електроенергію в розмірі 53695грн.32коп., відмовити позивачу в стягненні суми заборгованості за спожиту активну електроенергію за станом на 01.04.2004р. у розмірі 114522грн.56коп.; відмовити позивачу в стягненні суми заборгованості за спожиту реактивну електроенергію в повному обсязі на суму 10358грн.41коп.; відмовити позивачу в стягненні суми інфляційної складової за спожиту електроенергію: активну в розмірі 44038грн.44коп., реактивну в розмірі 1249грн.24коп., відмовити позивачу в стягненні суми 3% річних за спожиту електроенергію: активну в розмірі 13758грн.62коп., реактивну в розмірі 419грн.29коп., оскільки рішення прийнято з порушенням норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідач заявив суду про застосування строку позовної давності; заборгованість у відповідача по реактивній електроенергії за період з 01.04.2004р. по 01.03.2007р. відсутня: 10358грн.41коп. (борг на 01.03.2007р.) – 11087грн.24коп. (борг на 01.04.2004р.); відповідачем оплата заборгованості за спожиту електроенергію провадилася не вчасно, було порушене право позивача на одержання своєчасної оплати послуг з електроенергії; позивач знав про порушення свого права, однак мір для примусового стягнення заборгованості в судовому порядку за період з 01.01.2003р. по 01.03.2007р. не прийняв; ним пропущений загальний строк позовної давності, установлений тривалістю в 3 роки; судом, при дослідженні та вивченні матеріалів справи, оцінка представлених відповідачем доказів не зроблена; у мотивувальній частині рішення суд вказує, що позивачем пропущений строк позовної давності та заборгованість, що утворилася на 01.04.2004р. перебуває за його межами; але суд задовольняє клопотання позивача про відновлення строку позовної давності у зв'язку з тим, що відповідачем підписувалися акти звірки заборгованості; акт звірки за своєю правовою природою є тільки документом за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій, а наявність або відсутність зобов'язань сторін підтверджується первинними документами: договором, накладними, рахунками; акт звірки не може бути доказом наявності заборгованості; договорами №8 від 01.03.2003р. та №8/37 від 16.10.2006р. відповідальність за невиконання зобов'язання у вигляді сплати інфляційної складової та 3% річних не передбачена, судом необгрунтовано стягнені суми.

Відкрите акціонерне товариство "Донецькобленерго" м.Горлівка Донецької області в особі структурної одиниці - Кіровських електричних мереж м.Донецьк просить рішення господарського суду Донецької області залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення, оскільки стягнення індексу інфляції, 3% річних передбачено ст.625 ЦК України; суду надані докази (договори, рахунки, акти прийома-передачі, акти звірки) в підтвердження у відповідача боргу; борг за 2003р. складає 22125грн.; інша сума боргу сформулювалась починаючи з 2005р.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст.ст. 28-29 Закону України „Про судоустрій” та ст. 101 ГПК України  на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, заслухавши у судовому засіданні представників сторін, судова колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін з наступних підстав.

Позивач просить стягнути заборгованість за період з січня 2003р. по лютий 2007р.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до договорів на користування електричною енергією за №8 від 01.03.2003р. та за №8/37 від 16.10.2006р., які були укладені між сторонами, позивач зобов’язується поставити електроенергію, а відповідач зобов’язується сплачувати її у строки, обумовлені в договорах.

Підтвердженням обсягу поставки позивачем відповідачу електричної енергії та вимоги позивача щодо оплати за електроенергію є акти приймання-передачі електричної енергії та рахунки на оплату, які підписані представниками обох сторін та скріплені печатками підприємств. Рахунки на оплату містять підпис посадових осіб відповідача, які їх отримали (т.1 а.с.40-123).

У результаті проведених взаєморозрахунків, сторони підписали відповідні акти звірки від 18.09.2006р.; від 01.12.2005р.; станом на 01.12.2003р.; станом на 01.09.2006р. (т.2 а.с.74-78), у відповідності до яких заборгованість відповідача становить 178576грн.29коп., з них за активну електроенергію –168217грн.88коп., за реактивну електроенергію –10358грн.41коп.

В свою чергу, відповідачем факт виконання позивачем обов’язку за договором не заперечувався.

Тобто суд першої інстанції обгрунтовано встановив, що вимоги позивача щодо оплати за електроенергію підтверджуються актами прийому-передачі електроенергії, рахунками, актами звірки розрахунків.

Таким чином, факт існування заборгованості відповідача перед позивачем щодо оплати за електроенергію є доведеним, підтверджується матеріалами справи, зокрема актами звірки розрахунків між сторонами.

Доводи скаржника, що акт звірки розрахунків не є підтвердженням наявності боргу спростовуються вищевикладеним.

Крім того, акт звірки укладається сторонами саме у стадії виконання договору і фактично визначає ту частину зобов’язань за договором, що лишається невиконаною.

Відповідно п.9 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, яка затверджена постановою Правління НБУ від 21.01.2004р. за №22 акти звірення розглядаються як підстава для визначення “кредитового сальдо взаємозобов’язань”.

Згідно ст.264 ЦК України перебіг позовної даності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про виконання нею свого боргу або іншого обов’язку.

Судом першої інстанції встановлено, що крім актів прийому-передачі електроенергії, рахунків, відповідачем підписані акти звірки заборгованості, якими відповідач фактично визнав суми боргу перед позивачем, а саме: актом станом на 01.12.2003р. визнана заборгованість на суму 200807грн.78коп.; актом від 01.12.2005р. визнана заборгованість на суму 252380грн.53коп.; актом станом на 01.09.2006р. визнана заборгованість на суму 258176грн.76коп.; актом станом на 18.09.2006р. визнана заборгованість на суму 255325грн.23коп.

Крім того, факт несвоєчасної оплати заборгованості за спожиту електроенергію за пред’явлений позивачем період не заперечується відповідачем в своїй апеляційній скарзі.

Відповідно ч.5 ст.267 ЦК України , якщо суд визнає поважними причини пропуску позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Тобто суд першої інстанції обгрунтовано розглянув клопотання позивача про відновлення строку позовної давності починаючи з 01.01.2003р.

Таким чином, суд першої інстанції обгрунтовано задовольнив позовні вимоги в частині стягнення богу за активну електроенергію в сумі 168217грн.88коп. (з урахуванням оплат відповідачем); за реактивну електроенергію –10358грн.41коп.

Стаття 625 Цивільного Кодексу України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судовими доказами слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного рішення справи.

Згідно ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач відповідно до ст.33 ГПК України не надав доказів оплати боргу, тому суд першої інстанції обгрунтовано задовольнив позовні вимоги в частині стягнення індексу інфляції на основний борг та 3% річних.

Ствердження відповідача, що стягнення індексу інфляції не передбачено договором, судовою колегією не приймається до уваги, оскільки спростовується вищевикладеним.

Крім того, договорами за №8 від 01.03.2003р. та за №8/37 від 16.10.2006р., передбачено, що при виконанні умов договору, а також вирішенні усіх питань, що не обумовлені цими договорами, сторони керуються також іншими нормативно-правовими актами.

У даному випадку позивач обгрунтовано заявив вимоги на підставі ст.625 ЦК України, хоч вони і не зазначені в договорах.

З урахуванням зазначеного, судова колегія вважає, що рішення господарського суду Донецької області по даній справі відповідає фактичним обставинам справи, чинному законодавству, а мотиви, з яких подана апеляційна скарга не можуть бути підставою для  скасування рішення, оскільки спростовуються вищевикладеним.

Відповідно до ст.49 ГПК України витрати по сплаті держмита за подання апеляційної скарги відносяться на скаржника.

Керуючись  ст. ст. 43, 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Рішення господарського суду Донецької області від 26.06.2007 року у справі №15/117 залишити без змін, апеляційну скаргу Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" м.Донецьк в особі виробничої одиниці "Дружківкатепломережа" м.Дружківка Донецької області - без задоволення.

Головуючий          Н.В.  Акулова

Судді:          Р.В.  Волков

О.М.  Дзюба

Надруковано: 7 прим.

1-2-позивачу

3-4-відповідачу

5-у справу

6-ГСДО

7-ДАГС