ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
УХВАЛА

30.07.2007
Справа №2-5/7807-2007А

За позовом – Кооперативного оптово-роздрібного торгового підприємства Кримспоживспілкі,            м. Сімферополь.

До відповідачів -  1) Виконавчого комітету Завіт-Ленінської сільської Ради, Джанкойський район;                                  2) Завіт – Ленінської сільської Ради, Джанкойський район, с.Завет-Ленінське.

Про визнання  рішень недійсними та скасування рішень.

Суддя  М.П.Гаврилюк

представники:

Від позивача –  Бєлов Е.В., представ., дов. у справі.

Від відповідачів –  Песнева С.В., представ., дов. у справі

Обставини справи:

Позивач – Кооперативне оптово-роздрібне торгове підприємство Кримспоживспілкі, м. Сімферополь звернувся до Господарського суду  до відповідачів: Виконавчого комітету Завіт-Ленінської сільської Ради, та Завіт – Ленінської сільської Ради, про визнання недійсним та скасування рішення 23 сесії 4 скликання Завіт – Ленінської сільської Ради за № 4/23-20 від 17.12.2004 р. «Про внесення доповнень в реєстр об’єктів комунальної власності Завіт – Ленінської територіальної громади», та визнання  недійсним та скасування рішення  виконавчого комітету Завіт-Ленінської сільської громади за № 103 від 28.12.2004 р. «Про оформлення права власності на будівлі магазинів за Завіт–Ленінською сільською радою».

Відповідачі проти позову заперечують по мотивам викладеним в відзивах на позов.

Суд вважає, що провадження  по справі підлягає закриттю, з огляду на наступне:

Відповідно до ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України  справа адміністративної юрисдикції  - переданий на вирішення адміністративного суду  публічно-правовий спір, у якому хоча б одна із сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб’єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

У відповідності з п. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на: спори фізичних чи  юридичних  осіб  із  суб'єктом  владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу,  її проходження, звільнення з публічної служби; спори   між   суб'єктами  владних  повноважень  з  приводу реалізації їхньої компетенції у сфері  управління,  у тому числі делегованих  повноважень,  а також спори,  які виникають з приводу укладання та виконання адміністративних договорів; спори  за  зверненням  суб'єкта  владних повноважень у випадках, встановлених законом; спори  щодо правовідносин,  пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Згідно до п. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім  спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Судом встановлено, що спірні правовідносини виникли  у зв’язку зі  прийняттям відповідачем  спірних рішень, пов’язаних  з визнанням  за собою права власності на спірні об’єкти нерухомості.

Справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб’єктами суспільства стосовно  їхніх прав та обов’язків у конкретних правовідносинах, у яких хоча  б один суб’єкт законодавчо уповноважений  владно  керувати поведінкою іншого (інших) суб’єктів, а ці суб’єкти відповідно зобов’язані виконувати  вимоги та приписи  такого владного суб’єкта.

У випадку, якщо суб’єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказані владні управлінські функції щодо іншого суб’єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України, ознак справи адміністративної юрисдикції, і, відповідно, не повинен вирішуватися адміністративним судом.

Так, відповідачами у даному позові дійсно зазначені суб’єкти владних повноважень, але даний спір не має публічно-правового характеру, оскільки предметом спору у даній справі є право  користування магазинами № 210, № 19.

Тобто, між сторонами існує спір про приватне право, що в свою чергу виключає її розгляд в порядку адміністративного судочинства.

Тим, самим суд дійшов висновку, про  те, що дані позовні вимоги підлягають розгляду  у порядку господарського  судочинства.

У відповідності з п. 1 ст. 157  Кодексу адміністративного судочинства України суд  закриває провадження у справі, якщо  справу   не   належить   розглядати    в    порядку  адміністративного судочинства.

На підставі вищевикладеного та керуючись   п. 1  ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд  –

УХВАЛИВ:

Закрити провадження  по справі.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Гаврилюк М.П.