ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.08.07р.

Справа № 8/175-07(10/407-06)

За позовом          Товариства з обмеженою відповідальністю "КаЗБеГ" (м. Кривий Ріг)

до          Товариства з обмеженою відповідальністю "Портал люкс" (м. Кривий Ріг)

про          зобов'язання вчинитии певні дії

Суддя Дубінін І.Ю.

Представники:

від позивача:          Бондаренко О.В. –представник (дов. № 2556 від 05.07.05 р.)

від відповідача:                    не з'явився

Суть спору:

Позивач, з урахуванням уточнення позовних вимог, звернувся до відповідача з позовом про зобов'язання останнього повернути зазначене в позові майно, що набуте ним без достатньої правової підстави.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не оплатив товар, придбаний відповідно до умов договору купівлі-продажу промислового обладнання № 24 від 01.06.06 р., укладеного між сторонами з протоколом розбіжностей від 06.06.06 р. Термін розрахунків, що був оговорений у протоколі розбіжностей - п'ять банківських днів з моменту підписання акту прийому-передачі, вдповідачем порушений. Позивач зазначив, що 06.06.06 р. він направив відповідачу протокол розбіжностей до вказаного договору купівлі-продажу, але зі спливом двадцятиденного терміну, передбаченого ч. 5 ст. 181 ГК України на здійснення заходів для врегулювання розбіжностей, враховуючи час необхідний на поштовий обіг, відповідач не включив до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, не передав на розгляд суду. Таким чином будь-якого письмового реагування на протокол розбіжностей з боку відповідача не було здійснено. Враховуючи викладене, позивач вважає, що зазначений договір купівлі-продажу фактично між сторонами не був укладений, а зазначене майно повинно бути повернуте відповідачем, оскільки у відповідності зі ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що 14.06.06 р. ним було отримано та підписано протокол розбіжностей. Таким чином, сторони досягли згоди з усіх істотних умов, договір, з урахуванням протоколу розбіжностей, фактично був укладений 14.06.06 р., про що свідчать підписи та печатки обох сторін. На підставі домовленостіи між сторонами, позивач передав майно згідно специфікації, з урахуванням протоколу розбіжностей та акту прийому-передачі від 26.07.06 р. Крім того, 20.07.06 р. між сторонами був укладений договір № 20-1/0706, на виконання умов якого, 26.07.06 р. відповідач передав позивачу металеві вироби (молотки та хомути) на суму 60 982,19 грн. Оскільки п. 5.1. договору № 24 від 01.06.06 р. та протоколом розбіжностей від 06.06.06 р. до вказаного договору була передбачена форма взаємозаліку, а також враховуючи, що передача металевих виробів позивачу відповідачем та передача майна позивачем відповідачу за договором № 24 від 01.06.06 р. відбулися 26.07.06 р., сторони домовились про розрахунки шляхом взаємозаліку.

Ухвалою господарського суду від 20.06.07 р. справу було прийнято до провадження суддєю Дубініним І.Ю.

В ході нового розгляду справи позивач наполягає на тому, що договір № 24 від 01.06.06 р. не був укладений між сторонами, оскільки відповідач не підписав протоколу узгодження розбіжностей за цим договором, а також не надав доказів направлення позивачу підписаного протоколу розбіжностей. Крім того, позивач вважає, що відповідач не надав також доказів проведення взаємозаліку, а саме –заяви про проведення взаємозаліку та доказів її направлення позивачу

Відповідач під час нового розгляду справи зазначив, що позивачем був підписаний та скріплений печаткою договір № 24 від 01.06.06 р. та специфікацію до цього договору (додаток до договору). Вказаною специфікацією та протоколом розбіжностей було уточнено лише суму ПДВ, а інші істотні умови договору залишились без змін. В матеріалах справи присутні докази направлення відповідачем позивачу підписаних нової редакції специфікації до договору та протоколу розбіжностей. Підтвердженням укладення договору є також факт передачі позивачем відповідачу обладнання, вказаного у новій редакції специфікації. Посилаючись на п. 3 ст. 206 ЦК України, відповідач вважає, що сторонами було вчинено правочин в усній формі на виконання договору, укладеного в письмовій формі. Крім того, відповідач наполягає на факті проведення взаємозаліку між сторонами на підставі договору № 20-1/0706 від 20.07.06 р.

По справі оголошувалась перерва з 05.07.07 р. по 06.08.07 р.

Відповідач в судове засідання 06.08.07 р. не з'явився, причин свого нез'явлення суду не повідомив.

Господарський суд вважає за можоиве розглянути справу за відсутністю відповідача, оскільки останній був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, що підтверджується розпискою відповідача про оголошення йому перерви в судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши позивача, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Вищого господарського суду України від 22.05.07 р. по справі № 10/407-06, яка набрала законної сили, станом на момент розгляду справи не змінена та не скасована у встановленому законом порядку, були скасовані судові рішення місцевого господарського суду та суду апеляційної інстанції, справу було направлено на новий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

Згідно ч. 2 ст. 35 ГПК України, факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Оскільки у справі № 8/175-07(10/407-06) беруть участь ті самі сторони, факти встановлені вказаною постановою, не підлягають доведенню у цій справі.

Постановою Вищого господарського суду України від 22.05.07 р. по справі № 10/407-06 було встановлено:

Висновки судів про те, що договір купівлі-продажу промислового обладнання № 24 від 01.06.06 р. є укладеним, а майно відповідачем набуте за договором купівлі –продажу є помилковим, оскільки, виходячи з положень п. 6 ст. 181 ГК України, для чинності договору № 24 від 01.06.06 р. відповідач повинен був направити позивачу письмове підтвердження його згоди з протоколом розбіжностей до даного договору, але такий протокол узгодження розбіжностей за вказаним договором відповідач не надіслав, підтвердження розрахунку за отримане майно не надав.

Суди на зазначену обставину уваги не звернули, та не з'ясували чи мав місце факт узгодження протоколу розбіжностей відповідачем в розумінні п. 6 ст. 181 ГК України.

Положеннями п. 8 ст. 181 ГК України встановлено, що у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся).

Також суди не перевірили, чи викладені в протоколі розбіжностей положення відносяться до істотних умов, які є обов'язковими для чинності даного виду договорів.

Отже, відмовляючи в позові, суди фактично не перевірили дійсність даного договору, а відтак, прийшли до передчасного висновку про відсутність підстав для задоволення позову про повернення безпідставно набутого майна.

Враховуючи викладене, господарський суд, під час нового розгляду справи, зобов'язаний виконати вимоги постанови Вищого господарського суду України та дослідити вказані обставини.

Господарський суд також встановив:

01.06.2006 р. сторонами був підписаний договір купівлі-продажу №24, згідно умовам якого позивач зобов'язався передати у власність відповідача, а останній прийняти і оплатити обладнання відповідно до умов цього договору і специфікації, яка є невід'ємною частиною договору (додаток № 1), на суму 55 198,49 грн., в тому числі ПДВ –9 199,75 грн., а також специфікацію на товар на вказану суму.

06.06.06 р. позивачем був направлений відповідачу підписаний ним протокол розбіжностей до вказаного договору, за яким було змінено п.п. 1.2., 5.1., 9.3. договору та доповнено цей договір п.п. 6.2., 6.3.

Зокрема, п. 1.2. договору був викладений у наступній редакції: "Загальна сума договору складає 66 238,19 грн., втому числі ПДВ –11 039,70 грн. Вартість окремих видів обладнання вказується у специфікації (специфікація в новій редакції, додається до цього протоколу розбіжностей).

Факт направлення позивачем відповідачу договору купівлі-продажу № 24 від 01.06.06 р., специфікації на товар в редакції відповідача, протоколу розбіжностей від 06.06.06 р. та специфікації на товар в редакції позивача підтверджується поштовими документами та не оспорюється відповідачем.

Відповідач підписав протокол розбіжностей від 06.06.06 р. та специфікацію на товар в редакції позивача.

На підтвердження направлення вказаних документів позивачу відповідач надав суду поштові документи від 21.06.06 р.

Виходячи з положень п. 6 ст. 181 ГК України, для чинності договору № 24 від 01.06.06 р. відповідач повинен був направити позивачу письмове підтвердження його згоди з протоколом розбіжностей до даного договору, але такий протокол узгодження розбіжностей за вказаним договором відповідач не надіслав, що підтверджено постановою Вищого господарського суду України від 22.05.07 р. по справі № 10/407-06.

Згідно ст.ст. 655, 691 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Таким чином, враховуючи, що відповідач не погодив у встановленому законом порядку ціну товару, запропоновану позивачем у протоколі розбіжностей, суд вважає, що фактично сторони не дійшли згоди щодо ціни товару, яка є істотною умовою договору купівлі-продажу, обов'язковою для даного виду договору.

При цьому суд враховує те, що відповідно до чинного законодавства України сторони в договорі купівлі-продажу, які займаються підприємницькою діяльністю, мають право вільно визначати ціну предмета угоди (виключаючи випадки, коли вони повинні керуватись державними фіксованими або регульованими цінами).

Положеннями п. 8 ст. 181 ГК України встановлено, що у разі, якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся).

Разом з тим, ця ж норма Закону передбачає: якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо виконання такого договору, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України.

Як підтверджується матеріалами справи, від 26.06.06 р. позивач передав відповідачу за актом прийому-передачі наступне майно:

№
Найменування обладнання
Од. вимиру
К-ть
Ціна без ПДВ грн.
Сума грн.

1.
Компресор МК -102
шт.
1
3 287,00
3 287,00

2.
Компресор КСЗ.З
шт.
1
3 333,33
3 333,33

3.
Свердлильний верстат ВТВ
шт.
1
1 019,00
1 019,00

4.
Установка водоплазмової різки
шт.
1
17 100,00
17 100,00

5.
Блок автономного охолодження
шт.
1
2 770,83
2 770,83

6.
Напівавтомат ПОТОН ВС - 632
шт.
1
11 083,33
1 1 083,33

7.
Зварювальний трансформатор
шт.
1
1 850,00
1 850,00

8.
Зварювальний апарат
шт.
1
3 750,00
3 750,00

9.
Випрямляч ВДМ 1203 8ПОСТ
шт.
1
6 625,00
6 625,00

ВСЬОГО

9
50 818,49
50 818,49

ПДВ 20 %

10 163,70
10 163,70

ВСЬОГО з ПДВ

60 982,19
60 982,19

Вказаний акт прийому-передачі не містить посилання на те, що майно було передане позивачем відповідачу за договором купівлі-продажу № 24 від 01.06.06 р.

Оскільки вказаний договір купівлі-продажу є неукладеним (таким, що не відбувся), будь-яких прав та обов'язків у сторін за таким договором не виникло, а майно, передане відповідачу, є набутим останнім без достатньої правової підстави.

Згідно ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобов’язана повернути потерпілому це майно.

Набувач, за приписом ст. 1213 ЦК України, зобов’язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Заперечення відповідача спростовуються вищенаведеним, об'єктивними обставинами і матеріалами справи.

Викладене є підставою для задоволення позову. Судові витрати слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. 181 ГК України, ст.ст. 655, 691, 1212, 1213 ЦК України, ст.ст. 35, 44, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд, –

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Портал люкс" (50066, м. Кривий Ріг, вул. Двинська, 24, код 32693537, п/р № 260023332 в КФ АППБ "Аваль", МФО 306748) повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "КаЗБеГ" (50031, м. Кривий Ріг, вул. Кремлівська, 26/65, код 31123135, п/р № 3481 в ЗАТ "Агробанк", МФО 307123) в натурі наступне безпідставно отримане майно, вартістю 60 982,19 грн.:

№
Найменування обладнання
Од. вимиру
К-ть
Ціна без ПДВ грн.
Сума грн.

1.
Компресор МК -102
шт.
1
3 287,00
3 287,00

2.
Компресор КСЗ.З
шт.
1
3 333,33
3 333,33

3.
Свердлильний верстат ВТВ
шт.
1
1 019,00
1 019,00

4.
Установка водоплазмової різки
шт.
1
17 100,00
17 100,00

5.
Блок автономного охолодження
шт.
1
2 770,83
2 770,83

6.
Напівавтомат ПОТОН ВС - 632
шт.
1
11 083,33
1 1 083,33

7.
Зварювальний трансформатор
шт.
1
1 850,00
1 850,00

8.
Зварювальний апарат
шт.
1
3 750,00
3 750,00

9.
Випрямляч ВДМ 1203 8ПОСТ
шт.
1
6 625,00
6 625,00

ВСЬОГО

9
50 818,49
50 818,49

ПДВ 20 %

10 163,70
10 163,70

ВСЬОГО з ПДВ

60 982,19
60 982,19

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Портал люкс" (50066, м. Кривий Ріг, вул. Двинська, 24, код 32693537, п/р № 260023332 в КФ АППБ "Аваль", МФО 306748) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КаЗБеГ" (50031, м. Кривий Ріг, вул. Кремлівська, 26/65, код 31123135, п/р № 3481 в ЗАТ "Агробанк", МФО 307123) –609,82 грн. витрат на державне мито, 118,00 грн. судових витрат.

Видати накази.

Суддя                                                                                                              І.Ю. Дубінін