суд
----------------------------------------
м. Житомир, майдан Путятинський, 3/65, '481-620
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "06" вересня 2007 р.

Справа № 6/1608-НМ

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого судді

судді Терлецької-Байдюк Н.Я.

судді

за участю представників сторін

від позивача Подскрьобкін О.О. - дов. №63-5 від 09.01.07

від відповідача-1 не з'явився

від відповідача-2: Антонець Л.О. - директор                      Ратинська Т.В. - дов. від
22.05.07

від відповідача-3: Сечін С.М. - дов.№78 від 10.01.07

від прокурора: Гребенюк Р.В. - заст.нач.відділу представництва
облпрокуратури

Розглянув справу за позовом Першого заступника прокурора
Житомирської області в інтересах державив особі Адміністрації державної
прикордонної служби України в особі Департаменту забезпечення адміністрації
державної прикордонної служби України (м.Київ)

до Приватного підприємства "Виробничо-комерційна фірма
"Геліос" (м.Житомир)

Приватного підприємства "Виробничо-комерційна фірма
"Сервіс-Нова"

Комунального підприємства "Житомирське обласне міжміське бюро
технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради (м.Житомир)

про визнання права власності на будинок

За погодженням сторін справа розглядалась у більш тривалий
строк,ніж встановлено ч.1 ст.69 ГПК України.

Прокурором пред'явлено позов про визнання за Адміністрацією
державної прикордонної служби України права власності на незавершений
будівництвом житловий будинок №6 по вул. Народницькій  в м. Житомирі.

Згідно заяви про уточнення позовних вимог від 20.11.06 №05-1873-06
прокурор просить визнати за Адміністрацією державної прикордонної служби
України право власності на 39 квартир загальною площею 3095,24 кв.м,
розташованих по вул.Народицькій,6 в м. Житомирі, зазначених в актах
прийому-передачі житла від 28.12.02 та 04.11.02 (а.с.70-71).

07.02.07 прокурором надано уточнення позовних вимог за
№05-1873-06, згідно яких просить визнати за Адміністрацією державної
прикордонної служби України право власності на частину незавершеного
будівництвом житлового будинку в м. Житомирі по вул.Народицькій,6 згідно актів
прийому - передачі від 04.11.2002 і 28.12.2002 року. З метою забезпечення
позову просив заборонити будь-яким особам вчиняти будь-які дії шляхом продажу,
передачі в оренду, заставу та т.п. об'єкта незавершеного будівництва житлового
будинку в м. Житомирі по вул.Народицькій,6 (а.с.108-112).

За результатами розгляду заяви прокурора від 04.07.07 №05-1841-07
(а.с.143) ухвалою суду від 04.07.07 по даній справі з метою забезпечення позову
заборонено відповідачу - приватному підприємству "Виробничо-комерційна
фірма "Геліос" та іншим особам вчиняти будь-які дії по розпорядженню
та відчуженню незавершеного будівництвом будинку №20 по вул.Народницькій в
м.Житомирі (попередні адреси: вул.Народницька, 6 та вул. Ватутіна, 52).

В судовому засіданні представник позивача та прокурор позовні
вимоги підтримали з підстав, викладених у заяві від 07.02.07. Вимоги мотивовані
тим, що 14.08.2001р. між Державним комітетом у справах охорони державного
кордону України в особі начальника управління будівництва та розквартирування
та Виробничо-комерційною фірмою "Геліос" було укладено Інвестиційний
договір №9/2001-І на інвестування будівництва житла для військовослужбовців
Прикордонних військ України та членів їх сімей у м. Києві, м. Житомирі,
Київській та Житомирській областях, предметом якого є інвестування коштів та
матеріальних активів Інвестора в сумі 5000 тис.грн. на фінансування житлового
будівництва у м. Києві, м. Житомирі, Київській та Житомирській областях
Замовнику для завершення спорудження незакінчених будівництвом житлових
будинків, реконструкції під житло гуртожитків, передача замовником інвестору за
актом у десятиденний термін після підписання додаткових угод квартир для
забезпечення житлом безквартирних військовослужбовців Прикордонних військ
України та членів їх сімей. Кількість квартир, адресний перелік та їх
характеристики, обсяг інвестицій уточнюються додатковими угодами. На виконання
умов інвестиційного договору та додаткових угод позивач перерахував відповідачу
ПП "ВКФ "Геліос" кошти в сумі 1468322грн., що стверджується
платіжними дорученнями, а також передав матеріальні цінності на суму
2936984,30грн. згідно актів приймання-передачі на суму 60580,39грн., №131 на
суму 15868,70грн., №62 на суму 2512810,63грн., №148 на суму 78145,65грн., №142
на суму 50165,70грн., №168 на суму 69412,82грн., №157/2 на суму 150000,41грн.
Всього позивачем проведено інвестицій на суму 4405306,30грн. Згідно п.5 ст.7
Закону України „Про інвестиційну діяльність” інвестор має право володіти,
користуватися і розпоряджатися об'єктами та результатами інвестицій. Так як
позивач виконав свої зобов'язання за інвестиційним договором та додатковими
угодами, а відповідно до актів прийому-передачі квартир від 04.11.02 та
28.12.02 прикордонна служба набула майнових прав на 39 квартир загальною площею
3095,13 кв.м., прокурор, посилаючись на ст.331 ЦК України та 27 ЖК України,
просить визнати за позивачем право власності на частину незавершеного
будівництвом вказаного житлового будинку.

Відповідач-1 (ПП”ВКФ „Геліос”) в судове засідання не з'явився.
Ухвала суду про призначення справи до слухання, адресована відповідачу-1,
повернулась поштовим відділенням в зв'язку із закінченням терміну зберігання.

Відповідач-2 (ПП”ВКФ ”Сервіс-Нова”) проти позову заперечує, вважає
себе неналежним відповідачем, оскільки між позивачем і ним відсутні будь-які
правовідносини. А позовні вимоги про визнання права власності на квартири не
узгоджуються з нормами чинного законодавства, зокрема, з Указом Президента
України від 01.07.1993р. №240/93. Акти прийому-передачі квартир не є підставою
для набуття права власності на них. Також відповідач-2 просить скасувати заборону
на відчуження незавершеного будівництвом будинку №20 по вул. Народницькій в м.
Житомирі, встановлену ухвалою суду від 04.07.07 по даній справі (а.с.171-174).

Відповідач-3 (БТІ) також проти позову заперечує, оскільки БТІ не
може бути відповідачем за позовами про визнання права власності на нерухоме
майно (а.с.68).

За погодженням сторін справа розглядається за відсутності
відповідача-1 за наявними в ній доказами відповідно до ст.75 ГПК України.

Заслухавши пояснення представників сторін, прокурора, дослідивши
письмові матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

14.08.2001р. між Державним комітетом у справах охорони державного
кордону України в особі начальника управління будівництва та розквартирування
(правонаступником якого згідно Указу Президента України від 04.08.2003р.
№797/2003 є Адміністрація Державної прикордонної служби України) та
Виробничо-комерційною фірмою "Геліос" було укладено Інвестиційний
договір №9/2001-І на інвестування будівництва житла для військовослужбовців
Прикордонних військ України та членів їх сімей у м. Києві, м. Житомирі,
Київській та Житомирській областях, предметом якого є інвестування коштів та
матеріальних активів Інвестора в сумі 5000 тис.грн. на фінансування житлового
будівництва у м. Києві, м. Житомирі, Київській та Житомирській областях
Замовнику для завершення спорудження незакінчених будівництвом житлових
будинків, реконструкції під житло гуртожитків, передача замовником інвестору за
актом у десятиденний термін після підписання додаткових угод квартир для
забезпечення житлом безквартирних військовослужбовців Прикордонних військ
України та членів їх сімей (а.с.12-15). Кількість квартир, адресний перелік та
їх характеристики, обсяг інвестицій уточнюються додатковими угодами.

Згідно з п.2.2.3 Інвестиційної угоди, протягом десяти робочих днів
з моменту підписання додаткової угоди замовник зобов'язаний передати інвестору
за актом квартири згідно з пунктом 1.2. цього Договору. Після отримання
інвестицій зареєструвати акти прийому-передачі квартир у відділі розподілу
житла того міста, у якому передаються квартири.

14.08.2001р. сторонами було підписано Додаткову угоду №1 на
інвестування будівництва 44 квартирного, монолітного, 10 поверхового житлового
будинку по вул. Ватутіна, 52 в м. Житомирі, відповідно до умов якого передбачено
інвестування матеріальних активів інвестора в сумі 3563295грн. в будівництво 44
квартирного, монолітного, 10 поверхневого житлового будинку по вул. Ватутіна,
52 в м. Житомирі та передача інвестору замовником за актом в дводенний термін
після передачі інвестицій 20 трикімнатних квартир, 5 чотирикімнатних, 6
двокімнатних, 9 однокімнатних загальною площею 3007 м.кв. в 44 квартирному,
монолітному, 10 поверховому житловому будинку по вул. Ватутіна, 52 в м.
Житомирі для забезпечення житлом військовослужбовців Прикордонних військ
України та членів їх сімей. Разом 40 квартир загальною площею 3007 м.кв.
житловою площею 1628 м.кв. по ціні 1185 грн. за м.кв. загальної площі квартир,
тобто на суму 3563295 грн. (а.с.16-18).

Додатковою угодою №2/104 від 17.12.2002р. до інвестиційного
договору №9/2001-І сторони вирішили з метою уточнення виконання договірних
зобов'язань внести зміни до додаткової угоди №1 від 14.08.2001р., доповнивши її
таким змістом: предметом цієї додаткової угоди є інвестування матеріальних
активів інвестора в сумі 3846993,75грн. в будівництво 44 квартирного,
монолітного, 10 поверхового житлового будинку по вул. Ватутіна, 52 в м.
Житомирі та передача інвестору замовником за актом після передачі інвестицій 39
квартир в цьому будинку по ціні 1275грн. за 1 кв.м. загальної площі квартир
(а.с.21-23).

Крім того, сторонами до інвестиційного договору від 14.08.2001р.
№9/2001-І була укладена додаткова угода №2 на інвестування будівництва 44
квартирного, 10 поверхового житлового будинку по вул. Щорса, 153а в м. Житомирі,
предметом якої є інвестування матеріальних активів інвестора в сумі
548400,06грн. (а.с.19-20).

На виконання умов інвестиційного договору позивач перерахував
відповідачу-1 (ПП"ВКФ "Геліос") кошти в сумі 1468322грн., що
стверджується платіжними дорученнями на а.с.28-31, а також передав матеріальні
цінності на суму 2936984,30грн. згідно актів приймання-передачі на суму
60580,39грн., №131 на суму 15868,70грн., №62 на суму 2512810,63грн., №148 на
суму 78145,65грн., №142 на суму 50165,70грн., №168 на суму 69412,82грн., №157/2
на суму 150000,41грн. (а.с.32-38).
Всього позивачем проведено інвестицій на суму 4405306,30грн.

Позивач зазначає, що відповідачем-1 в порушення умов
інвестиційного договору, додаткової угоди №1 (із змінами, внесеними додатковою
угодою №2/104), не виконані зобов'язання по добудові та введенню в експлуатацію
будинку №20 по вул. Народницькій в м. Житомирі (старі адреси вул. Ватутіна
52  та Народницька, 6). Заборгованість за
цією угодою складає 3938239,40грн. Строк введення  будинку в експлуатацію передбачався до 15
жовтня 2003р. Заборгованість ПП "ВКФ "Геліос" в сумі
3938239,40грн. перед позивачем також підтверджується актом звірки станом на
01.01.2003р. (а.с.24).

Відповідно до актів прийому-передачі житла від 04.11.2002р. та
28.12.2002р. ПП ВКФ "Геліос" передало частину квартир (6, 5 та 28,
всього 39 квартир) за адресою м. Житомир, вул. Ватутіна, 52 (вул. Народницька,
6) Державному комітету у справах охорони державного кордону (а.с.25-27).

Прокурор та позивач, посилаючись на ці акти прийому-передачі, та
відповідно до Закону України  "Про
інвестиційну діяльність", ст.331 ЦК України, ст.27 ЖК України просять
визнати за Адміністрацією державної прикордонної служби України право власності
на частину незавершеного будівництвом житлового будинку №6 (№20) по вул.
Народницькій  в м. Житомирі.

Дослідивши в сукупності всі обставини та матеріали справи,
проаналізувавши норми матеріального права, господарський суд приходить до
висновку, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до вимог частин 3, 5 ст.7 Закону України "Про
інвестиційну діяльність", за рішенням інвестора права володіння,
користування і розпорядження інвестиціями, а також результатами їх здійснення
можуть бути передані іншим громадянам та юридичним особам у порядку,
встановленому законом. Взаємовідносини при такій передачі прав регулюються ними
самостійно на основі договорів. Інвестор має право володіти, користуватися і
розпоряджатися об'єктами та результатами інвестицій.

Частинами 2 та 3 статті 331 ЦК України передбачено, що право
власності на новостворене  нерухоме  майно
(житлові будинки,  будівлі,  споруди
тощо)  виникає  з
моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або
законом передбачено  прийняття  нерухомого майна  до
експлуатації,  право  власності
виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності
на нерухоме майно відповідно  до  закону підлягає  державній реєстрації,  право власності виникає з моменту державної
реєстрації До  завершення   будівництва
(створення   майна)   особа вважається   власником
матеріалів,  обладнання  тощо,
які  були використані в процесі
цього будівництва (створення майна).

Стаття 27 ЖК України визначає, що жила площа в будинках,  споруджених із залученням  у
порядку пайової участі коштів підприємств, установ та організацій,
розподіляється для заселення між учасниками будівництва пропорційно до
переданих ними коштів.

Судом встановлено, що житловий будинок №20 (№6) по вул.
Народницькій в м. Житомирі не добудований, в експлуатацію не введений.

Відповідно до п.2.2.5 Інвестиційного договору Замовник
зобов'язаний передати Інвестору квартири із закінченими будівельно-монтажними
роботами відповідно до ДБН готовими „під ключ” відповідно до ст. 50 ЖК України,
яка передбачає, що жиле приміщення,  що
надається громадянам для проживання, має бути
благоустроєним  стосовно до умов
даного населеного пункту, відповідати встановленим санітарним і технічних
вимогам.

Пунктом 4 Положення про інвестування будівництва та придбання
житла для військовослужбовців Збройних Сил України, затвердженого Указом
Президента України від 01.07.1993р. №240/93, передбачено, що передача у
власність інвесторам житла, споруд соціально-побутового призначення
здійснюється після введення в експлуатацію об'єктів та їх реєстрації в органах
технічної інвентаризації. Право власності у інвестора на обумовлені в угоді
об'єкти виникає з моменту одержання в установленому порядку свідоцтва про право
власності в Бюро технічної інвентаризації.

Слід зазначити, що на даний час реєстрація прав власності
здійснюється відповідно до Тимчасового положення про порядок реєстрації прав
власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України
від 07.02.2002р. №7/5, пункт 1.6 якого не дозволяє реєстрацію права власності
на об'єкти незавершеного будівництва.

Системний аналіз вказаних нормативних актів дає можливість зробити
висновок, що Інвестор до введення житлового будинку в експлуатацію не набуває
право власності на незавершене будівництво, а має право тільки на ті
інвестиції, які були вкладені згідно Інвестиційного договору.

Як встановлено судом в ході розгляду справи, позовні вимоги
стосуються правовідносин, які склалися між позивачем та відповідачем-1 (ПП”ВКФ
”Геліос”). Відповідачі-2 та 3 не несуть відповідальності в спірних
правовідносинах, тому їх заперечення заслуговують на увагу і в позові відносно
приватного підприємства "Виробничо-комерційна фірма
"Сервіс-Нова" та комунального підприємства "Житомирське обласне
міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради слід
відмовити.

Що стосується клопотання про скасування забезпечення позову, то
суд приходить до висновку про його задоволення, враховуючи, що ухвалою
господарського суду Житомирської області від 22.06.2004р. у справі №7/107”Б” за
заявою Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції до приватного
підприємства „Виробничо-комерційної фірми "Геліос"  про визнання його банкрутом заборонено
посадовим особам боржника та власникам його майна, а також податковій інспекції
за місцем знаходження боржника вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження
належного підприємству майна, в тому числі і того, що знаходиться у податковій
заставі, реорганізацію чи ліквідацію юридичної особи боржника та введено
мораторій на задоволення вимог кредиторів відповідно до ст.12 Закону України
" Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом".

Постановою суду від 18.02.2005р. у цій справі визнано банкрутом
Приватне  підприємство
„Виробничо-комерційну фірму "Геліос"
та відкрито ліквідаційну процедуру.

На виконання рішення господарського суду Житомирської області від
24.03.06 у справі №3/127”Д”, яке набрало законної сили і яким визнано недійсним
договір №ДГ-7 від 20 лютого 2003р., укладений між Приватним підприємством
"Виробничо-комерційна фірма "Геліос" і Приватним підприємством
"Виробничо-комерційна форма "Сервіс-Нова" та зобов'язано
Приватне підприємство "Виробничо-комерційна фірма "Сервіс-Нова"
повернути Приватному підприємству "Виробничо-комерційна фірма
"Геліос" об'єкт незавершеного будівництва житлового будинку по вул.
Народницькій, 6 в м. Житомирі, відповідачем-2 (ПП”ВКФ „Сервіс-Нова”) повернуто
на баланс відповідача-1 (ПП”ВКФ „Геліос”) вказаний об'єкт незавершеного
будівництва, що підтвердив в судовому засіданні представник відповідача-2.

Оскільки об'єкт незавершеного будівництва житлового будинку №20
(№6) по вул. Народницькій в м. Житомирі передано на баланс ПП”ВКФ „Геліос”,
стосовно майна якого діє заборона, накладена ухвалою суду у справі про визнання
останнього банкрутом, а також ту обставину, що вказаний об'єкт є незавершеним
будівництвом, суд вважає за можливе скасувати забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 44, 49, 68, 82-85 ГПК України,
господарський суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Скасувати вжиті ухвалою суду від 04.07.07 заходи, направлені на
забезпечення даного позову.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення
10-ти денного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст.84 ГПК
України.

Суддя

Терлецька-Байдюк Н.Я.

Дата підписання рішення: 14 вересня 2007 року.

Віддрукувати:

1 - в справу

2-6 - сторонам

7 - прокурору