донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

24.07.2007 р.                                                                            справа №45/235

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:
Шевкової  Т.А.

суддів
Гези  Т.Д. , Діброви  Г.І.

за участю представників сторін:

від позивача:
не з’явився,

від відповідача:
Кінц В.А. за дов. № 05 від 04.01.2007р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Відкритого акціонерного товариства "Центральна збагачувальна фабрика "Калінінська" м. Горлівка Донецької області

на рішення господарського суду

Донецької області

від
23.05.2007 року

по справі
№ 45/235 (суддя Богатир К.В.)

за позовом
Державного підприємства "Донецька залізниця"                м. Донецьк

до
Відкритого акціонерного товариства "Центральна збагачувальна фабрика "Калінінська" м. Горлівка Донецької області

про
стягнення 840грн. 00коп.

В С Т А Н О В И В :

Державне підприємство „Донецька залізниця” звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою про стягнення з Відкритого акціонерного товариства „Центральна збагачувальна фабрика „Калінінська” штрафу в сумі 840рн. 00коп. за невиконання плану перевезень вантажів № 792 у лютому 2006р. по ст. Байрак.

Господарський суд Донецької області рішенням від 09.11.2006р. у справі № 45/235 у задоволенні позовних вимог Державного підприємства „Донецька залізниця” відмовив, застосував приписи п. „г” ст.107 Статуту залізниць України та звільнив Відкрите акціонерне товариство „Центральна збагачувальна фабрика „Калінінська” від відповідальності по сплаті штрафу в сумі 840грн. 00коп., мотивуючи свій висновок тим, що відповідач перевиконав місячний план перевезень в тонах.

Вищий господарський суд України постановою від 01.03.2007р. у справі № 45/235 касаційну скаргу Державного підприємства „Донецька залізниця” задовольнив, рішення господарського суду Донецької області від 09.11.2006р. скасував, справу № 45/235 направив на новий розгляд до господарського суду.

Господарський суд Донецької області рішенням від 23.05.2007р. у справі № 45/235 позовні вимоги Державного підприємства „Донецька залізниця” задовольнив в повному обсязі, стягнув з Відкритого акціонерного товариства „Центральна збагачувальна фабрика „Калінінська” штраф в сумі 840грн. 00коп. за невиконання плану перевезень вантажів № 792 у першій декаді лютого 2006р.

В своєму рішенні господарський суд визначив, що п. „г” ст. 107 Статуту залізниць України повинен застосовуватись до підрахунку виконання плану перевезень за кожну декаду окремо, а тому Відкрите акціонерне товариство „Центральна збагачувальна фабрика „Калінінська” не може бути звільнене від оплати штрафу за невиконання плану перевезень              № 792 у лютому 2006р., оскільки відповідачем в першій декаді лютого план не виконано, не завантажено жодного поданого позивачем вагону.

Відкрите акціонерне товариство „Центральна збагачувальна фабрика „Калінінська”, не погоджуючись з рішенням господарського суду, подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Донецької області від 23.05.2007р. у справі № 45/235 скасувати як прийняте з порушенням матеріального права, прийняти нове рішення, яким у позові Державному підприємству „Донецька залізниця” відмовити.

Заявник скарги вважає, що господарський суд при винесенні рішення не врахував вимоги п. 2.8 Правил планування перевезень вантажів, затверджених Наказом Мінтрансу України від 09.12.2002р. № 873, невірно трактував п. „г” ст. 107 Статуту залізниць України.

Заявник апеляційної скарги вважає, що, оскільки договір про організацію перевезень вантажів, укладений між ним та Державним підприємством „Донецька залізниця”, встановлює саме місячне планування перевезень, то нарахування штрафу за невиконання плану перевезень в певній декаді, без врахування виконання ним плану перевезень в цілому за місяць, є незаконим.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст.ст.28-29 Закону України “Про судоустрій” та ст.101 Господарського процесуального кодексу України на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.

Відповідно до ст.129 Конституції України, ч.4 ст.9 Закону України “Про судоустрій в Україні”, статей 44, 811 Господарського процесуального кодексу України складено протокол.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України  у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно  до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 року № 5 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню доданих правовідносин, а за їх відсутності –на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображено обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини справи і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються двосторонніми доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Заслухавши пояснення представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права, колегія суддів встановила наступне.

Державне підприємство „Донецька залізниця” звернулась до господарського суду Донецької області з позовною заявою про стягнення з Відкритого акціонерного товариства „Центральна збагачувальна фабрика „Калінінська” штрафу в сумі 840грн. 00коп. за невиконання плану перевезень вантажів  № 792 у лютому 2006р., а саме за невикористання відповідачем замовлених на першу декаду лютого 13 вагонів.

В підтвердження позовних вимог Державне підприємство „Донецька залізниця” надало облікову картку виконання плану перевезень № 792 за лютий 2006р., акт розбіжностей до облікової картки № 792 по нарахуванню штрафу, декадну заявку від 31.01.2006р. на навантаження вантажів понад плану № 792 на період з 01.02.2006р. по 10.02.2006р., копію телеграми від 04.02.2006р. зі згодою залізниці на подання ЦЗФ „Калінінська” 45 вагонів для перевезення 3000тон вугілля у лютому згідно ст. 21 Статуту залізниць України, відповідь № 454 від 14.04.2006р. відповідача на претензію.

Як вбачається з облікової картки виконання плану перевезень № 792 за лютий 2006р. по ст. Байрак, відправник Відкрите акціонерне товариство „Центральна збагачувальна фабрика „Калінінська” запланувало перевезення вугілля загальною кількістю 3000тон в 45 полувагонах. Тобто перевезення вантажів відповідача у лютому 2006р. було заплановано в тонах та вагонах.

Згідно даних облікової картки на виконання  плану перевезення 3000т вантажу в 45вагонах, відповідачем було завантажено та пред’явлено до перевезення 3003т в 47 вагонах, тобто план перевезень за місяць у тонах ним був перевиконаний.

У першій декаді лютого 2006р. відповідачем було заплановано перевезти 840т вантажу в 13 вагонах. Фактично не було завантажено та пред’явлено до перевезення жодного вагону.

У другій декаді лютого 2006р. було заплановано перевезти 1200т вантажу в 18 вагонах. Фактично залізницею було подано під навантаження 10 вагонів, а відповідачем завантажено та пред’явлено до перевезення 23 вагони з 1456т вантажу.

В третій декаді відповідачем було заплановано до перевезення 704т вугілля в 11 вагонах, тоді як було завантажено та перевезено 1547т в 24 вагонах.

У зв’язку невиконанням відповідачем плану перевезень у першій декаді у вагонах і тонах, залізниця на підставі статті 106 Статуту залізниць України, нарахувала штраф в загальному розмірі 840грн.00коп.

Відкрите акціонерне товариство „Центральна збагачувальна фабрика „Калінінська” облікову картку виконання плану перевезень № 792 за лютий 2006р. підписала з актом розбіжностей.

Державне підприємство „Донецька залізниця” направило відповідачу претензію № 512/03 від 28.03.2006р., яку Відкрите акціонерне товариство „Центральна збагачувальна фабрика „Калінінська” не визнало, у відповіді на претензію № 454 від 14.05.2006р. зазначило, що,  відповідно до п. 2.8 Правил планування перевезень вантажів та п.п. „д”, „г” ст. 107 Статуту залізниць України, воно, як вантажовідправник, звільнене від сплати штрафу в разі виконання плану в тонах вантажу, перевезення якого планувалась в тонах і вагонах, а також завдяки надолуженню недовантаження, допущеного протягом декади.

У зв’язку з невизнанням вантажовідправником претензії, Державне підприємство „Донецька залізниця” звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою про стягнення з Відкритого акціонерного товариства „Центральна збагачувальна фабрика „Калінінська” штрафу в сумі 840грн. 00коп., за невиконання плану перевезень № 792, яка була господарським судом задоволена в повному обсязі, нарахування штрафу було визнане правомірним.

Донецький апеляційний господарський суд, розглянувши обставини та матеріали справи, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права не може погодитись з висновком господарського суду про задоволення позову з наступних підстав.

Частиною 3 статті 307 Господарського кодексу України передбачено право вантажовідправника та перевізника у разі необхідності здійснення систематичних впродовж певного строку перевезень вантажів укладення довгострокового договору, за яким перевізник зобов'язується у встановлені строки приймати, а вантажовідправник –подавати до перевезення вантажі у погодженому сторонами обсязі.

Частиною 4 статті 307 Господарського кодексу України визначено, що порядок укладання довгострокових договорів встановлюється відповідними транспортними кодексами, транспортними статутами або правилами перевезень.

Згідно з частиною 5 статті 307 Господарського кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Статтею 17 Статуту залізниць України встановлено, що перевезення вантажів залізничним транспортом організовуються на договірних засадах. Для забезпечення перевезення вантажів залізничним транспортом здійснюється місячне планування перевезень.

Статтею 105 Статуту залізниць України встановлено, що залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

Відповідно до п.1.1 Правил планування перевезень вантажів ці правила визначають порядок планування перевезень вантажів залізницями в усіх видах сполучень, а також обліку виконання планів.

Перевезення вантажів місячними планами здійснюється на підставі договорів про організацію перевезень.

15.01.2003р. Державне підприємство “Донецька залізниця” та Відкрите акціонерне товариство „Центральна збагачувальна фабрика „Калінінська” уклали договір № 512/328 про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Згідно п. 2.1 договору, вантажовласник зобов’язується пред’являти залізниці у визначені терміни місячні плани перевезень, заявки на подавання вагонів (контейнерів) та здійснювати навантаження (вивантаження) вантажів, що відправляються ним або прибувають на його адресу.

Тобто, умовами договору встановлене місячне планування перевезень.

Сторонами в розділі 4 договору визначена відповідальність за невиконання умов договору.

Пунктом 4.1 договору передбачена відповідальність за невиконання плану перевезень згідно зі Статутом залізниць України.

Статутом залізниць України, а саме статтею 105, визначено, що залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

Статтею 106 Статуту залізниць України встановлено, що за незабезпечення залізницею подачі вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень та за невикористання вантажовідправником поданих вагонів і контейнерів чи відмову від вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень сплачується штраф у таких розмірах: за вантажі, перевезення яких планується у тоннах і вагонах, - з тонни по 5 відсотків ставки добової плати за користування вагонами; за вантажі, перевезення яких планується тільки у вагонах (контейнерах), - за вагон (контейнер) по дві добові ставки плати за користування вагонами (контейнерами).

Залізниця і відправник несуть таку ж відповідальність за недотримання зобов'язань надпланових і позапланових перевезень вантажів за заявками відправника, прийнятими залізницею, а також за надолуження невиконання плану попереднього місяця (згідно із статтею 19 цього Статуту).

За невиконання плану перевезень по залізницях призначення вантажовідправник сплачує штраф за вагон (контейнер) у розмірі однієї добової ставки за користування вагоном (контейнером).

Таким чином, слід визнати, що взаємовідносини сторін по плануванню перевезень були врегульовані сторонами в договорі № 512/328 від 15.01.2003р. про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги, а також нормами Статуту залізниць України, в яких було передбачене місячне планування перевезень, та, оскільки умовами договору визначене місячне планування перевезень вантажів та відповідальність за невиконання плану перевезень у відповідності до Статуту залізниць України, а статтею 105 даного Статуту визначено, що залізниці та вантажовідправники несуть матеріальну відповідальність у межах та розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами, слід визнати, що відповідно до норм Статуту залізниць України та укладеного у виконання ст. 17 даного Статуту договору № 512/328 від 15.01.2003р. сторонами передбачене місячне планування перевезень і Статутом, а саме статтею 106, не передбачена відповідальність за невикористання вантажовідправником поданих вагонів для виконання плану перевезень у вигляді штрафу подекадно.

Порядок виконання плану перевезень встановлюється Правилами планування перевезень вантажів.

Згідно даних Правил, підсумки виконання плану перевезень за декаду підбиваються дійсно за декаду, однак в передбачених статтею 107 Статуту залізниць України підставах звільнення вантажовідправника від оплати штрафу не зазначено, що таке звільнення у разі виконання плану в тонах, повинно застосовуватись при підсумках роботи за декаду.

Так, при розгляді документів, наданих позивачем в обґрунтування своїх вимог про стягнення штрафу, а саме облікової картки, телеграми залізниці від 04.02.2006р., углядається, що заплановано відповідачем та узгоджено з залізницею телеграмою завантаження 45 вагонів 3000 тонами вантажу. Фактично було відвантажено 3003тони вантажу в 47 вагонах. Тобто план перевезень, узгоджений з залізницею телеграмою був виконаний.

Із даних облікової картки углядається, що незавантажені у першій декаді 13 вагонів були подані залізницею в 2 та 3 декадах .

Звідси господарський суд зробив висновок, що надолуження недовантаження було узгоджено з залізницею, підтвердженням чого є подавання вагонів в кількості більшій, чим передбачено планом.

При наявності таких обставин, слід визнати, що господарським судом при винесенні рішення не були досліджені обставини по виконанню плану перевезень № 792 за лютий 2006р., а також не були враховані вимоги п. „г” ст. 107 Статуту залізниць України, яким передбачені підстави звільнення вантажовідправника від оплати штрафу за невиконання плану перевезень, планування якого було здійснено в тонах і вагонах.

Апеляційним судом прийняті до уваги посилання залізниці на те, що штраф за невиконання плану перевезень нарахований у відповідності до п.п. 6.4, 6.5, 6.10 Правил планування перевезень вантажів.

Однак, в даних пунктах дійсно зазначений порядок обліку виконання плану перевезень, але в п. 6.10 Правил планування перевезень вантажів чітко зазначено про те, що штраф за невиконання місячних планів і додаткових замовлень на перевезення вантажів нараховується на залізницю і відправника по закінченні кожної декади, сальдова сума штрафу визначається по закінченні місяця.

А відповідно до п. 2.8 Правил планування перевезень вантажів план перевезення вантажів вважається виконаним за умови відвантаження передбаченої кількості тонн.

Оскільки, як зазначено вище, в договорі № 512/328 від 15.01.2003р. передбачене місячне планування перевезень вантажів відповідно до Статуту залізниць України, підстави для незастосування в даному випадку п. „г” ст. 107 Статуту відсутні.

Враховуючи наведене, слід визнати, що господарський суд дійшов до помилкового висновку про те, що звільнення від нарахування штрафу за невиконання плану перевезень, зазначене в п. „г” ст. 107 Статуту залізниць України, повинне застосовуватись до кожної декади, оскільки  даний висновок зроблений без врахування умов договору, Статуту залізниць України, пункту 2.8 Правил планування перевезень вантажів.

Колегія суддів дійшла до такого висновку, що, виходячи з системного аналізу норм діючого транспортного законодавства, ч. 5 ст. 307 Господарського процесуального кодексу України, згідно якої відповідальність суб’єкта господарювання за перевезення визначається згідно з транспортними статутами, а також того, що п. 6.10 Правил планування перевезень не надає порядку нарахування штрафу при невиконанні плану перевезень за І декаду при виконанні плану за місяць, відповідальність за порушення умов перевезення визначається в Статуті залізниць України, у статтях 105, 106 якого не зазначено про відповідальність за невикористання поданих вагонів за декаду, а статтею 109 даного Статуту передбачений порядок сплати штрафу за невиконання плану перевезень та зазначено, що після закінчення місяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, залізниця повідомляє розрахунок суми штрафу за невиконання плану перевезень, тобто розрахунок штрафу здійснюється по закінченню місяця, слід визнати, що відповідно п. „г” ст. 107 Статуту залізниць України, вантажовідправник звільняється від сплати штрафу за невиконання плану перевезень при виконанні плану в тоннах вантажів, перевезення яких планується у тоннах і вагонах.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга Відкритого акціонерного товариства „Центральна збагачувальна фабрика „Калінінська” підлягає задоволенню, рішення господарського суду Донецької області від 23.05.2007р. у справі № 45/235 –скасуванню, а позовні вимоги Державного підприємства „Донецька залізниця” – залишенню без задоволення.

Відповідно до вимог ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства „Центральна збагачувальна фабрика „Калінінська” м. Горлівка Донецької області на рішення господарського суду Донецької області від 23.05.2007р. у справі № 45/235 задовольнити.

Рішення господарського суду Донецької області від 23.05.2007р. у справі  № 45/235 скасувати.

Державному підприємству „Донецька залізниця” м. Донецьк у задоволенні позову до Відкритого акціонерного товариства „Центральна збагачувальна фабрика „Калінінська” м. Горлівка Донецької області про стягнення штрафу за невиконання плану перевезень вантажів в сумі 840грн. 00коп. відмовити.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства „Центральна збагачувальна фабрика „Калінінська” м. Горлівка Донецької області державне мито в сумі 25грн. 50коп. до бюджету, недоплаченого при зверненні з апеляційною скаргою.

Стягнути з Державного підприємства „Донецька залізниця” м. Донецьк на користь Відкритого акціонерного товариства „Центральна збагачувальна фабрика „Калінінська” м. Горлівка Донецької області 51грн. 00коп. суми державного мита, сплаченого при зверненні з апеляційною скаргою.

Господарському суду Донецької області згідно з вимогами статті 117 Господарського процесуального кодексу України видати наказ у відповідності до вимог, які встановлені до виконавчого документу Законом України “Про виконавче провадження”.

Головуючий          Т.А.  Шевкова

Судді:          Т.Д.  Геза

Г.І.  Діброва

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС