СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

09 серпня 2007 року
Справа № 20-12/184

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Сотула В.В.,

суддів                                                                      Щепанської О.А.,

Гоголя Ю.М.,

за участю представників сторін:

позивача : Попков Олександр Анатолійович, довіреність №  41/02-15 від 27.12.06, Регіональне відділення Фонду державного майна України в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі;

відповідача : не з’явився;

розглянувши апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства "Севастопольбуд" на рішення господарського суду міста Севастополя (суддя Харченко І.А.) від 09.07.2007 у справі № 20-12/184

за позовом           Регіонального відділення Фонду державного майна України в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі

(майд. Повсталих, 6,Севастополь,99008)

до           закритого акціонерного товариства "Севастопольбуд"

(пр. Нахімова 11,Севастополь,99011)

про спонукання внести зміни до договору оренди шляхом укладення додаткової угоди в редакції позивача

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Севастополя від 09 липня 2007 року у справі № 20-12/184 задоволено позов Регіонального відділення Фонду державного майна України в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі до закритого акціонерного товариства "Севастопольбуд" про спонукання укласти додаткову угоду до договору оренди державного майна.

Суд зобов’язав закрите акціонерне товариство “Севастопольбуд” внести зміни в договір оренди державного нерухомого майна від 27.03.2006 № 350 в редакції додаткової угоди до договору, запропонованою Регіональним відділенням Фонду державного майна України в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі.

Відповідач, не погодившись з рішенням господарського суду, звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначене рішення місцевого господарського  суду, у задоволенні позову відмовити.

Сторона посилається на те, що господарським судом при прийнятті рішення було порушено норми матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Основні доводи апеляційної скарги є такі:

-    судом  при прийнятті  рішенні  не враховано, що  спір  між сторонами  на дату подання  позову відсутній, оскільки позивач  не  доповів факту надіслання  орендарю пропозиції  про внесення змін  до спірного договору оренди;

-  в матеріалах справи відсутні докази, підтверджуючи правомірність  застосування судом ставки  орендної плати  в розмірі 10 %;

-    внесення  змін до договору оренди суперечить  вимогам  статей 193, 284 Господарського кодексу України та статті  525 Цивільного кодексу України;

- судом неправильно застосовані  норми матеріального права –стаття 651              ( частина 2) Цивільного кодексу України та стаття 21 Закону України „Про оренду  державного  та комунального майна”.

На підставі статті 101 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія повторно розглянувши матеріали справи, встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 27 березня 2006 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України у місті Севастополі, правонаступником якого є Регіональне відділення Фонду державного майна України в Автономній Республіці Крим та у місті Севастополі (орендодавець) та закритим акціонерним товариством "Севастопольбуд" (орендар) було укладено договір оренди  державного майна № 350  (арк.с. 9-12).

Відповідно до пункту 1.1 договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно, яке знаходиться на балансі ДП ЖКК ЗАТ “Севастопольбуд” - вбудовані нежитлові приміщення першого поверху п’ятиповерхового жилого будинку, загальною площею 120,7 м2, розташовані за адресою: місто Севастополь, вул. М.Музики, 78.

Пунктом 1.2 договору сторонами встановлено, що  майно передається в оренду з метою організації учбового процесу.

Згідно  пункту 3.1 договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку користування плати за оренду держаного майна, затвердженої Кабінетом Міністрів України, і становить без  ПДВ за базовий місяць оренди - 86,42 грн.

Крім того, пунктом 3.5 договору передбачено, що розмір орендної плати може бути переглянутий за вимогою однієї з сторін у випадках зміни методики її розрахунку, зміни централізованих цін та тарифів і в інших випадках, передбачених діючим законодавством України.

В пункті 10.1 договору сторони визначили строк  дії договору - до 21 березня 2007 року.

Оскільки частиною 3 статті 118 Закону України „Про Державний бюджет  України на 2007 рік” передбачено, що договори оренди державного та комунального майна, укладені до 01 січня 2007 року, підлягають  обов’язковому  перегляду, Регіональне відділення Фонду державного майна України в Автономній Республіці Крим та у місті Севастополі  29.01.2007  направило на адресу відповідача  лист за № 165/01-6 (арк.с. 15) із відповідними додатками, яким запропонувало укласти додаткову угоду про внесення змін до договору оренди № 350 від 27.03.2006 з урахуванням переглянутого розміру орендної плати згідно ставок, які встановлені Постановою Кабінету Міністрів України  від 27.12.2006 № 1846.

У зв’язку з тим, що в строк, встановлений частиною 3 статті 188 Господарського кодексу України, відповіді на  пропозицію орендар не надав, орендодавець 08 червня 2007 року звернувся до місцевого господарського суду  з позовом про спонукання внести зміни до договору оренди  № 350 від 27.03.2006 шляхом укладення додаткової угоди в редакції, запропонованої Регіональним відділенням Фонду державного майна України в Автономній Республіці Крим та у місті Севастополі (арк.с. 2-4).

Рішенням господарського суду міста Севастополя від 09 липня 2007  року у справі № 20-12/184  позов Регіонального відділення Фонду державного майна України в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі  задоволено.

Згідно ухвали суду першої інстанції від 23.07.2007 ( арк.с. 65), прийнятої в порядку статті 89 Господарського процесуального кодексу України,   пункт 2 резолютивної частини рішення господарського суду міста Севастополя від 09.07.2007 в наступній редакції:

“Зобов’язати Закрите акціонерне товариство “Севастопольбуд” внести зміни в договір оренди державного нерухомого майна від 27.03.2006 №350 в редакції додаткової угоди до договору Регіонального відділення Фонду державного майна України в АР Крим  та  м. Севастополі ”.

В судовому засіданні двічі оголошувалась перерва 07.08.2007 і 08.08.2007 до 09.08.2007. В судове засідання 09.08.2007 представник відповідача не з’явився.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення  сторін, які брали участь при розгляді апеляційної скарги, судова колегія  вважає, що  рішення  суду першої інстанції  підлягає скасуванню,  виходячи з  наступного.

Оскільки об’єктом оренди є державне майно,  а правовідносини між сторонами виникли після набрання чинності Цивільним та  Господарським кодексами України, при розгляді спору, застосовуванню підлягають норми Цивільного та  Господарського кодексів, а також  положення Закону України „Про оренду державного та комунального майна”.

Відповідно до частини  1 статті 2 Закону України "Про  оренду державного та комунального майна" ( далі –Закон)  орендою є засноване на  договорі  строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької діяльності.

Однією з істотних умов договору є орендна плата, яка встановлюється згідно з методикою розрахунку орендної плати. Ця методика та порядок використання орендної плати для об’єктів державної власності визначаються органами  місцевого самоврядування  (статті 10, 19 Закону).

Згідно з  частиною 2 статті 21 Закону ( у редакції, чинної на момент укладення спірного договору) розмір орендної плати може бути змінено на вимогу однієї з сторін, у разі зміни цін і тарифів та в інших випадках, передбачених  законодавчими актами України.

Можливість  зміни розміру орендної плати  також  передбачена  статтею 286  Господарського кодексу  України.

Відповідно до  частини 1 статті 188 Господарського  кодексу України та  статті 525 Цивільного кодексу України  зміна  та розірвання  господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено  законом або договором.

Відповідно  до частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України договір  може  бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у  разі  істотного  порушення  договору другою  стороною  та в інших випадках,  встановлених договором або законом.

Пунктом 3.5 спірного договору сторони  встановили, що розмір орендної плати може бути переглянутий за вимогою однієї з сторін у випадках зміни методики її розрахунку, зміни централізованих цін та тарифів і в інших випадках, передбачених чинним законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України  від 27.12.2006 №1846 внесені  зміни до Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої  постановою  Кабінету Міністрів України від 04.10.2005 № 786, згідно з якою  встановлені  нові  орендні ставки  за оренду державного майна.

Можливість внесення  змін до договору  оренди за ініціативою орендодавця  в частині  розміру орендної плати у зв’язку зі зміною Методики розрахунку орендної плати підтверджується судовою практикою Верховного Суду  України (постанова судової палати у господарських справах за аналогічною справою від 31.10.2006).

Однак, при прийнятті  рішення  за наслідком розгляду даного спору, суд  першої інстанції  неповно з’ясував  всі обставини, що мають значення  для правильного вирішення спору.

Так, згідно  пункту  10.1 договору, строк дії  закінчився 21.03.2007.

Згідно частин 1 та 2  статті 17 Закону термін договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну  умов  договору  оренди  протягом  одного  місяця  після закінчення  терміну дії договору він вважається продовженим на той самий  термін  і  на  тих  самих  умовах,  які  були   передбачені договором.

Як встановлено судовою колегією, 14.03.2007 орендодавець листом за вих. № 693/01-6 надіслав на адресу орендаря повідомлення  про припинення  дії спірного договору № 350 від 27.03.2006, у зв’язку з закінченням строку, на  який він був укладений сторонами, та відсутністю намірів  продовжити договір на новий  строк ( арк.с.89).

Докази направлення даного листа орендарю рекомендованою кореспонденцією надані судовій колегії під час апеляційного провадження (арк.с.90) Таким чином, спірний договір припинив свою дію -21.03.2007.

У зв’язку з цими обставинами, дії позивача по внесенню змін  в договір оренди, який припинив свою дію (позов подано  08.06.2007, арк.с. 2), слід визнати  невідповідним  вимогам  законодавства.

Доводи орендаря стосовно того, що повідомлення про припинення  договірних відносин  було  надіслано на його адресу  до закінчення  строку договору судова колегія не приймає до уваги, оскільки таку заяву заінтересована сторона може також  подати і  до закінчення  строку дії договору оренди ( пункт 12 роз’яснень  президії Вищого  господарського суду України № 025/237 від 25.05.2000 „Про деякі  питання  практики застосування Закону України „Про оренду державного  та комунального майна”) .

З врахуванням викладеного, підстави для задоволення  позову  відсутні.

Таким чином,  апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення  суду першої інстанції –скасуванню.

Керуючись статтями 101, 103 (пункт 2), 104 (частина 1 пункт 1, пункт 4), 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  закритого акціонерного товариства "Севастопольбуд" задовольнити.

Рішення господарського суду міста Севастополя від 09.07.2007 у справі № 20-12/184 скасувати.

Постановити нове рішення у справі.

В позові Регіонального відділення Фонду державного майна України в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі до закритого акціонерного товариства "Севастопольбуд" про спонукання внести зміни до договору оренди  шляхом укладення додаткової угоди  відмовити.

Головуючий суддя                                                            В.В.Сотула

Судді                                                                                О.А. Щепанська

Ю.М. Гоголь