СУД
РІШЕННЯ

21.06.07р.

Справа № 28/241-07

За позовом  Приватного підприємця ОСОБА_1

до  Приватного підприємця ОСОБА_2

за участю третьої особи: Товариства
з обмеженою відповідальністю "Таврія-Транссервіс ЛТД"

про
стягнення18256,71 грн.

Суддя  Манько Г.В.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_3 - дов. від 14.05.07р.

Від відповідача: ОСОБА_4.- дов від
08.08.07р.

Від третьої особи: не
з"явився.

СУТЬ
СПОРУ:

Фізична особа -підприємець ОСОБА_1
звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою
про стягнення з  фізичної особи
-підприємця ОСОБА_2 заборгованість за послуги перевезення вантажів 16 665 грн.,  3% річних 445 грн. 16 коп., інфляційні втрати
1 146 грн. 55 коп. та судових витрат.

Позивач наполягав на задоволенні
позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач заперечував проти
задоволення позовних вимог, просив в позові відмовити. Просив суд при розгляді
справи застосувати позовну давність.

Представник третьої особи  не з'явився, про причини неявки не повідомив,
про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

На підставі ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України  в
судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши наявні матеріали
справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представника позивача,
відповідача, господарський суд, -

Встановив:

Позивачем та відповідачем було
підписано договір по перевезенню вантажів. Згідно вимог договору експедитор
(фізична особа -підприємець ОСОБА_2) доручає перевізнику (фізична особа
-підприємець ОСОБА_1) здійснити перевезення вантажів за маршрутом м. Стамбул
-м. Єкатеринбург. Договором визначено вартість послуг -16 665 грн. Оплата
повинна бути здійснена перерахуванням грошових коштів протягом 3 днів після
отримання копій документів.

В договорі вказано, що
вантажовідправником є фабрика "TEKSO". Перевезення повинно бути
здійснено автомобілем марки "Мерседес" 363-62АА/315-45АА, водій
ОСОБА_5

Позивачем та відповідачем 30
березня 2006р. було підписано Акт здачі -прийняття експедиторських послуг,
згідно якого по рахунку НОМЕР_1 від 30.03.2006р. виконані послуги
вантажоперевезення на суму 16 665 грн.

Згідно поштового повідомлення
відповідні документи для розрахунку відповідач отримав 12.04.2006р.

В судовому засіданні та в відзиві
представник відповідача визнав, що строк оплати наступив 16 квітня 2006р.,  що підтверджено також відповідними належними
доказами.

Постановою Вищого господарського
суду України по справі № 2/183-06 встановлено, що 13 березня 2006р. між
відповідачем та товариством з обмеженою відповідальністю "Таврія -Транс
сервіс ЛТД" був укладений договір про надання транспортно-експедиційних
послуг про перевезення вантажів у міжнародному сполученні. Відповідно до умов
договору товариство з обмеженою відповідальністю "Таврія -Транс сервіс
ЛТД" доручило, а відповідач зобов'язався організувати міжнародні
перевезення вантажів відповідача автомобільним транспортом, а також їх
транспортно-експедиційне обслуговування. До виконання умов договору відповідачу
надано право залучати транспортні засоби інших транспортних і експедиційних
компаній. Перевезення було здійснено за маршрутом Туреччина -Росія автомобілем
марки "Мерседес" 363-62АА/315-45АА, водій ОСОБА_5    Постановою Вищого господарського суду
України визначено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір
транспортно -експедиційного обслуговування у міжнародному сполученні.

З огляду на зазначене вбачається,
що відповідач є експедитором, про що прямо вказано в договорі і випливає із
суті взаємовідносин між позивачем і відповідачем.

Правовідносини між позивачем та
відповідачем окрім договірних відносин регулюються ст. 316 Господарського
кодексу України та главою 65 Цивільного кодексу України.

Згідно вимог ст. 929 Цивільного
кодексу України за договором транспортного експедирування  одна сторона (експедитор) зобов'язується за
плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання
визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Таким чином, підстав щодо
застосування строку позовної давності та
відмови в позові немає підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526
Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та
у встановлений строк у відповідності з вказівками закону, договору;
одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Відповідно до вимог ст. 629
Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно вимог ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від
простроченої суми.

Перевіркою розрахунків встановлено,
що позивачем необґрунтовано було збільшено розмір 3% річних.

Таким чином, позовні вимоги
позивача обґрунтовані, підтверджені відповідними належними доказами та
підлягають задоволенню в сумі заборгованість за перевезення вантажу  16665 грн., 3% річних 443 грн. 79 коп.,
інфляційні втрати 1 146 грн. 55 коп.

Відповідно статті 49 Господарського
процесуального кодексу України судові витрати покладаються  на
сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85, 116
Господарського процесуального кодексу
України,  ст.ст. 525, 526, 625,
629 Цивільного кодексу України,
господарський суд,  -

ВИРІШИВ
:

Позов  задовольнити
частково.

Стягнути з  фізичної особи -підприємця
ОСОБА_2  (АДРЕСА_1,  ЄДРПОУ НОМЕР_2)   на користь  фізичної особи -підприємця ОСОБА_1  (АДРЕСА_2,
ЄДРПОУ НОМЕР_3)  заборгованість за
перевезення вантажу  16665 грн., 3%
річних 443 грн. 79 коп., інфляційні втрати 1 146 грн. 55 коп., державне
мито 182 грн. 55 коп., за інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу  117 грн. 99 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Суддя

Г.В. Манько

Рішення підписано 27.06.07