ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.06.07                                                                                           Справа № 4/209-24/11

12.06.2007р.                                                                                                     № 4/209-24/11

За позовом: Приватного підприємства „ Урожай”, с Красносільці Золочівського району

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ”Золочівагро”, с. Ясенівці Золочівського району

Про стягнення  395 839,73грн.

Суддя Хабіб М.І.

Секретар Савченко Ю.А.

Представники:

Від позивача –Барабаш М.М.- представник, Савка А.І.- представник

Від відповідача –Янків І.М. –юр.кон.

Суть спору: Позов заявлено  про стягнення 395 839,73грн., в т.ч. 392 165,20 грн. основного боргу (370 121,27грн. боргу за здані цукрові буряки  +  22 043,93грн. боргу за перевезення цукрових буряків до бурякопункту) та  3674,53 грн. штрафу.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що згідно із п.5.1 договору № 4 від 02.03.2006р. відповідач зобов”язувався провести остаточні розрахунки за задані цукрові буряки не пізніше 30 днів з моменту завершення їх поставки та проведення остаточної звірки. Така звірка була проведена 27.11.2006р. (акт звірки №7/з від 27.11.2006р.), однак відповідач не розрахувався за поставлені цукрові буряки та автопослуги, заборгованість становить  392165,20грн. За прострочення виконання грошового зобов”язання  на підставі ст.625 ЦК України позивачем нараховані та  заявлені до стягнення 3 % річних в сумі  3 674,53 грн. У позовній заяві позивач називає 3% річних штрафом. В подальшому позивач уточнив  свої вимоги, та просить стягнути крім основного боргу 3 % річних в сумі 3 674,53грн.

Відповідач подав відзив на позов,  в якому проти позову заперечує, мотивуючи свої заперечення тим, що вимоги позивача суперечать додатку №1 до договору, згідно з яким сторони погодилися у разі відсутності коштів провести розрахунок за здані цукрові буряки ПП „Урожай” цукром за мінімально дозволеною в Україні ціною 2850 грн. за одну тонну. ТзОВ „Золочівагро” 14.04.2007р.звернулося з листом до ПП „Урожай” про отримання ним цукру в розрахунок за цукрові буряки, який залишений позивачем без відповіді.

17.05.2007р. позивач подав доповнення № 17/05 до позовної заяви, в якому просить визнати недійсними  додаток № 1 від 02.03.2006р. та додаток № 2 без дати до договору № 4 від 02.03.2006р. про вирощування та закупівлю цукрових буряків з тих підстав, що названі додатки підписані не уповноваженою особою і про існування цих додатків позивачеві стало відомо в процесі розгляду даного спору. Як на доказ своїх вимог позивач посилається на довіреність № 1У-06 від 11.01.2006р., видану на ім”я виконавчого директора Гаргая В.Ф.

Сторони також повідомили суд про те, що відповідач оплатив послуги з перевезення цукрових буряків в сумі 22 043,20грн., на підтвердження чого подали виписку банку з рахунка клієнта за 15.05.2007р.

Для надання додаткових доказів в судовому засіданні 03.05.2007р.оголошувалась перерва до 17.05.2007р., а 31.05.2007р. –до 12.06.2007р. для виготовлення повного рішення.

Розглянувши матеріали справи , суд встановив наступне.

Згідно із договором №4 про вирощування та закупівлю цукрових буряків від 02.03.2006р., укладеним позивачем та відповідачем, позивач (виробник за договором) зобов”язується здійснити закупку сертифікованого насіння сортів і гібридів цукрових буряків, виростити та продати  відповідачеві (замовникові за договором) цукрові буряки для виробництва і поставки цукру на внутрішній ринок ( квота „А”) в кількості 2000тонн по ціні 195,00 грн. за одну тонну ( з ПДВ) на загальну суму 390 000,00 грн.

Для вирощування цукрових буряків замовник зобов”язується надати виробнику в рахунок авансу матеріальні та фінансові ресурси, видача яких проводиться по окремих цивільно - правових угодах, які є  які є невід”ємною частиною даного договору, що встановлено пунктом 3.2.2 договору.

Транспортування цукрових буряків з поля до призаводського бурякопункту здійснюється транспортом за рахунок замовника з оплатою за залікову вагу прийнятого цукрового буряка( п.4.2 договору).

Відповідно до п. 5.1 договору, замовник оплачує виробнику прийняті цукрові буряки в заліковій вазі  для виробництва цукру вкоти „А” за цінами, обумовленими в договорі, але не нижчими мінімальної ціни, установленої чинним законодавством. Оплата цукрових буряків проводить шляхом перерахування коштів на рахунок виробника або готівковими коштами замовника.

При здійсненні розрахунків за цукрові буряки з їх вартості вираховуються надані замовником виробнику в рахунок авансу матеріальні цінності та фінансові ресурси, за цінами, що діяли на момент укладення договору. Остаточні взаєморозрахунки проводяться не пізніше 30 днів після завершення поставки сировини та проведення остаточної звірки.

Згідно із додатком №1 від 02.03.2006р. до договору №4, сторони дійшли згоди у разі відсутності коштів провести розрахунок за зданий цукровий буряк цукром з розрахунку 2850 грн./тонну без врахування вартості мішкотари.

Крім додатку №1 до договору № 4, позивач та відповідач подали суду Додаток №2 до договору №4, яким змінено розділ 5 договору №4 та встановлено, зокрема,  наступний порядок розрахунків за здані на переробку цукрові буряки:

-  40%  -виробленої продукції –замовникові;

- 60% - виробленої продукції –виробникові.

Транспортні витрати замовник відшкодовує виробникові в 40-% обсязі.

На виконання п.3.2.2 договору №4, сторонами були укладені договори № 4/1 від 18.04.2006р. на поставку  відповідачем насіння цукрових буряків на  суму 19 266,80грн. і два договори за № 4/5 від 16.05.2006р. на поставку центуріону на суму  17 566,56грн. та бенаталу на суму 16 999,20грн.

На підставі договорів № 4/1 та № 4/5 відповідач поставив позивачеві в рахунок авансу насіння  цукрових буряків на суму 18084,60грн. та центуріон  і бенатал на суму 33 101,88грн., що підтверджено накладними № 380 від 18.04.2006р., № 607 від 16.05.2006р.

Крім того, 11, 20 та 26 жовтня 2006р.відповідач  передав позивачеві по товарно- транспортних накладних № 2078, №2421, № 2925 дизпаливо на суму  42 484,20 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що  за період з 07.10.2006р. по 15.11.2006р. позивач поставив відповідачеві 2320,41 тонн цукрових буряків в заліковій вазі, вартість перевезення яких з поля до бурякопункту відповідача становить  22 043,93грн. .

27.11.2006р.сторони провели звірку взаємних розрахунків по здачі цукрових буряків, за результатами якої підписали акт звірки  № 7/з. Згідно із актом звірки, вартість поставлених 2320,41 тонн цукрових буряків в заліковій вазі становить  463 791,95грн., вартість автопослуг – 22043,93грн. В рахунок оплати вартості цукрових буряків сторони зарахували вартість поставленого насіння цукрових буряків, центуріону, бенаталу та дизпалива і визначили суму боргу, яка станом на 27.11.2006р. становила 392 165,20грн. (  463  791,95 + 22 043,93 =  485 835,88 -  51186,48 –42 484,20).

15.05.2007р. відповідач оплатив вартість перевезення цукрових буряків  в сумі 22 043,20 грн., що підтверджено платіжним дорученням № 745.

Дослідивши всі обставини справи, оцінивши  в сукупності подані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги  підлягають до задоволення частково з наступних підстав.

Згідно із Статутом Приватного підприємства „Урожай”, зареєстрованим розпорядженням Голови Золочівської РДА № 700 від 21.12.2001р., із змінами зареєстровиними 17.07.2002р. та 06.05.2003р., та наказом №1 від02.01.2002р. засновником  і директором приватного підприємства є В..В. Васильків. До виключної компетенції засновника відноситься, зокрема, купівля та продаж сировини, інших матеріальних цінностей.

Договір №4 та  додатки до нього від імені Приватного підприємства „Урожай” підписані виконавчим директором Гаргай В.Ф.

Як вбачається із матеріалів справи, на укладення  з відповідачем договору на вирощування та закупівлю цукрових буряків на 2006рік виконавчому директору Гаргаю В.Ф. була видана довіреність № 1У-06 від 11.01.2006р., якою передбачено, що обов”язковою умовою договору повинна бути оплата за цукрові буряки грошовими коштами. Довіреність зареєстрована в Журналі реєстрації довіреностей за порядковим номером 1 (довіреність та журнал реєстрації є у матеріалах справи).

Відповідно до п.3 ст.92 ЦК України, орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов”язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень..

В силу  п.п.2, 3 ст. 203 ЦК України, особа, яка вчиняє правочин повинна мати необхідний обсяг    цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Отже, укладаючи Додатки № 1 та №2 до договору №4, якими передбачено розрахунок за зданий цукровий буряк цукром , виконавчий директор  вийшов за межі наданих йому повноважень. Названі додатки за змістом не відповідають волі позивача.

Статтею 241 ЦК України встановлено, що правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов”язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Жодних доказів, які підтверджують, що позивач прийняв до виконання додатки №1 та №2 до договору №4, суду не подано.  Навпаки, суду поданий лист відповідача № 171 від 12.04.2007р., адресований позивачеві, в якому відповідач пропонував отримати цукор за цукрові буряки. Однак, як стверджує сам відповідач у відзиві на позов, позивач цукру не отримував.

Крім того, із поданих суду матеріалів, неможливо дійти достовірного висновку про дату укладення додатку №2 до договору № 4, оскільки на оригіналі Додатку №2, поданому позивачем, відсутня дата його укладення,  а на Додатку №2, поданому відповідачем, вказана дата укладення 02.03.2006р., а відтак, висновку чи в межах  строку дії довіреності (строк дії довіреності  № 1У-06 від 11.01.2006р. був встановлений до 31.12.2006р.). був укладений  Додаток №2 до договору №4 чи поза строком її дії.

Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною ( сторонами) вимог, які встановлені частинами  першою-третьою, п”ятою та шостою ст.203 цього Кодексу.

Отже, позовні вимоги в частині визнання недійсними Додатків №1 та №2 до Договору № 4 підлягають до задоволення.

Таким чином, розрахунок за поставлені цукрові буряки відповідач повинен був провести в порядку та  строки, встановлені пунктом 5.1 договору №4, а саме грошовими коштами у 30 денний термін після підписання акту звірки № 7/з від 27.11.2006р.

В силу ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець ( постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов”язується передати у встановлений строк ( строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов”язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим використанням, а покупець зобов”язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ст. ст.526,530 ЦК України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог цього Кодексу та у встановлений договором строк.

Відповідно до ст.625 ЦК України   у разі неоплати або несвоєчасної оплати товару, боржник на вимогу кредитора зобов”язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на те, що  15.05.2007р. відповідач оплатив вартість перевезення цукрових буряків  в сумі 22 043,20 грн.,  до задоволення підлягає основний борг в сумі 370122,00 ( 392165,20 –22043,20) грн. В частині стягнення 22 043,20 грн. боргу провадження у справі належить припинити у зв”язку з відсутністю предмета спору.

Позивач заявив до стягнення 3% річних в сумі 3764,53грн, які нараховані станом на 28.03.2007р. за 114 днів прострочення виконання грошового зобов”язання. Суд вважає, що станом на 28.03.2007р. прострочення становить 91 день (  акт звірки складено 27.11.2006р. + 30 днів на оплату, отже, строк оплати 27.12.2006р; прострочення виконання має місце з 28.12.2006р..  по 28.03.2007р.) , тому 3% річних підлягають до задоволення в сумі 2933,18грн.

Враховуючи те, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, судові витрати покладаються на відповідача пропорційно сумі задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 22, 33, 34,  36,  43,  49,  77, п.1/1 ст.80,  82-85, 116-118 ГПК  України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задоволити частково.

Визнати недійсними Додаток № 1 від 02.03.2006р. та Додаток №2 до договору про вирощування та закупівлю цукрових буряків №4 від 02 березня 2006р., укладені Товариством з обмеженою відповідальністю ”Золочівагро”, с. Ясенівці Золочівського району та Приватним підприємством „ Урожай”,  с. Красносільці Золочівського району.

2. Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю ”Золочівагро”,  ідент. код 31691832,с. Ясенівці Золочівського району львівської області  на користь Приватного підприємства „Урожай”, ідент. код 23960122, с Красносільці Золочівського району Львівської області - 370122,00   грн. основного боргу, 2933,18грн  - 3% річних, 3730,55грн. держмита та 111,20грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3.  В частині стягнення 22 043,20грн. провадження у справі припинити.

4.  В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Суддя