ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

"10" серпня 2007 р.                                        Справа № 3/271

« 10 »    серпня  2007 року                                                                   справа № 3/271

11 год. 00 хв.

За позовом     Державного підприємства „171 Чернігівський ремонтний завод” м.Чернігів, вул.Кошового, 1

до  Деснянського відділу Державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції м.Чернігів, вул.Шевченка, 118

про  визнання нечинною постанови

Суддя               В. М. Репех

За участю секретаря судового засідання  Карнабеда Т. О.

Представники сторін :

від позивача:  Хіловський Д. Г. –юрист підприємства, довіреність № 179 від 17.05.2007р.

від відповідача:  Ребенок І. М. –головний державний виконавець Деснянського відділу Державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції, довіреність № б/н від 30.07.2007р.

СУТЬ СПОРУ:

Постанова прийнята після перерви оголошеної в засіданні згідно статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач заявив позов про  визнання нечинною постанови головного державного виконавця  Деснянського відділу Державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції  Ребенок І. М. від 26.06.2007р. щодо арешту коштів на рахунку № 810 в Філії ВАТ „Укрексімбанк” у м.Чернігові.

В обґрунтування своїх доводів  ДП „171 Чернігівський ремонтний завод”  посилався на невідповідність зазначеної постанови вимогам чинного законодавства.

Позовні вимоги мотивовані тим, що дії державного виконавця щодо накладення арешту на кошти боржника за наказом господарського суду Чернігівської області у справі N 3/181, виданого 26.07.2005р., є неправильними та законодавчо необгрунтованими, оскільки у оскаржуваній постанові зазначені не вірні відомості.

Відповідач позовних вимог не визнає, посилаючись на безпідставність вимог позивача. Обґрунтовуючи свої заперечення відповідач вказує на те, що  у зв”язку зі зміною назви підприємства державним виконавцем було винесено постанову, якою змінено найменування боржника у виконавчому провадженні.

Суд,  вислухавши пояснення представників сторін, з’ясувавши обставини та докази по справі, встановив наступне:

На виконанні в Деснянському відділі ДВС Чернігівського МУЮ знаходиться наказ господарського суду Чернігівської області № 3/181 від 26.07.2007р. про стягнення з ДП „171 Чернігівський ремонтний завод” податкового боргу по податку на додану вартість.

Відповідно до ст.59 Господарського кодексу України правонаступництво можливе у разі припинення діяльності суб”єкта господарювання шляхом його реорганізації ( злиття, приєднання, поділу, перетворення ).

Згідно наказу Міністерства оборони України від 09.09.2006р. № 525 Державне підприємство Міністерства оборони України „171 військовий завод” перейменовано у Державне підприємство „171 Чернігівський ремонтний завод”.

У боржника не змінився код ЄДРПОУ, що свідчить про те, що це є та сама юридична особа.

Зміна найменування не тягне за собою припинення діяльності підприємства, вибуття його у встановленому рішенням суду правовідношенні та правонаступництва.

Зміна назви підприємства не може перешкоджати проведенню дій з примусового виконання рішення суду у справі.

У зв”язку зі зміною назви державним виконавцем було винесено постанову, якою змінено найменування боржника у виконавчому провадженні.

Тому, відповідачем правомірно у відповідності до вимог Закону України „Про виконавче провадження” винесено постанову про арешт коштів боржника.

При таких обставинах, враховуючи вищезазначене, доводи позивача є неправомірними, позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.69, 70, 71, 72, 86, 158, 160-163, 167, 181, 186, 254, 255, пунктом 6 розділу VII  Кодексу адміністративного судочинства України суд, –

ПОСТАНОВИВ:

В позові відмовити.

Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України  заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Згідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано  заяву  про  апеляційне  оскарження,  але апеляційна  скарга  не  була  подана  у  строк,  встановлений  цим Кодексом,  постанова  суду  першої  інстанції  набирає законної сили після закінчення цього строку.

У  разі  подання  апеляційної скарги судове рішення,  якщо його  не  скасовано,  набирає  законної  сили   після   закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова суду,  яка набрала законної сили,  є обов'язковою для осіб,  які беруть  участь  у  справі,  для  їхніх правонаступників,  а також для всіх органів,  підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Обставини,  які  були  встановлені постановою,  що набрала законної  сили,  в  одній  адміністративній   справі   не   можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Суддя                                                                                                В. М. Репех

Повний текст постанови підписаний