ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.07.07 р.                                                                               Справа № 6/102

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді _Подколзіной Л.Д.

При секретарі  Шабановой Н.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Моноліт” м.Донецьк

до відповідача:  Товариства з обмеженою відповідальністю “ВАГІАК" м.Донецьк

третьої особи ____________________________________________________________________

про стягнення  68 829грн. 98коп.

за участю

прокурора

представників сторін:

від позивача –  Чічіна І.В. – представник по довіреності від 05.04.2007р.

від відповідача –  Матушевський О.М. – представник по довіреності від 05.05.2007р.

від третьої особи

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю “Моноліт” м.Донецьк, звернувся до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “ВАГІАК" м.Донецьк боргу у сумі 27 728грн. 82коп. за надану автотранспорту техніку, інфляційних у сумі 2 688грн. 38коп., 3% річних у сумі 620грн. 06коп., пені у сумі 37 792грн. 72коп. відповідно договору №07 від 03.04.2006р. (Усього 68 829грн. 98коп.).

У судовому засіданні оголошувалася перерва та справа слуханням відкладалася  з метою можливого подальшого  врегулювання спору між сторонами по справі та для представлення додаткових документів, необхідних для розгляду спору по суті.

Відповідач у поясненні  від 16.07.2007р. за вих. № 64 позовні вимоги визнав частково так як відповідно до умов договору він повинен сплатити отриману продукцію після отримання рахунків від ТОВ “Моноліт”. Але ним рахунки були отримані частково, тому стверджує що станом на 14.06.2007р. заборгованість ТОВ “ВАГІАК” перед позивачем становить  18 163грн. 82коп., пеня  12 750грн. 57коп., 3% річних у сумі 478грн. 97коп. та інфляційні у сумі 1 874грн. 18коп.

У процесі слухання справи відповідач повідомив суд, що сплатив позивачу борг у сумі  1 000грн.,  про що свідчить платіжне доручення №4 від 13.06.2007р.

17 липня 2007р. позивач надав заяву про внесення змін до позовних вимог,  у порядку ст.22 ГПК України, в якій відмовився від частини заявленої в позові пені, а саме пені, нарахованої після закінчення шестимісячного строку позовної давності.   Крім того в обгрунтування своїх вимог додав рішення Пролетарського районного суду м.Донецька по цивільній справі №2-о-124 07 відповідно до якого, на думку позивача, встановлено факт передачі уповноваженою особою  ТОВ “Моноліт” рахунків-фактур до сплати ТОВ “ВАГІАК” разом з актами виконаних робіт в день їх підписання. Крім того, позивач підтвердив погашення відповідачем суми заборгованості в розмірі 1 000грн. Враховуючи вищевикладене,  позивач  просить суд стягнути з відповідача борг у сумі 26 728грн. 82коп., інфляційні у сумі 2 688грн. 38коп., 3% річних у сумі 620грн. 06коп. та пеню у сумі 17 551грн. 28коп. (Усього 47 588грн. 54коп.).  Суд приймає до уваги дану заяву та розглядає справу по суті.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши представників сторін, суд –

в с т а н о в и в :

3 квітня 2006р. між Товариством з обмеженою відповідальністю “Моноліт” м.Донецьк та Товариством з обмеженою відповідальністю “ВАГІАК" м.Донецьк був укладений договір №07, згідно умов якого позивач взяв на себе зобов”язання з надання відповідачу автотранспортної техніки, належної позивачу, для перевезення товарів, вантажів на об”єкти відповідача, а відповідач прийняв на себе зобов”язання оплатити надані позивачем послуги.

Згідно зі ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

Позивач посилається на виконання своїх договірних зобов’язань у повному обсязі, де він у виконання умов договору, у період квітня 2006р. – червня 2006р. виконав для відповідача роботи на суму 44 818грн. 82коп., про що свідчать акти прийому-передачі виконаних робіт, підписані уповноваженими особами обох підприємств та скріплені печатками та виставив для сплати рахунки-фактури  за виконані роботи.

Пунктом 5.1 договору №07 від 03.04.2006р. сторони встановили, що оплата за даним договором здійснюється відповідачем в безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позивача згідно виставленого позивачем рахунку, який виставляється на підставі відповідного рапорту до шляхового листа, підписаного обома сторонами. Відповідач повинен здійснити оплату наданих по даному договору послуг після їх фактичного надання в термін двох банківських днів зі дня отримання від позивача відповідного рахунку, що також передбачено п.5.2 договору.

Позивач стверджує, що відповідач свої зобов”язання виконав частково у сумі  27 728грн. 82коп. та у процесі слухання справи перерахував суму боргу в розмір                1 000грн.,  в результаті чого по вищевказаному договору у Товариства з обмеженою відповідальністю “ВАГІАК" перед позивачем  виникла заборгованість у сумі                          26 728грн. 82коп., яка  до теперішнього часу  ним не погашена та яку позивач намагається стягнути.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов’язання  повинні виконуватися  належним чином та у встановлений  строк, одностороння відмова від виконання прийнятих на себе зобов’язань згідно до вказівок закону, договору, не допускається.  (ст.525 ЦК України).

Однак, відповідач всупереч вимогам ст.526 ЦК України  свої зобов’язання  по оплаті  виконаних робіт   своєчасно не виконав.

Суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню згідно слідуючих підстав.

Відповідно пояснення відповідача ТОВ “Моноліт” надало йому 6 рахунків для оплати виконаних робіт відповідно договору. ТОВ “ВАГІАК”, отримавши ці рахунки сплатило відповідачу суму 17 090грн., згідно  отриманих рахунків. Залишок  несплаченої продукції ТОВ “ВАГІАК” на даний час складає 18 163грн. 82коп.

Відповідач стверджує, що залишкову суму він не міг сплатити, так як рахунки до актів №75 від 29.04.06р. та №86 від 13.05.06р. для сплати він не отримав.

Пунктом  6.2 укладеного договору сторони передбачили, що у разі порушення відповідачем строку оплати, встановленого п.5.2 договору, він повинен оплатити позивачу пеню в розмірі 0,5% від суми несвоєчасно перерахованих грошових коштів за кожен день прострочки.

Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання  зобов'язань може забезпечуватися згідно з законом або договором неустойкою (штрафом, пенею).

Згідно статті ст.549 ЦК України  неустойкою (штрафом, пенею) визнається визначена законом або договором грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові в разі невиконання або неналежного виконання зобов'язання, зокрема в разі прострочення виконання.  Оскільки відповідач порушив умови договору  07 від 03.04.2006р. і своєчасно не оплатив  виконані роботи, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення пені у сумі   17 551грн. 28коп. підлягають задоволенню частково у сумі 12 750грн. 57коп., оскільки відповідно виставлених рахунків, борг відповідача перед позивачем виникає з 31.05.2006р.

Згідно статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно вказаної статті закону              відповідачу нараховані  інфляційні у сумі 2 688грн. 38коп., 3% річних у сумі 620грн. 06коп., які також  підлягають частковому  стягненню, а саме  інфляційні у сумі                     1 874грн. 18коп. та 3% річних у сумі 478грн. 97коп.

Відповідно зі ст.43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності. Оскільки  відповідачем   до теперішнього часу  виконані позивачем  роботи не оплачені, то суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та підлягаючими задоволенню частково.

Суд не може прийняти до уваги посилання позивача на рішення Пролетарського районного суду м.Донецька №2-о-12407, оскільки з нього не вбачається, що ТОВ “ВАГІАК” отримувало рахунки на підставі актів виконаних робіт №75 від 29.04.2006р.  та №86 від 13.05.2006р. Суд неодноразово зобов”язував позивача надати суду докази, що він у виконання умов договору надавав відповідачу рахунки, але такі докази суду представлені суду не були. Відповідач у засіданні суду повідомив, що про розгляд справи у Пролетарському суді м.Донецьк йому нічого не було відомо. У рішенні суду вказаний лише заявник, і до кого поданий позов не відомо. У рішенні також не вказано кому саме були надані рахунки.

Крім того, у позовній заяві не вказано, які саме рахунки та по яким актам залишилися не оплаченими.

Витрати по сплаті держмита та витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу треба віднести на відповідача, пропорційно стягнутої суми,  оскільки він необґрунтовано довів розгляд справи до суду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 525, 526, 546, 549, 625 ЦК України, ст.ст. 22, 33, 43, 44, 49, 82,  84, 85 ГПК  України, суд –

В И Р І Ш И В  :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Моноліт” м.Донецьк до Товариства з обмеженою відповідальністю “ВАГІАК” м.Донецьк про стягнення 47 588грн. 54коп. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “ВАГІАК” (83121, м.Донецьк, вул.Молодих Шахтарів,8В, п/р № 0415 в Калінінській філії АКБ “Національний кредит”, МФО 335720, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Моноліт” (83041, м.Донецьк, вул.Північно-Уральська,40, р/р № 1905 в філії “Пролетарське відділення “Промінвестбанку” у м.Донецьк, МФО 334301, ) борг у сумі                   18 163грн. 82коп.,  пеню у сумі 12 750грн. 57коп., 3% річних у сумі 478грн. 97коп. та інфляційні у сумі 1 874грн. 18коп., витрати по сплаті держмита у сумі 332грн. 54коп.  та  витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118грн.

В решті частині позову відмовити.

Рішення   було оголошено  у судовому засіданні    17.07.2007р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Видати наказ після набрання рішення законної сили.

Суддя                                                                       Л.Д. Подколзіна

Суддя