ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

18.05.07                                                                                       Справа №8/63/07

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

при секретарі Соколові А.А.

за участю представників: позивача:         Рижий А.В., дов. №58/ЮР-06 від 20.07.02006р.;

відповідача:  не з’явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛКМ», м. Запоріжжя на рішення господарського суду Запорізької області від 13.02.2007 р. у справі № 02-7/321

за позовом  Комунального підприємства «Запоріжагролізінг», м. Запоріжжя

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛКМ», м. Запоріжжя

про стягнення заборгованості

На підставі розпорядження першого заступника голови Запорізького апеляційного господарського суду  від 18.05.2007 року №1514 справу № 8/63/07 передано на розгляд колегії суддів:  головуючий – Шевченко Т.М. (доповідач),  суддів Кагітіна Л.П., Яценко О.М.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 05.02.2007 у справі № 8/63/07 (суддя Попова І.А.) позовні вимоги задоволені частково. З Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛКМ» на користь Комунального підприємства «Запоріжагролізінг» стягнуто 36872грн. основного боргу, 3687,20грн. штрафу, 127,28грн. річних відсотків,  663,70грн. втрат від інфляції грошових коштів, 529,45грн. судових витрат. В іншій частині позову ( про стягнення пені)  відмовлено.

Рішення мотивовано умовами договору, приписами ст.ст. 525, 526, 625, 806 ЦК України, ст.193, 292 ГК України.

Не погоджуючись з прийнятим по справі судовим актом, у поданій апеляційній скарзі заявник (ТОВ «ЛКМ») вказує на порушення господарським судом норм процесуального права, а саме: суд прийняв рішення за відсутністю представника Відповідача, що, у даному випадку, є позбавленням відповідача права на захист та правову допомогу. Також зазначає, що він не отримував ухвали суду про призначення справи до розгляду, тому  не знав про дату та час її розгляду та був позбавлений можливості подати відзив на позовну заяву. Відповідач стверджує, що суд неправомірно , в порушення  приписів ст.. 625 ЦК України, стягнув з нього 127,28грн. річних відсотків, нарахованих за період з 15.11.2006р. по 27.12.2006р. та 663,70грн. втрат від інфляції грошових коштів, нарахованих за листопад 2006р, так як  вимоги від позивача про сплату зазначених сум він не отримував.. Просить рішення господарського суду скасувати, в позові відмовити повністю.

В судове засідання представник  відповідача ( заявника апеляційної скарги) без поважних причин не з’явився, заяв і клопотань  до суду не направив, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить додане до справи повідомлення про вручення поштового відправлення.

Представник позивача в судовому засіданні  зазначив, що рішення господарського суду є законним і обґрунтованим, просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити. Крім того, представник Позивача пояснив колегії суддів, що неявка відповідача у судові засідання є умисним затягуванням судового процесу та спрямована на відстрочення  виконання  свого обов’язку щодо сплати грошових коштів за договором фінансового лізингу, що відповідач  належним чином  повідомляється про дату слухання справи в суді, але ухиляється від явки до суду, на його думку, така    поведінка відповідача свідчить про недобросовісне користування ним наданим  законом процесуальними правами.

Згідно зі статтею 99 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до  приписів статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами  повторно розглядає справу. Апеляційний суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у повному обсязі.

Колегія суддів вважає достатньо матеріалів, що містяться у справі, для розгляду  по суті апеляційної скарги.

За клопотанням представника позивача розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу. За його згодою оголошено вступну та резолютивну частини  постанови.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду, вивчивши матеріали справи та апеляційної скарги, вислухавши   пояснення представника позивача,  присутнього в судовому засіданні,  Запорізький апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

12.04.2006р. між Комунальним підприємством «Запоріжагролізінг» (лізингодавець) і Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛКМ» (лізингоодержувач) укладено договір фінансового лізингу  №32 ( далі - Договір лізингу), за умовами якого ТОВ «ЛКМ» прийняло від позивача в користування на умовах фінансового лізингу систему крапельного обладнання, про що свідчить акт приймання - передачі від 26.05.2006р. Вказаним договором передбачено, що об’єкт лізингу передається в лізинг відповідачу строком на 3 роки з моменту фактичного передання товару, розмір, строки, форми та порядок сплати лізингових платежів визначені в Угоді про графік  лізингових платежів, що є невід’ємною частиною договору. Лізингові платежі, відповідно до узгодженого графіку, ТОВ «ЛКМ» не здійснювало у повному обсязі, внаслідок чого утворилась заборгованість  і на  момент  пред’явлення позовник вимог складає 36 872,00 грн., також позивачем нараховано 663,70 грн. збитків від інфляційних процесів, 721,28 грн. пені за порушення  грошових зобов’язань щодо своєчасної сплати  лізингових платежів, 3687,20 грн. штрафу за порушення умов договору, 127,28 грн. 3% річних, що стало предметом  позовних вимог.

Колегія судів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при  прийнятті оскаржуваного рішення, знаходить апеляційну скаргу такою,  що не підлягає задоволенню  в силу наступного.

Відповідно до умов Договору лізингу ( розділ 5, пункт 5.4.3 ) відповідач зобов’язався своєчасно сплачувати лізингові платежі в строки, передбачені графіком. Так, згідно графіку ,  лізингоодержувач  15.11.2006 року повинен був сплатити 36872,00 грн.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить Господарський кодекс України, п.п.1, 7 ст.193 якого встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Як встановлено  господарським судом та колегією суддів, відповідач свої зобов’язання зо Договором лізингу не виконав, в зазначений у графіку  строк оплату не здійснив, доказів погашення заборгованості  на дату пред’явлення позову, а також на дату розгляду справи в суді апеляційної інстанції  не надав, що стало правовою підставою для задоволення позовних вимог в частини стягнення основного боргу у розмірі  36872,00 грн.

Відповідно до приписів ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити  суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи зі змісту  розділу 8 Договору лізингу,  у випадку порушення лізингоодержувачем термінів сплати лізингових платежів  лізінгоодержувач сплачує лізингодавцю за його вимогою штраф у розмірі 10% від суми простроченого платежу.

При таких обставинах господарський  суд правомірно задовольнив вимоги позивача про стягнення з відповідача 127,28грн. річних відсотків, нарахованих на суму заборгованості  за період з 15.11.2006р. по 27.12.2006р. та 663,70грн. втрат від інфляційних процесів та  3687,20 грн. штрафу.

Колегія суддів погоджується з висновком господарського суду щодо відмови в задоволені вимог про стягнення пені з посиланням на неузгодженість сторонами в договорі її розміру.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегією суддів не приймаються до уваги з огляду на наступне.

Виходячи зі змісту ст.. 625 ЦК України, стягнення з боржника збитків від інфляційних  процесів та 3 відсотків річних є видом відповідальності боржника за порушення грошового зобов’язання. Зазначення у тексті  даної статті «на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити» за своєю суттю  не є  законодавчо визначеним порядком  досудового врегулювання спору щодо стягнення інфляційних збитків та річних та не  свідчить  про  обов’язок кредитора  спочатку звернутися до боржника з вимогою і лише потім – до суду.

Щодо посилання  відповідача на порушення господарським судом норм процесуального права, яке виразилось  в неповідомленні його про  дату, час і місце слухання справи, колегією суддів  не може бути прийнято до уваги, оскільки матеріали справи свідчать про те, що ухвала господарського суду Запорізької області від 02.01.2007 року  04 січня 2004 року була направлена на адресу  сторін у справі. Доказів неотримання зазначеної  ухвали господарського суду скаржником не надано. Отже, відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і  місце слухання справи.

Таким чином, колегія суддів  Запорізького апеляційного  господарського суду вважає, що рішення від 05.02.2007 року  господарського суду Запорізької області у справі № 8/63/07 прийнято з дотриманням норм процесуального тьа матеріального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК України,  судові витрати покладаються на  заявника апеляційної скарги  - відповідача  у справі.

Керуючись ст.ст.99, 101-105 Господарського процесуального кодексу  України, Запорізький апеляційний господарський суд  -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛКМ» на рішення господарського суду Запорізької області від 05..02.2007 р. у справі № 8/63/07 залишити без задоволення, рішення – без змін.

Постанову оформлено відповідно до ст. 84 ГПК України 06.06.2007.