ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________-______
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" серпня 2007 р.
Справа  № 15/231-07-5763

Господарський суд Одеської області  у складі:

Судді                                              Петрова В.С.

При секретарі                                Стойковій М.Д.

За участю представників сторін:

від позивача –                  Лаврова К.М.;

від відповідачів:

1)          ЗАТ „Сільпо Рітейл”  –Васильєв О.Л.,

2)          ТОВ „Росттранс” –   Кієт О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Балтимор” до Закритого акціонерного товариства „Сільпо Рітейл” та Товариства з обмеженою відповідальністю „Росттранс” про стягнення 2651143,03 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Балтимор” звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою про стягнення з Закритого акціонерного товариства „Сільпо Рітейл” та Товариства з обмеженою відповідальністю „Росттранс” 2651143,03 грн. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідачем –ЗАТ „Сільпо Рітейл” не виконані прийняті на себе зобов’язання відповідно до умов укладеного 15 серпня 2006 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю „Балтимор” (позикодавець) та  Закритим акціонерним товариством „Сільпо Рітейл” (позичальник) договору процентної позики № 1508/1П, а саме: щодо повернення позичених коштів в розмірі 2 649 488 грн. у строк до 31.05.2007 р. При цьому позивач посилається також на те, що відповідач –ТОВ „Росттранс”, який виступив поручителем перед позивачем згідно укладеного 16.08.2006 р. договору поруки між позивачем та відповідачами, не виконав умов вказаного договору поруки, згідно яких ТОВ „Росттранс” зобов’язалось відповідати за виконання ЗАТ „Сільпо Рітейл” грошових зобов’язань по договору процентної позики № 1508/1П.

Таким чином, позивач просить стягнути з відповідачів як з солідарних боржників заборгованості по сплаті позики в сумі 2 649 488 грн. та 1655,03 грн. нарахованих відсотків за договором процентної позики № 1508/1П від 15 серпня 2006 р., забезпеченого договором поруки від 16 серпня 2006 р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 05.07.2007 р. порушено провадження у справі № 15/231-06-5763 та справу призначено до розгляду в засіданні суду.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 05 липня 2007 р. у справі № 15/231-06-5763 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю „Балтимор” вжиті  заходи до забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно –нежилий будинок Закритого акціонерного товариства „Сільпо Рітейл” та заборонено ЗАТ „Сільпо Рітейл”, іншим особам та Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на вказаний нежилий будинок.

Під час розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги та просить суд стягнути саме з Закритого акціонерного товариства „Сільпо Рітейл” суму боргу зі сплати позики в розмірі 2 649 488,00 грн., суму відсотків в розмірі 1655,03 грн., а також  судові витрати по сплаті держмита та витрат на ІТЗ судового процесу.

Відповідач –ЗАТ „Сільпо Рітейл” посилається на те, що до кінця року має змогу самостійно повернути суму отриманої позики та проценти за її використання, про що зазначено у відзиві на позовну заяву (а.с. 92). При цьому відповідач посилається на те, що після укладення вказаного договору між ЗАТ “Сільпо Рітейл” та ТОВ “Балтимор” була досягнута домовленість про продовження строків погашення зобов’язань за договором. Ця угода була укладена, але не була своєчасно письмово оформлена, тому відповідач вважає, що звернення до суду ТОВ „Балтімор” за стягненням суми боргу та процентів не відповідає діловим відносинам, що склалися між двома підприємствами.

Відповідач –ТОВ „Росттранс” вважає, що позовні вимоги ТОВ „Балтимор” задоволенню не підлягають з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву (а.с. 75).

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд встановив наступне.

15 серпня 2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю „Балтимор”  та Закритим акціонерним товариством „Сільпо Рітейл” був укладений договір процентної позики № 1508/1-П, відповідно до умов п. 1.1 та п. 1.2 якого ТОВ „Балтимор” передав у власність ЗАТ „Сільпо Рітейл” грошові кошти в розмірі 2 649 488 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 83 від 16.08.2006 року (а.с. 16). Відповідно до п. 1.1, п. 2.2, п. 4.1 вказаного договору позики ЗАТ „Сільпо Рітейл” в свою чергу зобов’язався  повернути позику не пізніше 31 травня 2007 року та сплатити проценти в розмірі 0,10% річних від суми позики.

Пунктом 2.3. вказаного договору позики № 1508/1-П передбачено, що нарахування відсотків починається з дати перерахування коштів на поточний рахунок позичальника –ЗАТ „Сільпо Рітейл” по день повного погашення позики на суму щоденного залишку заборгованості за позикою.

Крім того, пунктом 2.5 того ж договору позики визначено, що сплата процентів здійснюється до 10 числа поточного місяця за попередній місяць користування позикою.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов’язання або одностороння зміна умов договору не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до положень ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Як з’ясовано судом, відповідач - ЗАТ „Сільпо Рітейл” свої зобов’язання за договором процентної позики № 1508/1-П у встановлений умовами договору строк не виконав, чим порушив умови договору. В обґрунтування заперечень на позов відповідач посилається на те, що сторонами була досягнута домовленість про продовження строків погашення зобов’язань за договором процентної позики № 1508/1-П, у зв'язку з чим відповідач не розрахувався з позивачем.

Проте, такі доводи відповідача судом до уваги не приймаються, виходячи з наступного. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1047 Цивільного кодексу України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до  ст. 654 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Таким чином, зміни до укладеного договору позики мали бути укладені сторонами  у письмовій формі. Адже відповідно до ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 32 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, що зобов’язання ЗАТ „Сільпо Рітейл” щодо повернення позики та відсотків за позикою були забезпечені договором поруки від 16.08.2006 р., укладеним між Закритим акціонерним товариством „Сільпо Рітейл” та  Товариством з обмеженою відповідальністю „Балтимор” і Товариством з обмеженою відповідальністю „Росттранс”, згідно якого ТОВ „Росттранс” зобов’язалось відповідати за виконання ЗАТ „Сільпо Рітейл” грошових зобов’язань відповідно до умов процентної позики № 1508/1-П від 15.08.2006 р. Однак, з урахуванням уточнених позовних вимог та тієї обставини, що відповідач –ЗАТ „Сільпо Рітейл” у відзиві на позов зазначає про самостійне погашення заборгованості за отриманою позикою, суд вважає, що відповідальність за невиконання умов договору процентної позики № 1508/1-П, зокрема, щодо сплати заборгованості зі сплати позики в розмірі 2 649 488,00 грн. та нарахованих відсотків в розмірі 1655,03 грн.,  має нести саме ЗАТ „Сільпо Рітейл”.

Відповідно до положень ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Оцінюючи надані сторонами докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги  цілком обґрунтовані, відповідають фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства, у зв’язку з чим підлягають задоволенню.

У зв’язку з тим, що спір виник внаслідок неправомірних дій ЗАТ „Сільпо Рітейл”, відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача –ЗАТ „Сільпо Рітейл”.

Крім того, враховуючи пояснення відповідача про повернення суми позики та сплати відсотків за позикою, суд вважає, що необхідність заходів забезпечення позову відпала.

Відповідно до ст. 68 Господарського процесуального кодексу України питання про скасування забезпечення позову вирішується господарським судом, що розглядає справу.

Таким чином, суд вважає за можливе скасувати заходи до забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 05.07.2007 р.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 44, 49, 68, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1.          Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „Балтимор” до Закритого акціонерного товариства „Сільпо Рітейл” та Товариства з обмеженою відповідальністю „Росттранс” про стягнення 2651143,03 грн. задовольнити.

2.          СТЯГНУТИ з Закритого акціонерного товариства „Сільпо Рітейл” (08132, Київська область, м. Вишневе, вул. Промислова, 5; ; р/р 101 в Київській філії АБ „Південний”, МФО 320917) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Балтимор” (08132, Київська область, м. Вишневе, вул. Промислова, 5; ; п/р в Київській філії АБ „Південний”, МФО 320917) заборгованості зі сплати позики в розмірі 2 649 488/два мільйона шістсот сорок дев’ять чотириста вісімдесят вісім/грн. 00 коп., 1655/одна тисяча шістсот п’ятдесят п’ять/грн. 03 коп. нарахованих відсотків, 25 500/двадцять п’ять тисяч п’ятсот/грн. 00 коп. витрат по сплаті державного мита; 118/сто вісімнадцять/грн. 00 коп. витрат по сплаті послуг на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Скасувати заходи до забезпечення позову, вжиті ухвалою господарського суду Одеської області від 05.07.2007 р., а саме:

- зняти арешт з нерухомого майна –нежилого будинку (літ. А), що розташований за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, будинок 47, загальною площею 5019, 00 кв.м., що зареєстрований на праві власності за Закритим акціонерним товариством „Сільпо Рітейл” (Київська область, м. Вишневе, вул. Промислова, 5; ) на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 13.10.2006 року, посвідченого Морозовою С.В. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстром № з-1618 Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна 15.11.2006 року та записане в реєстрову книгу № 27п-8 за № 3339п;

-  зняти заборону Закритому акціонерному товариству „Сільпо Рітейл” (Київська область, м. Вишневе, вул. Промислова, 5; ) та іншим особам вчиняти дії щодо реєстрації, перереєстрації права власності на нежилий будинок (літ. А), що розташований за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, будинок 47, загальною площею 5019, 00 кв.м., який зареєстрований на праві власності за Закритим акціонерним товариством „Сільпо Рітейл” () на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 13.10.2006 року, посвідченого Морозовою С.В. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстром № з-1618 Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна 15.11.2006 року та записане в реєстрову книгу № 27п-8 за реєстровим № 3339п;

- зняти заборону Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об‘єкти нерухомого майна вчиняти будь-які дії щодо реєстрації, перереєстрації права власності на нежилий будинок, що розташований за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, будинок 47, загальною площею 5019, 00 кв.м, вносити будь-які зміни до реєстру прав власності на об’єкти нерухомого майна стосовно зміни власника вказаного нежилого  будинку, вчинення будь-яких записів (внесення змін) до реєстрових справ щодо вказаного нежилого будинку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня  його прийняття.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя