ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"21" червня 2007 р.                                                  Справа № 3/215

« 21 »  червня  2007 року                                                               справа №  3/215

10 год. 30 хв.

За позовом  Відділення Фонду  соціального захисту інвалідів у Чернігівській області м.Чернігів, вул.Комінтерну, 14

до  Товариства з обмеженою відповідальністю „АСЕН” м.Городня, вул.Леніна, 64

про стягнення 2573,00 грн.

Суддя               В. М. Репех

За участю секретаря судового засідання   Карнабеда Т. О.

Представники сторін :

від позивача:  Асаулко О. О.  –начальник відділу забезпечення надходжень та використання коштів штрафних санкцій і юридичної роботи, довіреність № 03-395/844 від 06.03.2007р.

від відповідача:  Кіриченко О. Б. –зам. директора ТОВ „АСЕН”, доручення № 18 від 20.06.2007р.

СУТЬ СПОРУ:

Постанова прийнята після перерви оголошеної в засіданні згідно статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач заявив позов про стягнення 2573,00 грн. адміністративно-господарських санкцій  за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів в 2006 році.

Відповідач надав пояснення до позову, в якому зазначає, що в звіті форми № 10-ПІ “Звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2006 рік”  помилково був вказаний фонд оплати праці штатних працівників в сумі 56,6 тис. грн. замість 47,2 тис. грн. ( занесений фонд оплати праці 2 працівника по сумісництву ), тому середньорічна заробітна плати штатного працівника складає не 5145 грн., а 4291, грн.

Суд,  з”ясувавши обставини та докази по справі, встановив наступне:

Частиною 1 статті 19 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” від 21 березня 1991 року N 875-XII передбачено, що для  підприємств,  установ,  організацій, у тому числі  підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних  осіб,  які  використовують найману працю, установлюється норматив  робочих  місць  для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох    відсотків    середньооблікової   чисельності   штатних працівників  облікового  складу  за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Відповідно до ч.2, ч.3 статті 19 Закону N 875-XII роботодавці самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, та самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць.

Роботодавці, де середньооблікова   чисельність   працюючих  інвалідів  менша,  ніж установлено  нормативом,  передбаченим  статтею  19  цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів    адміністративно-господарські   санкції,   сума   яких визначається  в  розмірі  середньої  річної  заробітної  плати  на відповідному  підприємстві,  установі,  організації,  у тому числі підприємстві,   організації   громадських  організацій  інвалідів, фізичної  особи,  яка  використовує найману працю, за кожне робоче місце,  призначене  для  працевлаштування  інваліда  і  не зайняте

ним, а підприємства, на  яких  працює  від  8  до  15  осіб –у розмірі половини   середньої   річної  заробітної  плати. ( Частина перша статті 20 Закону N 875-XII ).

Адміністративно-господарські санкції розраховуються і сплачуються роботодавцями самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу.

28 лютого 2006 року Товариством з обмеженою відповідальністю „АСЕН” був поданий звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2006 рік.

Згідно даного звіту на підприємстві протягом 2006 року:

-          середньооблікова кількість  штатних працівників  облікового  складу  становила –11 осіб;

-          норматив  робочих  місць  для працевлаштування інвалідів відповідно до вимог статті 19 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” –1 особа;

-          середньооблікова кількість  штатних працівників, яким встановлена інвалідність –0 осіб.

Таким чином, невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів становить 1 особа.

Річний фонд оплати праці за 2006 рік складає –56,6 тис. грн.

Середньорічна заробітна плати штатного працівника – 5145 грн.

Відповідно до ч.1 статті 20 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” від 21 березня 1991 року N 875-XII сума адміністративно-господарських санкцій становить 2573 грн.

Під час розгляду справи позивач подав клопотання про зменшення розміру позовних вимог.

Так, 15.06.2007р. Товариством з обмеженою відповідальністю „АСЕН” був поданий уточнюючий звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2006 рік та пояснювальну записку, відповідно до якої у рядку „Фонд оплати праці штатних працівників” була включена заробітна плата двох сумісників.

Відповідно до нового звіту:

-          середньооблікова кількість  штатних працівників  облікового  складу  становила –11 осіб;

-          норматив  робочих  місць  для працевлаштування інвалідів відповідно до вимог статті 19 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” –1 особа;

-          середньооблікова кількість  штатних працівників, яким встановлена інвалідність –0 осіб.

Таким чином, невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів становить 1 особа.

Річний фонд оплати праці за 2006 рік складає –47,2 тис. грн.

Середньорічна заробітна плати штатного працівника – 4291 грн.

Відповідно до ч.1 статті 20 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” від 21 березня 1991 року N 875-XII сума адміністративно-господарських санкцій становить 2145,50 грн.

Отже, сума адміністративно-господарських санкцій, що підлягає стягненню, становить 2145,50 грн.

На день розгляду справи сума адміністративно-господарських санкцій до державного бюджету не сплачена.

При таких обставинах, враховуючи вищезазначене, вимоги позивача підлягають задоволенню з урахуванням клопотання про зменшення розміру позовних вимог.

Керуючись  ст.ст.69, 70, 71, 72, 86, 158, 160-163, 167, 186, 254, 255, пунктом 6 розділу VII  Кодексу адміністративного судочинства України суд, –

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „АСЕН” ( м.Городня, вул.Леніна, 64, р/р 6 у відділенні Ощадбанку м.Городня ) до державного бюджету 2145,50 грн. адміністративно-господарських санкцій ( р/р 0101 в ГУДКУ в Чернігівській області ).

В решті позову відмовити.

Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України  заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Згідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано  заяву  про  апеляційне  оскарження,  але апеляційна  скарга  не  була  подана  у  строк,  встановлений  цим Кодексом,  постанова  суду  першої  інстанції  набирає законної сили після закінчення цього строку.

У  разі  подання  апеляційної скарги судове рішення,  якщо його  не  скасовано,  набирає  законної  сили   після   закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова суду,  яка набрала законної сили,  є обов'язковою для осіб,  які беруть  участь  у  справі,  для  їхніх правонаступників,  а також для всіх органів,  підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Обставини,  які  були  встановлені постановою,  що набрала законної  сили,  в  одній  адміністративній   справі   не   можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Суддя                                                                                             В. М. Репех

Повний текст постанови підписаний