ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"24" липня 2007 р.
справа № 20-6/173

м.Сімферополь, вул.Монтажна, 1) в особі Структурного підрозділу Севастопольська теплоелектроцентраль (99704, м.Севастополь, вул.Ангарська, 10)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Светал»(м.Севастополь, вул.Шабаліна, 7-а)

про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергії у сумі 11884,86 грн.

Суддя Лазарев С.Г.

представників сторін:

позивача –   Касаткін О.В., довіреність  № 10 від 03.01.2007,

відповідач –не з'явився,

С у т ь   с п о р а:

Державне підприємство «Кримськи генеруючи системи»в особі Структурного підрозділу Севастопольська теплоелектроцентраль звернулося до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Светал» про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергії у сумі 11884,86 грн., з яких: 9816,83 грн. –основна заборгованість, 1892,41 грн. –пеня, 97,85 –збитки від інфляції, 77,77 грн. -3% річних.

Свої вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем прийнятих зобов’язань по оплаті спожитої теплової енергії.

Відповідач в судове засідання не з'явився, відзив на позов та витребувані судом документи не представив, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином згідно із адресою, зазначеною у позову, а також довідки Управління статистики у м.Севастополі.

Згідно ст.  75 Господарського процесуального кодексу України  суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача за наявними в ній матеріалами.

Згідно ст. 22 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні представнику позивача роз'яснені його процесуальні права та обов'язки.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслуховуючи пояснення представника позивача, суд

в с т а н о в и в:

01 листопада 2005 року між Державним підприємством “Кримські генеруючи системи” в особі Севастопольської ТЕЦ (Енергозабезпечуюча організація) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Светал»(Споживач)  укладений Договір № 073-Т про постачання теплової енергії в гарячій воді строком дії з 01 листопада 2005 року по 15 квітня 2006 року.

Відповідно до пункту 1 Договору енергозабезпечуюча організація бере на себе зобов'язання забезпечувати споживача тепловою енергією в гарячій воді в необхідних йому об'ємах, а Споживач зобов'язаний оплачувати отриману теплову енергію за встановленими тарифами в терміни, передбачені Договором.

Пунктом 6.2 Договору встановлено, що споживач за 7 днів до початку поставки теплової енергії здійснює передоплату енергопостачальній організації в розмірі 100% вартості вказаної в Договорі кількості теплової енергії, передбаченої на розрахунковий період, з урахуванням залишкової суми розрахунків на початок місяця. Розрахунковим періодом є календарний місяць.

Зобов’язання з надання теплової енергії в гарячій воді позивачем виконувались належним чином, але оплата відповідачем здійснювалась несвоєчасно та не повному об’ємі, у зв’язку з чим його заборгованість за період 11.01.2007 по 11.04.2007  перед позивачем   склала 9816,83 грн.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України, провівши оцінку представленим доказам, суд вважає позовні вимоги Державного підприємства «Кримськи генеруючи системи»в особі Структурного підрозділу Севастопольська теплоелектроцентраль підлягаючими задоволенню виходячи з наступного.

Згідно положень статті 193 Господарського кодексу України № 436-ІV від 16.01.2003 та статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Основну суму заборгованості позивач просить стягнути з урахуванням пені.

Статтею 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пунктами 4, 6 статті 231  Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до 7.2.3 Договору у випадку несвоєчасного виконання розрахунків за теплову енергію нараховується пеня в розмірі 0,2 %, яка належить сплаті за кожний день прострочення.

Згідно розрахунку, здійсненому позивачем, сума пені складає 1892,41 грн.

Суму основного боргу в розмірі 9816,83 грн. позивач просить стягнути з урахуванням  збитків від інфляції у сумі 97,85 грн. та 3% річних у сумі 77,77 грн.

Згідно ст. 611  Цивільного кодексу України  у разі порушення зобов'язання настають  правові  наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення,  а також три відсотку річних  від  простроченої  суми,  якщо  інший  розмір процентів не встановлений договором або законом.

15.07.2005 Інформаційним листом № 3.2.-2005 Верховний Суд України виклав правову позицію про природу трьох процентів річних та індексу інфляції, що передбачені статтями 214 ЦК УРСР та 625 ЦК України, згідно з якими боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів; грошовими зобов'язаннями боржника перед кредитором є грошова сума, що визначена з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних; оскільки інфляційні втрати пов'язані з інфляційними процесами в державі та за своєю правовою природою є компенсацією за понесені збитки, спричинені знеціненням грошових коштів, а три проценти річних - платою за користування коштами, що не були своєчасно сплачені боржником, то ні три проценти річних, ні індекс інфляції не можна розцінювати як заходи відповідальності за порушення зобов'язань та в зв'язку з цим відносити до санкцій.

Відповідно наданому позивачем розрахунку, сума 3% річних складає  77,77 грн., сума збитків від  інфляції –97,85 грн.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що невиконання відповідачем договірних зобов’язань порушує майнові права та законні інтереси позивача, тому вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 11884,86 грн., з яких: 9816,83 грн. –основна заборгованість, 1892,41 грн. –пеня, 97,85 –збитки від інфляції, 77,77 грн. - 3% річних.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України суд покладає на відповідача витрати по сплаті державного мита в сумі 118,85 грн. і витрати по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу в сумі 118,00 грн.

На підставі висловленого, керуючись ст. 49, 75, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Светал»(м.Севастополь, вул.Шабаліна, 7-а, р/р 5873 в СФ „Промінвестбанк” м.Севастополь МФО 324515, код ЕДРПОУ 20679933) на користь Державного підприємства «Кримськи генеруючи системи»в особі Структурного підрозділу Севастопольська теплоелектроцентраль (99704, м.Севастополь, вул.Ангарська, 10, р/р 01 в Філії «Кримська дирекція»АБ „Клірінговий дім», МФО 384920, код ЕДРПОУ 05471069) заборгованість у сумі 11884,86 грн., з яких: 9816,83 грн. –основна заборгованість, 1892,41 грн. –пеня, 97,85 –збитки від інфляції, 77,77 грн. - 3% річних, а також державне мито 118,85 грн. та витрати на інформаційно–технічне  забезпечення судового процесу у сумі 118,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3.          Копії рішення направити сторонам.

Суддя  господарського  суду

міста Севастополя                                                                                              С.Г.Лазарев