ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2007 р.
№ 15/476

Вищий господарський  суд  України  у складі колегії суддів:

Перепічая В.С. (головуючого),

Вовка І.В.,

Гончарука П.А.,

розглянувши  у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу товариства   з обмеженою відповідальністю “ЛІСПРОД” на постанову Луганського  апеляційного господарського суду  від  20 лютого   2007 року у справі № 15/476  за позовом  Луганської асоціації харчових підприємств “Луганськхарчопром” до товариства   з обмеженою відповідальністю “ЛІСПРОД”  про  стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні  2006 року Луганська асоціація харчових підприємств “Луганськхарчопром”  звернулася до господарського суду Луганської області з позовом до товариства   з обмеженою відповідальністю “ЛІСПРОД”  (далі - ТОВ) про стягнення  заборгованості   у сумі  13823,45 грн. за договором на утримання  виконавчої дирекції асоціації “Луганськхарчопром” (далі -  асоціація) від  22 грудня 1999 року

Рішенням  господарського суду  Луганської області  від  8 грудня 2006 року, залишеним без змін постановою Луганського  апеляційного господарського суду  від  20 лютого   2007 року,  позов задоволено частково. Стягнуто  з ТОВ “ЛІСПРОД” боргу у сумі 11586,21 грн., витрати по сплаті державного мита  у сумі  115,86 грн. та  витрати на інформаційно -  технічне забезпечення судового процесу в сумі  98,91 грн. В решті позову відмовлено.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати постановлені у справі судові рішення, посилаючись на порушення попередніми судовими інстанціями норм матеріального і  процесуального права, та прийняти нове рішення про відмову в позові.

У відзиві на касаційну скаргу позивач, вказуючи на безпідставність  доводів касаційної скарги, просить залишити її без задоволення, а оскаржувану постанову  суду другої інстанції без змін.

Доповідач : Гончарук П.А.

Вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги та заперечення проти них, суд вважає, що касаційна скарга не  підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено господарськими судами та вбачається з матеріалів справи, ТОВ є одним з учасників асоціації. Робочим органом цієї асоціації відповідно до п. 3.11 її установчого договору є виконавча дирекція. Виконавча дирекція формується з найманих працівників і утримується за рахунків внесків підприємств-учасників. Розмір поточних внесків на утримання виконавчої дирекції визначається за нормативом відрахувань від обсягів виробленої товарної продукції в діючих цінах підприємств або від прибутку від господарської діяльності підприємств-учасників (п. 3.14 установчого договору).

22 грудня 1999 року  виконавча дирекція асоціації та ТОВ уклали договір про утримання  виконавчої дирекції  асоціації, за умовами якого ТОВ прийняло на себе зобов’язання здійснювати у добровільному порядку та у встановлений договором строк відрахування на відшкодування витрат на утримання виконавчої дирекції в розмірі, затвердженому Радою асоціації за встановленим нормативом залежно від обсягу товарної продукції у діючих цінах (п.п. 2, 5 договору). Згідно п. 4 договору про утримання виконавчої дирекції уточнення або зміна нормативу відрахувань можуть бути здійснені за необхідністю за рішенням Ради асоціації або за згодою сторін.

Кошторис витрат на утримання виконавчої дирекції асоціації з квітня 2006 року затверджено Радою асоціації згідно протоколу від 24 лютого 2006 року за №36 відповідно до компетенції Ради згідно п.п. 3.5.7, 3.14 установчого договору асоціації.

За додатковою угодою від 1 грудня 2006 року до договору про сумісну діяльність норматив відрахувань на утримання виконавчої дирекції становить 0,425% від обсягу товарної продукції у діючих цінах.

Обсяг продукції у діючих цінах у період з травня по вересень 2006 р. підтверджено довідкою ТОВ “ЛІСПРОД”, підписаною керівником та головним бухгалтером.

Як встановлено попередніми судовими інстанціями, розмір заборгованості ТОВ з відрахувань на утримання виконавчої дирекції асоціації становить 11586,21 грн.

Встановивши зазначені обставини господарські суди прийшли до висновку про наявність підстав для стягнення цієї суми з відповідача на користь позивача зважаючи на наступне.

Відповідно до п. 3.13 установчого договору позивача виконавча дирекція асоціації здійснює свою діяльність на підставі Положення. Згідно п.2 Положення виконавча дирекція асоціації є робочим органом асоціації, який організовує виконання рішень Ради, а також здійснює поточне керівництво діяльністю асоціації.

З урахуванням характеру обов’язків виконавчої дирекції асоціації та за наявністю чітко визначеного сторонами нормативу відрахувань на її утримання, посилання відповідача на “компенсаційний” характер договору сторін про сумісну діяльність та про відсутність доказів виконання виконавчою дирекцією її обов’язків судами попередніх інстанцій не прийнято до уваги.

Підстави та порядок припинення членства в асоціації передбачено розділом 4 установчого договору позивача. Відповідно до п. 4.4 установчого договору членство в асоціації припиняється в разі виходу учасників з асоціації відповідно до поданого рішення (протоколу), яке розглядається і оформляється відповідним протоколом Ради асоціації у термін до 3 місяців.

Отже, відповідно до узгодженого учасниками асоціації порядку, членство в асоціації припиняється після розгляду заяви учасника Радою та оформлення її рішення відповідним протоколом.

Доводи відповідача стосовно припинення членства ТОВ  з 1 липня 2006 року згідно поданої ним заяви не відповідають вимогам розділу 4 установчого договору асоціації.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції суд апеляційний господарський суд прийшов до правильного висновку про те, що рішення про виключення з 22 вересня 2006 року ТОВ  за його заявою від 23 червня 2006 року № 511 зі складу учасників асоціації прийняте на засіданні Ради асоціації 22 вересня 2006 року в межах строку та у порядку, визначеному установчим договором асоціації, а отже  твердження скаржника про недотримання принципу добровільності виходу учасника з асоціації не відповідає дійсності.

Вказані висновки суду апеляційної інстанції  відповідають фактичним обставинам та наявним матеріалам справи, грунтуються на правильному застосуванні норм матеріального  права з дотриманням процесуальних норм, доводи касаційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для зміни або скасування ухвали апеляційного суду  не вбачається.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України –

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства   з обмеженою відповідальністю “ЛІСПРОД” залишити без задоволення, а постанову Луганського  апеляційного господарського суду  від  20 лютого   2007 року у справі № 15/476  -  без змін.

Головуючий            Перепічай В.С.

Судді                                                                                     Вовк І.В.

Гончарук П.А.