ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

18 вересня 2007 р.

№ 8/47-07

Вищий господарський
суд України у складі колегії суддів:

головуючого:

Панової І.Ю.

суддів:

Продаєвич Л.В. Хандуріна М.І.

розглянувши касаційні скарги

Арбітражного керуючого ОСОБА_1 та
Управління Пенсійного фонду України в Білопільському районі

на постанову

Харківського апеляційного господарського
суду від 07.05.2007

у справі
господарського суду

№ 8/47-07
Сумської  області

за заявою

Управління Пенсійного фонду
України в Білопільському районі

до

ЗАТ " Білопільська меблева
фабрика"

Про

визнання банкрутом

за участю представників:

від арбітражного керуючого ОСОБА_1
-ОСОБА_2

від УПФУ в Білопільському районі
-Нездоймишапка О.О.

від боржника -Губський О.М.

В С Т А Н О В И В :

Постановою господарського суду
Сумської області  від 05 березня 2007 у
справі № 8/47-07 ( суддя Кіяшко В.І.)
визнано банкрутом ЗАТ " Білопільська меблева фабрика" ,
відкрита ліквідаційна процедура, призначено ліквідатором боржника арбітражного
керуючого ОСОБА_1 на підставі ст.52 Закону України " Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від  7 травня 2007 у справі № 8/47-07  ( Колегія суддів: Погребняк В.Я., Гончар
Т.В., Істоміна О.А.) постанову господарського суду Сумської області від
05.03.2007 у справі № 8/47-07 скасовано, провадження у справі № 8/47-07
припинено.

Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції , арбітражний
керуючий ОСОБА_1 та  Управління
Пенсійного фонду України в Білопільському районі звернулися до Вищого
господарського суду України з касаційними скаргами, просили постанову
Харківського апеляційного господарського суду від 07.05.2007 у справі №
8/47-07  скасувати, постанову
господарського суду Сумської області від 05.03.2007   залишити без змін.

Касаційні скарги  мотивовані тим, що постанова Харківського
апеляційного господарського суду прийнята з порушенням ч.1 ст.52 Закону України
" Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом" та при неправильному застосуванні п.4 ст.17 Закону України
" Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців"
, яке виявилося в тому, що ч.1 ст.52 Закону України " Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначає, що
визнання відсутнього боржника банкрутом є наявність хоча б однієї з підстав,
передбачених даною статтею закону, а саме відсутності керівних органів
управління за місцезнаходженням боржника або за наявності інших ознак, що
свідчать про відсутність підприємницької діяльності, при цьому перелік ознак
відсутності підприємницької діяльності
не є вичерпним.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, переглянувши в
касаційному порядку постанову
господарського суду та  постанову
суду апеляційної інстанції на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши
застосування судом першої та апеляційної інстанції норм  матеріального і процесуального права ,
вважає, що касаційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи з такого:

У січні 2007 до господарського суду Сумської області  звернулося Управління Пенсійного фонду
України в Білопільському районі з заявою про порушення провадження у справі про
банкрутство ЗАТ " Білопільська меблева фабрика"  за спрощеною процедурою, яка передбачена
ст.52 Закону України " Про відновлення платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" , заява мотивована  відсутністю керівних органів боржника за
місцезнаходженням боржника та відсутністю підприємницької діяльності  ЗАТ " Білопільська меблева
фабрика".

Ухвалою господарського суду
Сумської області від 01.02.2007  порушено
провадження у справі про банкрутство відсутнього боржника -  ЗАТ " Білопільська меблева
фабрика"  на підставі ст.52 Закону
України " Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом".

Постанова господарського суду Сумської області від 05.03.2007 у справі №
8/47-07 мотивована тим, що боржник протягом тривалого часу звітує про те, що
підприємницькою діяльністю не займається , за своєю юридичною адресою не
знаходиться має заборгованість перед ініціюючим кредитором у розмірі 57381 грн.
70 коп., в зв'язку з чим провадження у справі
повинне проводитись відповідно до ст. 52 Закону України  " Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Постановою Харківського
апеляційного господарського суду від 7 травня 2007 у справі № 8/47-07
встановлено, що  в матеріалах справи
відсутні докази, які б дозволяли застосувати до ЗАТ " Білопільська меблева
фабрика" норми ст.52 Закону  і яки
мали б бути додані заявником до заяви про визнання боржника банкрутом , у
зв'язку з чим Колегія суддів  суду
апеляційної інстанції дійшла висновку про відсутність підстав для застосування
скороченої процедури банкрутства відсутнього боржника.          Колегія суддів Вищого господарського
суду  України вважає, що правові підстави
для скасування постанови суду апеляційної інстанції відсутні, виходячи з наступного:

Згідно з ст.1 Закону України "
Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців"
місцезнаходження юридичної особи -адреса органу або особи, які відповідно до
установчих документів юридичної особи чи закону
виступають від її імені.

Відповідно до вимог ст.17 вказаного
Закону, відомості про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням
містяться в Єдиному державному реєстрі. Згідно з ч.ч.1,3 ст.18  вказаного Закону, якщо відомості, які
підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру були внесені до нього, то
такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з
третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін, якщо відомості, які
підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені,
вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою.

За змістом  ст. 34 ГПК України,
обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені
певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Отже лише факт внесення відомостей про відсутність юридичної особи за її
місцезнаходженням до Єдиного державного реєстру може слугувати доказом
відсутності боржника, за змістом ст. 52 Закону України " Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"

На підставі викладеного, Колегія суддів Вищого господарського суду
України погоджується з висновками суду апеляційної інстанції стосовно того, що
відмітка на конвертах органами зв'язку про неможливість вручення ЗАТ "
Білопільська меблева фабрика" поштової кореспонденції за юридичною адресою
цього підприємства не може бути єдиним належним доказом відсутності юридичної
особи за відсутністю довідки або витягу з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до вимог ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво
-це самостійна, ініціативна , систематична на власний ризик господарська
діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання ( підприємцями) з метою
досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно з вимогами ст. 44 Господарського кодексу України підприємництво
здійснюється на основі вільного вибору підприємцем видів підприємницької
діяльності, самостійного формування підприємцем програм діяльності.

Судом апеляційної інстанції
відповідно до вимог ст. 43 ГПК України встановлені  докази, які підтверджують факт   здійснення боржником підприємницької
діяльності, в зв'язку з чим суд другої інстанції обгрунтовано дійшов висновку
про передчасність застосування судом першої інстанції скороченої процедури
банкрутства відсутнього боржника відносно ЗАТ" Білопільська меблева
фабрика".

Керуючись статтями 1117,
1119 ,  11111 ГПК
України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги залишити без
задоволення.

Постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 07.05.2007 у справі № 8/47-07 залишити без змін.

Головуючий
І.Ю. Панова

Судді                                                                                         Л.В.
Продаєвич

М.І. Хандурін