СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

03 липня 2007 року
Справа № 2-5/1944-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Плута В.М.,

суддів                                                                      Горошко Н.П.,

Гоголя Ю.М.,

за участю представників сторін:

позивача: Гончарова Петра Юрійовича, довіреність №  б/н   від 11.04.07;

відповідача: Дерюгіної Жанни Анатоліївни, довіреність №  17   від 07.03.06;

розглянувши апеляційну скаргу приватного підприємства "Візаві" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Гаврилюк М.П.) від 15.05.2007 у справі № 2-5/1944-2007

за позовом           приватного підприємства "Візаві" (вул. Гагаріна, 1, с. Ліснівка, Сакський р-н,96560)

до Сакського районного споживчого товариства (вул. Новоселовське шосе, 5,Саки,96500)

про стягнення 33093,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 15.05.2007 у справі № 2-5/1944-2007 у позові відмовлено.

В основу рішення покладено головний висновок суду про те, що підставою для задоволення позову і стягнення збитків у даному спорі можуть бути лише такі обставини, які свідчать про наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка відповідача, причинний зв'язок між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини, тоді як, на думку суду, позивачем наявності усіх цих елементів не доведено.

Не погодившись з цим судовим актом, позивач звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати, прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що господарський суд першої інстанції необґрунтовано не прийняв до уваги докази надані позивачем, а саме акти, складені працівниками Сакського РЄС. На думку позивача, дані акти свідчать про відключення приватного підприємства "Візаві" від електромережі і достатні для висновку про неправомірні дії відповідача.

Представник відповідача у судовому засіданні з доводами апеляційної скарги не погодився, вважає рішення господарського суду Автономної Республіки Крим законним та обґрунтованим, підстав для його скасування не вбачає.

Повторно розглянувши справу у порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, перевіривши матеріали справи на предмет правильності застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія вважає, що апеляційна скарга приватного підприємства "Візаві" не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до договору оренди нежитлового приміщення № 34 від 01.01.2006, фактично укладеного з 07.02.2006, як встановлено рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 28.11.2006 у справі 2-21/15063-2006, Сакське районне споживче товариство передало, а приватне підприємство „Візаві” прийняло в тимчасове платне користування приміщення у м. Саки, Новоселівське шосе 5, площею 90, 7 кв. м. та гараж площею 22 кв. м.

Строк дії вказаного договору було встановлено до 31.12.2006.

При цьому, приватне підприємство „Візаві” намагається стягнути з відповідача збитки і в якості обґрунтування свого позову надає суду ряд договорів з іншими юридичними особами. Однак, апеляційна інстанція вважає необхідним звернути увагу на характер правовідносин між сторонами у даній справі. Так, стосунки між приватним підприємством "Візаві" та Сакським районним споживчим товариством регулюються вищенаведеним договором оренди та безпосередньо нормами закону. Інших договорів сторонами суду не надано.

Таким чином, обов’язки Сакського районного споживчого товариства, які мають значення для вірного вирішення спору, встановлені договором оренди нежитлового приміщення від 01.01.2006 № 34 (а. с. 36).

Згідно пункту 4.3.1 договору оренди нежитлового приміщення, Орендодавець зобов’язується передати Орендатору в оперативну оренду основні засоби та майно згідно з актом прийому-передачі. Майно було передано за актом прийому-передачі від 01.01.2006, про що позивач і не заперечує.

Наявність інших обов’язків Сакського районного споживчого товариства перед приватним підприємством "Візаві" з цього договору не вбачається і позивачем не наведено.

Надання послуг по постачанню електроенергії є діяльністю яка підпадає під ліцензування згідно із Законом України “Про ліцензування певних видів господарської діяльності”. Наявності такої ліцензії у відповідача у даній справі документально не підтверджено та з характеру договору не випливає.

Таким чином, вбачається висновок про те, що Сакське районне споживче товариство не є виробником електроенергії і не має обов’язку на його безперервне постачання і, відповідно, не несе відповідальності за відсутність електроенергії яке відбулося не з його вини.

Крім того, пунктом 4.4.3 договору оренди нежитлового приміщення встановлено, що Орендодавець не несе відповідальність за завдані збитки Орендатору внаслідок аварії інженерних комунікацій, що знаходяться в приміщенні або за його межами, і не відповідає по зобов'язанням Орендатора.

Позивачем пов'язується втрата прибутку на суму 33093 грн. (базується на калькуляції собівартості виробництва), у зв'язку з неправомірним, без попередження відімкненням устаткування в орендованому приміщенні від електроживлення Сакським районним споживчим товариством з 24.03.2006, про що позивачем направлялися листи, претензії від 04.04.2006  № 35, 11.04.2006 № 36, 19.04.2006 № 38, 27.04.2006 № 41 та просить їх стягнути з відповідача.

Відповідно до статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. Як було встановлено судом, будь-якого порушення господарського зобов'язання з боку відповідача у відношенні приватного підприємства "Візаві" не має.

Факт того, що електроенергія була вимкнута, відповідачем належними доказами не підтверджена, у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Посилання приватного підприємства "Візаві" на претензії, спрямовані на адресу відповідача від 27.04.2006 за № 41, від 04.04.2006 № 35, від 11.04.2006 № 36, від 19.04.2006 № 38, в яких вказує на виключення електропостачання, обґрунтовано не були прийняти судом першої інстанції до уваги, оскільки вони відображають лише думку одної сторони - позивача.

При цьому, листи-відповіді за підписом начальника Сакського РЕС, спрямовані директору приватного підприємства "Візаві" за № 469 від 25.05.2006 та № 895 від 23.10.2006 свідчать лише про те що 25.05.2006 та 13.10.2006 в 13 годину 20 хвилин на водному автоматі, який знаходиться в приміщенні, яке орендується позивачем була відсутня напруга. Відомостей про те, що електроенергії не має внаслідок будь-яких дій Сакського районного споживчого товариства, дані документи не містять.

Посилання позивача на акти, якими, на його думку, підтверджується відключення від електромережі, не знаходять свого документального підтвердження, оскільки в матеріалах справи такі акти відсутні. Акт складений комісією відповідача, який є у матеріалах справи (а. с. 62), свідчить лише про наявність факту самовільного підключення станка по виробництву пластмасовій посуди, що належить приватному підприємству "Візаві", до електроживлення в обхід лічильника. Доказів відключення позивача від електроживлення в цілому у матеріалах справи також не має.

Статтею 614 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності  її  вини  (умислу  або  необережності),  якщо  інше  не встановлено договором або законом.

Таким чином, судовою колегією вважається вірним висновок місцевого господарського суду про те, що підставами для стягнення збитків є наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення, як-то: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. Обов'язок доведення наявності вказаних елементів лежить на позивачеві, проте ним наявності усіх цих елементів не доведено.

Таким чином, недоведення факту відключення електроенергії взагалі і саме відповідачем, є загальною підставою для відмови у позиві, з визнанням інших обставин, на які посилається позивач у позові, такими - що не мають значення у даній справі.

З урахуванням викладеного, судова колегія  вважає, що рішення господарського суду Автономної Республіки Крим є законним та обґрунтованим, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтею 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу приватного підприємства "Візаві" залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 15.05.2007 у справі № 2-5/1944-2007 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                  В.М. Плут

Судді                                                                                Н.П. Горошко

Ю.М. Гоголь