ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"08" серпня 2007 р.
справа № 20-2/140

За позовом
відкритого акціонерного товариства „Енергетичної компанії „Севастопольенерго” (99040, м. Севастополь, вул. Хрустальова, 44)

до відповідачів
військової частини А-4424 (99028, м. Севастополь, вул. Дибенка, 1А)
Севастопольської квартирно-експлуатаційної частини морської
(99040, м. Севастополь, вул. Хрустальова, 60)

про
стягнення 44655,84 грн.,

Суддя  Шевчук Н.Г.

Представники:

позивача –  Філатова Л.Б., довіреність № 210/0/2-07 від 04.01.2007;

відповідачів:

в/ч А-4424 –Сафонов С.П., довіреність б/н від 19.01.2007;

Севастопольської квартирно-експлуатаційної частини морської –не з’явився.

СУТЬ СПОРУ:

Відкрите акціонерне товариство „Енергетична компанія „Севастопольенерго” звернулось до господарського суду міста Севастополя з позовною заявою до військової частини А-4424 про стягнення заборгованості за перевищення ліміту активного споживання у сумі 39830,43 грн., та до Севастопольської квартирно-експлуатаційної частини морської про стягнення пені у сумі 1865,43 грн., 3% річних –756,97 грн. та суми заборгованості з урахуванням інфляції –2203,01 грн. за прострочення оплати по договору.

Позовні вимоги мотивовані посиланням на наявність укладеного між сторонами договору № 3596 від 10.12.2004, відповідно до умов якого сторони прийняли на себе зобов’язання додержуватись вимог законодавчих та директивних актів, які регламентують питання енергопостачання та взаємовідносини сторін.

Відповідач Севастопольська квартирно-експлуатаційна частина морська у відзиві на позовну заяву заперечує проти позовних вимог з посиланням на положення статті 7, 22, 23 Бюджетного кодексу України та статті 258 Цивільного кодексу України (арк.с. 52-53).

Відповідач військової частини А-4424 у відзиві на позовну заяву також заперечує проти позовних вимог з посиланням а те, що відповідно до умов договору обов’язок сплати усіх платежів покладений на Севастопольську КЕЧ Морську (арк.с. 54-55).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представників сторін суд

В С Т А Н О В И В :

Відносини електроенергетики в Україні регулюються Законом України „Про електроенергетику”, Порядком постачання електричної енергії споживачам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.1999 № 441 (у відповідних редакціях) та Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою НКРЕ від 31.07.1996 N 28  (у відповідних редакціях) (далі - Правила).

Відповідно до статті 275 Господарського кодексу України, частини 1 статті 26 Закону України “Про електроенергетику” споживання енергії   можливе  лише  на  підставі  договору  з енергопостачальником.

10.12.2004 між ВАТ “ЕК “Севастопольенерго” (Постачальник) та в/ч А4424 (Споживач), Севастопольська КЕЧ Морська (Платник) був укладений договір № 3596 на поставку електричної енергії (далі Договір), який відповідно до умов пункту 10.4 Договору був продовженим на наступні періоди.

Згідно умов Договору Постачальник зобов’язувався постачати  Споживачу електричну енергію в обсягах  у відповідності з договірними  квартальними (місячними) величинами спожитої електричної енергії, вказаними в Додатку № 1 до Договору. Платник, в свою чергу, зобов’язаний здійснювати оплату за спожиту електроенергію  та здійснювати інші платежі згідно умов Договору.

Відповідно до пункту 2.2.2 Договору споживач зобов’язався  додержуватися режимів споживання електроенергії у відповідності до розділу 5 Договору, яким передбачено встановлення договірних величин споживання електроенергії та потужності.

15.08.2005 між ВАТ “ЕК “Севастопольенерго” (Постачальник) та в/ч А4424 (Споживач) укладена додаткова угода до договору № 3596 від 10.12.2004, відповідно до якої Споживач зобов’язаний сплатити постачальнику двохкратну вартість величини перевищення договірної величини споживання електричної енергії і вартість перевищення граничної величини електричної потужності кожного територіально відокремленого підрозділу (арк.с. 15).

Згідно пункту 8.6 Договору у випадку несвоєчасної оплати обумовлених порядком платежів постачальник здійснює нарахування платнику пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на період прострочення платежу.

Додатком № 1 на 2006 рік до Договору сторони узгодили граничні величини електроспоживання.

Згідно наданих споживачем звітів про витрату електроенергії  обсяг спожитої В/ч А 4424 електроенергії складає в січні 2006 року –135780 кВт/г, лютому 2006 року –135780 кВт/г, березні 2006 року –138710 кВт/г, квітні 2006 року –122574 кВт/г, грудні 2006 року –106256 кВт/г.

Таким чином, обсяг фактично спожитої електроенергії складає обсяг перевищення над договірною величиною споживання в січні 2006 року –33780 кВт/г, в лютому 2006 року –33780 кВт/г, березні 2006 року –43210 кВт/г., квітні 2006 року –20574  кВт/г, грудні 2006 року  - 4256  кВт/г.

Позивач виставив в/ч А 4424 рахунки за перевищення ліміту активного споживання на загальну суму 39830,43 грн. (арк. с. 21-25).

Згідно з статей 525, 526 Цивільного кодексу України  зобов’язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк згідно з вказівками закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок –згідно зі звичайними вимогами. Одностороння відмова від виконання зобов’язань та одностороння зміна умов договору не допускається, за винятком випадків, передбачених  законом.

Статтею 26 Закону України “Про електроенергетику” (в редакції на момент порушення) передбачено, що споживач у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

Згідно пункту 5.2 Договору (в редакції додаткової угоди від 15.08.2005) за перевищення договірної величини споживання електроенергії та потужності споживач  сплачують постачальнику електроенергії двократну вартість різниці між фактично спожитою та договірною величинами.

В/ч А-4424 виставлені рахунки на день прийняття рішення не оплачені, заборгованість відповідача перед позивачем за перевищення ліміту споживання електричної енергії складає 39830,43 грн.

Пунктом 7 статті 26  Закону України “Про електроенергетику” встановлено, що споживач,     якому     електрична    енергія    постачається енергопостачальником,  що  здійснює  підприємницьку  діяльність  з постачання   електричної   енергії   на   закріпленій   території, зобов'язаний  оплачувати  її  вартість  виключно коштами шляхом їх перерахування   на   поточний   рахунок   із  спеціальним  режимом використання  енергопостачальника.

Крім того, позивач просить стягнути з Платника 1865,43 грн. пені, 756,97 грн. 3 % річних, 2203,01 грн. суми інфляційного відшкодування за прострочення оплати рахунків за спожиту електричну енергію.

Суд вважає вимоги позивача такими що підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно частини другої статті 193 Господарського кодексу України  кожна сторона повинна прийняти всі міри, необхідні для належного виконання зобов’язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення  загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених  Господарським кодексом України, іншими законами або договором.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України  боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, сплачує кредитору суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочки, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків  не встановлений договором чи законом.

Згідно статей 546, 549, пункту 3 статті 611  Цивільного кодексу України, пункту 4.2.1 Договору у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредитору у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є  неустойка, що обчислюється  у відсотках від суми невиконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статей 3-4 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань” платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, встановленому за погодженням сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Позивачем на суму заборгованості нарахована пеня у сумі 1865,43 грн. Але відповідно до пункту 1 частини 2 статті 258 Цивільного кодексу України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Як вбачається з матеріалів справи строк позовної давності по вимогам про стягнення сум заборгованості за рахунками № 55239 від 26.12.2005, № 4738 від 26.01.2006, № 9958 від 27.02.2006 сплинув до звернення позивача до господарського суду з позовною заявою.

У зв’язку з викладеним стягненню підлягає сума пені у розмірі 1176,86 грн.

Суд перевірив розрахунок заявлених до стягнення сум 3 % річних та інфляційного відшкодування та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, позовні вимоги ВАТ “ЕК “Севастопольенерго”  підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України суд покладає на відповідачів   витрати по сплаті державного мита і витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Беручи до уваги викладене та керуючись статтями 49, 82, 84-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України суд

В И Р І Ш И В :

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з військової частини А-4424 (99028, м. Севастополь, вул. Дибенка, 1А, , відомостей про наявність поточних рахунків в установах банку не має) на користь Відкритого акціонерного товариства „Енергетична компанія „Севастопольенерго” (99040, м. Севастополь, вул. Хрустальова, 44, , рахунок з спеціальним режимом використання  № 168 в СМФ Ощадбанку № 4548, МФО 384027)  двократну різницю між фактично спожитою та договірною величинами споживання електроенергії в розмірі 39830,43 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3.          Стягнути з Севастопольської квартирно-експлуатаційної частини морської (99040, м. Севастополь, вул. Хрустальова, 60, , р/р 0091 в УДКУ, МФО 824509) на користь Відкритого акціонерного товариства „Енергетична компанія „Севастопольенерго”  (99040, м. Севастополь, вул. Хрустальова, 44, , п/р № 260073537 в АБ “Перший інвестиційний банк”м. Київ, МФО 300506) заборгованість у сумі 4136 грн. 84 коп. (чотири тисячі сто тридцять шість грн. 84 коп.) з яких: 1176,43 грн. - пеня, 756,97 грн. - 3 % річних, 2203,01 грн. - сума інфляційного відшкодування; витрати по сплаті державного мита у сумі 41 грн. 36 коп. (сорок вісім грн. 25 коп.); витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 12 грн. 75 коп. (дванадцять грн. 75 коп.).

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4.          Стягнути з військової частини А-4424 (99028, м. Севастополь, вул. Дибенка, 1А, , відомостей про наявність поточних рахунків в установах банку не має) на користь Відкритого акціонерного товариства „Енергетична компанія „Севастопольенерго” (99040, м. Севастополь, вул. Хрустальова, 44, , п/р № 260073537 в АБ “Перший інвестиційний банк”м. Київ, МФО 300506) витрати по сплаті державного мита у сумі 398 грн. 30 коп. (триста дев’яносто вісім грн. 30 коп.); витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 105 грн. 25 коп. (сто п’ять грн. 25 коп.).

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. В іншої частині позову відмовити.

Суддя                                                                                      Шевчук Н.Г.

Рішення оформлено відповідно до вимог

ст. 84 Господарського процесуального кодексу України

і підписано 13.08.2007.