СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

місто Севастополь

31 липня 2007 року
Справа № 2-23/13099-2006А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Градової О.Г.,

суддів                                                                      Дугаренко О.В.,

Голика В.С.,

секретар судового засідання                                        Алєєва А.М.

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився;

відповідача: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової  інспекції  у місті Керчі Автономної Республіки Крим на постанову Господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Іщенко Г.М.) від 30 травня 2007 року у справі № 2-23/13099-2006А

за позовом           товариства з обмеженою відповідальністю "Зерновий термінал "АБС" (вул. Свердлова, 49-421,Керч,98320)

до           Державної податкової інспекції у місті Керчі Автономної Республіки Крим (вул. Борзенко, 40,Керч,98300)

про скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом про скасування податкових повідомлень-рішень про завищення бюджетного відшкодування за листопад 2005 року на 233.498грн.

Позов обґрунтований тим, що 1) позивач правомірно зменшив податкові зобов'язання по операції продажу сільськогосподарської продукції, тому що договір був розірваний, попередня оплата повернута; 2) податковим органом неправильно визначена база оподаткування з продажу послуг нерезиденту, тому що у контракті вказана вартість зерна та супутніх послуг; 3) позивач сформував податковий кредит за жовтень 2005 року на підставі отриманих у жовтні податкових накладних, 4) позивач включив до податкового кредиту суми податку по придбаним транспортним послугам, які пов’язані з господарською діяльністю позивача.

При розгляді справи судом першої інстанції встановлено, що відповідач прийняв податкові повідомлення-рішення про завищення позивачем суми бюджетного відшкодування за листопад 2005 року на 233.498грн. Таке бюджетне відшкодування відбулося через те, що позивач зменшив податкові зобов'язання з операції продажу сільськогосподарської продукції через розірвання цього договору та повернення попередньої оплати, у зовнішньоекономічному контракті була вказана вартість товару з урахуванням супутніх послуг, позивач отримав у жовтні 2005 року податкові накладні, включив до податкового кредиту суми податку по придбаним товарам та послугам, які пов’язані з господарською діяльністю позивача.

Постановою господарського суду позов задоволено, скасовані податкові повідомлення-рішення, з Державного бюджету України на користь позивача стягнуто державного мита 3,40грн., витрат на проведення судової бухгалтерської експертизи – 6.000грн. та витрат на правову допомогу у сумі 3.000грн.

Постанова суду мотивована тим, що позивач мав право коригувати податкові зобов'язання по розірваному договору продажу сільськогосподарської продукції, вартість товару нерезиденту вказана у контракті з урахуванням вартості супутніх послуг, позивач правильно відніс до податкового кредиту жовтня 2005 року суми податку по податковим накладним за інші податкові періоди, до податкового кредиту віднесені суми податку з придбаних товарів та послуг, які пов’язані з господарською діяльністю позивача.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, як прийняту в порушення норм матеріального права, у позові відмовити.

З заперечень на апеляційну скаргу слідує, що позивач не згодний і просить залишити її без задоволення.

Сторони не скористалися правом на участь у судовому засіданні їх представників. Відповідач просив відкласти розгляд справи. Від позивача заяв не надійшло. Апеляційний господарський суд ухвалив: розглянути справу без участі у судовому засіданні представників сторін, тому що про час і місце засідання вони сповіщені належним чином (отримали повістки 23 і 20 липня 2007 року –а.с. 80, 81 т.2), явка сторін не визнана судом обов’язковою, у справі достатньо доказів для розгляду спору по суті, ненадані сторонами додаткові докази цьому не заважають.

Апеляційний суд відповідно до статей 184, 195, 196, 198 Кодексу адміністративного судочинства України, перевірив доводи апеляційної скарги та матеріали справи, встановив  наступне.

16 лютого 2006 року заступником керівника Керченської міжрайонної державної податкової інспекції Коноваловою Л.М. (правонаступником якої є відповідач –а.с.  т.2) на підставі акту перевірки №21823-432316183 від 8 лютого 2006 року прийнято податкове повідомлення-рішення №00000523-40 про завищення позивачем суми бюджетного відшкодування за листопад 2005 року у сумі 233.498грн. (а.с. 63 т.1), яке є предметом спору.

Це податкове повідомлення-рішення було оскаржено у адміністративному порядку, але рішенням контролюючого органу залишено без змін, про що своєчасно прийнято та направлено платнику податків мотивоване рішення (а.с. 35-50т.1). Після розгляду справи, відповідачем прийняті 20 березня і 7 червня 2006 року податкові повідомленні-рішенні №00000523-41 і №00000523-42 про завищення такої ж суми бюджетного відшкодування (а.с. 51, 52 т.1), які не є предметом спору.

З вказаного акту позапланової, документальної перевірки (а.с. 8-34 т.1) вбачається, що підставами для зменшення бюджетного відшкодування стали встановлені перевіркою порушення з боку  позивача :

1) за жовтень 2005 року заниження на 10.684,85грн. і 308,30грн. об'єкту оподаткування, а саме не включення до оподаткування вартості послуг по перевалці 1.633 тонн зерна, наданих нерезиденту компанії "Seagrain L.L.C" (США) за ціною 36грн. (перевалка зерна), 3,03грн. (фумігація зерна), 184,98грн. (оформлення митної декларації) з податком на додану вартість (а.с. 23-24 т.1) і ,

2) за жовтень 2005 року заниження податкового зобов’язання на 1.750грн. через коригування (зменшення) податкових зобов’язань по розірваному у березні 2005 року договору поставці з товариством з обмеженою відповідальністю "Поле-Порт" і повернутої у жовтні 2005 року попередньої оплати у сумі 10.500грн. (а.с. 25-26 т.1),

3) за жовтень 2005 року завищення податкового кредиту на 182.105,32грн. через включення до податкового кредиту жовтня 2005 року сум податку по податковим накладним інших податкових періодів (а.с. 30-32 т.1),

4) за жовтень 2005 року завищення податкового кредиту на 38.650грн. через включення до податкового кредиту сум податку по транспортним послугам, які не підтверджені фактичним придбанням зерна (а.с. 32-33 т.1).

По податковим зобов'язанням на 10.993,15грн.

30 серпня 2005 року позивач продав на експорт, а нерезидент - компанія „Seagrain L.L.C.” (Сполучені Штати Америки) купила по контракту №MW-30-0805 1.633,08тонн пшениці, що було встановлено актом перевірки та проти чого не заперечує позивач.

У жовтні 2005 року позивачем вказаному нерезиденту було відвантажено 1.633,08 тонн зерна митною вартістю 344.543,32грн. і 562.632,62грн., що підтверджено вантажними митними деклараціями, про що сторони не спорять і це було встановлено при перевірці (а.с. 23 т.1) та підтверджено висновком експерта (а.с. 79-83 т.1).

При цьому, в об'єм ціни товару включені супутні послуги по перевалці, фумігації зерна та оформлення митної декларації, що передбачено контрактом та на чому наполягає позивач, і це було підтверджено висновком експерта (а.с. 79-83 т.1).

Відповідно до пункту 4.1 Закону України "Про податок на додану вартість" N168/97-ВР від 3 квітня 1997 року (з змінами на час оподаткування) база оподаткування операції з поставки товарів (послуг) визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, визначеної за вільними цінами, але не нижче за звичайні ціни, з урахуванням акцизного збору, ввізного мита, інших загальнодержавних податків та зборів (обов'язкових платежів), згідно із законами України з питань оподаткування (за винятком податку на додану вартість, а також збору на обов'язкове державне пенсійне страхування на послуги стільникового рухомого зв'язку, що включається до ціни товарів (послуг)). До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податку безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу в зв'язку з компенсацією вартості товарів (послуг).

Апеляційний господарський суд вважає, що податковий орган безпідставно прийшов до висновку про те, що позивач не включив до об’єкту оподаткування супутні послуги. Такі висновки податкового органу є помилковими і не підтверджені доказами.

По коригуванню податкових зобов'язань на  10.500грн.

11 січня 2005 року між позивачем (постачальником) і товариством з обмеженою відповідальністю "Поле-Порт" міста Дніпропетровська (покупець) підписана угода №00105, відповідно до якої позивач зобов’язався перед покупцем поставити сільськогосподарську продукцію, а покупець оплатити цю продукцію.

5 березня 2005 року сторони домовилися про постачання 5.000 тонн пшениці за 3.545.000грн.

4 квітня 2005 року за пропозицією покупця вказана угода та додаток до неї розірвані, що підтверджується листом покупця і додатковою угодою №1.

У жовтні 2005 року позивач повернув покупцю кошти у сумі 10.500грн.

Такі обставини стороні не оспорюють і це було встановлено при перевірці і підтверджено висновком судового експерта (а.с. 76-91 т.1).

У жовтні 2005 року позивач здійснив коригування податкових зобов’язань (зменшив) через повернення у жовтні 2005 року продавцю коштів.

Відповідно до пункту 4.5 вказаного Закону України №16897-ВР, якщо після поставки товарів (послуг) здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за поставкою перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів особі, яка їх надала, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню.

Апеляційний господарський суд вважає, що позивач мав право на коригування суми податкового зобов'язання, тому що відповідно до пункту 1.4 вказаного Закону поставка товарів –це будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, які передбачають передачу прав власності на такі товари за компенсацію незалежно від строків її надання. Вказаний договір передбачав передачу права власності на товар за компенсацію. Та обставина, що перехід права власності був пов’язаний з передачею товару, якої фактично не було, не впливає на право позивача коригувати податкові зобов’язання. Як вказано у пункту 4.5 Закону України №16897-ВР таке право виникає коли здійснюється будь-яка зміна суми компенсації вартості товару за договором поставки. Така зміна відбулася у жовтні 2005 року (кошти повернуті). Пункт 4.5 вказаного Закону не встановлює вичерпного переліку обставин, у зв’язку з якими відбувається зміна вартості товару, а надає деякі з обставин - перегляд цін чи повернення товарів особі, яка їх надала.

По податковому кредиту на 182.105,32грн.

При перевірці було встановлено, що позивач включив до податкового кредиту суми податку по податковим накладним, виданим у попередніх податкових періодах постачальниками товарів (робіт, послуг) товариствами з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Зеніт" 70.061,79грн., "Гуляйпільське  товариство по виробництву кормів" 3.248,80грн., "Укрпродукт К" 7.500грн., суб’єктами підприємницької діяльності –фізичними особами Бондаренко О.В. 3.345,18грн., Щербина В.В. 45.171,29грн., приватними підприємствами "Радомир" 1.895,70грн., "Горизонталь-Транс" 1.322,40грн. (а.с. 30-31 т.1).

Позивач такі обставини не спростовує і це підтверджено висновком судового експерта (а.с. 76-91 т.1).

Відповідно до підпункту 7.5.1 Закону України "Про податок на додану вартість" N168/97-ВР від 3 квітня 1997 року (з змінами на жовтень 2005 року), датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій: оплата товарів (робіт, послуг) або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

При цьому, абзац 2 підпункту 7.4.5 вказаного Закону передбачає відповідальність за попереднє включення до податкового кредиту сум податку, що на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби залишаються не підтвердженими податковими накладними - у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену податковими накладними.

Таким чином, апеляційний господарський суд вважає, що позивач правомірно отримав у жовтні 2005 року (а зворотного податковий орган не довів) податкові накладні від інших податкових періодів, включив суми податку по цим податковим накладним у податковий кредит за жовтень 2005 року.

По податковому кредиту на 38.650грн.

При перевірці було встановлено, що позивач за угодою №10405 від 12 жовтня 2005 року з товариством з обмеженою відповідальністю "Песчанська" включив до податкового кредиту за жовтень 2005 року суму податку за транспортні послуги з транспортування пшениці, однак у бухгалтерському обліку не значиться зберігання пшениці (а.с. 32 т.1).

З висновку судового експерта слідує, що операція з придбання позивачем вказаних послуг проведена через податковий та бухгалтерський звіти (а.с. 76-91 т.1), факт отримання позивачем послуг підтверджений актами, проти чого відповідач не заперечує.

Відповідно до підпункту 7.4.1 Закону України N168/97-ВР податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Апеляційний господарський суд вважає помилковими доводи відповідача про те, що операція придбання позивачем транспортних послуг не пов’язана з господарською діяльністю позивача через те, що у бухгалтерському обліку позивача не проведена операція придбання зерна. Це є різними операціями, порушення правил ведення бухгалтерського обліку по операції придбання товару не може впливати на правомірність оподаткування (включення до податкового кредиту) іншої операції –придбання послуг.

На підставі вказаного, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга необґрунтована і задоволенню не підлягає,  місцевим господарським судом постанова прийнята без порушень норм матеріального права, інших підстав для скасування (зміни) судового рішення також немає.

Керуючись статтями 195, пунктом 1 статті 198, 200, пунктом 1 частини 1 статті 205, статтею 206, частиною 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Керчі Автономної Республіки Крим  залишити без задоволення.

Постанову Господарського суду Автономної Республіки Крим від 30 травня 2007 року у справі № 2-23/13099-2006А залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подачі касаційної скарги протягом одного місяця після набрання законної сили цією ухвалою та в порядку, передбаченому статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                        О.Г. Градова

Судді                                                                      О.В. Дугаренко

В.С. Голик