ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2007 р.
№ 16/29

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого судді
Кривди Д.С.,

суддів :
Мачульського Г.М.,
Шаргала В.І.

за участю представників сторін:

позивача
не з’явився

відповідача
Шепіля Ю.М. дов. №200 від 10.01.2007 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу
Обласного комунального підприємства "Компанія "Луганськвода"

на постанову
Луганського апеляційного господарського суду від 05.06.2007р.

у справі
№16/29 господарського суду Луганської області

за позовом
Приватного сільськогосподарського підприємства "Хлібороб"

до
Обласного комунального підприємства "Компанія "Луганськвода"

про
стягнення 232 961,59 грн.

В С Т А Н О В И В:

Приватне сільськогосподарське підприємство (надалі ПСП) "Хлібороб" звернулося до господарського суду Луганської області з позовом (з урахуванням уточнень)  до Обласного комунального підприємства (надалі ОКП) "Компанія "Луганськвода" про стягнення 232 961,59 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що через землі території Веснянської сільради Слов’яносербського району Луганської області, які орендує позивач, проходить магістральний водопровід, що експлуатується відповідачем. У квітні 2005 року на водопроводі сталася аварія і в результаті витоку води були значно пошкоджені ґрунти орендованих підприємством земель чим завдано збитків у вказаному розмірі. Зазначений факт, зокрема, підтверджується актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 07.04.2005 року, складеним працівниками Управляння організації інспекторської діяльності Луганського обласного управляння земельних ресурсів та  висновками лабораторії ґрунтового моніторингу за результатами аналізу ґрунтових  зразків, відібраних на пошкоджених землях.

Доповідач: Шаргало В.І.

Рішенням господарського суду Луганської області від 02.04.2007 року (суддя Шеліхіна Р.М.) в позові відмовлено через відсутність підстав вважати збитками заявлені позивачем до стягнення суми та  не подання позивачем  належних та допустимих доказів дотримання встановленого законом порядку визначення наявності та розміру збитків.

За апеляційною скаргою ПСП "Хлібороб" судове рішення переглянуте в апеляційному порядку і постановою Луганського апеляційного господарського суду від 05.06.2007 року  (судді: Семендяєва І.В., Бойченко К.І., Єжова С.С.) скасоване, позов задоволений частково, з  ОКП "Компанія "Луганськвода" на користь ПСП "Хлібороб" стягнуто 94 070 грн. на відшкодування заподіяної шкоди та відповідні судові витрати.  В решті позову відмовлено. Постанова мотивована тим, що матеріалами справи підтверджується вина відповідача у заподіянні шкоди та правильність розрахунку неотриманого позивачем прибутку, судом також встановлений причинно-наслідковий зв'язок між діями відповідача та понесеними збитками; решта заявлених позовних вимог пов'язана з необхідними виробничими витратами, тому відшкодуванню не підлягає.

Не погоджуючись з прийнятою у справі постановою, ОКП "Компанія "Луганськвода" звернулася до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати, а рішення господарського суду Луганської області від 02.04.2007 року залишити без змін. Касаційна скарга мотивована тими ж доводами, що і рішення суду першої інстанції.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представника відповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, судова колегія Вищого господарського суду вважає, що касаційна скарга  не  підлягає задоволенню з наступних підстав.

Господарським судом апеляційної інстанції встановлено, що у квітні 2005 року на ділянці водоводу, яка проходить через орендовані позивачем землі сталася аварія, через що було знищено родючий шар ґрунту та його перезволоження. Зазначена подія позбавила ПСП "Хлібороб" можливості виростити на цих ґрунтах соняшник та отримати прибуток від його реалізації. Причиною названої аварії було неналежне виконання ОКП "Компанія "Луганськвода"  своїх обов'язків щодо утримання та експлуатації водоводу. Сам факт аварії відповідачем не заперечується.

За правилами пункту 1 статті 1166 шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою , що її завдала.

Зазначена відповідальність є деліктною, тому для її застосування необхідною є наявність складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки, шкідливого результату такої поведінки, причинного зв'язку між протиправною поведінкою і шкодою, вини особи, яка заподіяла шкоду.

З приписів Правил технічної експлуатації систем водопостачання та каналізації населених пунктів України, затв. наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 5 липня 1995 року N 30 ( на які послався скаржник в обґрунтування своїх доводів)  вбачається, що технічна експлуатація систем водопостачання та каналізації повинна забезпечувати безперебійну і надійну роботу всіх споруд при високих техніко-економічних і якісних показниках з врахуванням вимог охорони  навколишнього середовища  та раціонального використання водних ресурсів. З зазначеною метою експлуатуюча організація зобов'язана здійснювати профілактичний огляд і планово-попереджувальний ремонт мереж і споруд, їх елементів і устаткування.

Апеляційним господарським судом встановлено, що згадані приписи не були дотримані відповідачем, в результаті чого позивачу заподіяна шкода, тобто судом встановлено склад правопорушення, вчиненого ОКП "Компанія "Луганськвода", а відтак суд апеляційної інстанції правомірно задовольнив позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 94070 грн. на відшкодування  завданої шкоди.

З врахуванням положень ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України щодо меж перегляду справи в касаційній інстанції, посилання   скаржника на те, що суд апеляційної інстанції неправомірно врахував як докази результати хімічних аналізів ґрунтових зразків та інші  надані  ПСП "Хлібороб" документи у справі,  не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної постанови, оскільки питання оцінки  доказів, що не входить до повноважень касаційної інстанції.

А відтак, колегія   суддів   вважає, що під   час розгляду справи  апеляційним господарським судом фактичні обставини справи встановлено на основі повного і об'єктивного дослідження матеріалів справи, висновки суду відповідають цим обставинам і їм надана правильна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, тому у касаційної інстанції відсутні підстави для скасування прийнятої у справі постанови.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Обласного комунального підприємства "Компанія "Луганськвода"  залишити без задоволення.

Постанову Луганського апеляційного господарського суду від 05.06.2007р. у справі №16/29  залишити без зміни.

Головуючий  суддя

Кривда Д.С.

Суддя

Мачульський Г.М.

Суддя

Шаргало В.І.