ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.09.07 р.                                                                               Справа № 16/246пд

Суддя господарського суду Донецької області В.В. Манжур

При секретарі Муравйова М.В.,  розглянувши  матеріали  справи

за позовом Закритого акціонерного товариства “Валентина”, м.Красноармійськ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Красноармійська кондитерська фабрика”, м.Красноармійськ

про визнання недійсними господарських зобов”язань  за договором

За участю:

Представників сторін :

від позивача:      не з”явився

від  відповідача:   Дорофієнко В.В. по дор.

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою  господарського суду Донецької  області 02.07.2007р. порушено  провадження  по  справі за  позовом Закритого акціонерного товариства “Валентина”, м.Красноармійськ, до  Товариства з обмеженою відповідальністю “Красноармійська кондитерська фабрика”, м.Красноармійськ, про визнання недійсними господарських зобов”язань  за договором.               №  74/10  від   01.10.2003р.     за  період    з   12.10.2004р.   по 28.12.2005р.

Представника   відповідача   було ознайомлено з правами та обов’язками у відповідності із ст.22 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні не   було  надано клопотання про   фіксацію  судового процесу  технічними засобами , на  підставі  чого  фіксація  процесу  не  була  здійснена.  Крім цього, роз’яснено  вимоги ст.811 Господарського процесуального кодексу України, тому складено протокол, який  долучено до матеріалів справи.

Ст.33 Господарського процесуального кодексу України зазначає - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на   неправомірність   дій      арбітражного  керуючого   Фоміна   М.М.   при   здійсненні  взаємозаліку   на  суму    80 157  грн.  60  коп.   з відповідачем  в  процедурі банкротства   без  погодження  на   це     комітету  кредиторів   , з  приводу  чого  просить   винести  рішення      , яким     визнати     недійсними    господарські   зобов `язання  за договором №  74/10  від   01.10.2003р.     за  період    з   12.10.2004р.   по 28.12.2005р.

Представник позивача у судові   засідання 13.08.2007р. та  20.09.2007р. не з”явився, але надав клопотання №49 від 07.08.07р. про розгляд справи без участі представника позивача.

Зазначене  клопотання судом задоволено,  справа  розглянута   за  наявними матеріалами     в  порядку ст. 75  ГПК  України  .

Представник відповідача    проти  задоволення позову  заперечує , посилається    на   неправомірність       заявлених  позивачем  вимог , стверджує , що     на  підставі     ст. 17   Закону  України   «Про  відновлення  платоспроможності  боржника  або  визнання  його  банкрутом     угоди     боржника      можуть  бути  признані судом  недійсними       виключно     по  підставам :      угода      укладена     боржником     з  заінтересованими  особами    та  в  результаті   якої      кредиторам   причинені   або  можуть    бути  причинені    збитки   ;   угода     укладена    боржником     та  представляє    перевагу    одному  кредитору     перед  іншими     або   зв`язана      з  виплатою    частки  в  мані     боржника  .  В  даному  випадку   застосування  зазначеної  статті   не    є обґрунтованим   , на  підставі   чого  просить   відмовити  в  задоволенні позову  (  заперечення  на  позов   б/н  від 13.08.2007р.) .

Розглянувши матеріали справи, вислухав пояснення  представника відповідача ,   суд встановив  наступне   :

Між  Закритим  акціонерим товариством   “Валентина”, м.Красноармійськ та  Товариством  з обмеженою відповідальністю “Красноармійська кондитерська фабрика”, м.Красноармійськ  був  укладений  договір   оренди  нерухомого  майна  №  74/10 від   01.10.2003р.

Згідно  п. 1.1.   орендодавець (  відповідач  по  справі )    передав       в  строкове  платне       володіння      та  користування     приміщення    загальною  площею     139, 1  м 2  , розташоване    на  другому      поверсі    корпуса     орендодавця       загальною  площею    139, 1  м2      ,  за  адресою   :    Донецька  область    , м. Красноармійськ   , вул.    Луначарського   , 126   .

Орендна   плата       за  користування     майном     складає     6 676 грн. 80  коп. на місяць     та  повинна  сплачуватися     не  пізніше    15  -  го  числа       кожного  місяця   .

Згідно ст. 171  ЦК  України  , взаємні  зобов`язання за  договором  повинні  виконуватись  одночасно , якщо  в  закону  , договору  або  змісту  зобов`язання  не  впливає   інше .

Як встановлено судом ухвалою господарського суду по справі №  27/27 Б    від  01.06.2004р.   було  порушено  справу про  банкрутство  підприємства -    Закритого акціонерного товариства “Валентина”, м.Красноармійськ  , тобто відносно     позивача  по  справі  .

Господарським  судом  Донецької  області  встановлено,  що  вимоги  позивача грунтуються  на  заборгованності,  що  виникла  у  позивача   (  боржника  по  справі  27/27  Б)   як   до  порушення справи  про  банкрутство  , так  і  після  порушення  справи  про  банкрутство  - Закритого акціонерного товариства “Валентина”, м.Красноармійськ .

Також ,  судом  встановлено    , що     між  сторонами    існували  і  інші  договірні  зобов`язання   , а  саме  :  зобов`язання  за  договорами     № 110   від 02.12.2003р., №  76/10  від 01.10.2003р.  , 5/05  від   29.05.2003р., № 6-1/06 від   23.06.2003р., №  7/06  від   26.06.2003р., №   4/05  від   29.05.2003р. , 1/05  від 28.05.2003р.

Арбітражним  керуючим  - Фомін М.М.   , який  був  призначений    24.06.2004р.     розпорядником  майна    позивача     був     здійснений  взаємозалік     однорідних   зустрічних  вимог     , на  підставі  якого       були  укладені   акти      взаємозаліку    однорідних   зустрічних  вимог      від  29.11.2004р.  на  суму    9 155 грн. 10  коп.,    від  29.12.2004р.     а  суму  9 111 грн. 19  коп.,     від   28.01.2005р.  на     суму   8 995 грн. 98 коп.,   від 28.02.2005р. на  сум    9 276  грн.   78  коп.  , від   31.03.2005р.  на  суму    9 663 грн. 67  коп.,   від   29.04.2005р.  на  сум    9 037  грн. 66  коп.,   від  30.05.2005р.  на  суму    8 960 грн. 70  коп. , від   30.06.2005р.     на  суму    9 244  грн. 36  коп.,   від  29.06.2005р.  на суму   7 766  грн. 40 коп.  , від   31.08.2005р.   на  суму    7 766  грн. 40  коп.,    від 30.09.2005р.   на  суму   8 166  грн.  77  коп. , від   31.10.2005р. на с уму   8 539 гр. 78  коп.,  від   30.11.2005р.    на  суму    7 036 грн. 80 коп.,  28.12.2005р.   на  суму   7 036 грн. 80  коп. , всього   на  загальну  суму    80 157  грн.  60  коп.

12.10.2004р.      була  винесена     ухвала    про  визнання     боржника    ЗАТ                          “  Валентина”   банкрутом      та  відкрито   ліквідаційну  процедуру   по  справі  строком   на  6  місяців до  12.04.2005р.

Судом  ,   дослидивши      надані     матеріали    , зокрема     договора  № 110   від 02.12.2003р., №  76/10  від 01.10.2003р.  , 5/05  від   29.05.2003р., № 6-1/06 від   23.06.2003р., №  7/06  від   26.06.2003р., №   4/05  від   29.05.2003р. , 1/05  від 28.05.2003р.    та  акти  зустрічних  однорідних  вимог    було  з`ясовано  , що     арбітражним  керуючим  (спочатку  розпорядником  майна  , а  потім  ліквідатором )    Фомін  М.М.     не  були    порушені  норми  ст.   13 ,  ст. 25 , ст.  31  Закону  України  «Про  відновлення  платоспроможності  боржника  або  визнання  його  банкрутом»  .

Згідно  норм   ст. 13 Закону  України  «Про  відновлення  платоспроможності  боржника  або  визнання  його  банкрутом»   передбачено    :  п.8 Розпорядник майна має право:   скликати збори кредиторів і брати в них участь з правом дорадчого голосу; аналізувати фінансове становище боржника та рекомендувати зборам кредиторів заходи щодо фінансового оздоровлення боржника; звертатися до господарського суду у випадках, передбачених цим Законом; одержувати винагороду у розмірі та порядку, передбачених цим Законом; залучати для забезпечення виконання своїх повноважень на договірній основі спеціалістів з оплатою їх діяльності з коштів боржника, якщо інше не передбачено цим Законом або рішенням комітету кредиторів подавати в господарський суд заяву про дострокове припинення своїх обов'язків; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.    П9. Розпорядник майна зобов'язаний: розглядати разом з посадовими особами боржника копії заяв кредиторів про грошові вимоги до боржника, які надійшли до господарського суду у зв'язку з порушенням справи про банкрутство та надіслані боржнику в установленому цим Законом порядку;   вести реєстр вимог кредиторів у встановленому порядку;  повідомляти кредиторів про результати розгляду їх вимог боржником та включення визнаних вимог до реєстру вимог кредиторів або про відмову визнання вимог боржником;  вживати заходів для захисту майна боржника;  аналізувати фінансову, господарську та інвестиційну діяльність боржника, його становище на товарних ринках; виявляти ознаки фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства; скликати збори кредиторів;  надавати державному органу з питань банкрутства відомості, необхідні для ведення єдиної бази даних про підприємства, щодо яких порушено справу про банкрутство; надавати господарському суду та комітету кредиторів звіт про свою діяльність, відомості про фінансове становище боржника, пропозиції щодо можливості відновлення платоспроможності боржника;  виконувати інші функції, передбачені цим Законом. П10. При здійсненні своїх повноважень розпорядник майна зобов'язаний діяти добросовісно, розумно, враховувати інтереси боржника та його кредиторів.

Згідно  норм   ст. 25 Закону  України  «Про  відновлення  платоспроможності  боржника  або  визнання  його  банкрутом»   передбачено  :    п 1. Ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження:   приймає до свого відання майно боржника, вживає заходів по забезпеченню його збереження;  виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута;  здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством; аналізує фінансове становище банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута;  очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення дебіторської заборгованості банкруту; має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, що звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується в першу чергу згідно зі статтею 31 цього Закону за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута; з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута або отриманого для цієї мети кредиту;  заявляє в установленому порядку заперечення по заявлених до боржника вимогах поточних кредиторів за зобов'язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство, і є неоплаченими;  з підстав, передбачених частиною десятою статті 17 цього Закону, подає до господарського суду заяви про визнання недійсними угод боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб;  передає у встановленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових документів підлягають обов'язковому зберіганню;  реалізує майно банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом;  повідомляє про своє призначення державний орган з питань банкрутства в десятиденний строк з дня прийняття рішення господарським судом та надає державному органу з питань банкрутства інформацію для ведення єдиної бази даних щодо підприємств-банкрутів;  здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.   З дня призначення ліквідатора до нього переходять права керівника (органів управління) юридичної особи - банкрута. Ліквідатор (арбітражний керуючий) має право замовити виготовлення дубліката печатки та штампів у разі їх втрати.     При здійсненні своїх повноважень ліквідатор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов'язаннями боржника у зв'язку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається виходячи з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою. Стягнені суми включаються в ліквідаційну масу і можуть бути використані тільки для задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, встановленої статтею 31 цього Закону.

В  даному  випадку  Законом   «Про  відновлення  платоспроможності  боржника  або  визнання  його  банкрутом»    не  передбачено  письмове       погодження     комітетом  кредиторів    дій    розпорядника  майна (    або  ліквідатора ) щодо   зустрічного  взаємозаліку   поточної  заборгованості   (  попередня  згода на  це  комітету  кредиторів)   .   То б то      посилання  позивача  на  ці  норми   є неправомірними  та  надуманим  .

У  зв`язку  зі  ст.  215 ЦК  України  (  в редакції 2004р.)  підставою недійсності  угоди  є  недотримання  в  момент  укладення  угоди  сторонами ,  вимог , встановлених  ч.1-3 , 5 , 6  ст. 203  ЦК  України .  На  підставі ст.203 ч.1. ЦК  України  зміст  угоди  не  може  суперечити  чинному  законодавству  .

Це   положення  також,  дублюється   ч.1. ст. 207  ГК  України    , господарське   зобов`язання     , що  не  відповідає    вимогам    закону    , або    укладено    учасниками     господарських  відносин  з  порушеннями   хоча б    одним    з  них    господарської  компетенції  , може    бути   на  вимогу   однієї    із сторін    або   відповідного    органу    державної  влади   визнано  судом    недійсним    повністю   або   частково

Давши правову  оцінку   актам     зустрічних  однорідних  вимог  : від  29.11.2004р.  на  суму    9 155 грн. 10  коп.,    від  29.12.2004р.     а  суму  9 111 грн. 19  коп.,     від   28.01.2005р.  на     суму   8 995 грн. 98 коп.,   від 28.02.2005р. на  сум    9 276  грн.   78  коп.  , від   31.03.2005р.  на  суму    9 663 грн. 67  коп.,   від   29.04.2005р.  на  сум    9 037  грн. 66  коп.,   від  30.05.2005р.  на  суму    8 960 грн. 70  коп. , від   30.06.2005р.     на  суму    9 244  грн. 36  коп.,   від  29.06.2005р.  на суму   7 766  грн. 40 коп.  , від   31.08.2005р.   на  суму          7 766  грн. 40  коп.,    від 30.09.2005р.   на  суму   8 166  грн.  77  коп. , від   31.10.2005р. на с уму   8 539 гр. 78  коп.,  від   30.11.2005р.    на  суму    7 036 грн. 80 коп.,  28.12.2005р.   на  суму   7 036 грн. 80  коп. , всього   на  загальну  суму    80 157  грн.  60  коп.  , суд    встановив,   що  вони  були  укладені    управомоченими  на  те  особами   (  зі  сторони    відповідача  по  справі  -    керівником підприємства  , зі  сторони    позивача    -  банкрута   - арбітражним  керуючим   (  розпорядником  майна )    М.М.  Фомін  )    та  засвідчені  печатками  підприємств  .   Нормативна  база    щодо   порушення  арбітражним    керуючим    вимог  Закону    «Про  відновлення  платоспроможності  боржника  або  визнання  його  банкрутом»    щодо    укладення     взаємозаліку    без   відповідного   погодження     комітетом кредиторів   відсутня  .

На  піставі  зазначено  , у суду    відсутні  підстави   для  визнання   недійсними господарських зобов”язань  за договором  №  74/10  від   01.10.2003р.     за  період    з   12.10.2004р.   по 28.12.2005р. (   взаємозаліки   )  .

Також,  суд  не  приймає  до  уваги  посилання  позивача    на  норми ст. 31  Закону    «Про  відновлення  платоспроможності  боржника  або  визнання  його  банкрутом»   ,  як  такої  що була  порушена  арбітражним  керуючим  Фомін  М.М.     при   укладенні    актів  взаємозаліку  , оскільки  нормами  даної  статті     передбачено    , що       погашення   вимог   кредиторів   (   кожної наступної черги)    задовольняються в міру надходження на рахунок коштів від продажу майна банкрута після повного задоволення вимог попередньої черги, а  не  взаємозаліку  зустрічних  однорідних  вимог   .

На  підставі  зазначеного  , вимоги   позивача  є  необґрунтованими та  такими , що   задоволенню не підлягають .

Відповідно  до ст. 49 п. 3.  ГПК  України  Господарський  суд  судові  витрати  внаслідок  неправильних  дій  сторони  покладає   на  позивача  по  справі  .

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 33, 34 , 36, 38 ГПК України, ст. 14,  ст.31 Закону  України  «Про  відновлення  платоспроможності  боржника  або  визнання  його  банкрутом»   і керуючись ст.ст. 82-85 ГПК України, суд –

В И Р І Ш И В :

В  задоволенні  позову  Закритого акціонерного товариства “Валентина”, м.Красноармійськ, до  Товариства з обмеженою відповідальністю “Красноармійська кондитерська фабрика”, м.Красноармійськ, про визнання недійсними господарських зобов”язань  за договором №  74/10  від   01.10.2003р.     за  період    з   12.10.2004р.   по 28.12.2005р.  (  взаємозаліків  зустрічних  однорідних  вимог )  ,  відмовити  .

Рішення набирає  законної  сили   після закінчення  десятиденного  строку з дня його прийняття.

Суддя

Надруковано 3 примірника :

1 прим – у справу

2 прим - сторонам

Виконавець – Подолян О.О.