ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

03 липня 2007 р.

№ 24/338

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Козир Т.П. -головуючого,

Плюшка І.А., Мележик Н.І.

розглянувши
касаційну скаргу

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

на ухвалу

господарського суду Донецької
області від 21.03.2007р.

та постанову

Донецького апеляційного
господарського суду від 25.04.2007р.

у справі

№24/338 господарського суду
Донецької області

за заявою

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про

заміну сторони (стягувача) у
виконавчому провадженні на Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1

за позовом

Закритого акціонерного товариства
“Український газовий союз”

до

Відкритого акціонерного
товариства “Часовоярський вогнетривкий комбінат”

про

стягнення 100 782,25грн.

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на
постанову Донецького апеляційного господарського суду від 25.04.2007р. у справі
№24/338 господарського суду Донецької області.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.111
Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга за змістом
повинна містити вимоги особи, що подала скаргу, із зазначенням суті порушення
або неправильного застосування судом норм матеріального чи процесуального
права. Тобто, має чітко викладатися зміст порушення норм законодавчих актів та
вказуватися конкретні їх пункти та статті.

Заявником не обґрунтовано в
касаційній скарзі суті порушення або неправильного застосування судом норм
матеріального чи процесуального права в оскаржених судових актах. Аналізуючи
норми матеріального права, заявник не вказує які порушення допущені судами та
не мотивує в чому полягають ці порушення, не вказує які висновки судів першої
та апеляційної інстанцій, викладені в оскаржених рішенні та постанові, не
відповідають законодавству.

При цьому, не допускається
посилання у касаційній скарзі на недоведеність обставин справи, оскільки згідно
імперативних вимог               ст.ст.
1115, 1117 ГПК України касаційна інстанція на підставі
вже встановлених фактичних обставин справи перевіряє рішення місцевого
господарського суду чи постанову апеляційного суду виключно на предмет
правильності застосування згаданими господарськими судами норм матеріального і
процесуального права, тобто в межах юридичної оцінки фактичних обставин справи;
касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду
чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково
перевіряти докази.

Крім того, згідно ст. 1111
Господарського процесуального кодексу України заявник, який подає касаційну
скаргу, надсилає сторонам у справі її копію і копії доданих до неееї
документів, які відсутні у справі.

Невиконання цих вимог є підставою
для повернення касаційної скарги (подання) без розгляду з підстав п. 3 ч. 1 ст.
1113 Господарського процесуального кодексу України .

Виходячи із змісту наведених норм
процесуального закону, особа, яка оскаржує судове рішення, повинна надавати
прямий доказ, який однозначно свідчив би про направлення іншим учасникам судового
процесу копії касаційної скарги (подання), зокрема, при пересиланні поштового
відправлення, таким прямим доказом, зокрема, може бути опис вкладення та інші
докази.

Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
не додані докази (опис вкладення) надсилання копій касаційної скарги сторонам у
справі.

Разом з тим, зазначені вимоги
Господарського процесуального кодексу України скаржником не дотримані. Зважаючи
на це скарга не дає підстав для перегляду ухвали та постанови в касаційному
порядку та підлягає поверненню.

Враховуючи наведене, керуючись п.п.
3, 6 ст.1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу повернути Фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_1, а справу направити до Донецького апеляційного господарського
суду.

Суддя, головуючий

Т. Козир

Суддя

І. Плюшко

Суддя

Н. Мележик