КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2007                                                                                           № 3/503

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Моторного О.А.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - не з’явився,

від прокурора - Гавриш Р.В., Ігнатюк В.М.,

від відповідача -не з’явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Віолент"

на рішення Господарського суду м.Києва від 21.11.2006

у справі № 3/503

за позовом                               Заступника прокурора Деснянського району м.Києва

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю "Віолент"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.11.2006 позов задоволено повністю. Зобов’язано Товариство з обмеженою відповідальністю “Віолент” повернути самовільно зайняту земельну ділянку площею близько 0,17 га, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Шолом-Алейхема, 2 Київській міській раді, привівши її у придатний для використання за цільовим призначенням стан шляхом знесення усіх споруд, розташованих на ній. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “Віолент” у дохід Державного бюджету України 85 грн. витрат по сплаті держмита. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “Віолент” на користь Державного підприємства “Судовий інформаційний центр” 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення скасувати та прийняти нове рішення. Також відповідач в апеляційній скарзі посилається на те, що судом першої інстанції зроблено неправомірні та необґрунтовані висновки наявним обставинам у справі та припущено значну кількість суттєвих порушень норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна інстанція переглядає справу відповідно до ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд у процесі перегляду справи за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв’язаний з доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та проаналізувавши, на підставі встановлених фактичних обставин справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Згідно ст. 60 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частки в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров’я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об’єкти, визначені відповідно до закону як об’єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Управлінням з контролю за використанням та охороною земель у місті Києві Державного комітету України по земельних ресурсах було складено акти перевірки дотримання вимог земельного законодавства № 1566/26 від 22.12.2005, № 82/26 від 23.01.2006, № 314/26 від 24.02.2006, згідно з якими у Товариства з обмеженою відповідальністю “Віолент” відсутні документи, що посвідчують право власності або користування, в тому числі на умовах оренди земельної ділянки площею близько 0,17 га, за адресою: м. Київ, вул. Шолом-Алейхема, 2.

Стаття 125 ЗК України передбачає, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку або право оренди земельної ділянки виникає: після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації; після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Відповідно до ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Згідно ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об’єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

У відповідності до ст.9 ЗК України, розпорядження землями територіальної громади міста, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування відноситься до повноважень Київської міської ради.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач користується вказаною земельною ділянкою не набувши у встановленому Земельним кодексом порядку права власності або права користування земельною ділянкою.

Стаття 1 Закону України “Про державний контроль за використанням та охороною земель” визначає, що самовільним зайняттям земельної ділянки є будь-які дії особи, які свідчать про фактичне використання не наданої їй земельної ділянки чи намір використовувати земельну ділянку до встановлення її меж у натурі (на місцевості), до одержання документа, що посвідчує право на неї, та до його державної реєстрації.

Відповідно до ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю “Віолент”, а рішення Господарського суду міста Києва від 21.11.2006 у справі         № 3/503 є обґрунтованим і таким, що прийняте без порушення норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Віолент” залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 21.11.2006 у справі № 3/503 залишити без змін.

Матеріали справи № 3/503 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя

Судді