ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
РІВНЕНСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
Постанова

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"26" липня 2007 р.
Справа №  11/192

Господарський суд Рівненської
області в складі: головуючий суддя Грязнов В.В., секретар судового
засідання Васільєва О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом                               Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної

особи ОСОБА_1 м.Рівне

до
відповідача        Головна
державна інспекція на автомобільному транспорті за місцем
знаход-

ження Територіального
управління у Київській області м.Київ

про
визнання неправомірними дій та визнання

нечинною
постанови №НОМЕР_1.

за
участю представників сторін:

від позивача-           ОСОБА_2, адвокат (довір.№НОМЕР_2.);

від
відповідача-         Симонець Н.П.,
головний спеціаліст (довір.№41/1-8-4343п від 18.10.2005р.).

Статті 27, 29, 49, 51, 127 Кодексу
адміністративного судочинства України сторонам роз'яснені.

В судовому засіданні оголошувалась
перерва з 25 по 26 липня 2007р.

Суть спору: СПД-фізична
особа ОСОБА_1 звернувся з позовом до начальника Терито-ріального Управління
Головавтотрансінспекції України у Київській області ОСОБА_3. про визнання дій
щодо проведення перевірки підприємця ОСОБА_1. неправомірними, а постанови
№НОМЕР_1. про застосування до нього фінансових санкцій за порушення
законодавства про автомобільний транспорт -нечинною.

Як на підставу своїх вимог, Позивач
посилається на те, що в оспорюваній постанові не зазначено, який характер мала
перевірка за наслідками якої застосовано фінансові санкції, чинний на той час
Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті загального
користування передбачав здійснення державного контролю за місцезнаходженням
суб'єкта підприємницької діяльності. Позивач вважає, що видавши направлення на
проведення перевірки СПД ОСОБА_1, який зареєстрований у м.Рівне начальник
Територіального Управ-ління Головавтотрансінспекції України у Київській області
ОСОБА_3. перевищив свої повноваження. Крім того, останній, видавши оспорювану
постанову також перевищив надані йому повноваження. Подане в судовому засіданні
25.07.2007р. завдання на перевірку від 01.07.2006р. - не відповідає
встановленій чинним законодавством формі.(арк.справи 3-5, 71-72).

Ухвалою від 08.06.2007р. суд замінив
Відповідача на належного -Головну державну інспекцію на авто-мобільному
транспорті за місцем знаходження Територіального управління у Київській
області.(арк.справи 47-48).

Відповідач позову не визнав з
підстав, зазначених у поясненні від 12.01.2007р., зокрема зазначивши, що бланк
постанови про застосування до суб'єкта підприємницької діяльності фінансових
санкцій є бланком суворої звітності і не передбачає обов'язку повідомляти СПД
про характер перевірки, тим більше, що це зазначається в завданні на перевірку,
яке пред'являється водієві. Перевірка виявила, що перевезення пасажирів
здійснено ван-тажним автомобілем-фургоном, перевезення здійснювалось без схеми
маршруту та розкладу руху, що є пору-шенням ст.39 Закону України “Про
автомобільний транспорт”. Відповідач вважає, що оспорювана постанова винесена з
дотриманням вимог законодавства України і в межах повноважень особи, яка її
підписала.(арк.справи 15-16, 43-44).

В судовому засіданні 26 липня
2007р. Позивач позовні вимоги підтримав повністю, Відповідач просив у
задоволенні позову відмовити.

В результаті розгляду матеріалів
справи господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Положення про Головну
державну інспекцію на автомобільному транспорті, затверджено-го постановою
Кабінету Міністрів України від 08.09.2004 №1190, - Головавтотрансінпекція є
урядовим органом державного управління і у відповідності до п.4 Положення -здійснює
державний контроль за додержанням суб'-єктами господарювання, які провадять
діяльність у сфері автомобільного транспорту загального користування, вимог
законодавства про автомобільний транспорт, норм і  стандартів, що регулюють організацію перевезення
пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

ОСОБА_1 зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності 23.10.1998р., що підт-верджується свідоцтвом про
державну реєстрацію фізичної особи - підприємця серії НОМЕР_3.(арк.справи 7).

Державний інспектор ОСОБА_4. у
м.Києві на Південному залізничному вокзалі під час перевірки 24.07.2006р.
автотранспортного засобу-автобусу Mercedes-Benz 413, державний номер НОМЕР_4,
що належить СПД ОСОБА_1. - виявив порушення: “Водій здійснює регулярне
перевезення пасажирів. Експлуатація грузово-го мікроавтобуса (пасажирських
місць 2), як пасажирський. Заблоковано аварійний вихід. Дозвіл видано на
ОСОБА_1. Відсутня схема маршруту та розклад руху.”, що стверджується Актом
№НОМЕР_5, який підписано водієм ОСОБА_5 Оригінал даного Акту оглянуто в
судовому засіданні 26.07.2007р., копію долу-чено до матеріалів
справи.(арк.справи 29, 67).

Державний інспектор ОСОБА_4. у
м.Києві на Південному залізничному вокзалі 24.07.2007р. склав Протокол від
04.08.2006р., перевіряючи автотранспортний засіб-автобус Mercedes 413,
державний номер НОМЕР_4, що належить СПД ОСОБА_1. - виявив таке порушення:
“надання послуг з перевезення пасажирів без оформлення реєстраційного талона на
транспортний засіб, схеми маршруту та розкладу руху. Заблоковано ава-рійний
вихід.”; наПротоколі підпис водія ОСОБА_5. відсутній. Оригінал Протоколу від
04.08.2006р. огля-нуто в судовому засіданні 26.07.2007р., копію долучено до
матеріалів справи.(арк.справи 28, 69).

Про розгляд 05.07.2006р. справи з
приводу зафіксованого у Протоколі порушення законодавства про автомобільний
транспорт СПД ОСОБА_1. не повідомлявся.

Враховуючи, що СПД ОСОБА_1.
24.07.2006р. у м.Києві, Південний залізничний вокзал при здійсненні
пасажирських перевезень водієм ОСОБА_5. мікроавтобусом Mercedes, державний
номер НОМЕР_4  допустив порушення
законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена
ч.1 абз.3 ст.60 Закону України “Про внесення змін до Закону України “Про
автомобільний транспорт” -Начальник Територіального Управління
Головавтотрансінспекції України у Київській області ОСОБА_3. 07.08.2006р. виніс
постанову №НОМЕР_6 про застосування до СПД ОСОБА_1. штрафних санкцій в сумі 1
700 грн.(арк.справи 27, 70).

На момент розгляду справи -штраф в
добровільному порядку Позивачем не сплачений.

Розглянувши подані матеріали,
заслухавши пояснення представників сторін і давши їм оцінку, госпо-дарський суд
вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Статтею 2 Господарського кодексу
України встановлено, що учасниками відносин у сфері господарю-вання є суб'єкти
господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни,
громадські та інші організації, які виступають заснов-никами суб'єктів  господарювання чи здійснюють щодо них
організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.

Суб'єктами господарювання, згідно
ст.55 ГК України - визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють
господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність
господарських прав та обов'язків), мають відокремлене майно і несуть
відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків,
передбачених законодавством.

Суб'єктами господарювання, зокрема
є громадяни України, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані
відповідно до закону як підприємці.

Статтею 38 Закону України "Про
автомобільний транспорт" визначено перелік документів на перевезе-ння
пасажирів на таксі для пасажирського перевізника -ліцензія, договір із
замовником на перевезення пасажи-рів, паспорт маршруту, документ, що засвідчує
використання автобуса на законних підставах; для водія автобуса -посвідчення
водія, дорожній лист, квитково-обліковий лист, схема маршруту, розклад руху, дозвіл
замовника на перевезення тощо.

На виконання ст.16 Закону України
"Про автомобільний транспорт" Постановою Кабінету Міністрів України
№143 від 29.01.2003р. затверджено "Порядок здійснення державного контролю
на автомобільному тран-спорті загального користування" (надалі в тексті
-Порядок). Згідно із п.21 даного Порядку перевірка автотранс-портних засобів
проводиться з метою встановлення наявності у водія документів, передбачених
статтями 38 і 57 Закону України "Про автомобільний транспорт",
відповідності зовнішнього та внутрішнього спорядження (екіпіровки) автобуса,
таксі вимогам Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та
вимо-гам нормативних документів з безпеки руху і пожеженої безпеки, тощо.

Згідно вимог ст.71 Кодексу адміністративного
судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких
грунтуються її вимоги та заперечення.

В судовому засіданні 25.07.2007р.
Відповідач надав для огляду оригінал Завдання на перевірку №НОМЕР_7., видане
державному інспектору ОСОБА_4., яке підписане Начальником управління ОСОБА_3; у
полі, де повинно бути зазначено найменування суб'єкта підприємницької
діяльності, який підля-гає перевірці -зазначено “на автошляхах та
автостанціях Київської області, автовокзалах та на автобусних марш-рутах
загального користування м.Києва у термін з 01.07.2006р. по 31.07.2006р.,
копію Завдання долучено до ма-теріалів справи.(арк.справи 65).

Факт, встановлений перевіркою
автотранспортного засобу, яка здійснювалась -відображений в Акті №НОМЕР_5 як
-водій здійснює регулярне перевезення пасажирів; експлуатація належного СПД
ОСОБА_1. грузового мікроавтобуса (пасажирських місць 2), як пасажирський;
заблоковано аварійний вихід; відсутня схема маршруту та розклад руху.

Однак, відповідно до ст.15 Закону
України "Про автомобільний транспорт" №2344-ІІІ від 05.04.2001 року -
державний контроль на автомобільному транспорті здійснюють центральний орган
виконавчої влади в галузі транспорту, його територіальні органи, у т.ч. служба
міжнародних автомобільних перевезень, та урядо-вий орган державного управління
на автомобільному транспорті, також інші органи місцевого самоврядування
відповідно до закону. Згідно із ст.16 цього ж Закону державному контролю
територіальними органами цент-рального органу виконавчої влади у галузі
транспорту підлягає дотримання вимог цього Закону суб'єктами під-приємницької
діяльності, що належать до автомобільного транспорту загального користування,
їх персоналом та споживачами послуг.

Територіальні органи центрального
органу виконавчої влади в галузі транспорту здійснюють держав-ний контроль
суб'єктів підприємницької діяльності, які належать до автомобільного транспорту
загального користу-вання, шляхом проведення планових та позапланових перевірок.
Планові перевірки здійснюються не частіше одного разу на рік. Позапланові
перевірки здійснюються лише на підставі надходження у письмовій формі заяви
(повідомлення) про порушення суб'єктом підприємницької діяльності  вимог законодавства про автомобільний транспорт
або з метою перевірки виконання припису про усунення порушення цього
законодав-ства. Відповідно до пп.5-11 Порядку -такі перевірки здійснюються за
місцезнаходження суб'єкта підпри-мницької діяльності, тобто за його юридичною
адресою.

Разом з тим, п.20 Порядку
передбачено, що перевірка автотранспортних засобів, які здійснюють внут-рішні
перевезення пасажирів і вантажів, проводиться без їх зупинення на маршруті
руху, зокрема під час виїзду з підприємств, на стоянках, у початкових,
проміжних і кінцевих пунктах маршруту ... на автостанціях, автовок-залах,
автобусних зупинках, стоянках таксі, без порушення графіків руху, а також
під час руху автотранспорт-них засобів, без відволікання уваги водія (за
наявності в екіпажі другого водія, кондуктора, стюардеси або ін-шого члена
екіпажа автотранспортного засобу).

Пунктом 23 Порядку встановлено, що у
разі виявлення в ході перевірки автотранспортного засобу пору-шень
законодавства про транспорт, відповідальність за які не передбачена Законом
України "Про автомобільний транспорт" або Кодексом України про
адміністративні правопорушення, - посадовими особами, що провели
пере-вірку, складається акт за формою згідно з додатком 5, в якому
зазначаються виявлені порушення. В акті подають-ся стислі пояснення водієм
причин порушень.

За результатами розгляду
актів...керівник органу державного контролю за наявності підстав приймає
рішення про надіслання суб'єкту підприємницької діяльності листа з копією
відповідного акта та пропозиціями щодо усунення причин, що призвели до порушень
або внесення йому припису щодо усунення порушень законо-давства ... Припис
складається за формою згідно з Додатком 6 у двох примірниках. Один примірник
припису не пізніше ніж через 10 днів після виявлення порушення вручається під
розписку керівникові або уповноваженому представнику суб'єкта підприємницької
діяльності чи надсилається суб'єкту підприємницької діяльності, про що робиться
відповідний запис у справі...(арк.справи 21, 24-25).

Враховуючи вказане -заява Позивача
про безпідставність проведення перевірки стверджується матеріа-лами справи,
оскільки вбачається, що перевірка автранспортного засобу ОСОБА_1. біля
Південного залізнич-ного вокзалу у м.Києві 24.07.2006р. хоч і здійснювалась у
відповідності до пп.5, 20 Порядку, але проводилась державним інспектором
ОСОБА_4. без достатніх підстав, оскільки Завдання на перевірку №НОМЕР_7 надано
на 31 день і не передбачає проведення перевірки автоперевізника -СПД
ОСОБА_1.

З огляду на обставини справи,
вбачається, що протокол від 04.08.2006р. складено державним інспекто-ром
ОСОБА_4. з порушенням вимог законодавства про автомобільний транспорт, при
цьому, в порушення пп.20, 23 Порядку -за наслідками перевірки, оформленої
Актом №НОМЕР_5 припис СПД ОСОБА_1. виданий не був. Суть правопорушення, з
приводу якого на Позивача накладено стягнення -в оспорюваній постанові не
відображена, зазначене у постанові порушення саме по собі не є порушенням і не
відповідає акту, складеному 24.07.2006р.

Згаданим вище Порядком визначено,
що органами державного контролю є Мінтрансзв'язку Головавто-трансінспекція,
територіальні органи Головавтотрансінспекції (далі - автотранспортні
управління), служба міжна-родних перевезень Мінтрансзв'язку та
Державтоінспекція.

У разі виявлення під час перевірки
автотранспортного засобу порушень, відповідальність за які перед-бачена
пунктами 1-6 статті 69 Закону України
"Про автомобільний транспорт", посадовими особами, що провели
перевірку, не пізніше двох місяців з дня вчинення порушення складається
протокол за формою згідно з додатком 4, який подається керівникові органу державного
контролю для прийняття рішення про застосування до суб'єкта підприємницької
діяльності фінансових санкцій відповідно до частини 1 ст.70 Закону України
"Про автомобіль-ний транспорт".

Керівник органу державного контролю
протягом 10 днів після складення протоколів, зазначених у пунк-тах 12 і 24
цього Порядку, розглядає справу і за наявності підстав ухвалює постанову про
застосування до суб'єк-та підприємницької діяльності фінансових санкцій.

Відповідно до Положення про Головну
державну інспекцію на автомобільному транспорті, затверд-женого постановою
Кабінету Міністрів України від 08.09.2004р. №1190 -наказом Міністерства
транспорту та зв'язку України №888 від 14.12.2005р. затверджено Положення про
територіальні органи Головної державної інс-пекції та автомобільному
транспорті, яке зареєстроване в Мінюсті за №1573/11853 від 28.12.2005р. і діяли
на мо-мент здійснення перевірок автомобільного транспорту. Згідно п.1 даного
Положення територіальні органи Голов-ної державної інспекції на автомобільному
транспорті в областях є територіальними структурними підрозділами
Головавтоінспекції без права юридичної особи. Основними завданнями
територіальних управлінь відповідно до п.4 Положення є здійснення відповідно до
законодавства державного нагляду за дотриманням правил безпечного
функціонування автомобільного транспорту загального користування; здійснення
державного контролю за дот-риманням суб'єктами господарювання усіх форм
власності нормативно-правових актів, стандартів і норм пере-везення вантажів і
пасажирів автомобільним транспортом загального користування; забезпечення
дотримання вимог законодавства у сфері ліцензування в автомобільному транспорті
загального користування.

Територіальні управління відповідно
до покладених на них завдань у відповідному регіоні: здійснюють державний
контроль за виконанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у
сфері автомобільного транспорту загального користування, правил перевезень
пасажирів і вантажів; дотриманням вимог нормативно-правових актів, стандартів і
норм, що регулюють перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом;
здійснюють державний нагляд за забезпеченням безпеки перевезень суб'єктами
господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту
загального користування.

Згідно ст.70 КАС України, -
належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не
бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування... Обставини,
які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими засобами дока-зування, крім випадків, коли щодо
таких обставин не виникає спору.

Положення територіального
Управління Головавтотрансінспекції України у Київській області, довіренос-ті,
виданої керівником Головної державної інспекції на автомобільному транспорті
(Головавтотрансінспекції) Міністерства транспорту та зв'язку України -
начальнику територіального управління Головної державної інспек-ції на
автомобільному транспорті у Київській області ОСОБА_3, витребуваних ухвалою
від 18.07.2007р. - Відповідач суду не надав. Оригіналів доказів
направлення (або вручення) Позивачу припису, протоколу, повідом-лення або
листів, Журналу обліку та видачі завдань на перевірку (фотокопію сторінки з
якого представлено суду, арк.справи 66) -Відповідач суду також не надав.

Фактично, всупереч вимогам ч.2
ст.71 КАС України -Відповідач, заперечуючи адміністративний позов  жодним доказом не ствердив правомірності
свого рішення.

З огляду на вищезазначене у
сукупності - дії щодо проведення перевірки СПД ОСОБА_1. належить визнати
неправомірними, а постанову від 07.08.2006р. №НОМЕР_6 про застосування до нього
фіннансових санкцій за порушення законодавства про автомобільний транспорт -
нечинною, оскільки особи які здійснювали перевір-ку та особа, яка ухвалила
постанову -перевищили надані їм повноваження.

Керуючись стст. 94, 158, 160-163
Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.
Позов задоволити.

2.  Визнати неправомірними дії щодо проведення
перевірки СПД ОСОБА_1., оформлені Актом № НОМЕР_5 та Протоколом №НОМЕР_8.
територіального Управління Головавтотрансінспекції України у Київській області,
а постанову №НОМЕР_6 від 07 серпня 2006р. Начальника територіального управління
Головавтотрансінспекції у Київській області ОСОБА_3. про застосування до
суб'єкта підприємницької діяльності фінансових санкцій - нечинною.

3. Сторона, яка не погоджується з
постановою має право на апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження
постанови суду першої інстанції подається протягом 10 днів з дня її
прого-лошення, а в разі складення постанови у повному обсязі -відповідно до
статті 160 цього Кодексу -згідно складення в повному обсязі. Апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції подається протягом 20-ти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
Грязнов В. В.

Постанова
підписана  "01" серпня 2007 р.