Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2007 р.                                                           Справа № 8/154-07

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Демченко В.О., судді Такмаков Ю.В. , Барбашова С.В.

при секретарі Соколовій Ю.І.

за участю представників сторін:

позивача - Жулавського С.А. (дов. № 2 від 25.01.07р.)

відповідача -  Шевлякова С.В. (дов. № б/н від 25.06.07р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського  апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Металоіндустрія", м. Суми (вх. № 2038 С/3) на рішення господарського суду Сумської області від 31.05.07 р. по справі № 8/154-07

за позовом Закритого акціонерного товариства "Сумська льняна компанія" в особі ліквідатора Солдаткіна Сергія В'ячеславовича, м. Суми

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Металоіндустрія",м. Суми

про повернення майна з чужого незаконного володіння

встановила:

Рішенням господарського суду Сумської області від 31.05.07р. по справі № 8/154-07 (суддя Кіяшко В.І.) позовні вимоги задоволені частково. В частині позову про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Металоіндустрія"  передати Відритому акціонерному товариству "Сумська льняна компанія" майно, яке знаходиться за адресою: Сумська область, Глухівський р-н, с. Баничи, вул. Леніна, 153а: насос ПДВ - 16/20 (1 шт.); трясилка ТЛ - 35 (1 шт.); вентилятор № 8 (2 шт.); повітряні відводи (2 шт.); навіска до льонозбирального комбайна ПЕ 08 (1 шт.) та цеп конвеєрна (60 кв.м.) - відмовлено. Зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Металоіндустрія" передати Відритому акціонерному товариству "Сумська льняна компанія" льонотрест загальною масою 269872 кг., який знаходиться за адресою: Сумська область, Глухівський р-н, с. Баничи, вул. Леніна, 153а. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Металоіндустрія" 198,32 грн. витрат по оплаті державного мита та 118,00 грн. витрат по оплаті інформаційна - технічного забезпечення судового процесу.

Відповідач із рішенням не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати.

Позивач письмових пояснень або заперечень по апеляційній скарзі не надав.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, заслухавши уповноважених представників позивача та відповідача, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги частково,  виходячи з наступних підстав.

Приймаючи оскаржене рішення, господарський суд Сумської області виходив з того, що позивач звернувся до суду із вимогами про зобов'язання  відповідача у справі передати майно, яке належить позивачу та знаходиться на території - Товариства з обмеженою відповідальністю "Металоіндустрія" за адресою: Сумська область, Глухівський р-н, с. Баничи, вул. Леніна, 153а.

В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 26 листопада 2003 року між ЗАТ "Сумська льняна компанія" ("Покупець") та ЗАТ Корпорація "Північно-Східна промислова група" ("Продавець") укладений договір купівлі-продажу насосу ПДВ - 16/20 ( 1 шт.) вартістю 5532,00 грн., згідно умов якого позивач оплатив вартість вказаного майна та розмістив його на території ВАТ "Баницький льонозавод" за адресою: 41462, Сумська область, Глухівський р-н, с. Баничи, вул. Леніна, 46, який згідно Статуту позивача є його засновником.

Крім того, судом встановлено, що 28 липня 2004 року між ЗАТ "Сумська льняна компанія" ("Покупець") та ВАТ "Бунякинський льонозавод" ("Продавець")  укладений договір купівлі-продажу майна, перелік якого міститься в позовній заяві, а саме: трясилка ТЛ - 35 (1 шт.) вартістю 1150,00 грн.; вентилятор № 8 (2 шт.) вартістю  300,00 грн.; повітряні відводи (2 шт.) вартістю 100,00 грн.; навіска до льонозбирального комбайна ПЕ 08 (1 шт.) вартістю 450,00 грн.; цеп конвеєрна (60 кв.м.) за ціною 300,00 грн. загальною вартістю 2300,00 грн. Згідно умов цього Договору позивач оплатив вартість зазначеного майна та розмістив його на території ВАТ "Баницький льонозавод".

Оцінивши доводи позивача та відповідача у справі господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині повернення позивачу вищезазначеного майна, а саме: насосу ПДВ - 16/20 (1 шт.); трясилки ТЛ - 35 (1 шт.); вентилятору № 8 (2 шт.); повітряних відводів (2 шт.); навіски до льонозбирального комбайна ПЕ 08 (1 шт.); цепу конвеєрного (60 кв.м.), яке знаходиться на території відповідача, не підлягають задоволенню, так як дане майно наділене лише родовими ознаками, без вказання його інвентарних номерів, року випуску, без подання також і доказів на підтвердження права власності на це майно. Крім того, господарський суд визначився, що в наданих договорах купівлі - продажу не вказано чи належало дане майно на праві власності третім особам, у яких воно придбане.

З даними висновками господарського суду повністю погоджується колегія суддів апеляційної інстанції, оскільки вони узгоджуються з матеріалами, наявними у справі.

Щодо частини позову про повернення з чужого незаконного володіння льонотресту загальною масою 269872 кг., господарським  судом прийнято рішення, що вимоги позивача в цій частині є правомірними, підтвердженими належними доказами (договором від 26.06.2005р., накладними  №2; №3; №;4; №5; №6; №7; №8; №9; №10; №11; №12; № 13; №14; №15; № 16; №17; №18; №19; №20; №21; №22; №23; №24; № 25; № 26; №27; № 28; №29; №30; №31), а тому такими, що підлягають задоволенню.

Переглянувши оскаржуване судове рішення в цій частині колегія суддів апеляційної інстанції виходить з того, що обґрунтованим визнається  рішення,  в  якому  повно  відображені обставини і правові наслідки є вичерпними,  відповідають дійсності і  підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.  Законним рішення є тоді,  коли  суд,  встановивши  всі вимоги   процесуального   законодавства і всебічно  перевіривши обставини,  вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Проте, як свідчать матеріали справи, господарським  судом  Харківської області в частині задоволення позовних вимог про зобов'язання відповідача повернути льонотрест загальною масою 269872 кг., було неповно встановлено всі необхідні для вирішення справи по суті фактичні обставини, в наслідок чого допущено неправильне застосування норм матеріального права і процесуального права та не надано вичерпної юридичної оцінки обставинам справи, що відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України є підставою для  скасування оскаржуваного рішення місцевого господарського суду в означеній частині.

При цьому, колегія суддів апеляційного господарського суду враховує, що відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, обов’язок доказування законодавчо покладено на сторони.

Відповідно до ст. 41 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Статтею 32 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку, встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

В даному випадку, позивач повинен довести факт знаходження належного йому майна на території відповідача.

Проте, колегія суддів апеляційного господарського суду, здійснивши юридичну оцінку оскаржуваного рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що всупереч вимог ст. 33 Господарського процесуального кодексу України позивачем не було надано до суду доказів на підтвердження обґрунтованості його вимог, у зв’язку з чим фактично не доведено їх підставність.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України   право господарського суду оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Колегія суддів перевіривши наявні у даній справі документи, визначає відсутність належних та допустимих доказів щодо наявності майна (льонотресту  загальною масою 269872 кг.) на території відповідача, котре  належить позивачу. Окрім того, документи в підтвердження факту переміщення майна позивача на територію відповідача та факту знаходження саме майна позивача на території відповідача в матеріалах справи відсутні. Однак господарський суд не дав цій обставині належної юридичної оцінки.

В апеляційній скарзі відповідач вказує на те, що ним дійсно були придбані  об'єкти нерухомості за адресою Сумська область Глухівський район с. Баничи, вул. Леніна, 153А згідно із посвідченими нотаріально договорами купівлі-продажу (наявні в матеріалах даної справи). При цьому, зазначена нерухомість придбана у третьої особи - ТОВ "Універсал Інвест Менеджмент" (м. Суми, вул. Петропавлівська, 74 кв. 49-А), в зв'язку з чим станом на день купівлі нерухомості майна третіх осіб на території нерухомості відповідача (с. Баничи, вул. Леніна, 153а) не було. Вказані обставини позивачем не спростовані.

Суд першої інстанції помилково встановив, що договорами купівлі-продажу між позивачем та третіми особами підтверджується передання майна на територію належну відповідачу. Зокрема, договір купівлі-продажу льонотресту між ВАТ "Сумська льняна компанія" та ТОВ "Кіровське" від 25.06.2005 р. передбачає лише вирощування льону, а накладні про отримання льонотресту ВАТ "Сумська льняна компанія" від ТОВ "Кіровське" посвідчують лише факт отримання майна позивачем від третьої особи. Разом з цим, докази розпорядження отриманим майном та його місцезнаходження саме у відповідача позивачем не надані.

На думку скаржника, з чим також погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції, господарський суд безпідставно визнав встановленим факт звернення позивача до відповідача з листом-вимогою про передачу майна від 14.03.07р. Доказів надсилання даного листа та належних доказів його отримання відповідачем матеріали справи не містять. Таким чином, колегія суддів вважає, що позивач безпідставно звернувся з позовом про зобов'язання відповідача передати йому льонотрест загальною масою 269872 кг., в зв'язку з чим в цій частині у позові повинно бути відмовлено.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що господарським судом Сумської області при прийнятті оскарженого рішення від 31.05.2007 р. по справі № 8/154-07 було порушено норми матеріального та процесуального права, а висновки суду у повній мірі не відповідають обставинам справи, у зв’язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Металоіндустрія"  підлягає задоволенню, а вказане рішення - скасуванню в частині зобов'язання відповідача передати позивачу льонотресту загальною масою 269872 кг. та стягнення з відповідача 198,32 грн. витрат по оплаті державного мита та 118,00 грн. витрат по оплаті інформаційно-технічного забезпечення судового процесу

Задовольняючи вимоги апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідача витрати з держмита,  пов'язані з розглядом апеляційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 43, 44, 49, 99, 101, п. 2 ст. 103, п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 104, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду, -

постановила:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Металоіндустрія", м. Суми задовольнити.

Рішення господарського суду Сумської області від 31.05.07 р. по справі №8/154-07 в частині зобов'язання відповідача передати позивачу льонотрест загальною масою 269872 кг. та стягнення з відповідача 198,32 грн. витрат по оплаті державного мита та 118,00 грн. витрат по оплаті інформаційно-технічного забезпечення судового процесу - скасувати та прийняти нове рішення, яким у позові в цій частині відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з Закритого акціонерного товариства "Сумська льняна компанія" (40022, м. Суми, вул. Привокзальна, 33, р/р 9610 в Укрсоцбанк м. Суми, МФО 337018, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Металоіндустрія" (40030, м. Суми, вул. Горького, 25/27, р/р 6101 в АКБ "Тас-Комерцбанк" м. Київ, МФО 300164, ) – 99,16 грн. витрат з держмита за подачу апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Сумської області видати відповідний наказ.

Головуючий суддя                                                                    Демченко В.О.

Судді                                                                    Такмаков Ю.В.

Барбашова С.В.