РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2007 р.
Справа № 10/78-1406

Господарський суд Тернопільської області у складі

судді Півторака М.Є.

Розглянув справу

за позовом: Прокурора Монастириського району в інтересах держави в особі Бучацької міжрайонної виконавчої дирекції Тернопільського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, м. Бучач, вул. Агнона, 3 Тернопільської області, Виконавчої дирекції Тернопільського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, м. Тернопіль, вул. Танцорова, 51

До відповідача: Радгоспу «Монастириський», м. Монастириська, вул. Гнатюка, 103 Тернопільської області

За участю представників :

позивача: Житник М.І. –завідувач юридичного відділу виконавчої дирекції Тернопільського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, довіреність № 01-21-04 від 02.01.2007р.

відповідача: не прибув.

прокуратури: Свачій М.І.- прокурор відділу представництва інтересів громадян та держави в судах та прокуратури області, посвідчення №58.

В процесі розгляду справи представникам позивача та прокурора роз'яснено належні їм права і обов'язки, передбачені ст. 20, 22, 29, 81-1 ГПК України.

За відсутності відповідного клопотання технічна фіксація судового процесу не здійснюється.

Суть справи:

Прокурор Монастириського району в інтересах держави в особі Бучацької міжрайонної виконавчої дирекції Тернопільського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, м. Бучач, вул. Агнона, 3 Тернопільської області, Виконавчої дирекції Тернопільського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, м. Тернопіль, вул. Танцорова, 51 звернувся з позовом до Радгоспу «Монастириський», м. Монастириська, вул. Гнатюка, 103 Тернопільської області, ідентифікаційний код 00914993 про стягнення заборгованості по сплаті страхових внесків в сумі 1 767,98 грн.

В судовому засіданні та в позовній заяві №1566 від 26.12.2006р. прокурор на підтвердження своїх вимог посилається на те, що відповідачем, в порушення вимог Закону України "Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням", яким передбачено нарахування і сплату в установлені строки та в повному обсязі страхових внесків, не виконав своїх зобов’язань, щодо перерахування страхових внесків, що підтверджено належним чином засвідченою копією звіту про нараховані внески, перерахування та витрати, пов’язані з загальнообов’язковим державним соціальним  страхуванням у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності за 3 квартал 2006 року (форми Ф4-ФСС з ТВП, затвердженої Постановою правління Фонду № 21 від 04.03.2004р. в редакції наказу ВД Фонду від 03.02.2006 року №22-ос).

Враховуючи, що Міністерством праці та соціальної політики України здійснюється державна політика щодо забезпечення конституційних гарантій прав громадян на соціальний захист, а несплата страхових внесків порушує інтереси держави в сфері соціального захисту населення, прокурор, в порядку ст. 46 Конституції України та ст. 2,29 ГПК України, просить суд задовольнити позовні вимоги повністю.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, його представник в судові засідання не з’явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а тому справа розглядається за правилами ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Представник позивача та прокурор  в судових засіданнях підтримали заявлені вимоги повністю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши обґрунтування представника позивача, висновок прокурора, оцінивши представлені докази в їх сукупності, господарський суд  встановив:

Згідно вимог ст. 121 Конституції України, Закону України “Про прокуратуру”, ст. 29 Господарського процесуального кодексу України на органи прокуратури покладається представництво інтересів громадян та держави в судах у випадках, визначених Законом. Прокурор має право звернутися до господарського суду з позовом в інтересах держави або громадянина. В силу ст. ст.20, 36-1 Закону України “Про прокуратуру” при здійсненні прокурорського  нагляду  за  додержанням  і застосуванням  законів  прокурор має право звертатись  до  суду  з заявою про захист прав і законних інтересів громадян, держави, а також, підприємств та інших юридичних  осіб при наявності порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

Відповідач, як страхувальник та платник страхових внесків до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, згідно п. 2 ч. 2 ст. 27 Закону України від 18.01.2001р. № 2240-ІІІ „Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням” та Закону України „Про розмір внесків на деякі види загальнообов’язкового державного соціального страхування” від 11.01.2001р. № 2213-ІІІ зобов’язаний нараховувати та сплачувати до Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування з тимчасової втрати працездатності страхові внески у розмірі 2,9 % суми фактичних витрат на оплату праці працівників, 0,5 % із заробітної плати для найманих працівників та 0,25% для найманих працівників інвалідів.

Згідно ст. 30 вищезазначеного Закону роботодавець (страхувальник) зобов’язаний своєчасно та повністю сплачувати в установленому порядку страхові внески до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та відповідно до ст. 31 цього Закону нести відповідальність за несвоєчасну сплату страхових внесків.

У відповідності до ст. 8 Закону України від 18.01.2001р. № 2240-ІІІ, усі спірні питання, які виникають з правовідносин між страхувальником та робочими органами виконавчої дирекції Фонду, вирішуються, зокрема, у судовому порядку.

Як встановлено в судовому засіданні, 17.04.2007 року відповідачем –Радгоспом «Монастириський» до Фонду  соціального страхування з тимчасової втрати працездатності подано Звіт про нараховані внески та витрати, пов’язані з загальнообов’язковим державним соціальним страхуванням у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності за 3 квартал 2006 року (форми Ф4-ФСС з ТВП, затвердженої Постановою правління Фонду № 21 від 04.03.2004р. в редакції наказу ВД Фонду від 03.02.2006 р.№22-ос) та згідно проведеного Акту звірки розрахунків від 25 грудня 2006 року за підписами керівника та головного бухгалтера  підприємства  та завірені печаткою юридичної особи, з яких вбачається що розмір заборгованості товариства по сплаті страхових внесків за 3 квартал 2006 року  становить 1 767,98 грн.

Згідно вимог ст. ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

У відповідності з пунктом 4 частини третьої статті  129 Конституції України  та статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи, що заборгованість відповідача доведено матеріалами, а також зважаючи на те, що відповідач самостійно визначив у звіті суму заборгованості перед фондом (що свідчить про її визнання), на розгляд справи не з'явився і на час розгляду справи не надав суду доказів добровільного погашення заборгованості перед позивачем, суд визнає позовні вимоги позивача щодо стягнення з Радгоспу «Монастириський», м. Монастириська, вул. Гнатюка, 103 Тернопільської області, ідентифікаційний код 00914993 страхових внесків в сумі 1 767,98 грн. обґрунтованими, правомірними, такими, що підлягають до задоволення.

Витрати по сплаті державного мита в сумі 102 грн. та витрати на інформаційно –технічне  забезпечення судового процесу в сумі 118 грн., згідно ст. ст. 44 - 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.  121,129  Конституції України, Законом України “Про прокуратуру”,  ст. ст. 20, 22, 29, 33, 34, 44 - 49,  82, 84, 85, 115 - 117 Господарського процесуального кодексу України, Законом України „Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням”, Законом України „Про розмір внесків на деякі види загальнообов’язкового державного соціального страхування”, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Радгоспу «Монастириський», м. Монастириська, вул. Гнатюка, 103 Тернопільської області, ідентифікаційний код 00914993, на користь виконавчої дирекції обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі Бучацької міжрайонної виконавчої дирекції Тернопільського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, м. Бучач, вул. Агнона, 3, ідентифікаційний код 26024498 заборгованості по сплаті страхових внесків в сумі 1 767,98 грн.

Видати наказ.

3. Стягнути з Радгоспу «Монастириський», м. Монастириська, вул. Гнатюка, 103 Тернопільської області, ідентифікаційний код 00914993 в дохід Державного бюджету України 102 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили в десятиденний строк з дня його прийняття (підписання рішення).

5. Накази видати стягувачам після набрання судовим рішенням законної сили.

6. Сторони вправі подати апеляційну скаргу, а прокурор внести апеляційне подання на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало  законної сили протягом десяти днів з дня його  прийняття (підписання), через місцевий господарський суд.

Суддя