ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

12.04.07
Справа №15/374д/06-22/249/06

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського
суду у складі:

при секретарі Соколові А.А.

за участю представників:

позивача:
Мослов О.В., довіреність від 14.01.2007р.;

позивача:
Коротенко К.О., довіреність від 14.01.2007р.;

відповідача:
ОСОБА_2, довіреність НОМЕР_1;

відповідача:
ОСОБА_1, паспорт НОМЕР_2;

3-ої особи:
Клаус І.І., довіреність № 12/30-372 від 21.03.2007р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу
Комунального унітарного підприємства «Наш дім»

Дніпрорудненської
міської ради,

м.
Дніпрорудне, Василівського району, Запорізької обл.

на рішення                   господарського суду
Запорізької області від 27.11.2006р.

у справі                         № 15/374д/06-22/249/06

за позовом                    Комунального унітарного
підприємства «Наш дім»

Дніпрорудненської міської ради,

м.
Дніпрорудне, Василівського району, Запорізької обл.

до відповідача             Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи

ОСОБА_1,

м.
Дніпрорудне, Василівського району, Запорізької обл.

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача -

Дніпрорудненська міська рада,

м.
Дніпрорудне, Василівського району, Запорізької обл.

про
виселення

ВСТАНОВИВ:

Комунальним унітарним підприємством «Наш дім»
Дніпрорудненської міської ради, м. Дніпрорудне, Василівського району,
Запорізької області було подано позов до Суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особиОСОБА_1, м. Дніпрорудне, Василівського району, Запорізької
області про виселення з нежитлового приміщення площею 29,93 кв.м в будинку
АДРЕСА_1 (відповідно до уточнених позовних вимог).

Розглянувши справу по суті, господарський суд
Запорізької області своїм рішенням від 27.11.2006р. у справі №
15/374д/06-22/249/06 (суддя Скиданова Ю.О.) в позові відмовив.

Рішення суду ґрунтується на приписі ст.17 Закону України
«Про оренду державного та комунального майна» та мотивовано тим, що договір
НОМЕР_4 оренди нежитлового приміщення від 01.04.2002р. є продовженим на той
самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором, у
зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення позовних вимог про виселення
відповідача з нежитлового приміщення.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим рішенням, у
поданій апеляційній скарзі та в письмових поясненнях КУП «Наш дім»
Дніпрорудненської міської ради, позивач у справі, посилається зокрема на
наступні обставини. 12.11.2004р. на адресу відповідача був направлений лист за
вих.НОМЕР_3 про необхідність переукладення договору оренди на нових умовах, на
що орендар не погодився до закінчення строку дії договору НОМЕР_4, а саме - до
01.04.2005р. В порушення п.4.2 договору НОМЕР_4 відповідач по справі на день
пізніше (02.03.2005р.) звернувся із заявою продовжити договір оренди терміном
на 5 років на тих самих умовах, чим порушено ст.ст. 763, 764, 777 ЦК України.
Вказана заява згідно до ст.9 Закону України «Про оренду державного та
комунального майна» була направлена на розгляд Дніпрорудненської міської ради,
про що відповідач був повідомлений і 12.04.2005р. в його присутності попередньо
була розглянута на депутатській комісії з питань комунального господарства та
комунальної власності, внаслідок чого
прийнято рішення про згоду винести дане питання на розгляд виконкому
міської ради при умові підписання наданого орендодавцем нового проекту договору
НОМЕР_5 з розрахунком орендної плати згідно з рішенням 21 сесії 23 скликання
Дніпрорудненської міської ради № 09 від 17.08.2000р., що підтверджує припинення
умов договору НОМЕР_4, і що затверджено рішенням виконкому НОМЕР_6, згідно
делегованих повноважень. До матеріалів справи додано копію договору НОМЕР_5,
одним з додатків якого є акт прийому-передачі нежитлового приміщення, який
підписаний відповідачем 01.04.2005р., що також підтверджує припинення дії
договору НОМЕР_4 На адресу відповідача направлялись рахунки з новим розміром
орендної плати згідно умов договору НОМЕР_5, неодноразово велось листування.
Застосування судом ч.2 ст.17 Закону України «Про оренду державного та
комунального майна» є неправомірним, оскільки вказана норма може бути
застосована до діючих угод, в той час коли угода НОМЕР_4 припинена з
01.04.2005р.

Просить рішення господарського суду Запорізької області
від 27.11.2006р. у справі № 15/374д/06-22/249/06 скасувати та прийняти нове
рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

СПД - фізична особаОСОБА_1, відповідач у справі, у
відзиві на апеляційну скаргу  заперечує
проти викладених в скарзі доводів. Вказує зокрема на належне виконання
орендарем умов договору оренди НОМЕР_4 за весь час дії договору. У позивача
відсутні підстави для укладення нового договору оренди нежитлового приміщення.
Рішенням виконкому Дніпрорудненської міської ради за НОМЕР_6 було надано дозвіл
на продовження дії договору оренди. Заява про продовження терміну дії договору
оренди строком на 5 років була подана за один місяць до закінчення строку дії
договору і за вказаною заявою отримана згода власника майна. Після закінчення
строку дії договору 01.04.2005р. на протязі одного місяця з боку орендодавця
були відсутні заяви про припинення умов договору оренди, у зв'язку з чим строк
договору був продовженим. Договір оренди НОМЕР_5 не набрав чинності. Просить у
задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Від  Дніпрорудненської
міської ради (за підписом міського голови) до суду надійшов відзив на
апеляційну скаргу, в якому вказується на необґрунтованість позовних вимог та
підтримання позиції відповідача у справі.

В судових засіданнях представники сторін підтримали
доводи, викладені в апеляційній скарзі та у відзивах на неї.

Розпорядженням голови Запорізького апеляційного
господарського суду № 418 від 13.02.2007р. справу призначено до розгляду у
складі колегії - Мірошниченка М.В. (головуючий), суддів Кричмаржевського В.А.,
Хуторного В.М.

В судовому засіданні 14.02.2007р. на підставі ст.77 ГПК
України було оголошено перерву до 23.03.2007р.

В судовому засіданні 23.03.2007р. розгляд апеляційної
скарги в порядку ст.77 ГПК України було відкладено до 12.04.2007р.

Розпорядженням голови Запорізького апеляційного
господарського суду № 1175 від 11.04.2007р. справу призначено до розгляду у
складі колегії - Мірошниченка М.В. (головуючий), суддів Кричмаржевського В.А.,
Хуторного В.М.

В судовому засіданні 12.04.2007р. за згодою
представників сторін оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду
апеляційної інстанції.

За клопотанням учасників судового процесу розгляд справи
вівся без застосування засобів технічного забезпечення фіксації судового
процесу.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних
обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при
винесенні оскаржуваного рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що не
підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як випливає з матеріалів справи, 01.04.2002р. між ДКП
«Виробниче управління житлово-комунального господарства» (орендодавець) і СПД -
фізичною особоюОСОБА_1 (орендар) був укладений договір НОМЕР_4 оренди
нежитлового приміщення, згідно до умов якого орендодавець передав, а орендар
прийняв в тимчасове володіння нежитлове приміщення площею 29,93 кв.м в будинку
АДРЕСА_1.

Строк оренди складає 1 рік з моменту прийняття
орендованого приміщення за актом приймання-передачі (п.4.1 договору).

Не пізніше, ніж за місяць до закінчення строку договору,
він може бути продовженим на той самий строк і на тих самих умовах лише при
наявності заяви орендаря (п.4.2 договору).

За актом приймання-передачі від 01.04.2002р. орендарю
було передано обумовлене договором нежитлове приміщення.

Рішенням Дніпрорудненської міської ради від 23.06.2004р.
за № 09 було створено Комунальне унітарне підприємство «Наш дім»
Дніпрорудненської міської ради.

Рішенням Дніпрорудненської міської ради НОМЕР_7 вилучено
основні засоби з цілісного майнового комплексу ДКП «ВУЖКГ», а вилучені основні
засоби передані КУП «Наш дім» Дніпрорудненської міської ради, у т.ч. переданий
будинок АДРЕСА_1, в якому знаходиться нежитлове приміщення, орендоване
відповідачем.

01.11.2004р. між ДКП «Виробниче управління
житлово-комунального господарства» і КУП «Наш дім» Дніпрорудненської міської
ради була укладена угода №17 про поступку права вимоги, згідно до якої ДКП
«ВУЖКГ» передає, а позивач приймає на себе (у відповідності з рішенням
Дніпрорудненської міської ради № 03 від 22.07.2004р.), право вимоги і стає
кредитором по договорах з наймачами, орендарями та співвласниками в житловому
фонді м. Дніпрорудне.

02.03.2005р. відповідач звернувся до позивача із заявою
від 01.03.2005р. про продовження дії договору оренди нежитлового приміщення
поАДРЕСА_1 на 5 років.

Розглянувши вказану заяву, позивач листом НОМЕР_8
повідомив позивача про необхідність звернення із заявою про продовження дії
договору оренди до міської ради.

В подальшому, відповідач звернувся до Дніпрорудненської
міської ради із заявою про продовження строку дії договору оренди нежитлового
приміщення.

Рішенням виконавчого комітету Дніпрорудненської міської
ради від 19.04.2005р. № 99 надано дозвіл керівництву КУП «Наш дім»
Дніпрорудненської міської ради на передачу в оренду при умові участі орендаря в
міських заходах по благоустрою прилеглої території прибудинкової території, а
також вирішено передати в оренду нежитлове приміщення площею 29,93 кв.м
поАДРЕСА_1 приватному підприємцюОСОБА_1 під розміщення перукарні терміном на 5
років.

Вважаючи договір оренди НОМЕР_4 припиненим з
01.04.2005р., та з урахуванням наміру відповідача на продовження орендних
правовідносин, позивачем на адресу відповідача був направлений для підписання
проект договору оренди нежитлового приміщення НОМЕР_5 Вказаний договір був
підписаний відповідачем з протоколом розбіжностей від 25.05.2005р. В подальшому
позивачем відповідачу був направлений протокол узгодження розбіжностей від
07.06.2005р. до договору оренди НОМЕР_5 З вказаним протоколом узгодження
розбіжностей відповідач не погодився і відмовився його підписувати.

Позивач неодноразово звертався до відповідача з
листами  про вирішення питання щодо
підписання нового договору оренди на нежитлове приміщення, що займається
відповідачем, або звільнення вказаного приміщення. Вказані вимоги відповідачем
задоволені не були, у зв'язку з чим, вважаючи
що строк дії договору оренди НОМЕР_4 закінчився, а відповідач
безпідставно продовжує володіти та користуватись нежитловим приміщення і
відмовляється звільнити таке приміщення та укласти новий договір оренди,
позивач звернувся з позовом в суд про виселення відповідача з нежитлового
приміщення площею 29,93 кв.м в будинку АДРЕСА_1. Позовні вимоги, з урахуванням
зроблених позивачем уточнень, ґрунтуються на приписах ст.ст. 387, 1212, 1213 ЦК
України, ст.ст. 48, 49, 50 Закону України «Про власність», ст.2 Закону України
«Про оренду державного та комунального майна».

Колегія суддів зазначає, що спірні правовідносини сторін
ґрунтуються на договорі НОМЕР_4, який за своїм змістом є договором оренди.

Оскільки права та обов'язки сторін за вказаним договором
продовжують існувати після набрання чинності ЦК України, то до спірних
правовідносин слід застосовувати положення цього Кодексу, згідно з п.4
Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.

Відповідно до ст.759 ЦК України, за договором найму
(оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у
користування за плату на певний строк.

За статтею 763 ЦК України, договір найму укладається на
строк, встановлений договором.

Статтею 764 ЦК України закріплено, що якщо наймач
продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за
відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається
поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

У відповідності зі ст.17 Закону України «Про оренду
державного та комунального майна», термін договору оренди визначається за
погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення
або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну
дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих
умовах, які були передбачені договором.

Матеріали справи свідчать про те, що договір оренди
НОМЕР_4, строк дії якого був встановлений 1 рік (п.4.1 цього договору),
неодноразового пролонгувався сторонами.

Спір між сторонами виник з приводу того, чи є вказаний
договір пролонгованим після дати 01.04.2005р. З цього приводу слід зазначити
наступне.

Як вказувалось вище, умова про пролонгацію договору
оренди НОМЕР_4 закріплена в п.4.2 цього договору, яким передбачено, що не
пізніше, ніж за місяць до закінчення строку договору, він може бути продовженим
на той самий строк і на тих самих умовах лише при наявності заяви орендаря.

В порядку, передбаченому пунктом 4.2 договору НОМЕР_4,
відповідач звернувся до позивача із заявою від 01.03.2005р. про продовження дії
договору оренди нежитлового приміщення поАДРЕСА_1. Позивач фактично не висунув
будь-яких заперечень з приводу продовження дії договору НОМЕР_4. Не міститься
таких заперечень і в листі позивача НОМЕР_8, адресованого відповідачу, в якому
повідомлялось про необхідність звернення із заявою про продовження дії договору
оренди до міської ради. Крім того, протягом одного місяця після закінчення
терміну дії договору НОМЕР_4 (в період з 01.04.2005р. до 01.05.2005р.) позивач
не звертався до відповідача із заявою про припинення договору оренди НОМЕР_4.
Таким чином, в силу ст.764 ЦК України, ст.17 Закону України «Про оренду
державного та комунального майна», п.4.2 договору оренди НОМЕР_4, вказаний
договір вважається продовженим  на той
самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Щодо договору оренди нежитлового приміщення НОМЕР_5, на
укладенні якого наполягав позивач у спірних правовідносинах, то слід зазначити,
що вказаний договір є неукладеним (згідно положень ст.ст. 180, 181 ГК України,
ст.638 ЦК України) у зв'язку з відмовою відповідача від підписання протоколу
узгодження розбіжностей до даного договору, запропонованого позивачем.

Таким чином, на час звернення позивача з позовом в суд
та на час прийняття судом першої інстанції оскаржуваного рішення, договір
оренди НОМЕР_4 є діючим, породжує взаємні права та обов'язки сторін за таким
договором, у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення позовних вимог,
які ґрунтуються на приписах ст.ст. 387, 1212, 1213 ЦК України, ст.ст. 48, 49,
50 Закону України «Про власність», ст.2 Закону України «Про оренду державного
та комунального майна» - про виселення відповідача з нежитлового приміщення
площею 29,93 кв.м в будинку № 4 по пр. Ентузіастів в м. Дніпрорудне,
Василівського району, Запорізької області. Позовні вимоги є необґрунтованими і
не підлягають задоволенню.

Щодо доводів скаржника про те, що 12.11.2004р. на адресу
відповідача був направлений лист за вих.НОМЕР_3 про необхідність переукладення
договору оренди НОМЕР_4 на нових умовах, на що орендар не погодився до
закінчення строку дії вказаного договору, то слід зазначити, що вказаний лист
за своїм змістом не є заявою про припинення договору оренди НОМЕР_4 і не
спростовує факту пролонгації договору на новий строк.

Доводи, зазначені в апеляційній скарзі, є
необґрунтованими і не спростовують висновків місцевого господарського суду.

Фактичні обставини справи досліджені судом першої
інстанції на підставі наданих в судове засідання сторонами доказів. Порушення
або неправильного застосування норм матеріального і процесуального права не
вбачається, підстави для скасування або зміни рішення місцевого господарського
суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 101-105 Господарського процесуального
кодексу України,  Запорізький апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального унітарного підприємства
«Наш дім» Дніпрорудненської міської ради, м. Дніпрорудне, Василівського району,
Запорізької області, залишити без задоволення, а рішення господарського суду
Запорізької області від 27.11.2006р. у справі № 15/374д/06-22/249/06 - без
змін.