ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16 липня 2007 р.

№ 2-1201/2006

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого

Карабаня В.Я.

суддів :

Ковтонюк Л.В., Чабана В.В.

у відкритому судовому засіданні
за участю представників

ОСОБА_1

не з'явився

ЗАТ "Рубіжанськбуд"

не з'явився

розглянувши касаційну скаргу

ЗАТ "Рубіжанськбуд"

на постанову

Луганського апеляційного
господарського суду від 16.04.2007

у справі

№
2-1201/2006

за позовом

ОСОБА_1

до

ЗАТ "Рубіжанськбуд"

про

визнання неправомочними рішень
загальних зборів

Постанова приймається 16.07.07,
оскільки ухвалою Вищого господарського суду України від 11.06.2007 розгляд
справи відкладався.

Рішенням Рубіжанського міського
суду Луганської області (суддя Буйкін М.І.) від 15.12.06 в позові відмовлено.

Луганський апеляційний
господарський суд (судді Парамонова Т.Ф., Єжова С.С., Семендяєва І.В.)
переглянув вказане рішення і постановою від 16.04.07 скасував його, та прийняв
нове рішення, яким позов задоволено.

Закрите акціонерне товариство
“Рубіжанськбуд” вважає постанову такою, що прийнята з порушенням норм матеріального
та процесуального права, тому просить її скасувати, а рішення Рубіжанського
міського суду Луганської області від 15.12.06 залишити без змін.

У відзиві на касаційну скаргу
ОСОБА_1 просить постанову апеляційної інстанції залишити без зміни, оскільки
вважає її законною та обґрунтованою, а касаційну скаргу -без задоволення.

Про час та місце розгляду справи
сторонам двічі повідомлялось, але в судове засідання представники сторін не
з'явились.

Перевіривши матеріали  справи, Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

12.05.2006р. ОСОБА_1 заявив до
Закритого акціонерного товариства “Рубіжанськбуд” позов про визнання недійсними
усіх рішень загальних зборів акціонерів ЗАТ "Рубіжанськбуд" від
24.03.2006.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач
послався на те, що 25.11.2004 на засіданні правління ЗАТ “Рубіжанськбуд” його
обрано головою правління цього товариства, однак загальними зборами акціонерів
товариства від 24.03.2006, які позивач вважає неправомочними,  було обрано іншого голову правління, а його
звільнено з цієї посади.

Доказом неправомочності зборів, за
твердженням позивача є відсутність на цих зборах відповідної кількості голосів.

Зокрема, стверджує позивач, згідно
Закону України “Про господарські товариства” загальні збори визнаються
правомочними, якщо в них беруть участь акціонери що мають більш як 60 відсотків
голосів, а на згаданих зборах брали участь акціонери, що володіють лише 7,3
відсотками голосів.

Приймаючи рішення про відмову в
задоволенні позову, Рубіжанський міський суд Луганської області виходив з того,
що в загальних зборах акціонерів товариства брали участь більше 60 %
акціонерів.

Скасовуючи рішення місцевого суду
та задовольняючи позов, Луганський апеляційний господарський суд послався на
те, що в порушення вимог ст. 43 Закону України “Про господарські товариства” не
було надруковано в одному із офіційних друкованих видань Верховної ради
України, Кабінету Міністрів України чи Державної комісії з цінних паперів та
фондового ринку повідомлення із зазначенням часу і місця проведення зборів та
порядку денного, а така публікація була надрукована лише в місцевій пресі.

Крім того, зазначено у постанові,
держателі акцій не були повідомлені  у
письмовій формі про проведення загальних зборів.

На обґрунтування неправомочності
загальних зборів апеляційна інстанція послалася і на те, що реєстрація
акціонерів, які брали участь у загальних зборах, здійснювалася не на підставі
реєстру, складеного уповноваженим реєстратором - філією відділення
Промінвестбанку в м. Северодонецьку
Луганської області, а на  підставі
списку, складеного правлінням.

Із змісту постанови випливає, що
апеляційна інстанція не дала оцінки доказам, поданим відповідачем, і не
спростувала обставини, встановлені місцевим судом.

Зокрема, місцевим судом
встановлено, що персональне повідомлення кожного акціонера про проведення
загальних зборів та повідомлення в офіційних друкованих органах із зазначенням
часу та місця проведення зборів повинно здійснювати правління товариства, яке
очолював позивач і до обов'язків якого входила організація цієї роботи, але
воно цього не робило.

Як пояснив один із акціонерів -
ОСОБА_2, правління товариства протягом 5 років
не звітувало перед акціонерами і робило все, щоб збори акціонерів не
відбулися (т. 2, а.с. 31-34).

Разом з тим відповідачем надано докази,
які, на його думку, підтверджують правомочність зборів акціонерів товариства,
проведених 24.03.06, зокрема, належно засвідчена копія протоколу НОМЕР_1 від
24.03.06 та належно засвідчена виписка з цього протоколу (т. 1, а.с. 125-130).

При цьому відповідач неодноразово
заявляв, що виписка завірена самим
позивачем.

Цим доказам апеляційна інстанція
взагалі не давала оцінки.

Слід зазначити, що на ксерокопії
виписки із протоколу НОМЕР_1 є відтиск печатки Закритого акціонерного
товариства “Рубіжанськбуд”, на якій відображені цифри 01240918, а завірена ця
копія печаткою “Рубіжанськбуд” і.к. 012440918 (т.1, а.с. 130). Тобто не
виключено, що виписку з протоколу дійсно засвідчував сам позивач.

Що стосується невитребування
реєстру товариства у реєстратора, то апеляційна інстанція не зазначила, хто
повинен був витребувати ці реєстри і чому той, хто повинен був це зробити, не
виконав свого зобов'язання.

Ухвалою Луганського апеляційного
господарського суду  від 26.02.07
Северодонецьку філію АБ “Промінвестбанк” зобов'язано подати Луганському
апеляційному господарському суду реєстр власників іменних цінних паперів ЗАТ
“Рубіжанськбуд” станом на 24.03.06, тобто на день проведення загальних зборів
товариства і складання протоколу НОМЕР_1 цих зборів (т. 3, а.с. 19-21), але банк
відповів, що не може виконати вимоги
ухвали, оскільки реєстр власників іменних цінних паперів ЗАТ
“Рубіжанськбуд” не формувався (т. 3, а.с. 29).

Крім того, відповідач на доказ
неправомірності дій правління товариства
надав ще в місцевий суд постанову № 84-ЛУ від 16.02.2005 Державної
комісії з цінних паперів та фондового ринку, якою до товариства застосовані
санкції за порушення законодавства про цінні папери (т. 2, а.с. 14). З цієї
постанови випливає, що  відповідний
реєстр акціонерів товариства  не було
сформовано саме через бездіяльність самого товариства, яке на той час очолював
позивач.

За таких обставин колегія суддів
Вищого господарського суду України дійшла висновку, що апеляційною інстанцією
неповно досліджені обставини, яким місцевий суд дав юридичну оцінку, і не
перевірив законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у повному
обсязі, як того вимагає ст. 101 ГПК України.

Враховуючи викладене,  керуючись ст.ст. 1115, 1117,
ст.1119, 11110-11112 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ЗАТ
“Рубіжанськбуд” задовольнити частково.

2. Постанову Луганського
апеляційного господарського суду від 16.04.07 у справі № 2-1201/2001 Рубіжанського
міського суду Луганської області  від
15.12.06 скасувати, а справу передати до Луганського апеляційного
господарського суду для здійснення апеляційного провадження в іншому складі
суддів.

Головуючий  суддя                                                                  В.Карабань

Судді
Л.Ковтонюк

В.Чабан