СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

09.08.2007

Справа №2-19/9522-2007А

За позовом ДПІ м. Сімферополі, м.
Сімферополь

До відповідача Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи - ОСОБА_1, АДРЕСА_1.

Про припинення підприємницької
діяльності.

Суддя Мокрушин В.І.

Секретар Сидельова І.І.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача -Шиленко О.В., держ.
інспектор, довіреність № 8334/9/10 від 15.12.2005р.

Від відповідача - не з'явився.

Суть спора: Позивач - ДПІ м.
Сімферополі - звернувся  до
господарського суду АРК із позовом про припинення підприємницької діяльності
відповідача - суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи  - ОСОБА_1, АДРЕСА_1.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав позовні вимоги, просить припинити підприємницьку діяльність
відповідача.

Представник відповідача в засідання
суду не з'явився, витребувані судом документи не представив, про день слухання
справи сповіщений у встановленому порядку: ухвала направлена за адресою його
реєстрації рекомендованою кореспонденцією.

Згідно з пунктом 6 Закону України
„Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України” № 2953-ІV
від 06.10.2005 р., що набрав чинність 01.11.2005 р., до початку діяльності
окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи,
підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального
кодексу України 1991 року (1798-12), вирішують у перший та апеляційній
інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами
Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 5 Кодексу
адміністративного судочинства України адміністративне судочинство здійснюється
відповідно до Конституції України, дійсним Кодексом і міжнародними договорами,
згода на обов'язковість яких дано Верховною Радою України.

Провадження по адміністративних
справах здійснюється відповідно до закону, що діє на час здійснення окремої
процесуальної дії, розгляду справи.

Відповідно до пункту 1 статті 17
КАС України компетенція адміністративних судів щодо вирішення адміністративних
справ поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень.

Справа слухалася у відповідності до
положень Кодексу адміністративного судочинства України (від 06.07.2005 року №
2747 із змінами та доповненнями).

Представник позивача відмовився від
послуг перекладача.

Відповідно до ст.9, 10 Конституції
України, ст.9 Європейської хартії регіональних мов (ратифікована Законом
України від 15.05.2003 року № 802), ст.3 Декларації прав національностей
України (від 01.11.1991 року № 1771), ст.10 Закону України «Про судоустрій»
(від 07.02.2002 року № 3018), ст.18 Закону України «Про мови» (від 28.10.1989
року № 8312), ст.10, 12 Конституції Автономної Республіки Крим (Закон України
від 23.12.1998 року № 350), ст.15 Кодексу адміністративного судочинства України
та клопотанням представника позивача сторона давала пояснення по справі на російській
мові.

Відповідно до ст.41 Кодексу
адміністративного судочинства України (від 06.07.2005 року № 2747 із змінами та
доповненнями), п.2-1 Прикінцевих положень
Кодексу адміністративного судочинства України фіксація судового процесу
технічними засобами не здійснювалася.

Відповідно до ст.130 Кодексу
адміністративного судочинства України (від 06.07.2005 року № 2747 із змінами та
доповненнями) перед початком слухання справи представнику позивача була вручена
пам'ятка про права та обов'язки сторін.

Розглянув матеріали справи,  суд -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Виконавчого комітету
Центральної районної Ради м. Сімферополя № НОМЕР_1 від 25.02.2003 року
проведена державна  реєстрація суб'єкта підприємницької
діяльності: ОСОБА_1, АДРЕСА_1.

За довідкою ДПІ у м. Сімферополі
відповідач з жовтня 2003 року не представляє в органи податкової служби
податкові накладні декларації, фінансову звітність.

Згідно з ч. 2 ст. 46 Закону України
«Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» від
15.05.2003 г. № 755-IV, одним з підстав для прийняття судом рішення про
припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця є неподання
протягом року органам державної служби податкових декларацій, документів
фінансової звітності відповідно до закону.

При таких обставинах, суд вважає,
що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки
підтверджуються матеріалами справи, та відповідають чинному законодавству
України.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу
Адміністративного Судочинства України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її вимоги і заперечення.

Згідно п.4 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства у  справах,
в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи
юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не
стягуються.

При таких обставинах, позовна заява
підлягає задоволенню.

Вступну та резолютивну частини
постанови оголошено у судовому засіданні.

На підставі викладеного та керуючись
ст.17,  18, 70, 76, 86, 162 Кодексу
адміністративного судочинства України (від 06.07.2005 року № 2747 із змінами та
доповненнями), суд

П О С Т А Н О В И В :

·          Позовну заяву задовольнити.

·          Скасувати (припинити) підприємницьку
діяльність суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1,
АДРЕСА_1., (ІІН НОМЕР_2, відомостей про розрахункові рахунки не має).

Постанова може бути оскаржена у
апеляційному порядку відповідно до ст.185-187 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Резолютивна частина Постанови
проголошена у судовому засіданні 09.08.2007 року у 09год. 55 хв

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим
Мокрушин В.І.