ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

12.06.2007
Справа №2-29/17491.1-2006

За позовом – Кооперативу „Лаванда”, м.Ялта.

До відповідачів:

1. Кримської республіканської організації профспілки працівників охорони здоров’я України, м.Сімферополь;

2. Житлового кооперативу індивідуальних забудовників „Ісари”, м.Сімферополь.

За участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:

1.          Установи заміського дитячого оздоровчого табору «Ісари» ім. Віті Коробкова Кримської Республіканської організації профспілки робітників охорони здоров’я України, м.Ялта;

2.          Державної виконавчої служби м.Ялти, м.Ялта;

3.          Комунального підприємства „Бюро технічної інвентаризації м.Ялти”, м.Ялта;

4.          Приватного нотаріусу Ялтинського міського нотаріального округу Темчиної Наталії Олександрівни, м.Ялта.

Про визнання недійсним договору купівлі – продажу нерухомого майна від 08.07.2004р. №1595.

Суддя О.І. Башилашвілі

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача – Формус Ю.В. – представник, довіреність від 30.01.00р.

Від відповідачів:

1. Чорний С.М. – правовий інспектор праці, довіреність від 11.12.06р. №506;

2. Грабовський Ю.Л. – представник, довіреність б/н від 30.05.07р.

За участю третіх осіб:

1. Ільїнічева В.Ф. – голова ліквідаційної комісії;

2. Османова Д.Р. – заступник начальника ДВС м.Ялти.

3. не з’явився;

4. не з’явився, телеграма.

Сутність спору: Кооператив „Лаванда” звернувся до господарського суду АР Крим з позовом до відповідачів: 1. Кримської республіканської організації профспілки працівників охорони здоров’я України; 2. Житлового кооперативу індивідуальних забудовників „Ісари” про визнання недійсним договору купівлі – продажу нерухомого майна від 08.07.2004р. реєстровий №1591, укладений між відповідачами.

Позивач, вважає, що за спірним договором було продано майно, що належить Установі заміського дитячого оздоровчого табору «Ісари» ім. Віті Коробкова Кримської Республіканської організації профспілки робітників охорони здоров’я України. Державна виконавча служба м.Ялти здійснювала арешт майна, що знаходилося на території Дитячого оздоровчому табору „Ісари” ім. Віті Коробкова, у виконання ухвали господарського суду АР Крим про забезпечення позову - Кооперативу „Лаванда” у іншій справі. Комунальне підприємство „Бюро технічної інвентаризації м.Ялти” здійснювало реєстрацію права власності на об’єкт нерухомості - Дитячого оздоровчому табору „Ісари” ім. Віті Коробкова. Приватний нотаріус Ялтинського міського нотаріального округу Темчина Н.О. здійснювала нотаріальне посвідчення спірного договору купівлі-продажу.

Враховуючи те, що усі зазначені особи виконували дії, які безпосередньо пов’язанні з майном, суд ухвалою від 27.11.2006р. залучив вказаних осіб до участі у справі, у якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

Позовні вимоги обґрунтовані положеннями ст.ст. 203, 215 ЦК України та мотивовані тим, що майно за спірним договором було арештовано, а також відсутністю належного обсягу правоздатності у організації профспілки для укладення вказаного договору.

Перший відповідач – Кримська республіканська організація профспілки працівників охорони здоров’я України проти позову заперечує та вважає вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, що продаж майна, яке є предметом спірного договору купівлі – продажу, була здійснена у відповідності до вимог чинного законодавства належним власником цього майна. Крім того, відповідач вказує на те, що посилання позивача на арешт майна за спірним договором, необґрунтовано та безпідставно, оскільки продане майно не було власністю ДОТ «Ісари», а власником цього майна була саме Кримська республіканська організація профспілки працівників охорони здоров’я України.

Другий відповідач – Житловий кооператив індивідуальних забудовників «Ісари», також проти позову заперечує, та посилається на те, що на момент укладення спірного договору купівлі – продажу власником майна, яке є предметом цього договору, була Кримська республіканська організація профспілки працівників охорони здоров’я України та як власник остання здійснила своє право розпорядження належним йому майном.

Третя особа – ДВС у м.Ялта своїм листом від 15 лютого 2007р. пояснила, що ДВС м.Ялта АРК була створена 22.11.2005р. та в період з 29.01.1999р. по 21.11.2005р. примусовим виконанням виконавчих документів займався ВДВС Ялтинського міського управління юстиції. Відповідно до Закону України «Про внесення змін в закони України «Про державну виконавчу службу» і «Про виконавче провадження» від 23.06.2005р. №2716-4 і постановою КМУ від 23.04.2005р. №320 «Про створення урядового органу державного управління у складі: Мін’юсту, наказу Президента України від 20.04.2005р. №701/2005 «Питання Міністерства юстиції України» - відділи Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в АР Крим були ліквідовані наказом Мін’юсту України від 19.08.2005р. №1482/К.

Також у судовому засіданні представник ДВС у м.Ялті усно пояснив, що у провадженні ДВС у м.Ялта не було такого виконавчого провадження, оскільки воно було закінчено ВДВС, начальник якого був Єгоров, та будь – яких документів, відносно цього виконавчого провадження, не передавалось, інших відомостей у ДВС у м.Ялті не має.

Третя особа - КП «БТІ у м.Ялта» до судового засідання не з’явилась. Однак поясненнями від 26.04.2007р. пояснила, що 18.05.2004р. право власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: м.Ялта, с.Куйбишеве, Ісарське шосе,5 було зареєстроване за Кримським республіканським комітетом профспілки робітників охорони здоров’я України, на підставі свідоцтва про право власності, що видане виконкомом Лівадійської селищної ради від 18.05.2004р. У зв’язку з тим, що у цьому свідоцтві була допущена помилка у найменуванні власника, виконком Лівадійської селищної ради видав свідоцтво про право власності від 07.06.2004р. КРО робітників охорони здоров’я України, яке було зареєстроване в БТІ 07.06.2004р., а 28.07.2004р. було зареєстроване право власності на вказане домоволодіння за ЖКІЗ «Ісари» на підставі договору купівлі – продажу, посвідченого приватним нотаріусом Темчиною Н.О. Відомості про накладення арешту на це домоволодіння або заборони на його відчуження не момент реєстрації цього договору не малось.

Третя особа – приватний нотаріус Темчина Н.О., у письмових поясненнях зазначила, що відсутні підстави для задоволення позову, оскільки спірний договір нотаріально посвідчений цілком відповідно до вимог Закону України «Про нотаріат» та з дотриманням  Інструкції про порядок здійснення нотаріальних дій нотаріусами України №20/5 від 03.03.04р. Також приватним нотаріусом Темчиною Н.О. телеграмою заявлено клопотання про розгляд даної справи без її участі у зв’язку із зайнятістю.

В судовому засіданні, що відбулось 04.06.2007р., позивачем були заявлені клопотання, для розгляду яких суд оголосив перерву в проведенні судового засідання до 06.06.2007р.

06.06.2007р. судове засідання не відбулось, про що винесена відповідна ухвала про відкладення розгляду справи (у зв’язку з неможливістю здійснити фіксацію судового процесу).

В судовому засіданні, що відбулось 12.06.2007р. позивач підтримав раніше заявлені ним клопотання. Відповідачі та перша третя особа виклали свою думку щодо заявлених клопотань.

Крім того, 06.06.2007р. судом винесена ухвала про накладення арешту на спірне за договором купівлі – продажу майно.

Другий відповідач своєю заявою просить суд скасувати застосовані судом заходи забезпечення позову.

Після з’ясування позицій сторін щодо заявлених клопотань, представник позивача відмовився від клопотань, наслідками яких може бути відкладення судового засідання та наполягав на оголошенні рішення по даній справі.

Щодо клопотань про залучення до матеріалів справи витягу з держреєстру обтяжень, виданого 03.08.2004р. Кримською філією інформаційного центру Мін’юсту України, копії рішення ГС АРК від 31.08.2004р. у справі №2-7/12317-2004, то останні судом задоволені.

Щодо клопотань позивача про витребування від учасників судового процесу у ВАСУ належним чином посвідчених копій певних судових рішень, витребування від судді Жукової по справі №2-13/7374-2007 ухвали від 30.05.2007р., та необхідності участі Свіріденко А.А. як належного представника першої третьої особи, суд приймає відмову позивача від підтримання цих клопотань.

Щодо клопотання про притягнення до відповідальності керівника ДВС у м.Ялті, а також клопотання про залучення до матеріалів справи документів щодо проведення перевірки про знищення майна ДОТ «Ісари», постанови про відмову у порушенні кримінальної справи та скарги на цю постанову, то суд відмовляє в задоволенні цих клопотань за необґрунтованістю та розцінює дані документи як неналежні докази.

В судовому засіданні оголошувалась перерва до 16:30.

В продовжене судове засідання  не з’явився лише представник позивача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третіх осіб, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою президії ради федерації незалежних профспілок Криму від 14.04.1994р. №П-30 «Про передачу в господарське відання Республіканському комітету профспілки медпрацівників дитячого оздоровчого табору «Ісари» ім. В. Коробкова в м. Ялта» Республіканському комітету медпрацівників в господарське відання був переданий дитячий оздоровчий табір «Ісари» ім. В. Коробкова в м. Ялта».

26.05.2000р. Пленум Рескому Кримської республіканської організації профспілки працівників охорони здоров’я України постановою №1 встановив, що правонаступником коштів та майна Кримського республіканського комітету профспілки працівників охорони здоров’я України Кримська республіканська організація профспілки працівників охорони здоров’я України.

Постановою президії ради федерації незалежних профспілок Криму від 25.09.2003р. № П-6, до постанови від 14.04.1994р. №П-30 були внесенні зміни, відповідно до яких, дитячий оздоровчий табір «Ісари» ім. В. Коробкова в м. Ялта» був переданий Республіканському комітету профспілки працівників охорони здоров’я у власність з наданням права оформити правовстановлюючі документи в органі БТІ.

Так, рішенням № 211 від 13.11.2003р. виконавчий комітет Лівадійської селищної ради оформив право власності на дитячий оздоровчий табір «Ісари» ім. В. Коробкова в м. Ялта» за Кримським республіканським комітетом профспілки працівників охорони здоров’я України та видав свідоцтво про право власності.

04.06.2004р. виконавчий комітет прийняв рішення № 108, яким визнав право власності на дитячий оздоровчий табір «Ісари» ім. В. Коробкова в м. Ялта» за Кримською республіканською організацією профспілки працівників охорони здоров’я України, яка є правонаступником Кримського республіканського комітету профспілки працівників охорони здоров’я України.

08.07.2004 р. між Кримською республіканською організацією профспілки працівників охорони здоров’я України – продавцем в особі голови Турчанинової О. Г. та житловим кооперативом індивідуальних забудовників „Ісари” – покупцем в особі голови Гуртового Р. О. було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна.

За зазначеним договором Кримська республіканська організація профспілки працівників охорони здоров’я України продала, а житловий кооператив індивідуальних забудовників „Ісари” купив об’єкти заміського дитячого оздоровчого табору „Ісари” ім. В. Коробкова у м. Ялта. с. Куйбишеве, шосе Ісарське будинок № 5 , що позначено відповідними літерами.

Згідно п. 1.2 договору об’єкти належали продавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно видане 07.07.2004р. виконавчим комітетом Лівадійської селищної ради на підставі рішення № 108 від 04.06.2004р.

Договір купівлі-продажу від 08.07.2004 р. посвідчено приватним нотаріусом  Темчиною Н. О. та зареєстровано в реєстрі за № 1595.

Суд встановив, що рішення Ялтинського міського суду від 30.09.2005р., на яке посилається позивач в обґрунтування того, що вказані рішення виконавчого комітету Лівадійської селищної ради про оформлення права власності № 211 від 13.11.2003р. та № 108 від 04.06.2004р. визнанні недійсними, скасовано ухвалою Апеляційного суду АР Крим від 15.02.2006р. у справі 22-1894/2006р.

Крім того, законність вказаних рішень, підтвердив Севастопольський апеляційний господарський суд у постанові від 22.08.2006р. у справі № 2-8/8901-2006А.

Відповідно до ч. 2,4 ст. 35 ГПК України, факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу,  який  вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться  знову  при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Рішення суду з цивільної справи, що набрало законної сили, є обов'язковим для господарського суду щодо фактів, які встановлені судом і мають значення для вирішення спору.

Таким чином, на день розгляду справи, суду не подані докази, які підтверджують, що рішення виконавчого комітету Лівадійської селищної ради скасовані або визнанні нечинними у встановленому законом порядку, що у свою чергу спростовує доводи позивача відносно їх недійсності.

Враховуючи зазначені обставини, суд вважає, що на момент укладення спірного договору, власником майна, що є його предметом, була саме Кримська республіканська організація профспілки працівників охорони здоров’я України.

Відповідно до п. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу.

Позивач стверджує, що на момент укладення спірного договору майно оздоровчого табору „Ісари”, у тому числі нерухоме майно за договором, було арештовано відповідно до ухвали господарського суду АР Крим у справі 2-1/11280-2001 від 12.11.2001 р. та додатку до акту опису та арешту майна від 21.11.2001р.

Суд встановив, що у провадженні господарського суду АР Крим знаходиться справа 2-17/4666.1-2006 (попередній номер 2-1/11280-2001) за первісним позовом Кооперативу „Лаванда” до Дитячого оздоровчого табору „Ісари” ім. Віті Коробкова, за участю Кримської республіканської організації профспілки працівників охорони здоров’я України про відшкодування моральної шкоди в сумі 400 000,00 грн. та за зустрічним позовом Дитячого оздоровчого табору „Ісари” ім. Віті Коробкова до Кооперативу „Лаванда” про відшкодування моральної шкоди в сумі 500 000,00 грн.

На день розгляду цієї справи, провадження у справі 2-17/4666.1-2006 зупинено.

Так, в рамках справи 2-1/11280-2001 (новий № 2-17/4666.1-2006) суд, в порядку попередньої підготовки справи до розгляду, наклав ухвалою від 12.11.2001р. арешт на майно Дитячого оздоровчого табору „Ісари” ім. Віті Коробкова в сумі 400 000,00 грн. до розгляду справи по суті.

Ця ухвала суду набрала законної сили 12.11.2001р., не оскаржувалась та не скасована судом.

На підставі цієї ухвали державним виконавцем ВДВС м. Ялти, 13.11.2001р. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження та 21.11.2001р. державним виконавцем ВДВС м. Ялта був складений акт опису й арешту майна Дитячого оздоровчого табору „Ісари” ім. Віті Коробкова.

Матеріали справи підтверджують, що установа заміського дитячого оздоровчого табору «Ісари» ім. Віті Коробкова Кримської Республіканської організації профспілки робітників охорони здоров’я України є юридичною особою (том 4, а.с. 67,68).

Перевіривши матеріали справи, а саме: свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 07.06.2004р., акт опису та арешту від 21.11.2001р., складений державним виконавцем ВДВС м. Ялта, суд встановив, що ВДВС м. Ялти включив до складу опису та арешту майна Дитячого оздоровчого табору „Ісари” ім. Віті Коробкова, нерухоме майно, що належить на праві власності іншій юридичній особі - Кримській Республіканській організації профспілки робітників охорони здоров’я України.

21.09.2004р. начальник ВДВС Ялтинського міського управління юстиції виключив з акту опису та арешту від 21.11.2001р. об’єкти нерухомості, що належали на праві власності Кримській Республіканській організації профспілки робітників охорони здоров’я України.

При цьому позивач не представив суду докази того, що оскаржені ним дії ВДВС м.Ялта визнавалися судом незаконними.

Зі спірного договору вбачається, що до майна, яке відчужено за цім договором, входить майно, що виключено з акту опису та арешту, що у свою чергу підтверджує, що власником цього майна була саме Кримська Республіканська організації профспілки робітників охорони здоров’я України, а не дитячий оздоровчий табір «Ісари» ім. Віті Коробкова.

Викладене спростовує посилання позивача на те, що за спірним договором продано саме майно дитячого оздоровчого табору «Ісари» ім. Віті Коробкова, та відповідно і не має порушення прав позивача на забезпечення його позову у іншій судовій справі № 2-1/11280-2001 (новий № 2-17/4666.1-2006).

Відповідно до ст. 55 закону України „Про нотаріат”, п. 47 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції від 03.03.2004 р. № 20/5 договори про відчуження або заставу майна (майнових прав) посвідчуються  нотаріусом після перевірки відсутності заборони на відчуження або арешту за даними Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

Третя особа - приватний нотаріус Томчина Н. О. (свідоцтво №1789 від 26.07.1995р. том 6, а.с. 35), у письмових поясненнях по суті спору зазначила, що до договору купівлі-продажу було додано довідку про відсутність на 08.07.04р. у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відповідних даних щодо заборони, арешту, обтяжень стосовно майна Кримської республіканської організації профспілки працівників охорони здоров’я України – власника майна. Нотаріусом також були перевірені повноваження сторін на відчуження та придбання майна за спірним договором.

Крім того, факти щодо наявності у Кримської республіканської організації профспілки працівників охорони здоров’я України та її представника, що підписав спірний договір, правоздатності при укладенні спірного договору купівлі-продажу, підтверджується рішенням господарського суду АР Крим від 21.02.2005 р. у справі 2-11/3557-2005, що набрало законної сили, яким суд відмовив Дитячому оздоровчому табору „Ісари” ім. Віті Коробкова у задоволенні позову про визнання недійсним договору, що оспорюється у цій справ.

За викладеними обставин, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для визнання спірного договору недійсним, передбачені ст.ст. 203,215 ЦК України.

Також суд вважає за необхідне скасувати усі заходи забезпечення позову по даній справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82 - 84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          У позові відмовити.

2.          Скасувати усі заходи по забезпеченню позову у справі, що застосовані ухвалами господарського суду АРК  від 27.10.2004р. та 06.06.2007р.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Башилашвілі О.І.