ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2007 р.
№ 13/186

Вищий  господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді                    Палій В.М.,

судді                                        Васищака І.М.,

судді                                        Черкащенка М.М.,

розглянувши    касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю фірми

“Еколас-сервіс ЛТД”

на                     постанову Луганського апеляційного господарського суду від 28.11.2006р.

у справі         №13/186

за позовом     Товариства з обмеженою відповідальністю “Демос”

до                       Товариства з обмеженою відповідальністю фірми “Еколас-сервіс ЛТД”

про                     стягнення 8 643,22 грн.

за скаргою          Товариства з обмеженою відповідальністю фірми “Еколас-сервіс ЛТД”

на дії                     Відділу ДВС у м.Сєвєродонецьку Луганської області,

за участю представників:

від позивача: не з’явився,

від відповідача: не з’явився,

від ВДВС у м.Сєвєродонецьку: не з’явився,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням арбітражного суду Луганської області від 06.06.2001р. у справі №13/186 присуджено до стягнення з ТОВ фірми “Еколас-сервіс ЛТД” на користь ТОВ “Демос”  8643,22 грн. боргу та витрати по сплаті державного мита у сумі 86,43 грн. На виконання вказаного рішення видано наказ №13/186 від 06.06.2001р.

27.08.2001р. Сєвєродонецьким відділом ДВС Сєвєродонецького міського управління юстиції (далі –ДВС) винесена постанова про відкриття виконавчого провадження за вказаним наказом.

21.02.2006р. ДВС винесла постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання наказу №13/186 на підставі п.8 ст.37 Закону України “Про виконавче провадження”, яким передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у випадку фактичного повного виконання рішення згідно з виконавчим документом.

ТОВ “Еколас-сервіс ЛТД” звернулося до господарського суду Луганської області зі скаргою у порядку ст.1212 ГПК України і просить суд визнати незаконною і такою що підлягає скасуванню постанову ДВС від 21.02.2006р. про закінчення виконавчого провадження.

В обґрунтування скарги товариство посилається на те, що ДВС не взято до уваги факт перерахування за меморіальним ордером №1 від 21.01.2005р. засновком товариства Глазуновим С.С. на користь ТОВ “Демос” 13280,11 грн. з призначенням платежу: “ТОВ “Еколас-сервіс ЛТД” через Глазунова С.С. стягнення боргу за наказами арбітражного суду Луганської області №13/186, №13/187 від 06.06.2001р.

Проте, у своїй постанові від 21.02.2006р., яка оскаржується,  ДВС зазначено, що при примусовому виконанні наказу №13/186 від 06.06.2001р. встановлено –згідно листа №4 від 17.02.2006р. сума боргу сплачена повністю.

Вказаним листом стягувач –ТОВ “Демос” повідомив начальника ДВС про те, що борг “Еколас-сервіс ЛТД” повністю погашений у сумі 13 515,69 грн. фізичними особами Молчановим С.В., Назаренко В.І. та Молчановою Н.М.

Ухвалою господарського суду Луганської області  від 10.08.2006р. (суддя Закропивний О.В.) скаргу ТОВ “Еколас-сервіс ЛТД” задоволено повністю: скасовано постанову Державної виконавчої служби у м.Сєвєродонецьку Луганської області від 21.02.2006р. про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Луганської області №13/186 від 06.06.2001р.

Вказана ухвала мотивована тим, що попередніми судами у справі №13/186, а саме у постанові Луганського апеляційного господарського суду від 21.02.2006р., встановлено, що заборгованість ТОВ “Еколас-сервіс ЛТД” за наказом №13/186 сплачена засновником останнього за меморіальним ордером №1 від 21.05.2005р. Але даний факт не був врахований ДВС при винесені постанови від 21.02.2006р. про закінчення виконавчого провадження.

Постановою Луганського апеляційного господарського суду від 28.11.2006р. (головуючий, суддя Бойченко К.І., судді Баннова Т.М., Семендяєва І.В.) ухвала суду першої інстанції скасована. У задоволенні скарги ТОВ “Еколас-сервіс ЛТД” на дії ДВС у м.Сєвєродонецьку Луганської області в порядку ст.1212 ГПК України відмовлено.

Постанова мотивована тим, що постановою Луганського апеляційного господарського суду від 21.02.2006р. у справі №13/186, яка набрала законної сили, встановлено, що станом на 21.02.2006р. наказ арбітражного суду Луганської області №13/186 від 06.06.2001р. фактично виконаний, залишився непогашений борг у сумі 150,54 грн. лише у справі №13/187.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваної постанови ДВС від 21.02.2006р. про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання наказу арбітражного суду Луганської області №13/186 від 06.06.2001р., оскільки  вона винесена на підставі фактичного його виконання –у відповідності з вимогами п.8 ст.37 Закону України “Про виконавче провадження”.

Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції, відповідач –ТОВ “Еколас-сервіс ЛТД” звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій  просить суд вказану постанову скасувати як таку, що ухвалена з неповним з’ясуванням всіх обставин справи, залишивши в силі ухвалу суду першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом норм процесуального права  при ухваленні оскаржуваного судового акта, знаходить касаційну скаргу такою, що не підлягає  задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом апеляційної інстанції та підтверджується матеріалами справи,  засновником ТОВ “Еколас-сервіс ЛТД” Глазуновим С.С. перераховано згідно меморіального ордера №1 від 21.01.2005р. грошові кошти у сумі 13280,11 грн. на користь ТОВ “Демос” на виконання наказів арбітражного суду Луганської області №№13/186, 13/187 від 06.06.2001р.

Засновниками ТОВ “Магазин Надія” Молчановим С.В., Назаренко В.І. та Молчановою Н.М. у травні-червні 2005 року також перераховано на користь ТОВ “Демос” 13515,69 грн., про що останнє листом №4 від 17.02.2006р.   проінформувало ДВС про повне погашення боргу за вищевказаними наказами і просило закрити виконавче провадження.

Сторони не оспорюють фактичне виконання наказу арбітражного суду Луганської області №13/186 від 06.06.2001р. ТОВ “Еколас-сервіс ЛТД” не погоджується з формулюванням змісту описової частини оскаржуваної постанови, а саме з таким змістом: “Встановлено –згідно листа №4 від 17.02.2006р. сума боргу сплачена повністю.”

Колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про безпідставність заявленої скарги на дії ДВС, враховуючи таке.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України “Про виконавче провадження”. Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Так, відповідно до п.8 ч.1 ст.37 Закону України “Про виконавче провадження” виконавче провадження підлягає закінченню у випадку фактичного повного виконання рішення згідно з виконавчим документом.

В силу ч.2 названої статті, про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного відділу державної виконавчої служби.

Вказана норма визначає обов’язок державного виконавця діяти певним чином,  а саме виносити постанову про закінчення виконавчого провадження при наявності для цього підстав.

При цьому, названа стаття не ставить в обов’язок державному виконавцю зазначати обставини, при яких було здійснено виконання виконавчого документа. Необхідною умовою для закінчення виконавчого провадження на підставі п.8 ст.37 Закону є настання події -  фактичного отримання стягувачем повної суми боргу за виконавчим документом.

Судами двох інстанцій під час розгляду даної скарги встановлено фактичне та повне виконання ТОВ “Еколас-сервіс ЛТД” рішення арбітражного суду Луганської області від 06.06.2001р. у справі №13/186 згідно з виданим цим судом наказу від 06.06.2001р.

За таких обставин, оскаржувана постанова ДВС від 21.02.2006р. про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання наказу арбітражного суду Луганської області №13/186 від 06.06.2001р., прийнята на підставі п.8 ст.37 Закону України “Про виконавче провадження” у зв’язку з фактичним виконанням вказаного наказу, відповідає вимогам цього Закону, а тому правових підстав для визнання її незаконною немає.

Заперечення скаржника стосовно того, що формулювання оспорюваної постанови не відповідає дійсним обставинам щодо часу фактичної оплати боргу, не є підставою для визнання її недійсною з огляду на положення Закону України “Про  виконавче провадження”. Окрім того, час фактичного виконання виконавчого документа (наказу суду) може не співпадати із часом винесення відповідної постанови ДВС про закінчення у зв’язку з цим виконавчого провадження. Фактично та повно  виконаним рішення вважається з моменту отримання стягувачем всієї суми боргу, яка підлягала стягненню з боржника за рішенням суду. Посилання державного виконавця у постанові від 21.02.2006р.  про закінчення виконавчого провадження на лист ТОВ “Демос” №4 від 17.02.2006р., не змінює обставин щодо часу виконання наказу суду від 06.06.2001р. у справі №13/186, встановлених постановою Луганського апеляційного господарського суду України від 21.02.2006р. у справі №13/186, в якій встановлено, що заборгованість ТОВ “Еколас-Сервіс ЛТД” за наказом №13/186 сплачена засновником відповідача за меморіальним ордером №1 від 21.05.2005р.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119- 11111 ГПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю фірми “Еколас-сервіс ЛТД” залишити без задоволення, а постанову Луганського апеляційного господарського суду від 28.11.2006р. у справі №13/186 –без змін.

Головуючий, суддя                                                            В.М.Палій

Суддя                                                                                І.М.Васищак

Суддя                                                                                М.М.Черкащенко