ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"26" червня 2007 р.

Справа № 7а/73-2296

14 год. 40 хв.

м. Тернопіль

Господарський
суд Тернопільської області

у складі судді  Стадник М.С.

при секретарі судового засідання
Козловському С.П.

Розглянув справу

за позовом: Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до відповідача: Тернопільської
об'єднаної державної податкової інспекції, м. Тернопіль, вул. Білецька, 1,
46003

за участю представників сторін:

позивача:
ОСОБА_2 -довіреність б/н від 20.04.07р.;

відповідача:          Переймибіда
Роман Богданович -довіреність № 71/7/10-015 від 09.01.07р..

Суть справи:

Суб'єкт підприємницької діяльності
-фізична особа ОСОБА_1 звернулася з позовом про скасування податкового
повідомлення-рішення НОМЕР_1 прийнятого Тернопільською об'єднаною державною
податковою інспекцією яким підприємцю визначено податкове зобов'язання з
податку на додану вартість в сумі 11002 грн. основного платежу та 5501 грн.
штрафних санкцій.

Представникам сторін в судовому засіданні
роз'яснено їх права і обов'язки, передбачені ст.ст. 49, 51 Кодексу
адміністративного судочинства України (далі -КАС України).

Податкова інспекція проти позовних
вимог заперечує, посилаючись на те, що спірне повідомлення-рішення відповідає
чинному законодавству, підтвердженням чого є акт перевірки НОМЕР_2 яким
встановлено факт порушення позивачем норм Закону України „Про податок на додану
вартість”, у зв'язку з чим правомірно визначено податкове зобов'язання по
податку та штрафних санкціях.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін, встановлено:

- Тернопільською об'єднаною
державною податковою інспекцією, на підставі підпункту „б”, пп. 4.2.2 п. 4.2
ст. 4, пп. 17.1.3. п. 17.1. ст. 17 Закону України „Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”
від 21.12.2000р. № 2181-III (далі Закон 2181), прийняте податкове
повідомлення-рішення НОМЕР_1, яким Суб'єкту підприємницької діяльності
-фізичній особі ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов'язання за платежем
16503 грн. податку на додану вартість із яких 11002 грн. сума податку та 5501
грн. штрафні санкції.

Як зазначає інспекція, підставою
для визначення податкового зобов'язання з податку на додану вартість, згідно
акту планової документальної виїзної перевірки НОМЕР_2 проведеної на предмет
своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків, зборів
(обов'язкових платежів), стало порушення підприємцем пп. 7.2.1. п. 7.2.,
пп. 7.4.1., 7.4.4., 7.4.5. п. 7.4., пп. 7.7.1. п. 7.7. ст. 7. Закону України
„Про податок на додану вартість” (далі Закон про ПДВ), а саме: безпідставно
включено до податкового кредиту у квітні 2004р. -228 грн. суми ПДВ, травні
2005р. -1049 грн. ПДВ, червні 2005р. -1425 грн. ПДВ, липні 2005р. -5200 грн.
ПДВ та серпні 2005р. -3100 грн., а всього 11002 грн. по податкових накладних
виданих ПП „Транстехмаш”, ПП "Матрікс" та ТзОВ "Інтеграл",
оскільки дані підприємства не були власниками переданого товару, так як даними
руху коштів по їх банківських рахунках
не підтверджується проведення за них оплати,  а тому їх поставка не відбулася. Також,
звертає увагу суду на те, що:

- відповідно до пп. 7.7.5. п. 7.7.
ст. 7 Закону про ПДВ, однією з підстав включення до податкового кредиту суми
ПДВ є його сплата до бюджету, а інформаційними довідками податкової інспекції
сплата податку контрагентами продавців послуг та продукції не підтверджується;

- податкові накладні підписані
факсимільними підписами керівників цих підприємств, що є порушенням п. 18
„Порядку заповнення податкової накладної” та ст.207 Цивільного кодексу України,
яка передбачає обов'язкову наявність угоди між сторонами щодо застосування
такого підпису, а тому податкові накладні не виконують своєї законодавчо
встановленої функції.

Позивач заперечує проти доводів
інспекції і просить суд врахувати, що згідно пп. 7.4.5. Закону про ПДВ
підставою для включення до податкового кредиту сплаченої у вартості виконаних
робіт та придбаної продукції суми ПДВ є податкова накладна, підприємцем
віднесено до валових витрат суму вартості придбаних товарно-матеріальних
цінностей та наданих послуг на підставі усних договорів купівлі -продажу та
підряду, документів що підтверджують їх виконання, тобто сума понесених витрат
підтверджена документами необхідними для ведення бухгалтерського обліку, а
використання факсимільного підпису на накладних допускається згідно Положення
про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку .

Суд, керуючись ст. 86 КАС України,
давши оцінку поданим сторонами доказам та
наведеним доводам, прийшов до висновку, що позов  підлягає задоволенню.

При цьому суд  виходив із наступного:

- згідно ст. 19 Конституції України
органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України;

- відповідно до Закону України „Про
державну податкову службу в Україні”, контролюючим органом стосовно сплати
податків є податкові органи, які уповноважені здійснювати контроль за своєчасністю,
достовірністю, повнотою нарахування та сплати податкових зобов'язань платниками
податків та здійснювати заходи з погашення податкового боргу;

- до суб'єктів підприємницької
діяльності -фізичних осіб, за порушення норм чинного законодавства, органи
державної податкової служби застосовують заходи, передбачені вищезазначеним
Законом, на підставі матеріалів перевірки, результати якої оформляються актом
документальної перевірки відповідно до Порядку оформлення результатів
документальних перевірок щодо дотримання податкового та валютного законодавства
суб'єктами підприємницької діяльності -фізичними особами, затвердженого наказом
ДПА України від НОМЕР_3,  шляхом
прийняття  податкових повідомлень -рішень
на підставі Закону 2181-ІІІ.

Відповідно до п. 1. ст. 71 КАС
України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень
обов'язок щодо доказування правомірності прийнятого рішення покладається на
відповідача.

Доводи податкової інспекції щодо
правомірності прийнятого податкового повідомлення - рішення НОМЕР_1 є
помилковими, оскільки:

1. - відповідно
до пп. 7.4.1. п. 7.4. ст. 7. Закону про ПДВ, податковий кредит звітного періоду
складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у
звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких
відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи
нематеріальних активів, що підлягають амортизації;

- доказом правомірності включення
відповідних сум до податкового кредиту є належним чином оформлена податкова
накладна, передбачена пп. 7.4.5. п. 7.4. ст. 7. Закону про ПДВ, відповідно до
якого не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті
податку не підтверджених податковими накладними;

- відповідно до пп. 7.2.3. п. 7.2.
ст. 7. Закону про ПДВ податкова накладна є звітним податковим і розрахунковим
документом і повинна відповідати вимогам пп. 7.2.1. п. 7.2. ст. 7. даного
Закону та „Порядку заповнення податкової накладної” затвердженому наказом ДПА
України від 30.05.1997 року № 165 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції
України 23.06.1997р. за № 233/2037;

- підставою виникнення права
платника податку на податковий кредит, згідно пп. 7.5.1. п. 7.5. ст. 7. Закону
про ПДВ вважається дата здійснення першої з подій: дата списання коштів з
банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг) або дата
отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів
(робіт, послуг).

Право на нарахування податку та
складання податкових накладних згідно пп. 7.2.4. п. 7.2. ст. 7 Закону про ПДВ
надано виключно особам зареєстрованим як платники податку в порядку
передбаченому ст. 9. даного закону.

Як випливає із матеріалів справи,
акту перевірки НОМЕР_2, податковий кредит в сумі 11002 грн. підприємцем
сформовано на підставі даних податкових накладних:

- НОМЕР_4 виданої ПП
„Транстехмаш” на підтвердження відпущених позивачу згідно усної домовленості по
видатковій накладній НОМЕР_5 матеріальних цінностей (автозапчастини) на суму
1368 грн. в тому числі 228 грн. ПДВ, оплата яких проведена позивачем
готівкою;

- НОМЕР_6 та НОМЕР_7
виданих ПП „Матрікс” на підтвердження відпущених позивачу згідно усної
домовленості по видаткових накладних НОМЕР_8 матеріальних цінностей (конвектор,
труби, підшипник, дизпаливо) на суму 18600 грн. в тому числі 3100 грн.
ПДВ, та виконаних робіт по ремонту напівпричіпа згідно  акту здачі-прийняття робіт (надання послуг)
НОМЕР_9 , відповідно до якого вартість ремонту складає 31200 грн. в тому числі 5200
грн. ПДВ, оплата яких проведена позивачем готівкою;

- НОМЕР_10 та НОМЕР_11 виданих
ТзОВ „Інтеграл” на підтвердження відпущених позивачу згідно усної домовленості
по видаткових накладних НОМЕР_12  матеріальних
цінностей (дизпаливо) на суму 6292,80 грн. в тому числі 1048 грн. ПДВ,
та наданих інформаційних послуг  про
наявність вантажів та вільного транспорту по Україні згідно акту
здачі-прийняття робіт (надання послуг) НОМЕР_13, відповідно до якого вартість
послуг складає 8550 грн., в тому числі 1425 грн. ПДВ, оплата яких
проведена позивачем готівкою.

Виконання сторонами вищезазначених
господарських зобов'язань підтверджується актом перевірки.

Зазначені податкові накладні
виписані платниками ПДВ, що підтверджується даними Реєстру платників податку на
додану вартість, який ведеться центральним органом державної податкової служби,
в порядку передбаченому Положенням про реєстрацію платників податку на додану
вартість затвердженого наказом ДПА України НОМЕР_14 і дана інформація
оприлюднюється на web сайті ДПА України (www.sta.gov.ua). Згідно даного
Реєстру „Транстехмаш” зареєстроване платником ПДВ, про що підприємству
видано свідоцтво платника ПДВ НОМЕР_15, яке анульоване 30.11.2006р.,
ПП «Матрікс»№ 26578007 та ТзОВ «Інтеграл»№ 26578787 які анульовані тільки
30.03.2007р.. Податкова інспекція в акті перевірки не заперечує, що податкові
накладні виписані платниками ПДВ.

Безпідставними є доводи відповідача щодо того,
що податкові накладні оформлені не у відповідності з вимогами передбаченими пп.
7.2.1. п. 7.2. ст. 7 Закону про ПДВ, оскільки засвідчені факсимільним
підписом  керівників ПП „Транстехмаш”, ПП
"Матрікс" та ТзОВ "Інтеграл", що є порушенням чинного
законодавства, яке регулює порядок забезпечення записів у бухгалтерському
обліку, так як:

- згідно ст. 207 Цивільного кодексу
України, факсимільний підпис -це відтворений засобом копіювання аналог
власноручного підпису, який допускається у випадках встановлених законом або за
письмовою згодою сторін, у яких мають міститися зразки відповідного аналога
їхніх власноручних підписів;

- податкова накладна відповідно до
пп. 7.2.3. п.7.2. ст. 7 Закону про ПДВ, є звітним податковим документом і
одночасно розрахунковим документом порядок заповнення якої регулюється як нормами
даного закону так і правилами „Порядку заповнення податкової накладної”
затвердженого наказом ДПА України № 165 від 30.05.1997р., які розроблені
відповідно до Закону про ПДВ та не містять прямої заборони чи вказівки про
обов'язковість підпису податкової накладної аналогом (п.18 Порядку);

- первинні документи, до яких
відноситься і податкова накладна, можуть завіряться факсимільним підписом
відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність” та пп. 2.5. п. 2. „Положення про документальне забезпечення записів
у бухгалтерському обліку”, затверджений наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995р. № 88, зареєстрований в Міністерстві юстиції України. Отже,
чинним законодавством не забороняється завіряти дані податкових накладних
факсимільними підписами.

2.Не
знаходять підтвердження нормами Закону про ПДВ, доводи інспекції про право
покупця включити до податкового кредиту тільки ті сплачені суми ПДВ, які
знайшли своє підтвердження в податкових зобов'язаннях продавця так і його
контрагентів.

3.Не
довела податкова інспекція належними доказами, що товар реалізований ПП
„Транстехмаш”, ТзОВ „Інтеграл” та ПП „Матрікс” Суб'єкту підприємницької
діяльності -фізичній особі ОСОБА_1 не міг бути предметом купівлі -продажу
відповідно до ст. 656 ЦК України, згідно якої предметом договору може бути
товар який є у продавця або буде придбаний, набутий ним у майбутньому та, що
власність на даний товар оспорюється третіми особами, які є його власниками, а
тому такий висновок зроблений на припущеннях, що є недопустимим при проведені
перевірки.

4.
Необґрунтованим є посилання інспекції на те, що податкові накладні виписані ПП
„Транстехмаш”, ТзОВ „Інтеграл” та ПП „Матрікс” не знаходять підтвердження в
податкових зобов'язаннях їх контрагентів, так як Закон про ПДВ не ставить в
залежність включення покупцем до податкового кредиту тільки ті сплачені суми
ПДВ, які знайшли своє підтвердження в податкових зобов'язаннях як продавця так
і його контрагентів. Крім того, актом перевірки не встановлено фактів хто був
контрагентами продавців, фактів не включення до податкового зобов'язання
продавцями сум сплаченого позивачем в товарі та послугах ПДВ  .

При таких обставинах, податкова
інспекція не довела належними доказами правомірність визначення товариству
податкового зобов'язання по податку на додану вартість в сумі 11002 грн. та
застосованих 50% штрафних санкцій від донарахованої суми ПДВ, у зв'язку з чим
податкове повідомлення -рішення підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене та керуючись
ст. ст. 2, 6 ,7, 86, 160-163, п. 6 розділу Прикінцеві та перехідні
положення  Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити.

2.Скасувати податкове
повідомлення-рішення НОМЕР_1 прийнятого Тернопільською об'єднаною державною
податковою інспекцією, про визначення
Суб'єкту підприємницької діяльності -фізичній особі ОСОБА_1 податкового
зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 11002 грн. основного платежу
та 5501 грн. штрафних санкцій.

Постанова  суду першої інстанції  набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження. На постанову суду сторони мають право
подати заяву про апеляційне її оскарження протягом десяти днів з дня складення
постанови в повному обсязі (27.06.2007р.) до Львівського апеляційного
адміністративного суду, а протягом 20 днів після подання заяви - подати
апеляційну скаргу.

Суддя
М.С. Стадник