ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" серпня 2007 р.
Справа  № 15/156-07-3954А

10 год. 30 хв.                                                                                 м. Одеса

Колегія суддів господарського суду Одеської області у складі:

головуючого судді – Петрова В.С.;

судді –                       Демешина О.А.;

судді –                       Могил С.К.,

при секретарі -          Стойковій М.Д.

За участю представників:

від прокуратури –   не з'явився,

від позивача -           Чайка І.О.,

від відповідача -       Корой Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації до Одеської обласної ради про скасування рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор Одеської області в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації звернувся до господарського суду Одеської області з адміністративним позовом про скасування рішення Одеської обласної ради від 23.02.2007 р. № 208-V „Про організацію виконання обласною радою власних повноважень, передбачених Законом України „Про місцеве самоврядування в Україні” та від 25.04.2007 р. № 273-V „Про внесення змін та доповнень до рішення обласної ради від 23 лютого 2007 року № 208-V „Про організацію виконання обласною радою власних повноважень, передбачених Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні”. В обґрунтування позову прокурор посилається на те, що при прийнятті вказаних рішень облрадою як органом владних повноважень порушені вимоги ч.2 ст. 19 Конституції України, ч. 3 ст. 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", якими передбачено, що органи місцевого самоврядування діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 14 травня 2007 р. відкрито провадження в адміністративній справі № 15/156-07-3954А та призначено попереднє засідання.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 24.05.2007 р. справу № 15/156-07-3954А у зв’язку з особливою складністю призначено до колегіального розгляду у наступному складі: головуючого судді –Петрова В.С., суддів –Демешина О.А. та Могил С.К.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 24.05.2007 р. справу № 15/156-07-3954А прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді –Петрова В.С., суддів –Демешина О.А. та Могил С.К, закінчено підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду в засіданні суду.

В ході розгляду справи позивач підтримав позовні вимоги, про що зазначено у письмових поясненнях у справі (а.с. 108-114).

Відповідач проти позову заперечує з підстав, викладених у письмових запереченнях проти адміністративного позову (а.с. 33-36) та доповненнях до заперечень (а.с. 76-81), посилаючись при цьому на те, що оскаржувані прокурором рішення прийняті відповідно до вимог чинного законодавства в межах наданих облраді повноважень.

У зв’язку з набранням 01 вересня 2005 р. чинності Кодексом адміністративного судочинства України господарський суд Одеської області зазначає, що згідно п. 6 розділу VII Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України до початку діяльності окружного адміністративного суду адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішуються відповідним господарським судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши пояснення представника прокуратури та представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд встановив наступне.

Рішенням Одеської обласної ради від 23.02.2007 р. № 208-V „Про організацію виконання обласною радою власних повноважень, передбачених Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні” виконання окремих повноважень, передбачених статтею 44 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” покладено на відповідні постійні комісії обласної ради також вирішено вважати таким, що втратило чинність рішення обласної ради від 17 травня 2002 року № 15-ХХІV „Про делегування обласній державній адміністрації окремих повноважень обласної ради”.

Рішенням Одеської обласної ради від 25.04.2007 р. „Про внесення змін та доповнень до рішення обласної ради від 23 лютого 2007 року № 208-V „Про організацію виконання обласною радою власних повноважень, передбачених Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні” пункт 1 рішення обласної ради від 23.02.2007 р. № 208-V викладено в іншій редакції.

Проте, на думку суду, вказані вище рішення прийняті обласною радою в порушення вимог чинного законодавства, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету.  Згідно ч. 10 ст. 47 того ж Закону за результатами вивчення і розгляду питань постійні комісії готують висновки і рекомендації; висновки і рекомендації постійної комісії приймаються більшістю голосів від загального складу комісії і підписуються головою комісії, а в разі його відсутності - заступником голови або секретарем комісії.

Виходячи з викладеного, постійні комісії мають права приймати лише висновки та рекомендації, які підлягають обов’язковому розгляду органами, підприємствами, установами, організаціями, яким вони адресовані.

Разом з тим у відповідності з положеннями ст. 1 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” делеговані повноваження –повноваження органів виконавчої влади, надані органам місцевого самоврядування законом, а також повноваження органів місцевого самоврядування, які передаються відповідним місцевим державним адміністраціям за рішенням районних, обласних рад.

Так, згідно оскаржуваних рішень відповідачем покладено на постійні комісії обласної ради делеговані місцевим державним адміністраціям згідно ст. 44 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” повноваження. Проте, жодна норма закону не передбачає наявність прав у облради передавати постійним комісіям делеговані місцевій державній адміністрації повноваження. При цьому слід зазначити, що, виходячи з аналізу положень Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”, стаття 44 вказаного Закону виключає можливість передачі зазначених у цій статті повноважень іншим органам місцевого самоврядування, ніж місцевим державним адміністраціям. Зазначене також підтверджується наступним.

Так, згідно підпункту 1 пункту 1 оскаржуваного рішення облради № 208-V (з урахуванням внесених змін рішенням від 25.04.2007 р. № 273-V) повноваження з підготовки і внесення на розгляд ради проектів програм соціально-економічного та культурного розвитку області, цільових програм з інших питань, а в місцях компактного проживання національних меншин - також програм їх національно-культурного розвитку, проектів рішень, інших матеріалів з питань, передбачених цією статтею, а також повноваження із забезпечення виконання рішень ради відповідачем покладено на постійну комісію з питань економіки, промислової політики, інвестицій, розвитку малого і середнього бізнесу та інші постійні комісії відповідно до їх функціональної спрямованості. Між тим відповідно до п. 1 ст. 17 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" місцеві державні адміністрації розробляють проекти програм соціально-економічного розвитку, цільових програм і подають їх на затвердження відповідній раді, забезпечують їх виконання, звітують перед відповідною радою про їх виконання.

Також згідно підпункту 2 пункту 1 рішення облради № 208-V (зі змін.) повноваження з підготовки пропозицій до програм соціально-економічного та культурного розвитку області та загальнодержавних програм економічного, науково-технічного, соціального та культурного розвитку України відповідачем покладено на постійну комісію з питань, економіки, промислової політики, інвестицій, розвитку малого і середнього бізнесу та інші постійні комісії відповідно до їх функціональної спрямованості. Однак, надання таких повноважень постійній комісії суперечить пункту 8 ст. 17 Закону України „Про місцеві державні адміністрації”, відповідно до якого місцева державна адміністрація розробляє та вносить пропозиції до проектів державних програм соціального та економічного розвитку України. Крім того, статтею 18 Закону України „Про державне прогнозування та розроблення програм економічного і соціального розвитку України" передбачені повноваження державних адміністрацій в галузі бюджету та фінансів, зокрема: складання і подання на затвердження ради проекту відповідного бюджету та забезпечення його виконання, подання фінансових показників і пропозицій до проекту Держбюджету

Підпунктом 3 пункту 1 рішення облради № 208-V (зі змін.) повноваження із забезпечення збалансованого економічного і соціального розвитку області, ефективного використання природних, трудових і фінансових ресурсів покладено на постійну комісію з питань економіки, промислової політики, інвестицій, розвитку малого і середнього бізнесу та інші постійні комісії, що не узгоджується з пунктом 2 ст. 17 Закону України „Про місцеві державні адміністрації”, згідно з яким місцева держадміністрація забезпечує ефективне використання природних, трудових і фінансових ресурсів.

Підпунктом 4 пункту 1 рішення облради № 208-V (зі змін.) повноваження з підготовки і подання до відповідних органів виконавчої влади фінансових показників і пропозицій до проекту Державного бюджету України покладено на постійну комісію з питань бюджету та банківської діяльності, що не відповідає пункту 2 ст. 18 Закону України „Про місцеві державні адміністрації”, оскільки як зазначалось вище, місцева держадміністрація подає в установленому порядку до органів виконавчої влади вищого рівня фінансові показники і пропозиції до проекту Державного бюджету України.

Крім того, відповідно до ст. 34 Бюджетного кодексу України фінансові показники, точніше - бюджетні запити, можуть надавати тільки розпорядники бюджетних коштів. А згідно з п. 36 ст. 2 Бюджетного кодексу розпорядниками бюджетних коштів визнаються бюджетні установи в особі їх керівників, уповноважені отримувати бюджетні асигнування, взяття бюджетних зобов'язань та здійснення видатків з бюджету.

Підпунктом 5 пункту 1 рішення облради № 208-V (зі змін.) повноваження зі сприяння інвестиційній діяльності на території області покладено на постійну комісію з питань економіки, промислової політики, інвестицій, розвитку малого і середнього бізнесу; з питань прикордонного, міжрегіонального та міжнародного співробітництва. Однак, пунктом 8 ст. 26 Закону України „Про місцеві державні адміністрації” передбачено, що саме місцева держадміністрація вносить до відповідних органів пропозиції щодо залучення іноземних інвестицій для розвитку економічного потенціалу області.

Підпунктом 6 пункту 1 рішення облради № 208-V (зі змін.) повноваження з об'єднання на договірних засадах коштів підприємств, установ та організацій, розташованих на території області, і населення, а також бюджетних коштів на будівництво, реконструкцію, ремонт та утримання на пайових засадах об'єктів соціальної і виробничої інфраструктури, шляхів місцевою значення та на заходи щодо охорони праці та охорони навколишнього природного середовища покладено на постійну комісію з питань бюджету та банківської діяльності й інші постійні комісії обласної ради відповідно до їх функціональної спрямованості. Проте, зазначені повноваження згідно пунктом 5 ст. 18 Закону України „Про місцеві державні адміністрації" віднесено до відання місцевих державних адміністрацій.

Підпунктом 8 пункту 1 рішення облради № 208-V (зі змін.) повноваження із затвердження маршрутів і графіків руху місцевого пасажирського транспорту незалежно від форм власності, узгодження цих питань стосовно транзитного пасажирського транспорту покладено на постійну комісію з питань транспорту та шляхів, що не узгоджується зі ст. 7 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідно до якої організація пасажирських перевезень на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), покладається на обласні держадміністрації.

Підпунктом 9 пункту 1 рішення облради № 208-V (зі змін.) повноваження з підготовки питань про визначення у встановленому порядку території, вибір, вилучення (викуп) і надання землі для містобудівних потреб, визначених містобудівною документацією покладено на постійну комісію з питань земельних відносин та адміністративно-територіального устрою. Так, відповідно до п.п. 4 п. 4 Типового положення про управління містобудування та архітектури обласної державної адміністрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 липня 2000 року № 1146 зазначені питання є компетенцією зазначеного управління.

Підпунктом 10 пункту 1 рішення облради № 208-V (зі змін.) повноваження з організації охорони, реставрації, використання пам'яток історії та культури, архітектури і містобудування, палацово-паркових, паркових та садибних комплексів, природних заповідників місцевого значення покладено відповідачем на постійні комісії з питань будівництва, з питань культури, історичної спадщини, духовності та національних меншин, з питань земельних відносин та адміністративно-територіального устрою, з питань екології, природокористування, надзвичайних ситуацій і ліквідації їх наслідків, з питань спільної власності територіальних громад області, що не відповідає пункту 4 ст. 20 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", згідно з яким адміністрація організовує охорону, реставрацію та використання пам'яток архітектури і містобудування, палацово-паркових, паркових та історико-культурних ландшафтів. Крім того, відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про охорону культурної спадщини" до повноважень органів охорони культурної спадщини обласних державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції належить: виконання функції замовника, укладення з цією метою контрактів на виявлення, дослідження, консервацію, реставрацію, реабілітацію, музеєфікацію, ремонт, пристосування об'єктів культурної спадщини та інші заходи щодо охорони культурної спадщини.

Підпунктом 11 пункту 1 рішення облради № 208-V (зі змін.) повноваження з підготовки висновків щодо проектів місцевих містобудівних програм відповідних адміністративно-територіальних одиниць, що затверджуються сільськими, селищними, міськими радами покладено на постійну комісію з питань будівництва, з питань земельних відносин та адміністративного-територіального устрою, що не узгоджується з ч. 3 ст. 13 Закону України „Про планування і забудову територій”, відповідно до якої спеціально уповноважені органи з питань містобудування та архітектури відповідно до детального плану території подають свої висновки і пропозиції сільським, селищним, міським радам та їх виконавчим органам для прийняття рішень у межах повноважень, визначених законом.

Підпунктом 12 пункту 1 рішення облради № 208-V (зі змін.) повноваження з видачі відповідно до законодавства забудовникам архітектурно-планувальних завдань та технічних умов на проектування, будівництво, реконструкцію будинків і споруд, благоустрій територій та надання дозволу на проведення цих робіт покладено на постійну комісію з питань будівництва. Зазначений пункт оскаржуваного рішення суперечить ст. 24, ч .2 ст. 29 Закону України „Про планування і забудову територій", відповідно до яких надання дозволу на проведення цих робіт є компетенцією виконавчих органів відповідних рад, а дозвіл на виконання будівельних робіт надається інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю, які ведуть реєстр наданих дозволів. Також відповідно до ст. 5 Закону України „Про архітектурну діяльність” архітектурно-планувальні завдання та технічні умови надає орган містобудування та архітектури, яким відповідно до ст. 13 цього ж закону є управління архітектури та містобудування облдержадміністрації.

Підпунктом 15 пункту 1 рішення облради № 208-V (зі змін.) повноваження вжиття необхідних заходів щодо ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій відповідно до закону, інформування про них населення, залучення в установленому порядку до цих робіт підприємств, установ та організацій, а також населення покладено на постійні комісії з питань екології, природокористування, надзвичайних ситуацій і ліквідації їх наслідків, з питань будівництва, що не узгоджується з п. 9-12 ст. 25 Закону України „Про місцеві державні адміністрації” та ст. 8 Закону України „Про захист населення і території від надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру".

Підпунктом 16 пункту 1 рішення облради № 208-V (зі змін.) повноваження з координації діяльності місцевих землевпорядних органів покладено на постійну комісію з питань земельних відносин та адміністративно-територіального устрою. Однак, відповідно до п. „е” ст. 17 Земельного кодексу України обласна державна адміністрація здійснює координацію державних землевпорядних органів, відповідно до п. „д” ст. 8 Земельного кодексу України обласні ради координують місцеві землевпорядні органи. Відповідно до п. 3 Типового положення про обласне головне управління земельних ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 грудня 2003 року № 200, зазначене управління координується облдержадміністрацією.

Крім того, визначені підпунктом 17 пункту 1 рішення облради № 208-V (зі змін.) повноваження, не можуть здійснюватись постійною комісією обласної ради з питань земельних відносин та адміністративно-територіального устрою, з питань бюджету та банківської діяльності, з питань екології, природокористування, надзвичайних ситуацій і ліквідації їх наслідків,    оскільки згідно п. „е” ст. 17 Земельного кодексу України здійснення контролю за використанням коштів, що надходять у порядку відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, пов'язаних із вилученням (викупом) земельних ділянок, належать до власних повноважень місцевих державних адміністрацій. При цьому слід зазначити, що Земельний кодекс України взагалі не наділяє обласні ради даними повноваженнями.

Також підпунктом 19 пункту 1 рішення облради № 208-V (зі змін.) повноваження щодо визначення відповідно до закону розміру відрахувань підприємствами, установами та організаціями, що надходять на розвиток шляхів загального користування в області, покладено на постійну комісію з питань транспорту та шляхів.

Законом України "Про джерела фінансування дорожнього господарства України" передбачено, що для цих цілей у складі республіканського бюджету Автономної Республіки Крим, обласних бюджетів та бюджеті міста Севастополя створюються територіальні дорожні фонди. Доходна частина цих фондів формується за рахунок податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, плати за придбання торгових патентів пунктами продажу нафтопродуктів

Підпунктом 21 пункту 1 рішення облради № 208-V (зі змін.) повноваження з підготовки проектів рішень про віднесення лісів до категорії захисності, а також про поділ лісів за розрядами такс у випадках і в порядку, передбачених законом покладено на постійні комісії з питань земельних відносин та адміністративно-територіального устрою, з питань екології, природокористування, надзвичайних ситуацій і ліквідації їх наслідків.

Порядком поділу лісів на категорії та виділення особливо захисних лісових ділянок, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2007 року № 733, не передбачено таких повноважень взагалі.

Повноваження щодо поділу лісів за розрядами також були передбачені Лісовим кодексом України до 8 лютого 2006 року. На цей час діє нова редакція Лісового кодексу України.

Підпунктом 24 пункту 1 рішення облради № 208-V (зі змін.) повноваження із затвердження для підприємств, установ та організацій, розташованих на території області лімітів викидів і скидів забруднюючих речовин у довкілля та лімітів розміщення відходів у випадках, передбачених законом покладено на постійну комісію з питань екології, природокористування, надзвичайних ситуацій і ліквідації їх наслідків. Згідно зі ст. 19 Закону України „Про охорону навколишнього природного середовища" зазначені питання є повноваженнями виконавчих та розпорядчих органів рад, якими не є постійні комісії.

Крім того, відповідно до ст. 1 Закону України „Про місцеві державні адміністрації”  місцева державна адміністрація в межах своїх повноважень здійснює виконавчу владу на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, а також реалізує повноваження, делеговані їй відповідною радою.

Також частиною 1 ст. 14 Закону України „Про місцеві державні адміністрації”  передбачено, що місцеві державні адміністрації здійснюють повноваження місцевого самоврядування, делеговані їм відповідними радами.

До того ж згідно ч. 1-3 ст. 34 Закону України „Про місцеві державні адміністрації”  місцеві державні адміністрації здійснюють повноваження, делеговані їм відповідними обласними, районними радами. Делегування радами повноважень місцевим державним адміністраціям супроводжується передачею фінансових, матеріально-технічних та інших ресурсів, необхідних для їх здійснення. Місцеві державні адміністрації підзвітні та підконтрольні відповідним радам у частині делегованих повноважень.

Отже, на думку суду, покладення відповідачем виконання повноважень, визначених ст. 44 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", на постійні комісії обласної ради є порушенням норм чинного законодавства України.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною  3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та й спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Частиною 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює  наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини,  що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх  представників, показань свідків, письмових  і речових  доказів,  висновків експертів.

Згідно ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює  докази,  які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому,  всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відтак, виходячи з вищевикладеного та оцінюючи надані сторонами докази, на думку суду, відповідач, заперечуючи проти позову, не довів суду правомірність прийнятих ним оскаржуваних рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб’єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а згідно ст. 105 КАС України позивач має право вимагати скасування або визнання нечинним рішення відповідача –суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень, а також заявляти інші вимоги на захист прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин.

Відповідно до ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб’єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб’єктів владних повноважень.

Враховуючи усе вищезазначене, господарський суд Одеської області вважає, що позовні вимоги прокурора обґрунтовані та відповідають вимогам чинного законодавства, у зв’язку з чим підлягають  задоволенню.

Керуючись ст. ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов Прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації до Одеської обласної ради про скасування рішень задовольнити.

2.          Скасувати рішення Одеської обласної ради від 23.02.2007 р. № 208-V „Про організацію виконання обласною радою власних повноважень, передбачених Законом України „Про місцеве самоврядування в Україні” та від 25.04.2007 р. № 273-V „Про внесення змін та доповнень до рішення обласної ради від 23 лютого 2007 року № 208-V „Про організацію виконання обласною радою власних повноважень, передбачених Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні”.

Постанова суду може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили в порядку ст.254 КАС України.

Головуючий суддя

Суддя                                                                                            Демешин О.А.

Суддя                                                                                            Могил С.К.