ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2007 р.
№ 6/240-7/77

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого
Удовиченка О.С.

суддів :
Катеринчук Л.Й.
Заріцької А.О.

розглянувши  касаційні скарги
1.          ДК “Газ України” НАК “Нафтогаз України”
2.          ДПІ у Радехівському районі Львівської області

на ухвалу

та постанову
господарського суду Львівської області від 12.01.2007р.
Львівського апеляційного господарського суду від 21.03.2007р.

у справі
№ 6/240-7/77

господарського суду
Львівської області

за заявою
ПП “Укртехнопроект”

до
ВАТ “Радехівський цукровий завод”

про
банкрутство

арбітражний керуючий
Чепак І.П.

в судовому засіданні взяли участь  представники :

ДК “Газ України” НАК “Нафтогаз України”
Овчарук О.О.

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду Львівської області від 12.01.2007р. у справі № 6/240-7/77 (суддя Білоус Б.О.) затверджено мирову угоду від 04.01.2007р., укладену між кредиторами, в особі комітету кредиторів, підписану головою комітету кредиторів з однієї сторони та  ВАТ “Радехівський цукровий завод”, в особі керуючого санацією, з другої сторони, припинено провадження у справі про банкрутство.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 21.03.2007р. у справі № 6/240-7/77 (судді: Михалюк О.В. –головуючий, Новосад Д.Ф., Мельник Г.І.) ухвалу господарського суду Львівської області від 12.01.2007р.у справі № 6/240-7/77 залишено без змін, апеляційну скаргу ДПІ у Радехівському районі Львівської області  - без задоволення.

ДК “Газ України” НАК “Нафтогаз України” та ДПІ у Радехівському районі Львівської області звернулися до Вищого господарського суду з касаційними скаргами, в яких просять скасувати ухвалу господарського суду Львівської області від 12.01.2007р. та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 21.03.2007р.

Обґрунтовуючи свої скарги, скаржники посилаються на те, що судами попередніх інстанцій при винесенні оскаржуваних судових рішень було невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, зокрема: ст. 42, 47, 22 ГПК України, ст.ст. 22, п.5, п.8 ст.21, п.3 ст.36, п.1, п.2 ст.38 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, “Порядок забезпечення галузей національної економіки та населення природним газом”, затверджений постановою КМУ від 27.12.2001р. № 1729, постанову КМУ від 13.11.1998р. №1785 “Про вдосконалення розрахунків за спожитий природний газ”, постанову НКРЄ від 12.07.2000р. № 759 “Про затвердження алгоритму розподілу коштів, що надходять на розподільні рахунки газозбутових підприємств НАК “Нафтогаз України” за поставлений природний газ”.

Судова колегія, розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи касаційних скарг, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що касаційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.2 ст.41 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Виходячи зі змісту ст.47 ГПК України, судове рішення приймається суддею за результатами обговорення усіх обставин справи, а якщо спір вирішується колегіально - більшістю голосів суддів. У такому ж порядку вирішуються питання, що виникають у процесі розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи порядок укладення та затвердження мирової угоди, встановлений ст. ст. 37, 38 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” (надалі Закон), було порушено.

З матеріалів справи  вбачається, що 04.01.2007р. було проведено засідання комітету кредиторів ВАТ “Радехівський цукровий завод”, на якому, зокрема, укладено мирову угоду між кредиторами у справі № 6/240-7/77 та боржником.

11.01.2007р. було проведено збори кредиторів ВАТ “Радехівський цукровий завод”, якими  звіт керуючого санацією ВАТ “Радехівський цукровий завод” прийнято до відома та вирішено звернутись до господарського суду із клопотанням про припинення процедури санації у зв’язку з укладенням мирової угоди.

11.01.2007р. від керуючого санацією ВАТ “Радехівський цукровий завод” до господарського суду Львівської області надійшло клопотання про затвердження мирової угоди та припинення провадження у справі № 6/240-7/77.

12.01.2007р. ухвалою господарський суд Львівської області затвердив мирову угоду від 04.01.2007р., укладену в засіданні комітету кредиторів, між ВАТ “Радехівський цукровий завод”, в особі керуючого санацією, та кредиторами, в собі голови комітету кредиторів.

Відповідно до п. 5, 7, 8 ст.21 Закону, за наслідками розгляду звіту керуючого санацією комітет кредиторів приймає рішення про звернення до господарського суду з клопотанням щодо припинення процедури санації і укладення мирової угоди. Звіт керуючого санацією, розглянутий комітетом кредиторів, і протокол засідання комітету кредиторів направляються в господарський суд не пізніше п'яти днів після дати проведення засідання комітету кредиторів. До звіту керуючого санацією додаються реєстр вимог кредиторів і, за наявності, скарги кредиторів, які голосували проти прийнятого комітетом кредиторів рішення або не брали участі в голосуванні. Звіт керуючого санацією та скарги кредиторів розглядаються на засіданні господарського суду. Про час і місце розгляду повідомляються керуючий санацією та кредитори, які подали скарги.

Згідно з приписами ч.1, 2 ст.37 Закону, мирова угода укладається у письмовій формі та підлягає затвердженню господарським судом, про що зазначається в ухвалі господарського суду про припинення провадження у справі про банкрутство. Мирова угода набирає чинності з дня її затвердження господарським судом і є обов'язковою для боржника (банкрута), кредиторів, вимоги яких забезпечені заставою, кредиторів другої та наступних черг.

Відповідно до п.1 ст.38 Закону, арбітражний керуючий протягом п'яти днів з дня укладення мирової угоди повинен подати до господарського суду заяву про затвердження мирової угоди. До заяви про затвердження мирової угоди додаються: текст мирової угоди, протокол засідання комітету кредиторів, на якому було прийнято рішення про укладення мирової угоди, список кредиторів із зазначенням поштової адреси, номеру (коду), що ідентифікує платника податків, та суми заборгованості, зобов'язання боржника щодо відшкодування усіх витрат, відшкодування яких передбачено у першу чергу згідно зі статтею 31 цього Закону, крім вимог кредиторів, забезпечених заставою, письмові заперечення кредиторів, які не брали участі в голосуванні про укладення мирової угоди чи проголосували проти укладення мирової угоди, за їх наявності.

Крім того, відповідно до п.2 ст.38 Закону, про дату розгляду мирової угоди господарський суд повідомляє сторони мирової угоди. Господарський суд зобов'язаний заслухати кожного присутнього на засіданні кредитора, у якого виникли заперечення щодо укладення мирової угоди, навіть якщо на засіданні комітету кредиторів він голосував за укладення мирової угоди.

Отже, з аналізу цих статей вбачається, що дата судового засідання, на якому має бути розглянуто мирову угоду, повідомляється в ухвалі господарського суду, після отримання  ним заяви від арбітражного керуючого про затвердження мирової угоди, до якої додаються: текст мирової угоди, протокол засідання комітету кредиторів, на якому було прийнято рішення про укладення мирової угоди, список кредиторів із зазначенням поштової адреси, номеру (коду), що ідентифікує платника податків, та суми заборгованості, зобов'язання боржника щодо відшкодування усіх витрат, відшкодування яких передбачено у першу чергу згідно зі статтею 31 цього Закону, крім вимог кредиторів, забезпечених заставою, письмові заперечення кредиторів, які не брали участі в голосуванні про укладення мирової угоди чи проголосували проти укладення мирової угоди, за їх наявності. Про дату розгляду мирової угоди господарський суд повідомляє сторони мирової угоди. Сторонами мирової угоди є боржник і кредитор (кредитори).

Господарський суд Львівської області, всупереч вимогам ст.38 Закону, виніс ухвалу, якою затвердив мирову угоду, 12.01.2007р., тобто на наступний день, після отримання клопотання від керуючого санацією ВАТ “Радехівський цукровий завод”. Отже, кредитори, які не входять до складу комітету кредиторів і не брали участі в голосуванні, були позбавлені можливості своєчасно представити свої скарги щодо прийнятого на зборах рішення. Зокрема,  ДК “Газ України” НАК “Нафтогаз України” не входить до складу комітету кредиторів і не брав участі в голосуванні, був позбавлений можливості своєчасно представити свої скарги.

Судове засідання господарського суду Львівської області, за результатами якого винесено оскаржувану ухвалу, проводилось без виклику всіх кредиторів по вказаній справі, оскільки господарським судом Львівської області було винесено заздалегідь ухвалу від 14.12.2006р., якою призначено дату судового засідання для розгляду питання про укладення мирової угоди. Ухвала від 14.12.2006р. була видана у кількості 5 примірників (зазначено на штемпелі ухвали господарського суду Львівської області). Кількість примірників цієї ухвали не відповідає кількості кредиторів по цій справі.

Крім того, саме до дня винесення ухвали від 14.12.2006р., арбітражний керуючий повинен надати заяву про затвердження мирової угоди та документи, передбачені п.1 ст.38 Закону. З матеріалів справи вбачається, що до дня винесення ухвали від 14.12.2006р., а також і до дня винесення оскаржуваної ухвали від 12.01.2007р. не було додано списку кредиторів із зазначенням поштової адреси, номеру (коду), що ідентифікує платника податків. Тобто не було надано належних документів, для того щоб суд міг повідомити всіх кредиторів про дату судового засідання. В результаті цього, господарським судом першої інстанції було порушено принципи господарського судочинства: рівності та змагальності, закріплені ст.42, 43  ГПК України.

Суд апеляційної інстанції на вищевикладені обставини справи уваги не звернув та не надав їм відповідної правової оцінки.

На підставі наведеного колегія Вищого господарського суду України вважає, що ухвала господарського суду Львівської області від 12.01.2007р. та постанова Львівського апеляційного господарського суду від 21.03.2007р. справі № 6/240-7/77 винесені з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв’язку з чим підлягають скасуванню.

Керуючись статтями  1115,  1117,  1119-11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційні скарги ДК “Газ України” НАК “Нафтогаз України” та ДПІ у Радехівському районі Львівської області задовольнити.

Ухвалу господарського суду Львівської області від 12.01.2007р. та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 21.03.2007р. скасувати.

Справу передати на новий розгляд до господарського суду Львівської області.

Головуючий                                                                          О.С. Удовиченко

Судді                                                                                             Л.Й. Катеринчук

А.О. Заріцька