ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

№ 40/5
02.08.07 р.

За позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю «Галс-реєстр»

до
Закритого акціонерного товариства «ТЕМіО»

про
стягнення 3904,80 грн.

Суддя
Сташків Р.Б.

Представники:

від позивача
Лавренко А.І. (довіреність № 02/07 від 26.07.2007);
Лісовий О.І. (довіреність № 10/07-02 від 10.07.2007);

від відповідача
Поживотько В.Б. (довіреність б/н від 12.01.2007);
Семиренко П.Я. (довіреність б/н від 12.01.2007).

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Галс-реєстр»(далі –ТОВ «Галс-реєстр») звернулося до господарського суду з позовом про стягнення з Закритого акціонерного товариства «ТЕМіО»(далі –ЗАТ «ТЕМіО») 3600,00 грн. заборгованості за договором № 48 на ведення реєстру власників іменних цінних паперів, укладеного 26.07.2001 між ТОВ «Галс-реєстр»та ЗАТ «ТЕМіО»(далі –Договір № 48), та 304,80 грн. пені.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 15.12.2006 (суддя Смірнова Л.Г.) порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 16.01.2007.

У зв’язку із необхідністю витребування додаткових доказів, в порядку положень статті 77 Господарського процесуального кодексу України (далі –ГПК України), розгляд справи було відкладено на 29.01.2007.

До суду 23.01.2007 року надійшла заява позивача про уточнення та доповнення позовної заяви. Відповідно до якої позивач просив суд визнати недійсною угоду від 31.03.2005 до Договору № 48 (далі –Угода від 31.03.2005), та стягнути з відповідача 4200,00 грн. боргу та 290,40 грн. пені. Заяву позивача прийнято судом до розгляду.

Уточнені позовні вимоги мотивовані тим, що:

- при ознайомленні з матеріалами справи позивачу стало відомо про існування оспорюваної Угоди від 31.03.2005;

- зазначена угода від імені ТОВ «Галс-реєстр»була підписана колишнім директором позивача Поживотьком В.Б., який ще 10.03.2005 був звільнений з займаної посади за власним бажанням, а тому на дату її укладання Поживотько В.Б. не мав повноважень щодо її підписання від імені ТОВ «Галс-реєстр»;

- доданий до Угоди від 31.03.2005 акт приймання-передачі документів системи реєстру ЗАТ «ТЕМіО»від 06.04.2005, згідно з яким ТОВ «Галс-реєстр»передав документи системи реєстру новому реєстратору Товариству з обмеженою відповідальністю «Галс-реєстратор», від імені позивача було підписано      Іваненком М.А., який також 10.03.2005 звільнився з ТОВ «Галс-реєстр», у зв’язку із чим він не міг мати доступу до документів системи реєстру та не міг їх передавати;

- крім того, при передачі системи реєстру було порушено порядок прийняття рішення про передачу ведення реєстру власників іменних цінних паперів та процедура такої передачі, визначені у Законі України «Про національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні»та Положенні про порядок ведення реєстрів власників іменних цінних паперів (затверджене рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку України № 60 від 26.05.1998; далі – Положення), оскільки згідно з частиною 2 статті 9 вказаного Закону та абзацом 2 пункту 1.2 зазначеного Положення рішення про передачу ведення реєстру власників іменних цінних паперів, а також вибір реєстроутримувача приймаються виключно на загальних зборах акціонерів емітента, проте загальних зборів з питанням у порядку денному про передачу ведення реєстру та визначення іншого реєстроутримувача відповідач не проводив, і відповідного рішення не приймав;

- порушено порядок одностороннього припинення дії договору на ведення реєстру, передбачений статтею 188 Господарського кодексу України (далі –ГК України), пунктом 8.5 Положення та пунктом 9.4 Договору № 48;

- оскільки за цих обставин, угода про розірвання договору є недійсною, у відповідача виникла заборгованість перед позивачем за отримані послуги згідно з Договором № 48 за період 2-4 кварталів 2005 року та 1-4 кварталів 2006 року на загальну суму 4200 грн., яку відповідач позивачеві не перерахував;

- за порушення строків оплати заборгованості позивач нарахував на підставі пункту 7.4 Договору № 48 пеню, яка з урахуванням положень Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань»та пункту 6 статті 232 ГК України, складає 290,4 грн.

Позивач також зазначив, що у березні 2005 року Поживотько В.Б. зареєстрував товариство з майже тотожним найменуванням ТОВ «Галс-реєстратор», свідомо поширював неправдиві відомості щодо припинення діяльності ТОВ «Галс-реєстр»та обманним шляхом спонукав емітентів, ведення реєстрів яких здійснювалось позивачем, до укладання договорів з ТОВ «Галс-реєстратор».

Відповідач позов не визнав з тих підстав, що 31.03.2005 між сторонами було укладено додаткову угоду до Договору № 48 про припинення дії останнього. У цій угоді зазначено, що за взаємною згодою сторін Договір № 48 припиняє свою дію з 01.04.2005, і сторони претензій одна до одної не мають.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 29.01.2007 продовжено строк вирішення спору, розгляд справи відкладено на 22.02.2007, а ухвалами від 22.02.2007 та 12.03.2007 розгляд справи відкладався, відповідно, на 12.03.2007 та 27.03.2007.

Згідно з розпорядженням заступника голови Господарського суду м. Києва від 28.03.2007 № 8, у зв’язку з призначенням судді Смірнової Л.Г. на посаду судді Київського апеляційного господарського суду, справа № 40/5 передана на розгляд судді Сташківу Р.Б.

Ухвалою від 12.06.2007 справа прийнята до провадження суддею Сташківом Р.Б., розгляд справи призначено на 03.07.2007.

У судових засіданнях 03.07.2007 та 10.07.2007 оголошувались перерви до 10.07.2007 та 26.07.2007 відповідно.

Ухвалою від 26.07.2007 у порядку статті 77 ГПК України, у зв’язку із необхідністю витребування нових доказів, судове засідання було відкладено до 02.08.2007.

02.08.2007 позивач подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просив суд визнати недійсною Угоду від 31.03.2005 та стягнути з відповідача 3600 грн. основного боргу та 327,6 грн. пені.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, –

ВСТАНОВИВ:

26.07.2001 між сторонами було укладено Договір 48, відповідно до пункту 1 якого позивач передав, а відповідач прийняв повний реєстр власників іменних цінних паперів відповідача та зобов’язався здійснювати його ведення у електронній формі згідно з Положенням.

Згідно з підпунктом 3.2 пункту 3 Договору № 48 позивач зобов’язався виконувати усі розпорядження відповідача стосовно реєстру, якщо вони не суперечать Положенню та цьому Договору.

Перелік та вартість послуг позивача визначено додатком №1 до Договору №48, розцінки послуг діють протягом одного року. По закінченню цього терміну вони повторно визначаються за взаємною згодою сторін (підпункт 9.2 пункту 9 Договору № 48).

Відповідно до додатку №1 до Договору № 48 плата за послуги  з ведення  та збереження реєстру власників іменних цінних паперів становить 600 грн. в квартал.

10.03.2005 наказом № 6 директор ТОВ «Галс-реєстр»Поживотько В.Б. був звільнений з займаної посади з 10.03.2005 за власним бажанням, що підтверджується листом Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 25.07.2006 № 12/02/11154 та рішенням Господарського суду м. Києва від 17.11.2006 у справі № 38/574-А, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.01.2007.

Цього ж дня наказом № 7 було звільнено з посади спеціаліста інспекційного відділу Іваненка М.А., що підтверджується Актом проведення позапланової перевірки дотримання Ліцензійних умов провадження професійної діяльності на ринку цінних паперів ТОВ «Галс-реєстр»від 22.06.2006 та листом від 25.07.2006 № 12/02/11154 Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку.

11.03.2005 Голосіївською районною у м. Києві державною адміністрацією зареєстровано юридичну особу ТОВ «Галс-реєстратор», а директором останнього визначено Поживотько В.Б., що підтверджується Актом проведення планової перевірки дотримання Ліцензійних умов провадження професійної діяльності на ринку цінних паперів ТОВ «Галс-реєстратор» від 11.11.2005, складеним Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку, та рішенням Адміністративної колегії Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України від 28.12.2005, яким на ТОВ «Галс-реєстратор»накладено штраф за порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді неправомірного використання без дозволу уповноваженої на те особи фірмового найменування, що може призвести до змішування з діяльністю іншого господарюючого суб’єкта, який має пріоритет на його використання.

14.03.2005 Поживотько В.Б. був прийнятий на роботу в ТОВ «Галс-реєстратор»(наказ № 1 від 14.03.2005). (У акті проведення планової перевірки дотримання Ліцензійних умов провадження професійної діяльності на ринку цінних паперів ТОВ «Галс-реєстратор», прийнятого Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку 10.11.2005, зазначена дата прийняття Поживотька В.Б. на посаду працівника ТОВ «Галс-реєстратор»- 15.03.2005 (стор. 20)).

Рішенням Господарського суду м. Києва від 17.11.2006 у справі № 38/574-А (2006 року) встановлено, що у трудовій книжці Поживотька Володимира Борисовича зроблений запис про звільнення Поживотька В.Б. з 10.03.2005 з посади директора ТОВ «Галс-реєстр»за власним бажанням згідно з статтею 38 КЗпП України, та про прийняття на роботу з 14.03.2005 Поживотька В.Б. у ТОВ «Галс-реєстратор». Зазначені обставини підтверджуються представниками сторін.

Листом від 22.03.2005 № 22/-3-03 позивач повідомив Державну комісію з цінних паперів та фондового ринку про звільнення директора Поживотька В.Б. (наказ від 10.03.2005 № 6) та спеціаліста інспекційного відділу Іваненка М.А. (наказ від 10.03.2005 № 7), що підтверджується Актом проведення позапланової перевірки дотримання Ліцензійних умов провадження професійної діяльності на ринку цінних паперів ТОВ «Галс-реєстр»від 22.06.2006 Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку.

Листами від 26.02.2005 № 26/02-15 та від 15.03.2005 № 15/03-09 за підписом директора позивача Поживотька В.Б., адресованими відповідачу, останній повідомлявся про те, що з 24.02.2005 в ТОВ «Галс-реєстр»склалася ситуація, яка унеможливлює подальше виконання договірних зобов’язань з боку ТОВ «Галс- реєстр», у зв’язку із чим відповідачу пропонувалося визначитись з подальшим вибором реєстратора по веденню реєстру власників іменних цінних паперів ЗАТ «ТЕМіО».

Листом від 31.03.2005 № 84-2005 відповідач на вищевказані листи просив директора позивача Поживотька В.Б. підготувати та передати систему реєстру ЗАТ «ТЕМіО»новому реєстратору. Цей лист було отримано особисто Поживотьком В.Б., що вбачається з самого листа.

31.03.2005 між позивачем в особі в.о. директора Поживотько В.Б. та відповідачем укладено Угоду до Договору № 48, за умовами якої сторони дійшли на підставі обміну листів, спільної згоди про припинення дії Договору № 48, шляхом підписання даної угоди, з 01.04.2005. Відповідно до цієї угоди система реєстру відповідача повинна бути передана новому реєстратору, згідно рішення Емітента (відповідача), викладеного в листі до Реєстратора (позивача) від 31.03.2005.

На підтвердження повноважень Поживотька В.Б. укладати від імені ТОВ «Галс-реєстр»угоди, останнім було надано наказ позивача № 8 від 10.03.2005, зі змісту якого вбачається, що Поживотько В.Б. звільнений з посади директора ТОВ «Галс-реєстр»з 10.03.2005, проте до моменту призначення нового директора ТОВ «Галс-реєстр»і передачі йому всіх документів товариства, Поживотько В.Б. призначив себе в.о. директора ТОВ «Галс-реєстр».

01.04.2005 фізична особа Лавриненко А.І. (засновник ТОВ «Галс-реєстр») звернувся до  Голосіївського РУ ГУ МВС України із заявою щодо неправомірних дій Поживотько В.Б. з приводу заволодіння останнім печаткою ТОВ "Галс-реєстр", що підтверджується листом Прокуратури Голосіївського району м. Києва від 04.08.2005 № 1792.

06.04.2005 між відповідачем, позивачем в особі Іваненко М.А., що діяв на підставі  довіреності № 07/03-01 від 07.03.2005 (яка була визнано недійсною директором позивача 01.04.2005 згідно з наказом позивача № 4) та ТОВ «Галс-реєстратор»в особі директора Поживотько В.Б. складено акт прийому-передачі документів системи реєстру відповідача.

Згідно протоколу огляду та вилучення від 29.09.2005, складеного дізнавачем ВД Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві, та довідки від 29.09.2005, складеної керівництвом ВД Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві,  в ході проведення дізнання було оглянуто та вилучено печатку ТОВ "Галс-реєстр" у гр. Поживотько В.Б. та передано на відповідальне зберігання гр. Лавриненку А.І. до кінця дізнання у даній кримінальній справі.

Як убачається з Акта проведення планової перевірки дотримання Ліцензійних умов провадження професійної діяльності на ринку цінних паперів реєстратором ТОВ «Галс-реєстр» від 21.09.2005, складеного Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку, у період з 31.08.2003 до 31.08.2005 доступ до документів та інформації систем реєстрів всіх емітентів, з якими укладено договори на ведення реєстрів, мали наступні працівники реєстратора: Поживотько В.Б., Власик Л.М., Шчудло О.А., Лавренко А.І., Линник Н.Г.

Таким чином, гр. Іваненко М.А. не мав відповідного доступу до документів та інформації систем реєстрів відповідача, а з 01.04.2005 і на представництво інтересів позивача.

Крім того, гр. Іваненко М.А. з 15.03.2005 (тобто до моменту складання акта приймання-передачі від 06.04.2005) був прийнятий на роботу до ТОВ «Галс-реєстратор», що підтверджується Актом проведення планової перевірки дотримання Ліцензійних умов провадження професійної діяльності на ринку цінних паперів ТОВ «Галс-реєстратор»від 10.11.2005 Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку.

З Актів Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку проведення позапланової та планових перевірок дотримання Ліцензійних умов провадження професійної діяльності на ринку цінних паперів ТОВ «Галс-реєст»від 21.09.2005 та 22.06.2006, а також ТОВ «Галс-реєстратор»від 10.11.2005 вбачається, що у спірний період відбувалось одночасне ведення системи реєстру відповідача як у ТОВ «Галс-реєстр» так і у ТОВ «Галс-реєстратор».

Спір виник внаслідок того, що позивач вважає що оспорювана угода від імені позивача підписана не уповноваженими на це особами, які були звільнені з займаних посад в ТОВ «Галс-реєстр»та які неправомірно заволоділи печаткою позивача.

За таких обставин справи позов (з урахуванням уточнень поданих 02.08.2007) підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Предметом Договору 48 було виконання позивачем операцій по веденню реєстру власників іменних цінних паперів ЗАТ «ТЕМіО», тобто надання даного роду послуг.

Підстав, з яких договір на ведення реєстру власників іменних цінних паперів припиняється, спеціальний закон –Закон України «Про Національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні»не містить. Отже, до такого договору повинні застосовуватись загальні підстави припинення зобов'язань, встановлені цивільним законодавством.

Відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.  Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з частиною 2 статті 203 Цивільного кодексу України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 207 Цивільного кодексу України, правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства та скріплюється печаткою.

Правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов’язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим, зокрема, у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання (стаття 241 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з Угоди від 31.03.2005, з боку позивача її підписано в.о. директора Поживотько В.Б., який наказом № 6 від 10.03.2005 був звільнений з займаної посади з 10.03.2005 за власним бажанням (про що зроблено відповідний запис у його трудовій книжці), а  отже не мав повноважень щодо підписання оспорюваної угоди від імені позивача.

Суд не сприймає у якості доказу щодо підтвердження права Поживотька В.Б. на підписання спірної угоди наказ № 8 від 10.03.2007, яким він призначив себе в.о. директора позивача, оскільки згідно зі статтею 99 Цивільного кодексу України, Законом України «Про господарські товариства»(стаття 36, частини 5,6 статті 41, стаття 62) та Статутом ТОВ «Галс-реєстр»право на призначення директора, як і покладення на певну особу повноважень директора, належить до виключної компетенції загальних зборів позивача. Крім того, гр. Поживотько В.Б. не перебував з позивачем з 10.03.2005 у жодних договірних чи трудових правовідносинах, а з 14.03.2005 займав посаду директора ТОВ «Галс-реєстратор».

Також з матеріалів справи вбачається, що гр. Поживотько В.Б. після свого звільнення печатку ТОВ «Галс-реєстр»новому керівництву позивача передав лише 29.09.2005. Тобто на час укладення оспорюваної угоди печатка ТОВ «Галс-реєстр»знаходилась у гр. Поживотько В.Б.

Отже, гр. Поживотько В.Б. не був уповноважений на підписання оспорюваної угоди від імені позивача, відповідно, Угода від 31.03.2005 підписана з боку позивача не уповноваженою на це особою.

Наданий суду акт прийому-передачі документів системи реєстру ЗАТ «ТЕМіО»від 06.04.2005 також не може бути прийнято судом як належний доказ  щодо припинення договірних відносин між сторонами, оскільки з нього вбачається, що від імені позивача на підставі довіреності від 07.03.2005 №07/03-01 (анульована новим директором позивача Шчудло О.А. 01.04.2005) діяв Іваненко М.А., який з 10.03.2005 був звільнений із займаної посади за власним бажанням, а отже відповідно до пункту 12.7 Положення не мав права доступу до інформації системи реєстру.

Крім того, як убачається з листа Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 25.07.2006 № 12/02/11154 починаючи з 11.03.2007 Іваненко М.А. не був працівником ТОВ «Галс-реєстр», не мав доступу до документів систем реєстрів, ведення яких здійснювалось позивачем та не міг здійснювати передачу таких документів іншому реєстратору, а з квітня 2005 року не мав права представляти позивача у відносинах з іншими особами (оскільки довіреність яка надавала йому такі повноваження наказом від 01.04.2005 № 4 була визнана недійсною). Довіреність від 07.03.2005 №07/03-01 не містить повноважень Іваненка М.А. щодо використання печатки ТОВ «Галс-реєстр».

Пунктом 8.13 Положення (чинного на момент його складання) передбачено, що акт прийому-передачі підписується уповноваженою особою реєстроутримувача, який передає реєстр, уповноваженою особою нового реєстраутримувача та уповноваженою особою емітента.

Отже, акти прийому-передачі документів системи реєстру, ведення яких здійснювалось позивачем, були підписані особою, яка діяла на підставі скасованої довіреності та не мала права доступу до системи реєстру, що суперечить вказаному пункту Положення.

Слід також зазначити, що на момент підписання акта приймання-передачі від 06.04.2005 Іваненко М.А. вже був працівником ТОВ «Галс-реєстратор».

Таким чином, зазначений акт приймання-передачі від 06.04.2005 не може свідчити про подальше схвалення позивачем Угоди від 31.03.2005.

Враховуючи те, що Угоду від 31.03.2005 з боку позивача було підписано неуповноваженою особою та суду не надано доказів подальшого схвалення  позивачем оспрорюваної угоди, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині  визнання недійсною Угоди від 31.03.2005 є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Посилання відповідача на те, що він листом від 31.03.2005 повідомив позивача про прийняте ним рішення про передачу його реєстру іншому реєстратору, а отже про розірвання договору № 48, не приймається виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 8.5. Положення, яке діяло на час укладення оспорюваної угоди, у випадку припинення дії договору на ведення реєстру в односторонньому порядку сторона, яка прийняла таке рішення та визначила дату припинення дії договору, повинна у письмовій формі повідомити другу сторону про припинення дії договору не менш ніж за 45 календарних днів до дати припинення дії договору.

Зазначена норма положення кореспондується з підпунктом 9.4 пункту 9 Договору № 48, відповідно до якої при бажанні розірвати договір ініціатор зобов’язаний повідомити про це іншу сторону не менш як за сорок п’ять днів.

Відповідачем, по-перше, не надано суду доказів того що лист від 31.03.2005 надсилався чи вручався позивачеві, а не особисто гр. Поживотько В.Б., як вбачається з його змісту, по-друге, зазначений лист складено в день підписання оспорюваної угоди, тому він не міг бути направлений відповідачем позивачеві у строк встановлений пунктом 8.5.Положення.

Відповідно до статей 604, 653, 654 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється за домовленістю сторін. У разі розірвання договору зобов'язання припиняється з моменту досягнення домовленості про розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Відповідно до статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки, суду не надано належних доказів щодо припинення договірних відносин між сторонами, твердження відповідача щодо відсутності договірних  відносин та зобов’язань між сторонами за Договором № 48 не може бути прийнято судом як на підставу його заперечень щодо стягнення боргу та пені.

Відповідно до приписів статті 175 Господарського кодексу України майнові зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим  Кодексом.

Статтями 13, 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов’язання мають виконуватися належним чином, в установлений строк, відповідно до вказівок закону, договору, а одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускаються.

Згідно частини другої статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського  інтересу.

Оскільки відповідачем не доведено факту належного виконання своїх зобов’язань щодо оплати за отримані послуги надані позивачем, тобто у спірних правовідносинах має місце порушення договірних зобов’язань, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 3600 грн. боргу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Частиною третьою статті 232 закріплено право вимоги щодо сплати штрафних санкцій за господарське правопорушення учасника господарських відносин,  права чи законні інтереси якого порушено.

Відповідно до підпункту 7.4 пункту 7 Договору № 48, у випадку  несвоєчасного сплати платежів за отримані послуги, відповідач зобов’язувався  сплатити позивачеві пеню у розмірі 0,1% від несплаченої, або несплаченої вчасно суми за кожний день затримки.

Відповідно до частини першої статті 231 Господарського кодексу України,  законом щодо окремих видів зобов’язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що  нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців  від дня, коли  зобов’язання мало бути виконано.

У зв’язку з вищезазначеним, розрахунок пені здійснюється судом відповідно до приписів вказаної норми та статей 1,3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань», якими встановлено, що розмір   пені, яка нараховується за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов’язань за договором обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Таким чином, підлягає стягненню пеня у сумі 305,16 грн. (3600 грн. х 17% (подвійна облікова ставка НБУ) / 365 днів х 182 дні).

Всі інші доводи та заперечення сторін та надані на їх підтвердження докази не мають значення для справи, тому на підставі статті 34 Господарського процесуального кодексу України судом не приймаються.

Суми, які підлягають сплаті за витрати, пов’язані з розглядом справи, при частковому задоволенні позову покладаються на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог (частина п’ята статті 49 ГПК України).

Відтак, відповідно до статей 44, 49 ГПК України на відповідача відносяться витрати по сплаті державного мита у сумі 186,42 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 117,33 грн..

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати недійсною угоду від 31.03.2005 до договору № 48 від 26.07.2001 на ведення реєстру власників іменних цінних паперів, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Галс-реєстр»та Закритим акціонерним товариством «ТЕМіО».

Стягнути з Закритого акціонерного товариства «ТЕМіО»(02094, м. Київ, вул. Корольова, 9-б, ідентифікаційний код 23161579; п/р1420 в АКБ «Райффайзенбанк Україна»м. Києва, МФО 300528, а у випадку відсутності коштів  з будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Галс-реєстр»(02660,  м. Київ, вул. Марини Раскової, 11, оф. 723, ідентифікаційний код 31088389, п/р265080893 в ПКФ ВАТ АБ «Украгазбанк», МФО 300294) 3600 (три тисячі шістсот) грн. боргу, 305 (триста п’ять) грн. 16 коп. пені; 186 (сто вісімдесят шість) грн. 42 коп. витрат по сплаті державного мита та 117 (сто сімнадцять) грн. 33 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового  процесу.

У решті позову відмовити.

Видати  наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня  його прийняття.

Суддя
Сташків Р.Б.