ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.07                                                                                        Справа №  10/360/07

Суддя   Алейникова Т.Г.

За позовом : Товариство з обмеженою відповідальністю “Артур-К”, с. Чайка Київської області

До відповідача : КП “Аптека № 104”, смт Мирне Мелітопольського району   Запорізької області

про  стягнення суми 34 814, 72 грн.

Суддя    Алейникова Т.Г.

Представники:

Від позивача: Чернега С.Є.  дов.  від 23.02.07р.

Від відповідача: Стожко С.І.  дов. від 18.07.07р.

Справа розглядалася 23.07.07р. У судовому засіданні оголошено резолютивну частину рішення.

Розглядається позов про стягнення з відповідача 31 512,17 грн. основного боргу, 1 726, 95 грн. пені, 1 575,60 грн. штрафу за Договором № 4633 від 09.11.06р.

Відповідач позовні вимоги  визнає, подав клопотання про розстрочку виконання рішення на 12 місяців у зв’язку із складним фінансовим станом.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд встановив:

На підставі договору № 4633  від 09.11.2006р. укладеного між позивачем  і Комунальним підприємством «Аптека № 104» смт. Мирне Мелітопольського району   Запорізької області, позивач  поставив, а відповідач прийняв товар . (медичні препарати) на загальну суму 32 777,92 грн. в асортименті та кількості відповідно накладних, які додані до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ч. 1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.  Однак відповідач своєчасно не розрахувався з позивачем за отриманий товар, сума  основного боргу складає 31 512,17 грн. згідно із розрахунком позивача.

Пунктом 1 ст.193 Господарського Кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання — відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 629 ЦК України встановлює обов'язковість договору для виконання сторонами. Відповідно до вимог п.7 ст.193 ГК України та статями 525, 526 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно пункту 2 ст.193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до частини 2 статті 217 Господарського кодексу України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Згідно частини 1 статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до частини 2 статті 549 ЦК України та частини 4 ст.231 ГК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до приписів статті 199 ГК України виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами.

За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов'язань, які звичайно застосовуються  у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно із статтями 546 і 548 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею), якщо це встановлено договором або законом.

Згідно п.8.2  Договору за прострочення платежу позивачем нараховано пеню у сумі 1 726, 95 грн. та штрафні санкції у сумі 1 575,60 грн.

Таким чином позивач  просить стягнути з відповідача всього 31 512,17 грн. основного боргу, 1 726, 95 грн. пені, 1 575,60 грн. штрафу за Договором № 4633 від 09.11.06р. на поставку товару.

Вимоги позивача ґрунтуються на законі, Договорі № 4633 від 09.11.06р.,  підтверджені матеріалами справи, тому підлягають задоволенню  у сумі  31 512,17 грн. основного боргу, 1 726, 95 грн. пені, 1 575,60 грн. штрафу.

Клопотання відповідача про розстрочку виконання рішення судом не задовольняється.

Державне мито і витрати на ІТЗ судового процесу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 49,  82, 84,   ГПК України,   суд

Вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з КП “Аптека № 104”, 71500, смт Мирне Мелітопольського району   Запорізької області, вул.. Юна, 1, р/р 4561 МВ ЗОФ АКБ “Укрсоцбанк”, МФО 313010, ,  на користь Товариство з обмеженою відповідальністю “Артур-К”, 08130, с. Чайка Київської області, вул.. Чайки, 4, р/р 7836 ВАТ “Укрексімбанк”, МФО 322313, ,  31 512,17 грн. основного боргу, 1 726, 95 грн. пені, 1 575,60 грн. штрафу, 348 грн. 15 коп. витрат по держмиту  і 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на ІТЗ судового процесу.   Видати наказ.

Суддя                                                                                     Алейникова Т.Г.

Рішення підписане 26.07.2007р.