ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2007 р.
№ 44/89-06

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого - судді                                                          Кривди Д.С.,

суддів                                                      Жаботиної Г.В., Уліцького А.М.

у відкритому судовому засіданні за участю представників сторін:

від позивача:        Ніконов М.М.

від відповідача:    не з’явився

розглянувши  касаційну скаргу Спеціалізованої середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням іноземних мов при вищому  закладі освіти "Міжнародний Слов’янський університет"

на постанову  Харківського апеляційного господарського суду  від 14.12.2006р.

у справі №  44/89-06  Господарського суду Харківської області

за позовом  Спеціалізованої середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням іноземних мов при вищому  закладі освіти "Міжнародний Слов’янський університет"

до Приватної спеціалізованої середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням іноземних мов гуманітарного профілю "Салтівська"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державна виконавча служба у Московському районі м. Харкова

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державна виконавча служба у Дзержинському районі м. Харкова

про   витребування майна,

ВСТАНОВИВ:

Спеціалізована середня загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням іноземних мов при вищому  закладі освіти "Міжнародний Слов’янський університет" звернулася до Господарського суду Харківської області з позовом до Приватної спеціалізованої середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням іноземних мов гуманітарного профілю "Салтівська" про зобо’язання повернути незаконно утримуване та самочинно використовуване майно (всього 135 найменувань).

Рішенням Господарського суду Харківської області від 30.08.2006р. (судді: С.В.Дюкарева, О.В.Ільїн, Я.О.Білоусова), залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 14.12.2006р. (судді: Л.В.Слюсарева. Н.Д.Білоконь, В.О.Фоміна), в задоволені позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятими у даній справі судовими рішеннями, Спеціалізована середня загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням іноземних мов при вищому  закладі освіти "Міжнародний Слов’янський університет" подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 30.08.2006р. та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 14.12.2006р. та направити справу на новий розгляд до Господарського суду Харківської області, мотивуючи свою вимогу тим, що господарським судом першої та апеляційної інстанції порушено норми матеріального та  процесуального права.

У відзиві на касаційну скаргу Приватна спеціалізована середня загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням іноземних мов гуманітарного профілю "Салтівська" доводить безпідставність вимог скаржника та просить залишити касаційну скаргу без задоволення а постанову Харківського апеляційного господарського суду від 14.12.2006р. без змін.

Розглянувши касаційну скаргу, перевіривши правильність застосування господарським судом попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що касаційна скарга Спеціалізованої середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням іноземних мов при вищому  закладі освіти "Міжнародний Слов’янський університет" підлягає задоволенню.

Господарським судом встановлено, що:

- З 08.01.1998р. по 08.01.2003р. позивач за договором №845 від 08.01.1998р., укладеним з Управлінням комунального майна й приватизації Харківської міської ради, користувався нежитловим приміщенням, розташованим  за адресою: м. Харків, вул. Командарма Уборевича, 36Г.

- 24.02.2003р. між Управлінням комунального майна й приватизації Харківської міської ради та відповідачем укладено договір схову приміщення та майна, розташованого за  адресою: м. Харків, вул. Командарма Уборевича, 36Г.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, господарський суд першої та апеляційної інстанції виходили з того, що позивач не надав суду належних документальних та первинних доказів того, що майно, яке розташовано у приміщенні за адресою: м. Харків, вул. Командарма Уборевича, 36Г, є саме його власністю або передано йому в користування; інвентаризація майна не проводилась, майно, яке йому належить, інвентарних номерів не має.

Однак, вищезазначений висновок господарських судів попередніх інстанцій не є таким, що грунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, як це передбачено ст. 43 ГПК України з огляду на наступне.

Як вже було зазначено, господарським судом встановлено, що з 08.01.1998р. по 08.01.2003р. позивач за договором №845 від 08.01.1998р., укладеним з Управлінням комунального майна й приватизації Харківської міської ради, користувався нежитловим приміщенням, розташованим  за адресою: м. Харків, вул. Командарма Уборевича, 36Г.

Відповідно до ст. 324 ЦК Української РСР (чинного на момент укладання та дії договору) за договором безоплатного користування майном одна сторона зобов'язується передати або передає майно у безоплатне тимчасове користування другій стороні, а остання зобов'язується повернути те ж майно.

Обов'язки сторони за договором безоплатного користування відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦК Української РСР були визначені ст. 265 Української РСР, згідно п. 5 якої, наймач зобов'язаний при припиненні договору найму - повернути майно у тому стані, в якому він його одержав, з урахуванням нормального зносу, або у стані, обумовленому договором. Проте, господарський суд попередніх інстанцій, встановивши, що між позивачем та Управлінням комунального майна й приватизації Харківської міської ради укладено договір безоплатного користування майном від 08.01.1998р., за яким позивач  користувався нежитловим приміщенням, розташованим  за адресою: м. Харків, вул. Командарма Уборевича, 36Г, не дослідив обставини щодо того, яке майно було передано у безоплатне користування позивачу та чи повернув позивач майно після закінчення договору безоплатного користування вищезгаданому управлінню, що є  порушення ст. ст. 32, 34, 36, 43 ГПК України щодо дослідження та оцінки доказів.

Крім того, господарським судом встановлено, що 24.02.2003р. між Управлінням комунального майна й приватизації Харківської міської ради та відповідачем укладено договір схову приміщення та майна, розташованого за  адресою: м. Харків, вул. Командарма Уборевича, 36Г.

Відповідно до ст. 413 ЦК Української РСР (чинного на момент укладання договору) за договором схову одна сторона (охоронець) зобов'язується зберігати майно, передане їй другою стороною, і повернути це майно в цілості.

Проте, господарський суд попередніх інстанції, встановивши зазначене, не залучив до участі у справі Управлінням комунального майна й приватизації Харківської міської ради та не дослідив обставину щодо того, яке майно передало Управління комунального майна й приватизації Харківської міської ради відповідачу на схов, що є  порушення ст. ст. 32, 34, 36, 43 ГПК України щодо дослідження та оцінки доказів.

Наведене свідчить про неповне з'ясування судами першої та апеляційної інстанцій фактичних обставин справи, що мають значення для правильного вирішення спору, а, отже, і порушення вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України  щодо всебічного, повного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 111-5 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція перевіряє юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні або постанові господарського суду.

Оскільки відповідно до ч. 2 ст. 111-7 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не наділена повноваженнями щодо встановлення обставин справи, а останні встановлені неповно, справа підлягає передачі на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи господарському суду першої інстанції слід взяти до уваги викладене, вжити всі передбачені законом заходи для всебічного, повного та об'єктивного встановлення обставин справи, прав та обов'язків сторін і, в залежності від встановленого та відповідно до вимог чинного законодавства, вирішити спір.

Керуючись ст.ст. 111-5, 111-7, п. 3 ст. 111-9, 111-10, 111-11, 111-12 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Спеціалізованої середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням іноземних мов при вищому  закладі освіти "Міжнародний Слов’янський університет" задовольнити.

Рішення Господарського суду Харківської області від 30.08.2006р. та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 14.12.2006р.  у справі №44/89-06 скасувати, а справу передати на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.

Головуючий - суддя                                                       Кривда Д.С.

судді                                                                                Жаботина Г.В.

Уліцький А.М.