ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2007 р.
№ 19/202/06

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого судді:
Грека Б.М.,

суддів:
Михайлюка М.В.,
Рибака В.В.,

за участю представників сторін:

від позивача –
Греков Г.В.; Рибак О.О.;

від відповідача –
Формагей О.Л.;

розглянувши  матеріали
касаційної  скарги

ВАТ "Дніпроенерго"

на  рішення
господарського суду Запорізької області від 06.03.2007р.

у справі
№19/202/06

за позовом
ДП "Ровенькиантрацит"

до
ВАТ "Дніпроенерго"

про
стягнення 1 024 591,65 грн.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство “Ровенькиантрацит” м.Ровеньки (в подальшому –ДП “Ровенькиантрацит”) звернулось з позовом до ВАТ “Дніпроенерго” м.Запоріжжя з позовом про стягнення 1.024.591,65 грн. боргу.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 06.03.07 у справі № 19/202/06 позов задоволено.

Стягнуто з ВАТ “Дніпроенерго” на користь ДП “Ровенькиантрацит” 1.024.591,65 гр. основного боргу та відповідні судові витрати.

Рішення мотивовано підтвердженням матеріалами справи наявності у відповідача заборгованості у визначеній позовом сумі та відмовою відповідача добровільно сплатити борг.

У поданій касаційній скарзі ВАТ “Дніпроенерго” просить скасувати зазначене судове рішення;  прийняти нове рішення, яким позивачу відмовити в позові в частині стягнення 34.344,86 грн.

Судова колегія розглянувши наявні матеріали справи, дослідивши юридичну оцінку судом обставин справи та повноту їх встановлення, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права прийшла до висновку про наявність правових підстав для задоволення касаційної скарги.

Матеріалами справи підтверджується наступне.

29.12.01 між ДП “Ровенькиантрацит” та ВАТ “Дніпроенерго” був укладений договір № 115/2039-ДПО/24 “На постачання вугільної продукції”.

На протязі 2002-2004 р.р. позивач відвантажив відповідачу вугільну продукцію на загальну суму 1.756.515,29 грн. з урахуванням ПДВ.

Факт поставки вугільної продукції підтверджується доданими до позовної заяви квитанціями про приймання вантажу залізницею.

Згідно з доданим до позовної заяви розрахунком загальна вартість поставленої вугільної продукції у спірному періоді складає 1.756.515,29 грн. з яких відповідачем було сплачено лише 731.923,64 грн.

Заборгованість за отриману вугільну продукцію складає 1.024.591,65 грн. (а.с 4 т.1).

Саме на цю суду був задоволений позов.

Але поза увагою суду залишена та обставина, що в матеріалах справи наявний акт звірки взаєморозрахунків № 34 від 23.10.06 згідно з яким зазначений позивачем борг в сумі 1.024.591,65 становив сальдо (залишок) на 20.10.06 р.

На день складання цього акту заборгованість відповідача зменшилась до 990.247,14 грн. (а.с. 85 т.2), тобто зменшилась на 34.344,86 грн.

При цьому будь-яких претензій щодо якості продукції не було.

Відповідно з ст.49 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтуються на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Оскільки передбачені процесуальним законодавством межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини справи, що не були встановлені судом першої інстанції, справа підлягає передачі на новий розгляд.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1115, 1117, 11110, 11111 ГПК України Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу задовольнити.

Рішення господарського суду Запорізької області від 06.03.07 у справі № 19/202/06 щодо стягнення з відповідача 34 344,86 грн. боргу скасувати.

Справу в цій частині направити на новий розгляд до господарського суду Запорізької області.

Головуючий, суддя                                                                   Б.Грек

Судді                                                                                                    М.Михайлюк

В.Рибак