СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

17 липня 2007 року
Справа № 2-11/1352-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Градової О.Г.,

суддів                                                                      Голика В.С.,

Черткової І.В.,

секретар судового засідання                                        Алєєва А.М.

за участю представників сторін:

позивача: Сачок О.А., довіреність №21551010-0 від 15 травня 2007 року,

Чащина Т.А., довіреність №79201010-0 від 16 липня 2007 року,

відповідач  Красноперекопське відкрите акціонерне товариство "Бром" :

Дерев'янко О.М., довіреність № бн від 10 січня 2007 року,

відповідач товариство з обмеженою відповідальністю "Мактуб" - не з'явилось,

розглянувши апеляційну скаргу Красноперекопської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Цикуренко А.С.) від 27 квітня 2007 року по справі № 2-11/1352-2007А

за позовом           Красноперекопської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим (вул. Північна, 2,Красноперекопськ,96000)

до           Красноперекопського відкритого акціонерного товариства "Бром" (вул. Північна, 1,Красноперекопськ,96000)

та товариства з обмеженою відповідальністю "Мактуб" (вул. Артема, 22,Дніпропетровськ,49000)

про визнання недійсною угоди

ВСТАНОВИВ:

Податковий орган звернувся з позовом про визнання недійсною угоди між відповідачами на цій підставі, що через цю угоду відповідач Красноперекопське відкрите акціонерне товариство "Бром" заявив бюджетне відшкодування на 86.100грн., однак надмірної сплати до бюджету податку не встановлено тому, що його контрагент товариство з обмеженою відповідальністю "Мактуб"  є посередником, виробник товару не встановлений.

При розгляді справи судом першої інстанції встановлено, що відповідачі уклали та виконали договір купівлі - продажу товару (кільця "Рашига"), товар поставлений покупцю та оплачений безготівкою, покупець товариство "Бром" заявило бюджетне відшкодування на 86.100грн.

Постановою місцевого господарського суду  у задоволені позову відмовлено з тих підстав, що договір відповідає вимогам закону, вчинений без мети, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, договір був складений з наміром створення правових наслідків, що підтверджується повним виконанням умов договору.

Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, позов задовольнити вважаючи, що судом першої інстанції постанова прийнята при неповно встановлених обставин, які мають значення для справи.

З заперечень на апеляційну скаргу слідує, що відповідач  товариство "Бром" з її доводами не згодний, договір був складений без порушень вимог закону, з метою створення правових наслідків, договір виконаний. Строк подання заперечень за згодою позивача був апеляційним господарським судом продовжений.

Відповідач товариство з обмеженою відповідальністю "Мактуб"  заперечень на апеляційну  скаргу не надало.

У судовому засіданні представники позивача підтримали доводи апеляційної скарги, представник відповідача товариства "Бром" підтримав доводи заперечень. Відповідач товариство "Мактуб" правом на участь у судовому засіданні його представника не скористувалося.

Апеляційний суд відповідно до статей 184, 195, 196, 198 Кодексу адміністративного судочинства України витребував додаткові докази (а.с. 124-137) і встановив  наступне.

20 травня 2005 року у місті Красноперекопську  між продавцем  товариством з обмеженою відповідальністю "Мактуб" та покупцем Красно- перекопським відкритим акціонерним  товариством "Бром"  складений договір №79 про продаж товару –123 тони  кілець "Рашига" 50х50 вартістю 516.600грн., у тому числі податок на додану вартість 86.100грн. (а.с. 28, 49).

Цей договір повністю виконаний : продавець 30-31 травня 2005 року передав покупцю товар, покупець 27 травня 2005 року безготівкою сплатив продавцю повну вартість товару, що сторони не оспорюють і це підтверджується письмовими доказами –накладними про передачу товару, податковою накладною, платіжним дорученням  (а.с.50-59).

Вказаний товар покупець використав у власному виробництві, що  підтверджується бухгалтерськими документами та актами виконаних робіт (а.с. 125128).

По податковій декларації за жовтень 2005 року (з урахуванням уточнень,  поданих за листопад 2005 року)  товариство "Бром" включило до податкового кредиту 573.638грн. (у тому числі податок у сумі 86.100грн. по вказаному договору) та заявило бюджетне відшкодування на 420.370грн. Ця сума податку включена до податкового кредиту жовтня (а не травня) 2005 року у порядку самостійного виправлення допущеної платником податку помилки, це не оспорювали представники позивача (а.с. 129-137).

З довідок про перевірки податковими органами товариств "Бром" та "Мак -туб" вбачається, що порушень оподаткування не встановлено, операція купівлі-продажу кілець  віднесено до оподаткування, заявлене товариством "Бром" бюджетне відшкодування не зменшено, товариство "Мактуб" не є виробником   товару, документи про виробника товару податковому органу не надані через великий документооборот  (а.с. 4-10 чи 29-35).

Відповідно до статті 203 Цивільного кодексу України для чинності правочинів встановлені загальні вимоги, у тому числі пунктами 1 і 5 цей статті передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства (пункт 1), правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Недодержання таких вимог, відповідно до статті 215 того ж Кодексу, є підставами для визнання правочину недійсним.

Також згідно до частини 1 статті 207 Господарського кодексу України на вимогу відповідного органу державної влади господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, може бути визнано судом недійсним.

Апеляційний господарський суд вважає, що позивач не довів ні одної з вказаних обставин, які можуть бути підставами для визнання договору відповідачів недійсним, зміст договору не суперечить Цивільному та Господарському кодексам України, договір був спрямований на реальне настання правових наслідків, про що свідчить його повне виконання сторонами, мети ухилення від сплати податку з боку сторін договору позивач не довів, сторони договору віднесли операцію до оподаткування, податкових зобов’язань їм контролюючим органом не визначено, бюджетне відшкодування товариству "Бром" не зменшено.

Посилання позивача на те, що не встановлений виробник товару (кілець) та сплата до бюджету податку (надмірна сплата податку) не є підставою для визнання недійсним договору між відповідачами. Встановлення виробника товару є повноваженнями податкового органу, це зобов’язання не виконано контролюючим органом, переклад такого зобов’язання на сторони договору є допустимим. Підстав вважати завищеним бюджетне відшкодування не має, товариство "Бром" відповідно до підпунктів 7.7.1 і 7.7.2 Закону України "Про податок на додану вартість" на підставі податкової накладної сформував податковий кредит, визначив різницю між податковими зобов’язаннями та податковим кредитом, яка стала від'ємною, бюджетне відшкодування від цього від'ємного значення заявлено у частини фактично сплаченої постачальнику товару суми коштів.

На підставі вказаного, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не обґрунтована та задоволенню не підлягає, місцевим господарським судом встановлені обставини, необхідні для вирішення спору про визнання договору недійсним, інших підстав для скасування (зміни) судового рішення не має, апеляційна скарга не обґрунтована і задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями  24, 195, 198, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Красноперекопської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим залишити без задоволення.

Постанову Господарського суду Автономної Республіки Крим від 24 травня 2007 року у справі № 2-11/1352-2007А залишити без змін.

Ухвала набирає законну силу з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з моменту проголошення.

Головуючий суддя                                        О.Г. Градова

Судді                                                                      В.С. Голик

І.В. Черткова