ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.07                                                                                        Справа №  22/122/07

Суддя   Скиданова Ю.О.

За позовом Державного підприємства Міністерства оборони України “Запорізький автомобільний ремонтний завод” (Військова частина А0652) (69039, м. Запоріжжя, вул Уральська, 1)
до відповідача-1 Військової частини А1978 (69068, м. Запоріжжя, вул Стефанова, 1)
до відповідача-2 Міністерство оборони України (03168, м. Київ пр-т Воздухофлотський, 6)

Суддя

Ю.О. Скиданова

Представники:

від позивача:
Зарудний І.В. представник на підставі довіреності № 369 від 12.12.2006 р.

від відповідача-1:
Полончук Р.П. представник на підставі довіреності № 1193 від 29.05.2007р.

від відповідача:

не зявився

Первісно заявлені вимоги про стягнення з Міністерство оборони України на користь Державного підприємства Міністерства оборони України “Запорізький автомобільний ремонтний завод”(Військова частина А0652) заборгованості військової частини А1978 за спожиту електроенергію у розмірі 117406,85 грн., 1436,63 грн. пені на підставі Договору № 10 від 03.01.2001 р. та 8531,09 грн. інфляційних збитків.

Ухвалою суду від 27.02.2007 р. порушено провадження у справі, судове засідання призначено на 09.04.2007 р.

Ухвалою суду від 13.03.2007 р. розгляд справи перенесено на 16.04.2007 р.

В судовому засіданні 16.04.2007 р. представник відповідача-1 надав суду відзив на позовну заяву, в якому від стверджує, що військова частина А1978 не є належним відповідачем по даній справі, так як на рахунки відповідача-1 не надходять кошти на оплату послуг по електропостачанню. По твердженням відповідача-1 Державне підприємство Міністерства оборони України “Запорізький автомобільний ремонтний завод” (Військова частина А0652) повинно було укласти угоду на користування електричною енергією з КЕВ м. Запоріжжя відповідно до вимоги Командуючого військ Південного оперативного командування № 303/22/1/398 від 27.12.2005 р.

В судовому засіданні 16.04.2007 р. сторони надали суду клопотання про продовження процесуального строку розгляду справи на два місяці Судом дане клопотання прийнято.Ухвалою від 16.04.2007 р. продовжено процесуальний строк розгляду справи до 27.06.2007 р., розгляд справи відкладено до 30.05.2007 р.

У зв’язку з неявкою відповідача-2, в порядку ст. 77 ГПК України, розгляд справи відкладався до 14.06.2007 р.

В судовому засіданні 14.06.2007 р. позивач надав суду заяву про збільшення позовних вимог, просить суд, у зв’язку з розірванням Договору № 10 від 03.01.2001 р., стягнути з Міністерства оборони України на користь Державного підприємства Міністерство оборони України “Запорізький автомобільний ремонтний завод”(Військова частина А0652) заборгованість військової частини А1978 за спожиту електроенергію у розмірі 148455,41 грн., 1436,00 грн. пені та 8531,09 грн. інфляційних збитків. Дана заява судом прийнята. Судом розглядаються уточнені позовні вимоги.

Відповідач-2 заперечень по суті спору не надав, свого представника у судове засідання не направив,про час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Оскільки нез'явлення сторони у справі не є перешкодою для розгляду справи по суті, відповідно до ст.75 господарського процесуального кодексу України спір розглядається за наявними у справі матеріалами. 14.06.2007 р. в судовому засіданні в порядку ст. 85 ГПК України суддею оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив, що 03.01.2001 р. між Державним підприємством Міністерства оборони України (Військова частина А0652) /Енергопостачальна організація/ та військовою частиною А 1392 /Абонент/, правонаступником якої є відповідач 1, що підтверджується матеріалами справи, укладено Договір на користування електричною енергією № 10 (в подальшому Договір), за умовами розділу 1 якого Енергопостачальна організація зобов’язалася установити Абоненту договірну величену споживання електричної енергії у кількості 100 тис. квт.год. на суму 11520,00 грн. (приблизно). Витрати, пов’язані з експлуатацією та обслуговування електрообладнання підстанції та мереж сплачуються окремо за наданими рахунками, які є невід’ємною частиною договору.

Відповідно до п. 2.1. Договору Абонент зобов’язався оплачувати електричну енергію, а також пеню у розмірі 0,5% суми простроченого платежу за кожний день прострочення до повного погашення заборгованості.

Згідно з розділом 4 Договору даний договір укладений на строк до 31.12.2001 р., набирає чинності з дня підписання та вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення строку не надійде заява однієї із сторін про відмову від даного договору або його перегляд. З питань, що не врегульовані даним договором, сторони зобов’язуються керуватися діючими законодавчими та нормативними актами.

Згідно із Наказом командира військової частини А1978 № 15 від 15.05.2005 р. “Про розформування військової частини А1392”, правонаступником військової частини А1392 визначено військову частину А1978.

За період часу з січня 2005 р. по травень 2007 р. позивачем було надано послуг на загальну суму 148455,41 грн., що підтверджується рахунками та актами наданих послуг та виконаних робіт (копія в матеріалах справи).

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України “Про господарську діяльність у Збройних Силах України” військова частина як суб’єкт господарської діяльності за своїми зобов’язаннями відповідає коштами, що надходять на її рахунок по відповідних статтях кошторису (крім захищених статей), а в разі їх недостатності відповідальність за зобов’язаннями військової частини несе Міністерство оборони України.

Згідно із листом Управління Державного казначейства у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління Державного казначейства України у Запорізькій області № 07-07/910 від 12.06.2007 р., на ім’я військової частини А-1978 відкрито спеціальний реєстраційний рахунок № 0181 для оплати послуг за гуртожиток. Кошторисом на 2007 рік не передбачено видатків по КЕКВ 1160, а саме за спожиту електроенергію.

За своєю правовою природою правовідносини сторін є господарськими.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку. Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 193 господарського кодексу України встановлено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить цивільний кодекс України, ст. 526 якого передбачає, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Документальних доказів погашення заборгованості у сумі 148455,41 грн. відповідач-1 суду не надав. За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача-2 148455,41 грн. основного боргу слід визнати документально підтвердженими, нормативно обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Порушення зобов’язань є підставою  для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. 230 господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання.

Вимоги щодо стягнення пені позивач обґрунтовує п. 2.1. Договору за умовами якого Абонент зобов’язався сплатити пеню у розмірі 0,5% суми простроченого платежу за кожний день прострочення до повного погашення заборгованості.

Відповідно до розрахунку позивача, який зроблено з урахуванням вимог Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” сума пені за період часу з 24.08.2006 р. по 19.02.2007 р. складає 1436,63 грн.

Факт прострочення платежу матеріалами справи доведений, отже вимоги в частині стягнення пені є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлені вимоги про стягнення інфляційних витрат у сумі 8531,09 грн. за період часу з березня 2005 р. по січень 2007 р.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд вважає дані вимоги обґрунтованими. Сума інфляційних витрат за період часу з березня 2005 р. по січень 2007 р. складає 8531,09 грн.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідача-2 на користь позивача стягується заборгованість відповідача-1, а саме 148455,41 грн. основного боргу, 1436,63 грн. пені та 8531,09 грн. інфляційних витрат.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача-2

Керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82-85 господарського процесуального кодексу України,  ст.ст. 175, 193, 230 господарського кодексу України, ст. 526, 625, цивільного кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Міністерства оборони України (03168, м. Київ пр-т Воздухофлотський, 6, п/р 3192 у Державному казначействі м. Київа, МФО 820172, ) на користь Державного підприємства Міністерства оборони України “Запорізький автомобільний ремонтний завод” (Військова частина А0652) (69039, м. Запоріжжя, вул Уральська, 1, п/р 5502 в АКИБ “Укрсіббанк” м. Харків, МФО 351005, ) заборгованість Військової частини А1978 (69068, м. Запоріжжя, вул Стефанова, 1, п/р 0181 в ЗОУ ВАТ “Державний ощадний банк України”, МФО 813015, ), а саме: 148455 грн. 41 коп. основного боргу, 1436 грн. 63 коп. пені, 8531 грн. 09 коп. інфляційних витрат, 1584 грн. 22 коп. державного мита та 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підпису.

Рішення оформлено і підписано відповідно до вимог ст. 84 ГПК України 31 серпня 2007 року.

Суддя                                                                                          Ю.О. Скиданова