СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

07 червня 2007 року

Справа № 2-19/16563-2006А

Севастопольський апеляційний
господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді
,

суддів
,

,

секретар судового засідання

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_2,
довіреність № б/н від 16.02.07,  Суб'єкт
підприємницької діяльності  ОСОБА_1;

відповідача:
Файнгольд Сергій Абрамович, довіреність № 24 від 12.01.07,  Головне управління у справах захисту прав
споживачів в Автономній Республіці Крим;

третьої особи: не
з'явився, Редакція газети "Визит в каждый дом";

розглянувши апеляційну скаргу суб'єкта
підприємницької діяльності  ОСОБА_1 на
постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Мокрушин В.І.)
від 15.02.2007 у справі № 2-19/16563-2006А

за позовом  суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1
(АДРЕСА_1; АДРЕСА_2)

до           Головного управління у справах захисту прав
споживачів в Автономній Республіці Крим (вул. ім. газети "Кримська
правда", буд. 61, Сімферополь, 95000)

третя особа:  Редакція газети "Визит в каждый
дом"  (вул. Фрунзе, 28/41, оф. 102,
Євпаторія, 97400)

про скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

Позивач,
суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1, звернувся до господарського суду
Автономної Республіки Крим з позовом про визнання нечинним та скасування
постанови Головного управління у справах захисту прав споживачів в Автономній
Республіці Крим НОМЕР_1 від 01.08.2006, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що до
нього застосовані штрафні санкції як до розповсюджувача або виробника реклами,
у той час як він є видавцем газети, а тому застосування до нього штрафних
санкцій не відповідає вимогам діючого законодавства.

Постановою господарського суду
Автономної Республіки Крим від 15.02.2007 у справі №2-19/16563-2006А у позові
суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з постановою суду,
суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1 звернувся до Севастопольського
апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить
постанову місцевого господарського суду скасувати,  позов задовольнити, посилаючись на порушенням
судом при прийнятті постанови норм матеріального та процесуального права.

У зв'язку із зайнятістю судді
Видашенко Т.С. в іншому судовому засіданні, на підставі розпорядження
заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від
29.05.2007, здійснено заміну судді Видашенко Т.С. на суддю Антонову І.В.

У справі оголошувалась перерва з
29.05.2007 по 07.06.2007.

Переглянувши постанову суду першої
інстанції в порядку статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України,
судова колегія встановила наступне.

ОСОБА_1 зареєстрований в якості
суб'єкта підприємницької діяльності виконавчим комітетом Євпаторійської міської
ради Автономної Республіки Крим 05.02.1996, про що видано свідоцтво про
державну реєстрацію (а.с.6).

10.05.2006 Головним управлінням у
справах захисту прав споживачів в Автономній Республіці Крим на підставі
розпорядження на перевірку НОМЕР_2 від 10.05.2006 (а.с.54) було проведено
перевірку дотримання законодавства про рекламу, про що складений протокол
НОМЕР_3  (а.с.7-8).

В ході перевірки відповідачем
встановлені порушення вимог законодавства про рекламу, а саме, у деяких
оголошеннях безкоштовної газети “Визит в каждый дом”, видавцем якої є суб'єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_1, відсутній номер ліцензії, дата її видачі,
відсутній термін дії знижок та інше.

Повідомленням від 24.07.2006
НОМЕР_4 Головне управління у справах захисту прав споживачів в Автономній
Республіці Крим зобов'язало позивача
надати йому копії договорів на розповсюдження реклами відповідно до
зафіксованих у протоколі НОМЕР_4 від 24.07.2006 порушень Закону України “Про
рекламу” (а.с.9). Факт отримання повідомлення від 24.07.2006 НОМЕР_4
підтверджується листом позивача на адресу відповідача № б/н від 01.08.2006
(а.с.10).

На підставі матеріалів перевірки,
Головним управлінням у справах захисту прав споживачів в Автономній Республіці
Крим винесено рішення НОМЕР_1 від 01.08.2006 про застосування до позивача
штрафу у розмірі 1700,00 грн. на підставі пункту 6 статті 27 Закону України “Про
рекламу” за ненадання відповідачу інформації про вартість реклами та вартості
розповсюдження реклами.

Не погодившись з рішенням Головного
управлінням  у справах захисту прав
споживачів в Автономній Республіці Крим, позивач звернувся до господарського суду
Автономної Республіки Крим з позовом про його скасування.

Відповідно до пункту 6 статті 27
Закону України “Про рекламу” за неподання або подання завідомо недостовірної
інформації щодо вартості розповсюдженої реклами та/або виготовлення реклами
та/або вартості розповсюдження реклами спеціально уповноваженому центральному
органу виконавчої  влади  у
сфері  захисту  прав споживачів  та
його територіальним органам, необхідної для здійснення ними передбачених
цим Законом повноважень, на рекламодавців, виробників реклами та
розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі 100
неоподатковуваних  мінімумів доходів
громадян.

Відповідно до п.2 Постанови
Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 року № 693 (із змінами та
доповненнями) штрафи відповідно до статті 27 Закону України “Про
рекламу”накладаються у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян
-на рекламодавців, виробників і розповсюджувачів реклами за неподання або
подання свідомо неправдивої інформації щодо вартості розповсюдженої реклами, її
виготовлення та/або розповсюдження.

Згідно з пунктом 4 статті 8 Закону
України “Про рекламу” реклама видів діяльності, які відповідно до законодавства
потребують спеціального дозволу, ліцензії, повинна містити посилання на номер
спеціального дозволу, ліцензії, дату їх видачі та найменування органу, який
видав спеціальний дозвіл, ліцензію.

Виробником реклами, у відповідності
до статті 1 Закону України “Про рекламу”, вважається особа, яка повністю або
частково здійснює виробництво реклами. Реклама - інформація про особу чи товар,
розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати
або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи
товару. Розповсюджувач реклами - особа, яка здійснює розповсюдження реклами.

Відповідно до пункту 2 статті 27
Закону України “Про рекламу” відповідальність за порушення законодавства про
рекламу несуть виробники реклами, винні у порушенні прав третіх осіб при
виготовленні реклами та розповсюджувачі реклами, винні в порушенні
встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами.

Законом, що створює правові основи
діяльності друкованих засобів масової інформації (преси) в Україні та
встановлює державні гарантії їх свободи відповідно до Конституції України, є
Закон України „Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні”.

Відповідно до статті 30 вказаного
Закону суб'єкт підприємницької діяльності, який продає, надсилає за передплатою
чи іншим способом розповсюджує виданий тираж періодичного і такого, що
продовжується, видання, є розповсюджувачем продукції друкованого засобу масової
інформації.

Видавцем друкованого засобу масової
інформації, відповідно до статті 28 Закону України “Про друковані засоби
масової інформації (пресу) в Україні”, може виступати суб'єкт підприємницької
діяльності, який здійснює функції матеріально-технічного забезпечення видання
друкованого засобу масової інформації, на підставі пред'явлення засновником
(співзасновниками) свідоцтва про його державну реєстрацію і укладеного між ними
договору.

Згідно зі статтею 21 Закону України
“Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні” підготовку та
випуск у світ друкованого засобу масової інформації за дорученням засновника
(співзасновників) здійснює редакція або інша установа, що виконує її функції.
Редакція діє на підставі свого статуту та реалізує програму друкованого засобу
масової інформації, затверджену засновником (співзасновниками).

Відповідно до статті 7 Закону
України “Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні” до
суб'єктів діяльності друкованих засобів масової інформації належать
засновник  (співзасновники)  друкованого
засобу  масової інформації, його
редактор (головний редактор), редакційна колегія, редакція, трудовий  колектив редакції, журналістський колектив,
журналіст, автор, видавець, розповсюджувач. Засновник (співзасновники) може
об'єднувати в одній  особі редакцію,
видавця, розповсюджувача. Редакція має право виступати засновником
(співзасновником), видавцем, розповсюджувачем.

Позивач у справі, у відповідності
до договору доручення від 20.01.2006, здійснює функції видавця друкованого
засобу масової інформації.

Аналіз зазначених положень
законодавства у сфері реклами дає судовій колегії підстави вважати про те, що
суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1 повинен був надати відповідачу
витребувану від нього інформацію, оскільки він є суб'єктом правовідносин у
сфері Закону України “Про рекламу” та Закону України “Про друковані засоби
масової інформації (пресу) в Україні”, а якщо такої інформації в нього не було,
він повинен був повідомити відповідача про неможливість надання такої
інформації.

Проте, як встановлено судом та
вбачається з матеріалів справи, отримавши запит від відповідача, суб'єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_1 не надав відповідачу ніякої інформації, а
звернувся до суду зі скаргою на дії відповідача.

Оскільки відповідно до пункту 6
статті 27 Закону України “Про рекламу” передбачена відповідальність саме за
ненадання витребуваної інформації, місцевий господарський суд дійшов вірного
висновку про обгрунтованість дій відповідача щодо накладання штрафних санкцій
за ненадання потрібної інформації, у зв'язку з чим правомірно відмовив позивачу
у задоволенні позову.

Посилання позивача на те, що
результати перевірки оформленні всупереч вимогам діючого законодавства є
необгрунтованими, оскільки державні органи у сфері захисту прав споживачів
здійснюють перевірки суб'єктів підприємницької діяльності виключно за письмовим
розпорядженням начальника (заступника начальника) управління.

Відповідно до Наказу Державного
Комітету України з питань технічного регулювання і споживчої політики від
14.03.2003 № 42 „Про підвищення ефективності роботи державних органів у справах
захисту прав споживачів
при здійсненні перевірок суб'єктів господарської діяльності”, державні
органи  у
справах  захисту  прав споживачів проводять планові перевірки
додержання суб'єктами господарської діяльності сфери торгівлі, громадського
харчування і послуг якості товарів (робіт, послуг), додержання обов'язкових
вимог щодо безпеки товарів (робіт, послуг), а також додержання правил торгівлі
та надання послуг на підставі затвердженого начальникам управління
щоквартального плану проведення перевірок. Розпорядження на проведення
перевірки -це внутрішній документ, який оформлюється на спеціальному бланку і
повинний бути підписаний начальником Управління (заступником начальника) та
скріплений печаткою.

Відповідно до пункту 9,10 Порядку
накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженого
Кабінетом Міністрів України від 26.05.2004 № 693, складається протокол про
порушення законодавства про рекламу і розглядається не більше ніж в місячний
термін, після чого у разі підтвердження порушення законодавства про рекламу
ухвалюється рішення про початок розгляду справи, яка оформляється в одному
екземплярі і залишається у справі. Після ухвалення рішення про початок розгляду
справи починається розгляд справи, який відповідно до пункту 12 Порядку
здійснюється протягом не більше 1 місяця. У цей час встановлюється склад
порушення, витребуються всі необхідні документи, а також встановлюються інші
факти і обставини, які є необхідними для об'єктивного розгляду справи.

Перевірка здійснювалася в редакції
газети "Визит в каждый дом" у присутності видавця газети -суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 та був складений протокол НОМЕР_3 від
10.05.2006, копія якого, на вимогу підприємця, була йому залишена, про що є
відмітка про отримання.

З урахуванням викладеного, судова
колегія вважає, що постанова у справі прийнята при правильному застосуванні
норм процесуального права  у зв'язку з
чим вимоги суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1, викладені в апеляційній
скарзі, задоволенню не підлягають, підстави для скасування постанови місцевого
господарського суду відсутні.

Керуючись статтями 195,
пунктом 1 статті 198, 200, пунктом 1 частини 1 статті 205, статтею 206,
частиною 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу
суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Постанову господарського
суду Автономної Республіки Крим від 15.02.2007 у справі №2-19/16563-2006А
залишити без змін.

Ухвала набирає законної
сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду України шляхом подачі касаційної скарги
протягом одного місяця після набрання законної сили цією ухвалою та в
порядку,  передбаченому статтею 212
Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя

Судді