ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  38/105

06.06.07

За позовом
Закритого акціонерного товариства “Одесаводоканал” ліквідатора –арбітражного керуючого Шнякіна В.О.

До
Міністерства оборони України

Третя особа
Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси Південного оперативного командування

Про
стягнення 1651954,39 грн.

Суддя Власов Ю.Л.

Представники:

Від позивача
Мамчур І.В.

Від відповідача
Ковалець І.М.

Від третьої особи
не з’явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Відповідача про стягнення 1651954,39 грн. заборгованості.

Заявлений позов Позивач обґрунтовує наступним. Господарським судом Одеської області було прийнято рішення у справі №17-6-12-1/01-4914 про стягнення з Третьої особи на користь Позивача боргу в сумі 1680009,00 грн. На підставі вказаного рішення був виданий відповідний наказ. Постановою від 04.11.2004р. державної виконавчої служби було повернуто наказ суду, оскільки стягувану було перераховано 27263,64 грн. –тобто наказ повернутий як частково виконаний з залишковою сумою для подальшого стягнення в розмірі 1652745,36 грн. Постановою державної виконавчої служби від 27.12.06р. Позивачу знов було повернуто наказ суду, у зв’язку з його виконанням частково на суму 790,97 грн. У вказаній постанові зазначено, що кошти на рахунку боржника для погашення боргу відсутні, накласти арешт на майно боржника не уявляється можливим, оскільки власником майна є Держава в особі Міністерства оборони України. Таким чином, загальна сума боргу за рішенням Господарського суду Одеської області складає 1651954,39 грн.

Відповідно до ст.5 Закону України “Про Збройні Сили України” за виконання чи неналежне виконання договірних зобов’язань, а також за шкоду і збитки, заподіяні довкіллю, правам та інтересам фізичних і юридичних осіб та державі, Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси Південного оперативного командування, як суб’єкт господарської діяльності несе відповідальність, передбачену законом та договором, коштами, що надходять на його рахунок за відповідними статтями кошторису (крім захищених статей), а в разі їх недостатності –відповідальність за зобов’язаннями Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси Південного оперативного командування покладається на Міністерство оборони України.

Третя особа є бюджетною установою, підпорядкованою Відповідачу, яка здійснює свою господарську діяльність на підставі Закону України “Про господарську діяльність у Збройних Силах України”, водночас являється й військовою частиною, і суб’єктом господарської діяльності, який утримується за рахунок Державного бюджету України. Майно військової частини знаходиться в оперативному управлінні Відповідача. Фінансування частини здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, які надходять до кошторисів Відповідача, а потім на відповідні кошториси Третьої особи.

Враховуючи викладене, оскільки коштів Третьої особи недостатньо для розрахунку з Позивачем, Відповідач відповідає за зобов’язаннями Третьої особи, а тому кошти за рішенням Господарського суду Одеської області належить стягнути з Відповідача.

Відповідач та Третя особа у поданих поясненнях вказали про наступне. Постанова Одеського апеляційного господарського суду від 05.12.2001р. про стягнення з Третьої особи на користь Позивача заборгованості по водозабезпеченню та водовідведенню в сумі 1679159,00 грн., на яку посилається Позивач в обґрунтуванні свого позову, була прийнята з порушеннями прав Третьої особи, а її висновки не відповідають фактичним обставинам справи, через те, що Позивачем до суду були надані відомості, що не відповідали дійсності, неналежні докази, чим було введено суд в оману. Внаслідок цього, Одеським апеляційним господарським судом було прийнято необґрунтоване, незаконне рішення, виконання якого призведе до необґрунтованого стягнення бюджетних коштів на користь Позивача.

Ухвалою від 02.03.07р. провадження у справі було порушено, позовна заява прийнята до розгляду, розгляд справи був призначений на 28.03.07р.

Ухвалою від 28.03.07р. розгляд справи був відкладений на 11.04.07р., у зв’язку з неподанням Відповідачем витребуваних документів.

Ухвалою від 11.04.07р. розгляд справи був відкладений на 25.04.07р., у зв’язку з неявкою представника Відповідача, неподанням ним витребуваних документів та необхідністю витребування нових доказів по справі.

Ухвалою від 25.04.07р. розгляд справи був відкладений на 23.05.07р., у зв’язку з неподанням Відповідачем витребуваних документів та необхідністю витребування нових доказів по справі. У судовому засіданні 23.05.07р. була оголошена перерва до 06.06.07р.

Судом заслухані пояснення сторін, досліджені надані суду докази та матеріали. В результаті дослідження наданих суду доказів та матеріалів, слухання сторін суд

ВСТАНОВИВ:

09.10.2001р. Господарським судом Одеської області було прийнято рішення у справі №17-6-12-1/01-4914, відповідно до якого в позові Позивачу про стягнення з Третьої особи основного боргу, пені, інфляції було відмовлено.

05.12.2001р. Одеським апеляційним господарським судом була прийнята постанова у справі №17-6-12-1/01-4914, якою вказане рішення Господарського суду Одеської області було змінено, стягнуто з Третьої особи на користь Позивача 1679159 грн. інфляції та 850 грн. державного мита, що разом складає 1680009,00 грн.

25.11.2003р. Господарським судом Одеської області у справі №17-6-12-1/01-4914 був виданий наказ на примусове виконання постанови від 04.11.2003р., відповідно до якого з Третьої особи на користь Позивача було наказано стягнути основний борг в сумі 1680009,00 грн.

04.11.2004р. другим відділом Державної виконавчої служби Приморського районного управління юстиції у м. Одесі була винесена постанова №В-16/79 про повернення виконавчого документу стягувачеві, відповідно до якої було встановлено, що Позивачу перераховано 27263,64 грн. згідно п/д №752 від 27.07.2004р. та стягнуто виконавчій збір в сумі 2726,36 грн. Подальше стягнення не представляється можливим у зв’язку з відсутністю коштів на р/р боржника. Враховуючи викладене та відповідно до п.2 ст.40 Закону України “Про виконавче провадження” виконавчий документ №17-6-12-1/01-4914 Господарського суду Одеської області був повернутий Позивачу.

28.04.2005р. другим відділом Державної виконавчої служби Приморського районного управління юстиції у м. Одесі було винесено постанову №В-16/112 про повернення виконавчого документу стягувачеві, відповідно до якого було встановлено, що стягнення не представляється можливим у зв’язку з відсутністю коштів на розрахунковому рахунку боржника. Враховуючи викладене та відповідно до п.2 ст.40 Закону України “Про виконавче провадження” виконавчий документ №17-6-12-1/01-4914 Господарського суду Одеської області був повернутий Позивачу.

27.12.2006р. Другою Державною виконавчою службою Приморського району м. Одеси було винесено постанову №В-10/167 про повернення виконавчого документу стягувачеві, відповідно до якої було встановлено, що рішення суду виконано частково, а саме борг стягнуто в розмірі 790,97 грн. Кошти на рахунках боржника для погашення боргу відсутні. Накласти арешт на майно боржника не представляється можливим, оскільки власником майна є Держава в особі Міністерства оборони України. Враховуючи викладене та відповідно до п.2 ст.40 Закону України “Про виконавче провадження” виконавчий документ №17-6-12-1/01-4914 Господарського суду Одеської області був повернутий Позивачу.

Таким чином, станом на час вирішення спору у Третьої особи існує заборгованість перед Позивачем за постановою Одеського апеляційного господарського суду від 05.12.2001р. №17-6-12-1/01-4914 в розмірі 1651954,39 грн.

Спір виник оскільки Позивач вважає, що за Третю особу за відсутності у неї коштів та майна повинен відповідати Відповідач, а останній проти цього заперечує.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги Позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України “Про господарську діяльність у Збройних Силах України” суб'єктами господарської діяльності у Збройних Силах України є військові частини, заклади, установи та організації Збройних Сил України, які утримуються за рахунок коштів Державного бюджету України, ведуть відокремлене господарство, мають кошторис надходжень та видатків, рахунки в установах банків, печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням.

Як вбачається з матеріалів справи, Третя особа є бюджетною установою, утримується за рахунок коштів Державного бюджету України, за своїм правовим статусом являється юридичною особою, отже відповідно до вказаної норми Закону України “Про господарську діяльність у Збройних Силах України” є суб’єктом господарської діяльності у Збройних Силах України.

Відповідно до ч.2 ст.5 Закону України “Про господарську діяльність у Збройних Силах України” військова частина як суб’єкт господарської діяльності за своїми зобов’язаннями відповідає коштами, що надходять на її рахунок по відповідних статтях кошторису (крім захищених статей), а в разі їх недостатності відповідальність за зобов’язаннями військової частини несе Міністерство оборони України.

Як встановлено судом, постановою Одеського апеляційного господарського суду від 05.12.2001р. рішення Господарського суду Одеської області від 09.10.2001р. у справі №17-6-12-1/01-4914 змінено, стягнуто з Третьої особи на користь Позивача 1679159 грн. інфляції та 850 грн. державного мита, що разом складає 1680009,00 грн.

Як встановлено судом, на виконання вказаної постанови Господарським судом Одеської області був виданий наказ, заборгованість Третьої особи перед Позивачем була частково погашена, залишився не погашеним борг у розмірі 1651954,39 грн., наказ державною виконавчою службою неодноразово повертався Позивачу, оскільки кошти на рахунках Третьої особи для погашення боргу відсутні, а накласти арешт на майно Третьої особи не можливо, оскільки власником майна є держава в особі Міністерства оборони України.

З огляду на вказане вище випливає, що у зв’язку з відсутністю на рахунках Третьої особи коштів для сплати боргу в сумі 1651954,39 грн. за постановою Одеського апеляційного господарського суду, відповідальність за зобов’язаннями Третьої особи повинен нести Відповідач. Вказане також підтверджується ч.2 п.7 листа Вищого арбітражного суду України від 11.11.99р. №01-8/531 “Про Закон України “Про господарську діяльність у Збройних Силах України”.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги Позивача про стягнення з Відповідача боргу в розмірі 1651954,39 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судом не приймаються до уваги доводи Відповідача та Третьої особи про те, що постанова Одеського апеляційного господарського суду від 05.12.2001р. у справі №17-6-12-1/01-4914 була прийнята необґрунтовано, незаконно, висновки у вказаній постанові не відповідають фактичним обставинам справи, а тому виконання даної постанови призведе до необґрунтованого стягнення бюджетних коштів, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України, і є обов’язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст.45 Господарського процесуального кодексу України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов’язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Рішення і постанови господарських судів приймаються іменем України. Невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як встановлено судом, постановою Одеського апеляційного господарського суду від 05.12.2001р. рішення Господарського суду Одеської області від 09.10.2001р. у справі №17-6-12-1/01-4914 змінено, стягнуто з Третьої особи на користь Позивача 1679159 грн. інфляції та 850 грн. державного мита, що разом складає 1680009,00 грн.

Відповідачем та Третьою особою не подано суду доказів скасування вказаної постанови, отже вказана постанова Одеського апеляційного господарського суду від 05.12.2001р. набрала законної сили та є обов’язковою для виконання. На підтвердження іншого, ані Відповідачем, ані Третьою особою суду не подано жодних доказів.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст.4, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр. Повітрофлотський, 6; код 00131305) на користь Закритого акціонерного товариства “Одесаводоканал” (65042, м. Одеса, 13 Чорноморський пров., №35, код 03351378) основний борг в сумі 1651954 грн. 39 коп., державне мито в сумі 16519 грн. 54 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. 00 коп.

Суддя                                                                                                Ю.Л. Власов

Рішення підписане 18.06.2007р.