СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Львів, вул. Личаківська, 128
РІШЕННЯ

31.05.07
Справа № 4/1826-21/252

за позовом:        ТзОВ
“МінТрансКомплект”, м.Черноголовка, Росія

до відповідача: ТзОВ
“Форум Плюс”, м.Львів

про стягнення 1944417,61 грн.

Суддя Масловська Л.З.

при
секретарі: Зубачик Н..

Представники:

від позивача:     Лейко Є.В. -представник

від відповідача: Задорожний
О.П.-представ.

Сторонам роз'яснено їх права та
обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України.

Суть спору:

Позов заявлено ТзОВ
„МінТрансКомплект”, м.Червоноголовка (Росія) до ТзОВ „Форум Плюс”, м.Львів про
стягнення попередньої оплати та штрафних санкцій по договору поставки в сумі
1944417,61 грн.

Розглянувши матеріали справи, суд
визнав їх достатніми для прийняття заяви до розгляду і ухвалою від 28.08.2006
р. призначив розгляд справи на 10.10.2006 р. Ухвалою суду від 15.09.2006 р. за
клопотанням позивача було вжито заходів по забезпеченню позову. У зв'язку із
поданням відповідачем апеляційної скарги на ухвалу про вжиття заходів по
забезпеченню позову провадження справи ухвалою суду від 20.09.2006 р. було
зупинено.

Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 01.11.2006 року ухвала господарського суду про
забезпечення позову по справі №4/1826-21/252 була скасована в частині
забезпечення. Сторони не погоджуючись з постановою від 01.11.2006року
Львівського апеляційного господарського суду, оскаржили вищезазначену ухвалу у
касаційному порядку. Постановами Вищого господарського суду України від
27.12.2006 року касаційні скарги сторін повернуті, а справа напрвлена до
господарського суду Львівської області. Відповідач -ТзОВ “Форум Плюс”
15.01.2007 року подало касаційну скаргу на постанову Вищого господарського
суду, ухвалою Верховного Суду України
від 15.02.2007 року було відмовлено у порушенні касаційного провадження
з перегляду ухвали Вищого господарського суду України.

Ухвалою суду від 16.04.2007 р.
провадження у справі поновлено і призначено до розгляду на 08.05.2007 р.

В судові засідання 08.05.2007 р.
представник відповідача не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про
час та місце слухання справи, подав клопотання про колегіальний розгляд справи.
Для прийняття рішення по заявленому клопотанню відповідача, всебічного, повного
та об'єктивного вирішення спору, у зв'язку із неявкою представника відповідача
в судове засідання, суд ухвалою від 08.05.2007 р. розгляд справи відклав на
15.05.2007 р.

Ухвалою заступника голови
Господарського суду Львівської області від 14.05.2007 р. клопотання відповідача
про розгляд справи у колегіальному складі суддів відхилено.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав. В судовому засіданні 15.05.2007 р. представник позивача подав
додаткові пояснення до позовної заяви. Свою позицію позивач обгрунтовує тим, що
відповідно до умов контракту №25 від 15.03.2005 року відповідач повинен
поставити позивачу товар, по мірі надходження попередньої оплати. У
відповідності до умов специфікації №1 від 15.03.05р. до контракту №25 кожна
поставка повинна відбуватися не пізніше 90 днів з моменту отримання коштів. На
таких умовах відбулися поставки лише одного з автобусів, а другий автобус
поставлений відповідачем з простроченням встановлених строків. Враховуючи
неправомірну повердінку відповідача, позивач скористався наданим правом і в
односторонньому порядку зупинив виконання своїх обов”язків по контракту.

Представник відповідача в судове
засідання призначене на 31.05.2007р.
з'явивився, письмового відзиву на позов не надав, вимог попередніх ухвал
суду не виконав.

У відповідності до вимог ст.22 ГПК
України, сторони зобов”язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними
правами.

Заслухавши повноважного
представника позивача, розглянувши матеріали справи, суд встановив.

Згідно ст.174 ГК України, ст.11 ЦК
України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків та
господарських зобов'язань є договори та інші правочини.

Між позивачем (покупцем) та
відповідачем (продавцем) 15.03.2005 р. було укладено контракт №25 на загальну
суму 100 000 000 російських рублів без ПДВ про поставку автобусів ЛАЗ по ціні
та кількості, вказаних у специфікаціях (далі Товар), які є невід'ємною частиною
контракту (розділ 1 контракту). У відповідності до п.3.2. контракту товар
поставляється у відповідності до строків, визначених у специфікаціях, які є
невід'ємною частиною контракту. У відповідності до п. 5.1. контракту оплата за
товар відбувається в російських рублях у безготівковій формі банківським
переказом -оплата проводиться у відповідності до умов, зазначених в
специфікаціях.

У відповідності до специфікації №1
від 15.03.2005 р. до контракту №25 від 15.03.2005 р. розрахунок за товар
проводиться на умовах 100% попередньої оплати, поставка відбувається не пізніше
90 днів з моменту поступлення попередньої оплати на поточний рахунок продавця.

Зважаючи на те, що у відповідності
до ст.377 ГК України, укладення такого контракту та його виконання є
господарською діяльністю суб'єктів господарювання, яка в процесі її здійснення
потребує перетинання митного кордону України майна, а саме товару, який є
предметом договору, то така діяльність є зовнішньоекономічною, а сам контракт
№25 від 15.03.2005 р., згідно ст.382 ГК України, є зовнішньоекономічним
договором (контрактом). У відповідності до ч.5 ст.382 ГК України права та
обов'язки сторін зовнішньоекономічного контракту визначаються правом місця його
укладення. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що зовнішньоекономічний
контракт №25 від 15.03.2005 р., укладений в Україні у місті Львові, є по своїй
суті договором поставки товару і правовідносини сторін цього контракту повинні
регулюватися нормами законодавства України.

У відповідності до ст.265 ГК
України за договором поставки одна сторона -постачальник зобов'язується
передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні -покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити
за нього певну грошову суму. Умови договорів поставки повинні викладатись
сторонами відповідно до вимог Міжнародних правил щодо тлумачення термінів
„Інкотермс”.

У відповідності ст.193 ГК України,
господарські зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до
закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Позивачем, на виконання контракту
№25 від 15.03.2005 р. в період з 23.03.2005 р. по 23.05.2005 р. на поточний
рахунок відповідача було перераховано 11 923 600,00 російських рублів
(2611250,00 російських рублів по платіжному дорученню №66 від 23.03.2005 р.,
343750,00 російських рублів по платіжному дорученню №71 від 30.03.2005 р.,
1980250,00 російських рублів по платіжному дорученню №84 від 08.04.2005 р.,
1923750,00 російських рублів по платіжному дорученню № 108 від 18.04.2005 р.,
2365550,00 російських рублів по платіжному дорученню №117 від 26.04.2005 р.,
1763000,00 російських рублів по платіжному дорученню №122 від 06.05.2005 р.,
377200,00 російських рублів по платіжному дорученню №130 від 12.05.2005 р.,
558850,00 російських рублів по платіжному дорученню №139 від 23.05.2005 р.).

В свою чергу відповідач, на
виконання контракту №25 від 15.03.2005 р., здійснив поставку двох із сорока
шести автобусів моделей ЛАЗ-420JT від 28.04.2005, вартістю 1375000 російських
рублів та ЛАЗ-420JN від 12.07.2005, вартістю 1190000,00 російських рублів
-всього на загальну суму 2565000,00 російських рублів. Факт поставки
підтверджується вантажними митними деклараціями №42514596, №43487507.

Стан взаємних розрахунків сторін
відображено також в акті звірки взаємних зобов'язань по контракту №25 від
15.03.2005 р. за період 01.03.05-13.06.05 від 13.06.2005 р., складеному
відповідачем і підписаним обома сторонами та скріплений відтисками печаток
підприємств. Як вбачається з акту звірки розрахунків станом на 13.06.2005 р. на
поточний рахунок відповідача позивачем було перераховано 11923600,00 російських
рублів проти поставки відповідачем в адресу позивача одного автобуса вартістю
1375000,00 російських рублів. Таким чином, сума оплачена позивачем становила
10548600,00 російських рублів. Враховуючи те, що поставка другого автобуса
відбулась в період, який не охоплювався актом звірки розрахунків від 13.06.2005
р., тому суму сплаченої попередньої оплати, зазначену в акті звірки
розрахунків, слід зменшити на вартість поставленого автобусу, а саме на
1190000,00 російських рублів. Таким чином сума, на яку відповідачем була
здійснена поставка товару по контракту №25 від 15.03.2005 р. становить всього
2565000,00 російських рублів, а сума оплати позивача остаточно становить
9358600,00 російських рублів.

Як вбачається з матеріалів справи,
строк дії контракту №25 від 15.03.2005 р. був встановлений сторонами в розділі
14 контракту -з моменту підписання і до 31.12.2005 р. Станом на дату закінчення
строку дії контракту обов'язки по ньому в повному обсязі сторонами виконані не
були, після закінчення строку його дії товар на суму сплаченої попередньої
оплати відповідачем недопоставлено, як і не повернуто коштів сплачених
позивачем в якості попередньої оплати. Як додатково пояснив представник
позивача покупцем по договору (позивачем) добросовісно виконувався обов'язок
оплати, що підтверджується платіжними дорученнями, які містяться в матеріалах
справи, але після того як відповідач прострочив поставку перших двох автобусів,
обов'язок поставки яких виник у нього 90 днів після надходження коштів на його
поточний рахунок передоплати в розмірі 100%, здійсненої позивачем 23.03.2005 р.
в сумі 2611250,00 російських рублів по платіжному дорученню №66, а також
прострочення наступних поставок автобусів, які так і не відбулись з вини
відповідача не дивлячись на подальші надходження коштів на його поточний рахунок.
Позивач, у відповідності до вимог ч.3 ст.538 ЦК України скористався наданим
йому правом і зупинив виконання свого обов'язку і в подальшому відмовляється
від його виконання в повному обсязі.

Як вбачається з акту звірки
взаємних розрахунків від 13.06.2005 р., складеного відповідачем, на його
поточний рахунок 24.03.2005 р. надійшли кошти в розмірі 2611250,00 російських
рублів, сплачених позивачем напередодні - 23.03.2005 р. по платіжному дорученню
№66. У відповідності до специфікації №1 від 15.03.2005 р. до контракту №25 від
15.03.2005 р. поставка товару повинна відбутись не пізніше 90 днів з моменту
поступлення попередньої оплати на поточний рахунок продавця (відповідача).
Таким чином, обов'язок поставки мав бути виконаним відповідачем не пізніше
21.06.2005 р. Як вбачається з матеріалів справи відповідач частково виконав
першу поставку - 25.04.2005 р. поставлено один автобус ЛАЗ-420JT, вартістю
1375000,00 російських рублів, а поставку другого автобусу ЛАЗ-420JN було
прострочено, оскільки вона відбулась лише 12.07.2005 р., тобто після кінцевої
дати здійснення поставки 21.06.2005 р. За таких обставин, суд дійшов висновку,
що мало місце порушення контракту №25 від 15.03.2005 р. у вигляді прострочення
поставок товару, які відбулись з вини відповідача (продавця).

Частиною 2-ю ст.693 ЦК України якщо
продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у
встановлений строк, покупець має право передання оплаченого товару або
повернення суми попередньої оплати.

У відповідності до п.2 ст.198 ГК
України, визначено, що грошові зобов”язання учасників господарських відносин
повинні бути виражені і підлягають оплаті у гривнях. Грошові зобов”язання
можуть бути виражені в іноземній валюті лише у випадках, якщо суб”єкти
господарювання мають право проводити розрахунки між собою в іноземній валюті
відповідно до законодавства.

Статтею 216 ГК України, учасники
господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за
порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставі і в порядку, визначених ГК України, іншими
законами та договором.

Згідно ст.230 ГК України штрафними
санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до п.11.1. контракту у
випадку несвоєчасної поставки товару, продавець (відповідач) сплачує покупцю
(позивачу) штраф в розмірі 5% від ціни недопоставленого товару та 0,3% за кожен
день прострочки, але не більше 5%. Відповідно до поданого розрахунку позовних
вимог загальна сума неустойки у вигляді штрафу в розмірі 467930,00 російських
рублів та пені в розмірі 467930,00 російських рублів.

У відповідності ч.2 ст.233 ГК
України якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам
господарських відносин, суд може з урахування інтересів боржника зменшити
розмір належних до сплати штрафних санкцій. Таким чином, за відсутності доказів
заподіяння збитків позивачу, які виникли внаслідок порушення  зобов'язання відповідачем, суд зменшує
нараховані позивачем штрафні санкції на розмір пені в сумі  467930,00 російських рублів, одночасно
вважаючи цілком правомірним нарахування позивачем штрафної санкції у вигляді
штрафу за прострочення виконання поставки товару на загальну суму 467930,00
російських рублів, які підлягають стягненню.

У відповідності до ст.33 ГПК
України, обв'язок доказування лежить на сторонах.

Зважаючи на вищенаведене, суд
дійшов висновку, що позов ТзОВ „МінТрансКомплект” обґрунтований поданими
доказами, не спростований відповідачем і підлягає до задоволення частково.

Судові витрати слід стягнути з
відповідача пропорційно задоволеним вимогам у відповідності до вимог ст.49ГПК
України.

Враховуючи вищенаведене, керуючись
ст.ст.174, 193, 198, 216, 230, 232, 233, 265, 377, 382 Господарського Кодексу
України, ст.ст.11, 538, 693, Цивільного кодексу України, ст.ст. 4, 33, 34, 43,
44, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України,
господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з ТзОВ „Форум Плюс”
(м.Львів, вул.Наукова, 7, п/р №260098811 в ЛОД АППБ „Аваль” м.Львів, МФО325570,
) на користь ТзОВ „МінТрансКомплект” (142432 Московська
обл., Ногінський р-н., м.Черноголовка,
р/р №000000743 в АКБ „Наш Дом” (ЗАТ) м.Москва, Коррахунок
, БІК 044579203, ІПН ) - 9358600,00  російських рублів передоплати.

3.          Стягнути з ТзОВ „Форум Плюс”
(м.Львів, вул.Наукова, 7, п/р №260098811 в ЛОД АППБ „Аваль” м.Львів, МФО325570,
) на користь ТзОВ „МінТрансКомплект” (142432 Московська
обл., Ногінський р-н., м.Черноголовка,
р/р №000000743 в АКБ „Наш Дом” (ЗАТ) м.Москва, Коррахунок
, БІК 044579203, ІПН ) - 467930,00 російських
рублів штрафу.

4.          Стягнути з ТзОВ „Форум Плюс”
(м.Львів, вул.Наукова, 7, п/р №260098811 в ЛОД АППБ „Аваль” м.Львів, МФО325570,
) на користь ТзОВ „МінТрансКомплект” (142432 Московська
обл., Ногінський р-н., м.Черноголовка,
р/р №000000743 в АКБ „Наш Дом” (ЗАТ) м.Москва, Коррахунок
, БІК 044579203, ІПН ) -18569,19 грн. державного
мита та 112,69 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення процесу.

5.          В решті позовних вимог в частині
стягнення пені в розмірі 467930,00 російських рублів -відмовити.

Накази видати у відповідності до ст.116 ГПК
України.

Суддя