РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2007 р.

Справа № 9/107-2333

Господарський суд Тернопільської
області

у складі   судді Кропивної Л.В.

Розглянув справу

за позовом
Закритого акціонерного товариства "Донецька макаронна фабрика"
пр-т Ілліча, 111, м.Донецьк.

до
Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 АДРЕСА_1.

За участі представників:

позивача:   не з'явився.

відповідача: не з'явився.

Суть справи:  Позивач - Закрите акціонерне товариство “Донецька
макаронна фабрика”, м. Донецьк,
звернувся  23.05.2007 р.  (вх. НОМЕР_1)
до господарського суду Тернопільської області з позовом до Відповідача -
Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1, м. Тернопіль,  про стягнення
15 829,94  грн. заборгованості, з
яких   14 497,82 грн. основного боргу,
683,91 грн. інфляційних втрат, 97,23
грн. -3% річних та  550,98 грн.
пені, посилаючись на таке:

27 жовтня 2005 р. між  ЗАТ “Донецька макаронна фабрика”, як
Постачальником, та  Суб'єктом
підприємницької діяльності ОСОБА_1, як
Покупцем, укладено договір  на
поставку макаронних виробів  за  №
209,  у відповідності до   п. 1.1 якого   Постачальник
зобов'язався передати, а
Покупець  -  прийняти
і оплатити   товар  (макаронні вироби) .

На виконання умов вказаної угоди,
згідно видаткових  та
товарно-транспортної   накладних (копії
яких містяться в матеріалах справи) Позивач передав, а  Відповідач
прийняв, вказаний в накладних товар (макаронні вироби) на  загальну суму
39 024,00  грн .

У відповідності до п. 6.1
договору  поставка продукції здійснюється
за цінами, які діють у Постачальника на день поставки продукції, що
відображаються в товарно-транспортних накладних
на умовах предоплати ( повної  або
часткової) чи з відстрочкою платежу на протязі 14 банківських днів з дня
отримання продукції.

Як стверджує Позивач,  Суб'єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_1. порушив господарське зобов'язання:  оплатив
вартість товару  лише
частково  на суму 21 000,00 грн. та
частково повернув товар на суму  3 526,18
грн., що підтверджується копіями банківських виписок та  накладних на повернення товару.

Станом на 23.05.2007 р. (день
звернення з позовом до суду) борг Відповідача
за  поставлений йому  товар становить  14 497,82   грн.

За неналежне виконання грошового
зобов'язання Позивач нарахував
Суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_1.  683,91 грн. інфляційних втрат,  97,23 грн. 3% річних та  550,98
грн. пені.

Ухвалою
від  25.05.2007 р. порушено
провадження  та призначено розгляд справи
на    14:30 год.  21 червня
2007 р.

В судовому засіданні  21.06.2007 р. представник Позивача підтримав
позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач
в судове засідання не прибув, хоча був повідомлений про час та місце розгляду
справи,  витребуваних судом документів не
подав. Повідомлення про вручення поштового відправлення  відповідачу на адресу суду не повернулося.

На підставі ст. 77 ГПК України
розгляд справи відкладався до 15-00 год. 05 липня 2007 р.

03.07.2007 р. від Позивача надійшло
клопотанняНОМЕР_2  від 27.06.2007 р.                   (вх. НОМЕР_3 від 03.07.2007
р.) про розгляд справи за відсутності його представника.

До судового засідання 04.07.2007 р.
Відповідач подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з
перебуванням на лікарняному, однак доказів на підтвердження вказаного факту (
листка непрацездатності), а також відзиву на позов  не
подав, тому  суд не знаходить
підстав для   відкладення рогляду
справи.

Справа розглядається за
наявними  у ній матеріалами згідно ст. 75
Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи,
оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до
задоволення,  виходячи з наступного.

Спір  виник
внаслідок  невиконання   Відповідачем, як Покупцем, зобов'язань  щодо
оплати   Постачальнику вартості  поставленого товару у відповідності  до строків і обсягів оплати,   встановлених    договором
на поставку макаронних виробів
НОМЕР_4 від   27.10.2005 р.
між  ним та  ЗАТ “Донецька макаронна фабрика” , як
Постачальником.

Предметом договору  є передача
Постачальником  у власність     Покупця
за плату  товару - макаронних
виробів .

На виконання умов вказаної угоди та
на підставі видаткових  накладних:
ІНФОРМАЦІЯ_1від 31.03.2006 р. Позивач поставив, а Відповідач прийняв  товар (макаронні вироби)  на загальну суму  39 0124,00 грн.

Згідно п. 6.1 договору
поставки  НОМЕР_4  від 27.10.2005 р. Відповідач зобов'язався
здійснювати оплату за поставлений йому товар шляхом предоплати  або з відстрочкою платежу напротязі 14
банківських днів з дня отримання продукції.

Як стверджує Позивач,  Суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1
порушив господарське зобов'язання, сплативши за отриманий товар лише частково в
сумі 21 000,00 грн. та частково повернувши товар на суму 3 526,18 грн.,
внаслідок   чого станом на день звернення
до суду з позовом (23.05.2007 р.) борг Відповідача становить  14 497,82  грн.

Відповідно до  ст. 33 ГПК України  кожна сторона повинна  довести
ті  обставини,  на
які  вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Докази, наведені Позивачем в
обґрунтування  своїх матеріально-правових
вимог,  Відповідач не спростував   і не заперечив , тому  суд
вважає переконливими  та
документально доведеними  обставини,  з яких подано
позов.

До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей, передбачених
Господарським кодексом України.

Так, статями 526 ЦК України та 193
ГК України встановлено обов'язок
учасників господарських відносин
належним чином виконувати свої зобов'язання відповідно до вказівок
закону, інших правових актів, договору, а при відсутності таких вказівок
-відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 193 ГК
України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

У відповідності до ст. 712 ЦК
України  за договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується
передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання
його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується
прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ч. 2 ст. 692 ЦК України
покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару .

Як вбачається з матеріалів справи,
доказів,  що підтверджують  виконання
Відповідачем  оплати  повної ціни
переданого  йому  товару
та відновлення тим самим
порушених  майнових прав  кредитора
на момент  розгляду спору
судом,  Відповідачем  суду не подано,   тому
правомірними є вимоги  щодо
стягнення  з Відповідача  14 497,82 грн.  заборгованості за    переданий
йому   Позивачем   товар.

Статтею 611 ЦК України  визначається, що у разі порушення
зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом,
зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання
договору; 2) зміна умов зобов'язання, 3) сплата неустойки, 4) відшкодування
збитків та моральної шкоди.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України,
боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції
за весь час прострочення, а також  три
проценти річних від простроченої суми.

В силу положень ч. 4 ст  232 ГК України  відсотки за неправомірне користування  чужим коштами справляються  по день сплати  суми цих коштів кредитору, якщо законом або
договором  не встановлено   для нарахування  відсотків
інший строк.

Відтак, такими, що підлягають до
задоволення, оскільки грунтуються на положеннях ст. 625 ЦК України та  ч. 4 ст.
232 ГК України,   є  вимоги позову про стягнення  з
Відповідача 683,91 грн.
інфляційних  збитків та   3% річних
в сумі  97,23 грн.

У відповідності до  п.7.1 договору в разі  прострочки оплати товару, Покупець сплачує
Продавцю за кожний день прострочки пеню в розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до  ч. 1
ст. 230 Господарського  Кодексу
України    штрафними    санкціями
у   цьому   Кодексі
визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського зобов'язання. Згідно  з ч. 4
статті 231  ГК України   у разі якщо розмір штрафних санкцій законом
не  визначено, санкції  застосовуються  в розмірі,
передбаченому договором.

Враховуючи   те, що
Відповідач порушив  господарське
зобов'язання стосовно оплати  повної
вартості переданого йому товару,  а
договором  НОМЕР_4 від 27.10.2005 р.
встановлено  штрафні санкції  у вигляді
пені за прострочку в оплаті товару,
тому    підлягають  до задоволення  вимоги
стосовно стягнення 550,98
грн.  пені, нарахованої  у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення оплати за
період з 08.06.2006 р. по 06.12.2006 р. (128 днів).

За таких обставин справи, позовні
вимоги задовольняються  повністю  на заявлену
суму, а саме:  14 497,82 грн.
заборгованості  в оплаті товару,  550,98 грн. пені, 97,23 грн. -3% річних та
683,91 грн. інфляційних збитків.

Судові витрати, які складаються із
158,29 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу згідно ст. 49 ГПК України покладаються на  Відповідача.

З огляду на наведене, керуючись ст.
ст. 15, 526, 527, 625, 712 ЦК України, ст. 193 ГК України, ст.ст. 4, 22, 33,
34, 43, 49, 75,  82, 84, 85, 116, 117 ГПК
України, Господарський суд

Вирішив:

1.          Позов задовольнити .

2. Стягнути  14 497,82 грн. боргу,
550,98 грн. пені, 683,91 грн. інфляційних збитків, 97,23 грн. -3% річних  та
276,29 грн. судових витрат із
Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1(АДРЕСА_1, р/р 5000
у Відділенні № 80 “УкрСиббанк”, МФО 351005, р/р 84330 в філіалі
“Тернопільське центральне відділення ПІБ”, МФО 338426,  ідент. № НОМЕР_5) в користь   Закритого акціонерного товариства “Донецька
макаронна фабрика” (пр. Ілліча, 111, м. Донецьк,  р/р 0798 в філіалі “Путилівське
відділенні Промінвестбанку”, м. Донецьк, МФО 334914,   ідент. код
НОМЕР_6).

3. Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

На рішення суду, яке не набрало
законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор -
апеляційне подання, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання)
“06” липня  2007 р. рішення, через
місцевий господарський суд.

Суддя                                                                                          Л.В.
Кропивна