СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

25 червня 2007 року
Справа № 2-15/10729-2005

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

секретар судового засідання

за участю представників сторін:

позивача: Кучерявий О.І., дов. № 1 від 23.01.07 р.,

відповідача: Подгорна В.А., дов. № 10507/п/23-4 від 22.06.07 р.,

Чурочкін А.Б., дов. № 3291/9/10-0 від 14.05.07 р.,

розглянувши апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Ялтинскький рибокомбінат" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Дадінська Т.В.) від 08-12.08.2005 у справі №2-15/10729-2005

за позовом           Відкритого акціонерного товариства "Ялтинскький рибокомбінат" (вул. Московська, 15,Ялта,Автономна Республіка Крим,98600)

до           Державної податкової інспекції у місті Ялта Автономної Республіки Крим (вул. Васильєва, 16,Ялта,98600)

про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Рішенням  господарського суду Автономної Республіки Крим від 08-12.08.2005 (суддя Дадінська Т.В.) відмовлено у позові Відкритого акціонерного товариства "Ялтинський рибокомбінат" до Державної податкової інспекції у місті Ялта в Автономній Республіці Крим про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень.

Не погодившись з рішенням суду, позивач 19 серпня 2005 року подав апеляційну скаргу.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 25 жовтня 2005 року  апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Ялтинський рибокомбінат" задоволено. Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим скасовано. Задоволений позов Відкритого акціонерного товариства "Ялтинський   рибокомбінат". Визнані недійсними податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у місті Ялта в Автономній Республіці Крим від 01.06.2005 № /0; № /0. Постановлено стягнути з Державної податкової інспекції у місті Ялта в Автономній Республіці Крим на користь Відкритого акціонерного товариства "Ялтинський рибокомбінат" 245,50 грн., у тому числі: 127,50 грн. державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погодившись з постановою Севастопольського апеляційного господарського суду, Державна податкова інспекція у місті Ялта Автономної Республіки Крим 25 листопада 2005 року подала касаційну скаргу.

Постановою Вищого господарського суду України касаційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Ялта в Автономній Республіці Крим задоволено частково.

Скасовано постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 25 жовтня 2005 року у справі № 2-15/10729-2005. Справу повернуто до Севастопольського апеляційного господарського суду на новий розгляд.

Ухвалою Севастопольського апеляційного господарського суду справу було призначено до розгляду на 25 червня 2007 року. Розпорядження керівництва суду, суддю Фенько Т.П. було замінено на суддю Ткаченко М.І.

У судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу з підстав, викладених в ній. Представники відповідача заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідач провів позапланову документальну виїзну перевірку позивача з питання дотримання податкового законодавства України по відшкодуванню податку на додану вартість, заявленого платником податків до бюджетного відшкодування відповідно до декларації з податку на додану вартість за січень 2005 року. В  результаті перевірки був складений акт № 31  від 30.05.05.

За результатами документальної перевірки податковим органом прийняті податкові повідомлення–рішення від 01.06.2005: №/0 про зменшення платнику податків бюджетного відшкодування по податку на додану вартість у сумі 69110,00грн.; №/0 про донарахування податкового зобов’язання  по податку на додану вартість у розмірі 261570,40 грн., у тому числі 201208,00 грн. –основний платіж та 60362,40 грн. –штрафні (фінансові) санкції.

Перевіркою  встановлено, що по податковій декларації із додатками за січень 2005 року, платником податків здійснено корегування податкових зобов’язань у сторону їх зменшення на суму 270318, 52 грн. по податковим накладним № 4 від 31.01.2003, № 29 від 05.03.2003, № 30 від 07.03.2003, № 82 від 14.08.2003, виписаним  на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю „Кримський партнер”. Корегування податкових зобов’язань відбувалось на підставі договору переводу боргу  від 01.12.2004, укладеного між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю „Кримський партнер”, відповідно до якого позивач зобов’язався погасити невикористану попередню оплату, отриману від Товариства з обмеженою відповідальністю „Кримський партнер”  у розмірі 1 621 911,00 грн. за договором  промислової переробки від 10.01.2003 на користь  Товариства з обмеженою відповідальністю „Євроекспорт Опт” (Росія, Москва).

Представники відповідача у судовому засідання вказували на те, що  коригування податкового зобов’язання позивачем здійснено в порушення вимог пункту 4.5. статті 4, підпункту 7.3.1. статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість”, пункту 5.6. статі 5 „Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість”,  оскільки вищеназвані норми законодавства вміщають вичерпний перелік підстав для коригування податкового законодавства,  куди відшкодування попередньої оплати не віднесено.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 08-12.08.2005 (суддя Дадінська Т.В.) у позові про визнання недійсними податкових повідомлень–рішень позивачу відмовлено. При прийняті рішення суд першої інстанції виходив з того, що право платника податків на корегування податкового зобов’язання  при розірванні договору виникає лише після повернення попередньої оплати. Таким чином, на думку господарського суду Автономної Республіки Крим корегування податкового зобов’язання позивачем здійснено в супереч вимогам діючого законодавства.

На думку позивача Закон України „Про податок на додану вартість” не пов’язує момент зміни бази оподаткування із моментом фактичного повернення попередньої оплати.  Враховуючи, що база оподаткування у зв’язку з розірванням договору та домовленістю про повернення попередньої оплати змінилась, позивач вважає, що він має право на корегування податкових зобов’язань, окрім того коригування податкових зобов’язань, у зв’язку з розірванням договору у сторону їх збільшення,  здійснено Товариством з обмеженою відповідальністю „Кримський партнер”.

Судова колегія апеляційну скаргу визнає підлягаючою задоволенню, а рішення суду першої інстанції –скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позову у зв’язку з неправильним застосуванням судом норм матеріального права, виходячи з наступного.

Відповідно до підпункту 3.1.1. пункту 3.1. статті 3 Закону України „Про податок на додану вартість”  об’єктом  оподаткування є операції платників податків з поставки  товарів  та  послуг,  місце   надання   яких знаходиться  на митній території України.

Під поставкою товарів, згідно пункту 1.4. статті 1 вищевказаного Закону слід розуміти будь-які операції, що здійснюються згідно  з  договорами  купівлі-продажу,  міни,  поставки та іншими цивільно-правовими  договорами,  які  передбачають  передачу  прав власності  на  такі товари за компенсацію незалежно від строків її надання.

Поставкою послуг, згідно вищеназваної норми матеріального права, колегія суддів зазначає, що слідує розуміти будь які операції цивільно-правового характеру з виконання робіт, результатом виконання яких є передача нематеріальних активів, надання послуг, надання права на користування або розпорядження товарами, у тому числі нематеріальними активами, а також з поставки будь-яких інших, ніж товари, об'єктів власності за компенсацію, а також операції з безоплатного виконання робіт, надання послуг.

Таким чином, законодавець чітко передбачив, що об'єктом  оподаткування є операції, які передбачають передачу прав власності на товари (послуги), а не попередня  оплата за товари (послуги).

Як слідує із  матеріалів справи, позивачем визначене собі податкове зобов'язання саме із сум попередньої оплати, здійсненої Товариством з обмеженою відповідальністю "Кримський партнер".

Пункт 4.1 статті 4 Закону України "Про податок на додану вартість" пов'язує також базу  оподаткування із поставкою товарів (послуг).

Враховуючи, що попередня  оплата, згідно статті 3 Закону України "Про податок на додану вартість" не відноситься до об'єкта оподаткування, тому у Законі України "Про податок на додану вартість" відсутня норма, яка б регулювала порядок корегування податкового зобов'язання у разі розірвання господарських угод та повернення невикористаної попередньої оплати за підлягаючі   продажу товари чи послуги.

Колегія суддів вважає, що відносячи податок на додану вартість від попередньої оплати до складу податкового зобов'язання позивач тим самим зависив свої податкові зобов'язання, а право платника податку на корегування податкового зобов'язання через  виявлені помилки передбачено пунктом 5.1 статті 5 Закону України № 2181-Ш від 21.12.2000 "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

Враховуючи вищевикладене  судова колегія  не вбачає  порушення платником податків  вимог пункту  4.5 статті 4, підпункту 7.3.1 пункту 7.3 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" як-то зазначено у податкових повідомленнях-рішеннях  у зв'язку із виключенням сум податку на додану вартість по попередній  оплаті із податкового зобов'язання.

Як вбачається з пояснень представників сторін, а також матеріалів справи платником податків зменшене податкове зобов'язання по податковим  накладним № 4, 29, 30, 82 від 16.01.2003, 05.03.2003, 07.03.2003, 14.08.2003, виписаних позивачем по попередній  оплаті, отриманої від Відкритого акціонерного товариства "Кримський партнер".

Таким чином, враховуючи вищевикладене, апеляційна інстанція вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, позов задовольнити.

Керуючись статтями 195, 198, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Ялтинський рибокомбінат" задовольнити.

Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 08-12.08.2005 по справі № 2-15/10729-2005 скасувати.

Позов Відкритого акціонерного товариства "Ялтинський рибокомбінат" задовольнити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з моменту проголошення.

Головуючий суддя

Судді