СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

09.08.07                                                                                 Справа № 11/383ад.

Господарський суд Луганської області у складі судді Москаленко М.О., за участю секретаря судового засідання  Мелеховій О.С., розглянувши матеріали справи № 11/383ад  за позовом

Прокурора Сватівського району Луганської області в інтересах держави в особі  Сватівського районного центру зайнятості в Луганській області, м. Сватове Луганської області

до Приватного підприємства «Агрофірма імені Шевченка», с. Свистунівка Сватівського району  Луганської області

про стягнення 3826 грн. 72 коп.

за участю представників сторін:

від заявника – Смирнов О.О., посв. № 959 від 01.04.2002 – прокурор відділу прокуратури Луганської області

від позивача - Чумак М.В., дов. № 3 від 02.04.2007

від відповідача –не прибув

в с т а н о в и в:

Суть спору: прокурором в  інтересах позивача заявлено позов про стягнення 3826 грн. 72 коп. недоїмки по страхових внесках на загальнообов»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття.

Заявником та представником позивача у попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримані у повному обсязі.

Відповідачем наданий письмовий відзив на адміністративний позов без номеру та дати, зданий в судовому засіданні 09.08.2007,  в якому позовні вимоги відповідачем визнані у повному обсязі та заявлене клопотання про розгляд справи без участі повноважного представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін та заявника, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, з таких підстав.

Відповідач у справі зареєстрований як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття у Сватівському районному центрі зайнятості Луганської області.

На підставі ч.2 п.2 ст.35, ч.2 п.1 ст. 38 та ст. 39 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" роботодавець зобов'язаний своєчасно та в повному розмірі сплачувати страхові внески. У разі несвоєчасної їх сплати, у тому числі через ухилення від реєстрації як платника страхових внесків або неповної їх сплати страхувальники сплачують суму донарахованих страхових внесків (недоїмку), штраф та пеню.

Відповідно до ст.8 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", Фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття ( надалі Фонд) створюється для управління страхування на випадок безробіття, провадження збору та акумуляції страхових внесків, контролю за використанням коштів, виплати забезпечення та надання соціальних послуг, здійснення інших функцій згідно з цим Законом і Статутом Фонду. При цьому Фонд є цільовим централізованим страховим Фондом, некомерційною самоврядною організацією, кошти Фонду не включаються до складу Державного бюджету.

Згідно п.5.6. «Інструкції про порядок обчислення і сплати внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»та обліку їх находження до Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування на випадок безробіття», затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.12.2000 №339із змінами та доповненнями,  платники одночасно з отриманням коштів на оплату праці подають платіжні доручення на перерахування внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття.

Згідно з п.1 ст.12 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", виконавча дирекція, як виконавчий орган правління забезпечує, крім того, виконання рішень правління. При цьому функції виконавчої дирекції Фонду покладаються на органи державної служби зайнятості, які є робочим органом виконавчої дирекції Фонду.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно зі ст. 2 Закону України "Про судоустрій" суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами прав і законних інтересів юридичних осіб. Частиною 3 ст. 3 вказаного Закону встановлено, що судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи в порядку, встановленому Конституцією України та законами. Відповідно до ч. 1 ст. 6 цього ж Закону усім суб'єктам правовідносин гарантується захист їх прав і законних інтересів незалежним і неупередженим судом. Згідно з ч. 3 зазначеної статті ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.02 року визначено, що ч. 2 ст. 124 Конституції України передбачає право юридичної особи на захист судом своїх прав, встановлює юридичні гарантії їх реалізації, надаючи можливість кожному захищати свої права будь-якими не забороненими законом засобами. Суб'єкти правовідносин, у тому числі юридичні особи у разі виникнення спору можуть звертатися до суду за його вирішенням. Юридичні особи мають право на звернення до суду для захисту своїх прав безпосередньо на підставі Конституції України.

За період з 01.01.2006 по 01.04.2007  за відповідачем утворилася заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообов»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, що підтверджено  розрахунковою відомістю  за І-й квартал 2007 року (а.с. 7), зданою відповідачем. У відповідності із вказаною розрахунковою відомістю сума заборгованості відповідача склала  35099 грн. 31 коп. Рішеннями господарського суду Луганської області  від 23.09.2004 у справі № 21/354 та від 09.11.2006 у справі № 5/459 з відповідача на користь позивача були  стягнуті страхові внески у загальній сумі 31272 грн.               59 коп. Залишок заборгованості відповідача зі сплати страхових внесків склав  3826 грн. 72 коп. Вказану суму заявник в інтересах позивача просив суд стягнути з відповідача заданим позовом.

Відповідач  відзивом на позовну заяву позовні вимоги визнав у повному обсязі.

За таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються  матеріалами справи та  відповідають фактичним обставинам.

З урахуванням визнання  відповідачем адміністративного позову, а також того, що визнання позову не суперечить закону та не порушує  чиїх - небудь прав, свобод та інтересів, адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України питання стосовно судових витрат судом не вирішується, оскільки заявник звільнений від їх сплати.

Згідно ст. 160, 167 Кодексу адміністративного судочинства оголошено вступну та резолютивну частини постанови та учасників судового процесу повідомлено про те, що повний текст постанови буде виготовлений та підписаний у п'ятиденний строк з моменту оголошення вступної та резолютивної частин постанови.

Керуючись ст.ст. 2, 17, 94, 98, 158, 160 –163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд  –

П О С Т А Н О В И В:

1.                    Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Агрофірма імені Шевченко», с. Свистунівка Сватівського району Луганської області, код 30906338, на користь Сватівського районного центру зайнятості Луганської області, м. Сватове Луганської області, вул. Свердлова, 5, код 20188170, р/р 00271 - банк Управління Державного казначейства м. Луганськ, МФО 804013, 3826 грн. 72 коп. недоїмки зі сплати страхових внесків.

Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржене судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 14.08.2007.

Суддя                                                                               М.О. Москаленко