Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2007 р.                                                           Справа № 29/194-07

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Такмаков Ю.В., судді Барбашова С.В. , Бухан А.І.

при секретарі Морока Ю.О.

за участю представників сторін:

позивача - Сахань В.О. (дов. № б/н від 01.01.07р.)

відповідача -  не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агробудівник", м. Харків (вх. № 2037 Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 23.05.07 р. по справі № 29/194-07

за позовом Української творчої дирекції з підготовки циркових атракціонів та номерів, м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агробудівник", м. Харків

про стягнення 6995,00 грн., -

встановила:

У березні 2003 року Українська творча дирекція з підготовки циркових атракціонів та номерів звернулась до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агробудівник" про стягнення завищеної вартості  виконаних робіт в сумі 6995,00 грн., а також витрат по сплаті держмита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішенням господарського суду Харківської області від 23.05.07р. по справі № 29/194-07 позовні вимоги задоволені повністю та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агробудівник" на користь Української творчої дирекції з підготовки циркових атракціонів та номерів 6995,00 грн. завищеної вартості виконаних робіт, 102,00 грн. держмита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідач з даним рішенням суду не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати.

Позивач у своїх запереченнях на апеляційну скаргу вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, як безпідставну.

Представник відповідача в судове засідання 10.07.07р. не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення за №3195469 (в матеріалах справи), про причини неявки свого представника відповідач суд апеляційної інстанції не повідомив.

Ст. 43 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами; господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Враховуючи вищезазначене, а також те, що явка представників сторін в дане судове засідання не є обов'язковою, позицію Товариства з обмеженою відповідальністю "Агробудівник" викладено в апеляційній скарзі, та заявник апеляційної скарги не був позбавлений права надати суду апеляційної інстанції додаткові письмові докази в обґрунтування своїх вимог і заперечень та мав на це достатньо часу, однак жодних додаткових документів (доказів) в підтвердження доводів, викладених у скарзі, суду апеляційної інстанції не надав, а тому колегія суддів вважає, що у матеріалах справи достатньо документів, щоб розглянути апеляційну скаргу по суті без участі представника відповідача.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, заслухавши уповноваженого представника позивача, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Приймаючи оскаржене рішення, господарський суд Харківської  області виходив з результатів встановлення та дослідження документально підтверджених матеріалами справи обставин спору за якими встановив, що 27 липня 2004 року  між сторонами у справі укладено договір підряду № 01/08 по виконанню відповідачем ремонту конюшні та прилеглих приміщень.

Вартість робіт згідно до кошторисної документації складала 26484,00 грн.

Позивач за виконані роботи з відповідачем розрахувався в повному обсязі, про що свідчить наявне в матеріалах справи платіжне доручення № 451 від 29.09.04 р.

Крім того, господарський суд встановив, що після завершення робіт відповідачем, Контрольно-ревізійним управлінням Харківської області на підставі плану роботи та згідно з посвідченням № 60 від 14.01.05 р. було здійснено вибіркову перевірку цільового та ефективного використання бюджетних коштів, виділених на проведення ремонтних робіт по ремонту конюшні та прилеглих приміщень позивача.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідачем було необґрунтовано завищено вартість виконаних робіт на суму 6995,00 грн., а саме вартість робіт за рахунок невірного нарахування коштів на адміністративні витрати та кошторисний прибуток у розмірі 2984,00 грн., невірного розрахунку загально-виробничих витрат, сума завищення складає 2825,00 грн., необґрунтованого нарахування коштів на улаштування та розбирання  тимчасових споруд у розмірі 3,1%, сума завищення складає 692,00 грн., та за рахунок необґрунтованого нарахування коштів на покриття ризику, сума завищення складає 494,00 грн. з урахуванням ПДВ 20%. Загальна сума завищення відповідачем вартості  виконаних робіт складає 6995,00 грн. При цьому даний акт КРУ Харківської області сторонами не оскаржувався в у встановленому чинним законодавством порядку.

Оцінивши доводи позивача та відповідача у справі господарський суд при винесенні оскарженого рішення зазначив, що дані грошові кошти набуті відповідачем без достатньої правової підстави в силу приписів ст. 1212 Цивільного кодексу України, оскільки відповідачем завищена загальна сума вартості виконаних робіт, а тому дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними документально матеріалами справи, в зв'язку з чим задовольнив їх в повному обсязі. Разом з цим, зауважив, що доводи відповідача стосовно відсутності  заборгованості перед позивачем не підтверджені жодними доказами, а тому є такими, що задоволенню не підлягають.

Викладені вище висновки господарського суду, на думку колегії суддів, повністю відповідають фактичним обставинам спору та матеріалам справи, їм  надана правильна та належна правова оцінка, тому підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування прийнятого по справі рішення колегія суддів не вбачає, оскільки відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідач в апеляційній скарзі посилається на неправильність та неповноту дослідження доказів і встановлення обставин судом першої інстанції, а також на те, що дане рішення прийняте при невірному застосуванні норм чинного законодавства.

Так, заявник скарги вказує, що на теперішній час заборгованість перед позивачем у нього відсутня, з огляду на виконання відповідачем інших ремонтних робіт за іншими договорами та зверненням до позивача з пропозицією урахування вартості додатково виконаних робіт в суму заборгованості, яка виникла після перевірки КРУ в Харківській області. В зв'язку з тим, що позивач відмовив в задоволенні даної пропозиції, відповідач 24.03.2005 року звернувся зі скаргою до Жовтневого РО ХГУ УМВД України в Харківській області про допомогу в розв'язанні даного питання, в якій зазначив, що вартість додатково виконаних ремонтних робіт за попередніми підрахунками станом на 24.05.2005 р. складала не менш 10037,00 грн.

Однак вказані посилання не приймаються колегією суддів до уваги, з огляду на те, що відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Обов'язок доказування відповідно до приписів статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення, але жодних доказів в підтвердження виникнення вищевказаної заборгованості позивача та її обґрунтованого розрахунку  відповідач як суду першої так і апеляційної інстанції не надав.

В даному випадку заявником апеляційної скарги не доведений факт проведення заліку зустрічної однорідної вимоги у спірній сумі шляхом направлення відповідачем на адресу позивача заяви в порядку ст. 203 Господарського кодексу України та проведення останнім заліку зустрічних однорідних вимог у відповідності зі ст.  601  Цивільного кодексу України шляхом зарахування грошових сум за договором підряду № 01/10 від 20.10.2004р. про виконання часткового ремонту дерев'яних конструкцій даху та підшивання стелі, в рахунок спірного договору. Більш того, із матеріалів справи не вбачається взаємозв'язку між вказаними договорами.

Вказані дані відповідачем не спростовані, в зв'язку з чим колегія суддів вважає твердження відповідача щодо відсутності у нього заборгованості перед позивачем необґрунтованим.

Також не погоджується відповідач у своїй апеляційній скарзі із рішенням суду першої інстанції з підстав його прийняття тільки відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України, оскільки правовідносини між сторонами виникли із укладеного договору підряду.

Проте слід зазначити, що оскільки факт завищення вартості виконаних робіт на об'єкті ремонту Української творчої дирекції з підготовки циркових атракціонів та номерів за договором підряду № 01/08 від 27.07.2004 р. належним чином доведений позивачем, встановлений господарським судом у даній справі та   постановою господарського суду Харківської області від 26.04.2007р. по справі №АС-54/112-07, яку до того ж відповідач не оскаржив, колегія суддів вважає, що сума в розмірі 6995,00 грн. безпідставно залишилась за відповідачем - ТОВ "Агробудівник".

Крім того, як свідчать матеріали справи, заявник апеляційної скарги був ознайомлений із актом перевірки КРУ Харківської області і даний акт підписаний уповноваженою особою його підприємства без зауважень та заперечень. Доказів оскарження даного акту у встановленому чинним законодавством порядку  матеріали справи не містять, про що також зазначив і господарський суд у своєму   рішенні.

За таких обставин, колегія суддів вважає правомірним застосування господарським судом до даних спірних правовідносин норм матеріального  права,  які  регулюють положення щодо набуття майна (грошових коштів) без достатньої правової підстави.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

В силу цієї статті термін "майно" включає в себе не тільки майно в розумінні ст. 190 Цивільного кодексу України, а і грошові кошти.

Зі змісту вищезазначеної норми вбачається, що підставою виникнення зобов'язання,  визначеного  даною  нормою, є сукупність  наступних умов: набуття  (збереження) майна однією особою за рахунок іншої;  відсутність для цього підстав,  або коли така підстава згодом відпала.

В зв'язку з тим, що зобов'язання позивача по сплаті завищеної вартості робіт виникли із договору підряду, а положення глави 83 Цивільного кодексу щодо набуття майна (грошових коштів) без достатньої правової підстави застосовуються також і до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні, колегія суддів вважає, що Українська творча дирекція з підготовки циркових атракціонів та номерів має всі правові підстави вимагати від ТОВ "Агробудівник" повернення перерахованої суми коштів в розмірі 6995,00 грн. за виконані відповідачем підрядні роботи, оскільки відповідач  в  силу приписів  ст.  1212  Цивільного кодексу  України є таким, що набув спірні кошти без достатньої правової підстави, а тому зобов'язаний повернути їх позивачу.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку залишення  прийнятого у справі господарським судом рішення без змін, оскільки при вирішенні даного господарського спору суд в повній мірі дослідив всі матеріали справи та вірно застосував норми чинного законодавства, в зв'язку з чим прийняв правильне рішення про задоволення позовних вимог, з огляду на їх правову обґрунтованість та доведеність належними і допустимими доказами.

Проте, відповідач, як заявник апеляційної скарги, не навів жодних фактичних даних, що спростовують факти, які було покладено в основу оскаржуваного судового рішення, а також не представив доказів, які б підтверджували реальну та правову обґрунтованість для неповернення завищеної вартості виконаних робіт в сумі 6995,00 грн., оскільки безпідставне їх набуття підтверджене матеріалами справи, в зв'язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 43, 99, 101, 102, п. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

постановила:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агробудівник", м. Харків залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 23.05.07 р. по справі № 29/194-07 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                                    Такмаков Ю.В.

Судді                                                                    Барбашова С.В.

Бухан А.І.