СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

25 червня 2007 року
Справа № 2-2/4032-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

секретар судового засідання

за участю представників сторін:

позивача: Бурлак В.М. дов. № 67 від 07.04.2005 року;

відповідача: Шрамко М.В. дов. № 314-Д-0В від 09.01.2007 року;

третьої особи: Кондратенко О.І. дов. № 14/01-182 від 05.06.2007 року;

розглянувши апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Сімбудтранссервіс" на ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Толпиго В.І. ) від 19 березня 2007 року у справі № 2-2/4032-2007А

за позовом  товариства з обмеженою відповідальністю "Санаторій для батьків з дітьми "Блакитна хвиля" (вул. Морська, 2, м.Саки, АР Крим, 96500)

до Сакської міської ради (вул. Леніна, 15, м.Саки, АР Крим, 96500)

до відкритого акціонерного товариства "Сімбудтранссервіс" (вул. Монтажна, 8, смт.ГРЕС, м.Сімферополь, 95493)

про визнання недійсним акту

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою від 19.03.2007 року у справі № 2-2/4032-2007А господарський суд АР Крим застосував заходи забезпечення позову та заборонив Сакській міській раді до розгляду позову здійснювати будь-які дії по розпорядженню та відчуженню земельної ділянки, яка розташована за адресою: м.Саки, вул. Морська, 2, зупинив дію рішення Сакської міської ради № 2 від 06.03.2007 року "Про дозвіл ВАТ "Сімбудтранссервіс" на розробку проекту відведення земельної ділянки під об`єктами власності для передачі в оренду для обслуговування комплексу літніх будиночків", а також заборонив ВАТ "Сімбудтранссервіс" виконувати зазначене вище рішення.

Не погодившись з ухвалою господарського суду АР Крим, відкрите акціонерне товариство "Сімбудтранссервіс" звернулось до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати,  як винесену при неповному дослідженні обставин справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права, провадження у справі закрити.

Представник позивача у судовому засіданні з доводами апеляційної скарги не погодився, вважає оскаржувану ухвалу суду першої інстанції законною та обгрунтованою.

З причини зайнятості в іншому судовому процесі судді Видашенко Т.С., на підставі розпорядження заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду, у складі судової колегії було здійснено заміну на суддю Антонову І.В.

Переглянувши ухвалу суду першої інстанції в порядку статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, вислухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників сторін та третьої особи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність скасування ухвали суду першої інстанції виходячи з наступного.

Товариство з обмеженою відповідальністю „Санаторій для батьків з дітьми „Блакитна хвиля” звернулось до господарського суду АР Крим з адміністративним позовом до Сакської міської ради, відкритого акціонерного товариства „Сімбудтранссервіс” про визнання недійсним рішення Сакської міської ради від 06.03.2007 року „Про дозвіл ВАТ „Сімбудтранссервіс” на розробку проекту відводу земельної ділянки під об`єктами власності для передачі в оренду за адресою: м.Саки, вул. Морська, 2с для обслуговування комплексу літніх будиночків”.

Товариством з обмеженою відповідальністю „Санаторій для батьків з дітьми „Блакитна хвиля” також було заявлено клопотання про застосування заходів забезпечення позову шляхом заборони Сакській міській раді та ВАТ „Сімбудтранссервіс” виконувати оскаржуване рішення № 2 від 06.03.2007 року.

Частиною 1 статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Надаючи правову оцінку клопотанню ТОВ „Санаторій для батьків з дітьми „Блакитна хвиля” про застосування заходів забезпечення позову судова колегія виходить з наступного.

Рішенням господарського суду АР Крим від 22.01.2007 року у справі № 2-22/18861-2006 за відкритим акціонерним товариством „Сімбудтранссервіс” визнано право власності на 16 повнорозбірних будиночків заводського виготовлення 2-х типів, розташованих на території пансіонату „Голуба волна”.

Доказів скасування у встановленому законом порядку зазначеного вище рішення господарського суду АР Крим від 22.01.2007 року у справі № 2-22/18861-2006 суду не надано, у зв`язку з чим, воно набрало чинності.

Згідно з пунктом 7 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України, одним із принципів здійснення правосуддя в адміністративних судах є обов’язковість судових рішень.

Частиною 2 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов’язковими для виконання на всій території України.

Судова колегія  виходить з того, що згідно з частиною 1 статті 120 Земельного кодексу України, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій

вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором.

На підставі наведеної вище норми, Сакською міською радою було прийнято рішення від 06.03.2007 року „Про дозвіл ВАТ „Сімбудтранссервіс” на розробку проекту відводу земельної ділянки під об`єктами власності для передачі в оренду за адресою: м.Саки, вул. Морська, 2с для обслуговування комплексу літніх будиночків”.

У пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства про розгляді заяв про забезпечення позову” зазначено наступне.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з  урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог,  пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує  реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить  застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб,  права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Судова колегія вважає, що у даному випадку забороняючи виконувати рішення Сакської міської ради „Про дозвіл ВАТ „Сімбудтранссервіс” на розробку проекту відводу земельної ділянки, судом першої інстанції не прийнято до уваги той факт, що ВАТ „Сімбудтранссервіс” на підставі норми земельного законодавства набуло право на оренду земельної ділянки під об`єктами, які знаходяться у власності, а заборона на оформлення у встановленому законом порядку користування земельною ділянкою є прямою перешкодою у здійсненні господарської діяльності юридичної особи.

Наведені вище обставини свідчать про неповне дослідження судом першої інстанції фактичних обставин справи та невірне застосування норм матеріального права.

Згідно з пунктами 1, 4 статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України, неповне  з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм матеріального або процесуального права,  що призвело до неправильного вирішення справи або питання є підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Керуючись статтями 198 п.3, 202 п.п.1, 4, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства „Сімбудтранссервіс” задовольнити.

Ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим від 19 березня 2007 року у справі № 2-2/4032-2007А скасувати.

У задоволенні клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "Санаторій для батьків з дітьми „Блакитна хвиля” про застосування заходів забезпечення позову відмовити.

Суд апеляційної інстанції роз`яснює сторонам у справі, що відповідно до пункту 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення.

Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя

Судді