ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"03" серпня 2007 р.
Справа № 8/3276

За позовом  Ізяславського районного споживчого товариства, м. Ізяслав

до Радошівецької сільської ради, с. Радощівка Ізяславського району

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача -

Ізяславського міського споживчого товариства Ізяславської райспоживспілки, м. Ізяслав

про визнання права власності на нерухоме майно - приміщення магазину с. Путринці, приміщення магазину с. Радошівка (Сивки), приміщення торгового центру в с. Радошівка.

Суддя   Степанюк А.Г.

Представники сторін:

позивача –не з’явився

відповідача - Кедрун Л. С. за довіреністю № 53 від 06.06.2007 р.

третьої особи - Василишин П. В. за дорученням № 127 від 08.06.2007 р.

Суть спору:

Позивач - Ізяславське районне споживче товариство, м. Ізяслав звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на нерухоме майно - приміщення магазину с. Путренці, приміщення магазину с. Радошівка (Сивки), приміщення торгового центру в с. Радошівка.

Рішення приймається 03 серпня 2007 року так як у засіданні оголошувалась перерва.

У поданому позові позивач пояснює наступне:

Відповідно з рішенням сесії Радошівської сільської Ради народних депутатів № 2 від 04.04.1996 р. Ізяславському міському споживчому товариству було видано акт серії ХМ № 102 від 12.04.1996 р. на право постійного користування землею (0,2172 га) для розміщення на ній виробничих об’єктів споживчої кооперації, а саме: будівлі магазину с. Путринці, будівлю торгового центру в с. Радошівка, будівлі магазину с. Радошівка (Сивки) Ізяславського району.

Споживче товариство користувалась та розпоряджалась вказаними будівлями з 1996 р., зокрема проводила в них поточні та капітальні ремонти.

16.07.1998 р. пайовиками Ізяславського міського споживчого товариства було прийнято рішення про ліквідацію останнього у зв’язку із збитковістю, майно товариства вирішено передати новоствореному Ізяславському районному споживчому товариству, в тому числі передано будівлі, які знаходились на території Радошівецької сільської Ради (потокол зборів).

На лист позивача № 90 від 31.03.2005 р. з проханням визнати право власності на будівлі вказаних вище торгівельних підприємств за Ізяславським районним споживчим товариством, листом відповідача № 18 від 20.04.2005 р. у визнанні права власності відмовлено.

Відповіді на повторне звернення з листом № 141 від 31.05.2005 р. позивач не отримав.

На протест прокуратури Ізясласького району № 11 від 30.03.2005 р. винесений за результатами перевірки відповідачем відредаговано не було.

Оскільки право власності на вказані будівлі за позивачем визнано не було, останній звернувся з відповідним позовом до суду.

В обгрунтування своїх вимог позивач надав суду:  1. копію розпорядження правління Хмельницької облспоживспілки № 146 від 30 січня 1969 року про надання дозволу Ізяславській райспоживспіл-ці придбати у колгоспу ім..Леніна с.Радошівка двохповерхову будівлю в с.Радошівка Ізяславського району;  2. копію рахунку колгоспу ім..Леніна с.Радошівка № 154 від 28 листо пада 1968 року в сумі 50100 рублів на перерахунок колгоспу коштів за побу доване двохповерхове приміщення магазину в с.Радошівка;  3. копію  платіжного доручення № 37 від 31 січня 1969 року на перера хування Хмельницькою облспоживспілкою коштів - 50100 рублів за будівлю магазину, згідно рахунку колгоспу ім.. Леніна с.Радошівка № 154 від 28 листо пада 1969 року; 4. копію акту приймання в експлуатацію державною комісією закінче ного будівництва двохповерхової будівлі в с.Радошівка від 27 листопада 1968р;  5.  копію розпорядження правління Хмельницької облспоживспілки № 2131 від 30 грудня 1968 року про надання Ізяславській райспоживспілці дозволу на  придбання у колгоспу ім.Дзержинського с.Путренці будівлі магазину в с.Путренці Ізяславського району; 6. Копію рахунку колгоспу ім.Дзержинського №29 від 28 листопада 1968 року в сумі 12300 рублів на перерахунок колгоспу коштів за побудоване приміщення магазину в с.Путринці; 7. копію платіжного доручення № 37 від 31 січня 1969 року на перерахунок Хмельницькою облспоживспілкою 12300 рублів за будівлю магазину, згідно рахунку колгоспу № 29 від 28. хі. 1968 року; 8. копію акту приймання в експлуатацію державною приймальною комісією закінченого будівництва будівлі магазину в с.Путренці від 27 листо пада 1968 року. 9. копію приймання в експлуатацію приймальною комісією закінченого будівництва будівлі магазину в с.Сивки Ізяславського району від 17 жовтня 1966 року.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив, вказавши на їх необґрунтованість та невідповідність нормам матеріального права. Зокрема, у письмовому запереченні проти позову від 15.05.2007 р. посилається на наступне:

на приміщення торгового центру і будівлі магазинів на даний час оформлено право комунальної власності і зареєстровано в електронному реєстрі прав на нерухоме майно;

оскільки торгові об’єкти на території Радошівецької сільської ради побудовані колгоспом ніякого відношення до них споживче товариство не має;

перебування будівель, споруд на балансі підприємства, організації є формою бухгалтерського обліку, визначення складу й вартості майна та обсягу фінансових зобов’язань на конкретну дату. Баланс не визначає підстав знаходження майна у власності (володінні) підприємства, організації, установи;

пунктами 19, 60 статутуту Ізяславського міського споживчого товариства встановлено, що реорганізація або ліквідація споживчого товариства і передача права власності на майно вирішувались загальними зборами пайовиків, а тому зборами уповноважених Ізяславського МСТ від 16.07.1998 р. право власності не передавалось;

державний акт на право постійного користування земельними ділянками в межах Радошівецької сільської ради - серія ХМ № 102 від 12.04.1996 р., на який посилається позивач є недійсним з моменту зняття з державної реєстрації Ізяславського міського споживчого товариства.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача вимоги Ізяславського районного споживчого товариства до Радошівецької сільської Ради підтримує та просить суд визнати право власності на нерухоме майно - приміщення магазину с. Путренці, приміщення магазину с. Радошівка (Сивки), приміщення торгового центру в с. Радошівка за Ізяславським районним споживчим товариством.

Розглядом наявних матеріалів справи встановлено:

18.07.1995 р. проведено державну реєстрацію юридичної особи - Ізяславського районного споживчого товариства.

Згідно рішенням  сесії Радошівської сільської Ради народних депутатів № 2 від 04.04.1996 р. Ізяславському міському споживчому товариству було видано державний акт серії ХМ № 102 від 12.04.1996 р. на право постійного користування землею (0,2172 га) для розміщення на ній виробничих об’єктів споживчої кооперації, а саме: будівлі магазину с. Путринці, будівлю торгового центру в с. Радошівка, будівлі магазину с. Радошівка (Сивки) Ізяславського району.

16.07.1998 р. проведено позачергові збори пайовиків Ізяславського міського споживчого товариства. Збори уповноважених постановили затвердити прийняті на зборах кооперативних дільниць рішення про реформування в споживчій кооперації району та передати майно, зазначене в рішеннях дільничих зборів, новоствореному Ізяславському районному споживчому товариству (згідно додатку); виходячи з рішень кооперативних дільниць ліквідувати міське споживче товариство (протокол зборів уповноважених від 16.07.1998 р.).

25.04.1999 р. порушено провадження у справі про визнання банкрутом Ізяславського міського споживчого товариства. Ухвалою господарського суду Хмельницької області по справі № 13/6/158-б від 13.01.2006 р. провадження у справі припинено у зв’язку із повним виконанням боржником своїх зобов’язань перед кредиторами.

Позивач наполягаючи на тому, що нерухоме майно - приміщення магазину с. Путренці, приміщення магазину с. Радошівка (Сивки), приміщення торгового центру в с. Радошівка  були передані Ізяславському районному споживчому товариству звернувся до Радошівецької сільської Ради про визнання права власності на останні.

Радошівецькоа сільська Рада у визнанні права власності на приміщення за Ізяславським районним споживчим товариством відмовила з посиланням на те, що виконавчий комітет Радошівецької сільської Ради згідно рішення № 11 від 30.03.2005 р. визнав право власності на будівлі, які знаходяться на території сільської Ради за територіальною громадою Радошівецької сільської Ради.

У зв’язку з відмовою відповідача позивач звернувся до господарського суду області з позовною заявою про визнання права власності на нерухоме майно - приміщення магазину с. Путренці, приміщення магазину с. Радошівка (Сивки), приміщення торгового центру в с. Радошівка.

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності, судом до уваги приймається наступне:

Як вбачається з матеріалів справи, на проведених 16.07.1998 р. позачергових зборах пайовиків (збори уповноважених) Ізяславського міського споживчого товариства (МСТ), постановлено затвердити прийняті на зборах кооперативних дільниць рішення про реформування в споживчій кооперації району та передати майно, зазначене в рішеннях дільничих зборів, новоствореному Ізяславському районному споживчому товариству (РайСТ); виходячи з рішень кооперативних дільниць ліквідувати міське споживче товариство (протокол зборів уповноважених від 16.07.1998 р.); ліквідувати міське споживче товариство, зобов’язати правління останнього створити ліквідаційну комісію та провести всі необхідні заходи по його ліквідації.

16 липня 1998 року збори уповноважених Ізяславського міського споживчого товариства Ізяславської РСС  приняли оформлене протоколом рішення  про, зокрема,  передачу майна новоствореному Ізяславському районному споживчому товариству.  На виконання зазначеного рішення новоствореному Ізяславському районному споживчому товариству 23.07.1998 р.  Передали з балансу  Ізяславського міського споживчого товариства на баланст останього частину основних і оборотних засобів про що складено акт   прийому-передачі частини основних засобів і оборотних коштів.

Даючи оцінку правовідносин, що склались між Ізяславським міським споживчим товариством та Ізяславським районним споживчим товариством  у результаті приняття оформленого протоколом рішення  про, зокрема,  передачу майна новоствореному Ізяславському районному споживчому товариству судом враховуєтьсмя, що

У відповідності до ст. 41, 42  Цивільного кодексу Української РСР,(що діяв у момент прийняття описаного вище оформленого протоколом рішення від 16 липня 1998 року) визначено, що угодами визначаються дії громадян і організацій, які спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов’язків.           Угоди можуть укладатись усно або в письмовій  формі  (простій чи нотаріальній).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 44 Цивільного кодексу Української РСР  повинні укладатись у письмовій формі  угоди  державних,  кооперативних  та  інших   громадських організацій  між  собою  і  з  громадянами,  за  винятком    угод, зазначених у статті 43 цього Кодексу, та окремих видів  угод,  для яких інше передбачено законодавством Союзу РСР і Української РСР;

Згідно зі ст.46 Цивільного кодексу Української РСР  недодержання простої письмової форми, що вимагається  законом (стаття 44 цього Кодексу), позбавляє сторони права  в  разі  спору посилатися для підтвердження  угоди  на  показання  свідків,  а  у випадках, прямо зазначених у законі, тягне  за  собою  недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 .

За приписом ч.1 ст. 128 Цивільного кодексу Української РСР визначено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі.  Ні оформлене протоколом рішення зборів уповноважених Ізяславського міського споживчого товариства Ізяславської РСС  про, зокрема,  передачу майна новоствореному Ізяславському районному споживчому товариству, ні акт прийому-передачі частини основних засобів і оборотних коштів від 23 липня 1998 року не являється тим договором, на підставі якого у позивача могло виникнути право власності .

Судом береться до уваги те, що перебування будівель, споруд на балансі підприємства, організації є формою бухгалтерського обліку, визначення складу й вартості майна та обсягу фінансових зобов’язань на конкретну дату. Баланс не визначає підстав знаходження майна у власності (володінні) підприємства, організації, установи.

Відповідно передача приміщення магазину с. Путренці, приміщення магазину с. Радошівка (Сивки) та приміщення торгового центру в с. Радошівка з балансу МСТ на баланс РайСТ не підтверджує передачу права власності на вказані об’єкти, оскільки перебування майна на балансі не являється свідченням права власності.

Ползивач не надав суду інших доказів, які б однозначно та переконливо свідчили нпро наявність у нього права  власності на нерухоме майно - приміщення магазину с. Путренці, приміщення магазину с. Радошівка (Сивки), приміщення торгового центру в с. Радошівка.

Згідно ст. 33 Господарського  процесуального  кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Керуючись ст. ст. 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Ізяславського районного споживчого товариства, м. Ізяслав до Радошівецької сільської Ради, с. Радощівка Ізяславського району за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Ізяславського міського споживчого товариства Ізяславської райспоживспілки, м. Ізяслав про визнання права власності на нерухоме майно - приміщення магазину с. Путренці, приміщення магазину с. Радошівка (Сивки), приміщення торгового центру в с. Радошівка відмовити.

Суддя                                                                      А.Г. Степанюк