ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2007 р.
№ 20/332

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Плюшка І.А. –головуючий,

Козир Т.П., Самусенко С.С.,

розглянувши
касаційне подання

Заступника прокурора м. Києва

на ухвалу
господарського суду м. Києва від 20.02.2007р.

та постанову
Київського апеляційного господарського суду від 24.05.2007р.

у справі
№20/332

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "Андріївське"

до
Комунального підприємства "Оренда"

про
визнання недійсним господарського зобов’язання, встановленого додатковою угодою №1 від 12.12.2003р. до договору №429 від 09.12.2003р.

в судове засідання з’явилися представники від:

позивача –Александренко В.В., Фрущев Г.Д.;

відповідача –не з’явилися;

скаржника –Островерхий С.А.;

Івченко О.А. –прокурор відділу Генеральної прокуратури України

встановив:

Господарським судом м. Києва прийнято ухвалу від 20.02.2007 р. про залишення подання заступника прокурора міста Києва про перегляд рішення господарського суду міста Києва від 13.09.2004р. у справі № 20/332 за нововиявленими обставинами без задоволення..

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.05.2007р. у справі №20/332 господарського суду м. Києва ухвалу господарського суду м. Києва від 20.02.2007р. залишено без змін, а апеляційне подання заступника прокурора м. Києва без задоволення.

Заступник прокурора м. Києва не погоджуючись з ухвалою господарського суду м. Києва від 20.02.2007р. та постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.05.2007р. у справі №20/332 вніс касаційне подання до Вищого господарського суду України та просить скасувати зазначені судові акти та прийняти нове рішення, яким задовольнити подання про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду м. Києва від 13.09.2004р.

В обґрунтування своїх вимог, заступник прокурора м. Києва посилається на те, що зазначені судові рішення є незаконними та підлягають скасуванню.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши представників сторін, розглянувши касаційне подання заступника прокурора м. Києва, суд встановив наступне.

Позовні вимоги у справі №20/332 заявлені про визнання недійсним господарського зобов'язання, встановленого додатковою угодою №1 від 12.12.2003р. до договору №429 від 09.12.2003 року.

Рішенням господарського суду міста Києва від 13.09.2004р. у справі №20/332 позовні вимоги задоволено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 07.12.2004р. касаційну скаргу КП «Оренда»залишено без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 13.09.2004р. №20/332 залишено без змін.

Як на нововиявлену обставину заступник прокурора м. Києва посилається на рішення господарського суду міста Києва від 25.08.2004р. у справі №24/334, яке залишено без змін постановою Вищого господарського суду України від 13.09.2005р., яким позовні вимоги задоволено та визнано недійсною біржову угоду №52-03/12 контракт купівлі-продажу права вимоги від 24.09.2003р. укладену між ПП „Фірма „Росса" та ТОВ „Андріївське".

Крім того, до участі у справі не було залучено ПП „Фірма „Росса", хоча рішення у справі стосувалось його прав та обов'язків. Заступник прокурора м. Києва у подання зазначив, що про обставину, яка є підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами прокуратура дізналась 26.12.2006р. із звернення ПП „Фірма „Росса".

В основу судового рішення у справі №20/332 покладено той факт, що господарське

зобов'язання, встановлене додатковою угодою №1 від 12.12.2003р. до договору оренди     №429 від 09.12.2003р., не відповідає вимогам закону. Крім того, додаткова угода №1 від 12.12.2003р. підписана від імені позивача не уповноваженою особою, яка не мала права від імені позивача підписувати договір оренди, додаткові угоди до договору оренди, тобто право встановлювати та змінювати умови договору оренди.

В поданні про перегляд рішення за нововиявленими обставинами заступник прокурора м. Києва посилається на те, що рішенням господарського суду міста Києва від 25.08.2004р. №24/334, яке залишено без змін постановою Вищого господарського суду України від 13.09.2005р., визнано недійсною біржову угоду №52-03/12 контракт купівлі-продажу права вимоги від 24.09.2003р., укладену між ПП „Фірма „Росса" та ТОВ „Андріївське" та на підставі якої позивачем було укладено договір №429 оренди нерухомого майна та додаткову угоду до нього.

Проте, викладені в заяві фактичні дані, не спростовують факти, які було покладено в

основу судового рішення. Визнання недійсною біржової угоди №52-03/12 контракту купівлі-продажу права вимоги від 24.09.2003р., укладеної між ПП „Фірма „Росса" та ТОВ „Андріївське" не є підставою для скасування рішення у справі №20/332 та відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки зазначена обставина не спростовує ті факти, які були покладені  в  основу рішення у справі №20/332 та на підставі яких визнано недійсним    господарське   зобов'язання,    встановлене   додатковою   угодою   №1    від 12.12.2003р. до договору №429 від 09.12.2003року. Крім того, станом на час перегляду рішення  у  справі  №20/332  за  нововиявленими  обставинами  договір  №429  оренди нерухомого майна не визнано недійсним в установленому порядку.

Відповідно до статті 112 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами, що мають істотне значення для справи і не могли бути відомі заявникові.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство.

Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Враховуючи викладене вище, судова колегія Вищого господарського суду України, дійшла висновку, що факти, на які посилається заступник прокурора м.Києва у поданні про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду міста Києва від 13.09.2004р. у справі №20/332 не можуть вважатися нововиявленими обставинами в розумінні ст.112 ГПК України, а тому оскаржувані судові акти підлягають залишенню без змін.

Відповідно до вищевикладеного, керуючись ст. ст. 112, 114 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

постановив:

1.          Касаційне подання заступника прокурора м. Києва залишити без задоволення.

2.          Постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.05.2007р. у справі №20/332 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                                                                 І. Плюшко

Судді                                                                                                                  Т. Козир

С. Самусенко