ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2007 р.
№ 29-5/295-05-10056

Вищий  господарський  суд  України  у  складі  колегії  суддів:

головуючого
Подоляк О.А.

суддів :
Козир Т.П.,
Мележик Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

ВАТ “Енергопостачальна компанія “Одесаобленерго”

на  постанову
від 06.03.2007 р. Одеського
апеляційного господарського суду

у  справі
№ 29-5/295-05-10056

за  позовом
Виробничо-комерційне ТОВ
“Теплоприбор”

до
ВАТ “Енергопостачальна компанія “Одесаобленерго”

третя особа без самостійних вимог на стороні позивача

МПП “Віртус”

про
заборону вчиняти дії

за участю представників:

від позивача
-  Марущак О.М.

від відповідача
-  Сергєєв Р.С.

від третьої особи
-  не з’явились

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2005 р. Виробничо-комерційне ТОВ “Теплоприбор” (надалі –Товариство) звернулось до суду з позовом до ВАТ “Енергопостачальна компанія “Одесаобленерго” (надалі –Компанія) про визнання недійсним попередження Компанії від 10.11.2005 р. про припинення постачання електричної енергії за адресою: м. Одеса, вул. Сегедська, 7 в магазин “Віртус” та про зобов'язання Компанії виконати умови пунктів 7.4, 9.1 договору № 1808 від 08.04.2005 р. про постачання електричної енергії.

В процесі розгляду справи, за наслідком подання заяви про уточнення позовних вимог, Товариство просило суд заборонити Компанії здійснювати дії по відключенню від джерела електроживлення споживача за адресою: м. Одеса, вул. Сегедська, 7 на підставі повідомлення про припинення постачання електричної енергії у зв'язку з несплатою 30157,05 грн. і нарахування штрафних санкцій (пені, процентів, штрафів).

Компанія проти задоволення позову заперечувала.

Рішенням господарського суду Одеської області від 26.09.2006 р. (суддя Аленін О.Ю.), залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 06.03.2007 р. (судді: Ліпчанська Н.В., Андрєєва Е.І., Мацюра П.Ф.), позов задоволено з мотивів правомірності та обґрунтованості пред’явлених вимог.

Не погоджуючись з постановою, Компанія звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення і постанову скасувати, а справу передати на новий розгляд до місцевого господарського суду, мотивуючи скаргу порушенням і неправильним застосуванням судами норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України прийшла до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, 08.04.2005 р. Компанією (постачальник) та Товариством (споживач) укладено договір про постачання електричної енергії № 1808 (надалі –Договір), відповідно до умов якого постачальник постачає електричну енергію споживачу, який оплачує її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами Договору та додатками до нього, що є його невід'ємними частинами. Договором передбачено, що під час виконання його умов, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені Договором, сторони зобов'язуються керуватись чинним законодавством України, зокрема Правилами користування електричною енергією, затвердженими в установленому порядку.

Судами досліджено, що 21.09.2005 р. в порушення умов Договору та додатку до нього, в якому зазначений номер лічильника споживача 30004649, тип лічильника ЦЭ-6803В, за відсутності представника Товариства, в приміщенні магазину “Віртус”, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Сегедська, 7, згаданий лічильник було демонтовано робітниками Південного РЕМ, про що складений акт № 009026, в якому вказано про порушення пломби та механічні пошкодження на паспортній табличці електролічильника.

В подальшому, 10.10.2005 р. комісією у складі представників Південного РЕМ і юрисконсульта МПП “Віртус” проведено огляд демонтованого лічильника та складено акт від 10.10.2005 р., в якому вказано, що лічильник після огляду упакований, опломбований та залишений у Південного РЕМ для подання в суд (передача на експертизу, в ремонт, тощо). Однак, електролічильник для проведення експертизи не був направлений.

Судами встановлено, що згідно акту № 009026 від 21.09.2005 р. Товариству 08.11.2005 р. виставлено рахунок за спожиту електричну енергію на суму 30157,06 грн. зі строком оплати до 14.11.2005 р.

Також, 10.11.2005 р. Товариству вручено попередження № 3318 про припинення постачання електричної енергії з 15.11.2005 р. повністю або частково з відключенням від живильного центру.

Умови припинення або обмеження постачання та передачі електричної енергії регулюються Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 р. № 28 (надалі –Правила).

Відповідно до пунктів 8.3, 8.4 Правил постачальник електричної енергії (електропередавальна організація) зобов'язані, попередивши споживача не пізніше ніж за три робочих дні, припинити повністю або частково постачання (передачу) йому електричної енергії (у тому числі на виконання припису представника відповідного органу виконавчої влади) у разі, зокрема, несплати за недовраховану електричну енергію, визначену у відповідності до погодженого споживачем акта про порушення.

У разі порушення, а саме самовільного приєднання або підключення споживачем струмоприймачів до мережі електропередавальної організації або збільшення потужності понад договірні (граничні) величини, приєднання струмоприймачів поза розрахунковими засобами обліку або порушення розрахункового обліку електричної енергії, зриву чи пошкодження пломб, споживання електричної енергії без укладення відповідного договору (договорів) або після закінчення терміну дії договору про постачання електричної енергії, невиконання припису уповноваженого представника відповідного органу державної влади, який стосується вищенаведених порушень, постачальник електричної енергії (електропередавальна організація) зобов'язані в установленому порядку повністю припинити споживачу електропостачання (технічне забезпечення електропостачання споживача) після складання у встановленому порядку акта про порушення.

Відповідно до приписів Правил акт складається у присутності представника споживача в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача підписати акт робиться запис про відмову.

На підставі акта порушень, погодженого споживачем, уповноваженими представниками постачальника електричної енергії за регульованим тарифом визначаються обсяг недоврахованої електроенергії та/або сума завданих споживачем збитків та виписуються споживачу додаткові розрахункові документи для сплати відповідно до законодавства України.

Кошти за недовраховану електричну енергію перераховуються споживачем на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електричної енергії за регульованим тарифом.

У разі несплати нарахованих сум у визначений строк постачальник електричної енергії або електропередавальна організація має право подати позов до суду. У разі необхідності матеріали передаються в органи прокуратури.

Приймаючи рішення та постанову про задоволення позову суди правомірно застосували до відносин сторін вищезгадані норми законодавства та підставно вказали на невідповідність акту про порушення правил користування електричною енергією № 009026 від 21.09.2005 р. вимогам Правил. Зокрема, акт складено у відсутності представника Товариства (споживача за Договором). В акті вказується про наявність пломби Держстандарту № ІVкв/03г, яка на момент перевірки не була пошкоджена. При цьому, судами мотивовано спростовані помилкові твердження відповідача.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити постанову суду апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що постанова апеляційного господарського суду прийнята з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Перевіривши у відповідності до ч. 2 ст. 1115 ГПК України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду та постанові апеляційного господарського суду, колегія суддів дійшла висновків про те, що суди в порядку ст. ст. 43, 47, 43, 99, 101 ГПК України всебічно, повно і об’єктивно розглянули в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності; дослідили подані сторонами в обґрунтування своїх вимог і заперечень докази; належним чином проаналізували відносини сторін.

На підставі встановлених фактичних обставин місцевим господарським судом з’ясовано дійсні права і обов'язки сторін, правильно застосовано матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини, обґрунтовано задоволено позов.

В свою чергу, відповідно до ст. ст. 99, 101 ГПК України, повторно розглядаючи справу, апеляційний господарський суд повно з’ясував обставини, які мали значення для правильного розгляду поданої Компанією апеляційної скарги, перевірив законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. Висновки апеляційного суду, якими спростовано обставини, на які посилався відповідач в обґрунтування своїх вимог і заперечень, ґрунтуються на доказах, наведених в постанові суду, та відповідають положенням чинного законодавства. Як наслідок, прийнята апеляційним господарським судом постанова відповідає положенням ст. 105 ГПК України та вимогам, що викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 р. № 11 “Про судове рішення” зі змінами та доповненнями.

Посилання оскаржувача на інші обставини не приймаються колегією суддів до уваги з огляду на положення ст. 1117 ГПК України та з підстав їх суперечності матеріалам справи.

Твердження оскаржувача про порушення і неправильне застосування апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті постанови не знайшли свого підтвердження, в зв’язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ВАТ “Енергопостачальна компанія “Одесаобленерго” залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 06.03.2007 р. у справі № 29-5/295-05-10056 залишити без змін.

Головуючий, суддя                                                                      О. Подоляк

С у д д і:                                                                                          Т. Козир

Н. Мележик