ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

15.06.07                                                                                               Справа №8/4/07-8/5/07

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

при секретарі: Соколову А.А.

За участю:

представника позивача: Подлужна Р.Г. дов. № 05/2 від 31.12.2006.,

представника відповідача: не з’явився

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Проект – комплекс” м. Запоріжжя

на рішення господарського суду Запорізької області від  05.02.2007р.

про стягнення суми

встановив:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 05 лютого 2007 року по справі  №8/4/07-8/5/07 об’єднані до сумісного розгляду справи № 8/4/07 та 8/5/07, позовні вимоги  Науково – виробничого товариства з обмеженою відповідальністю “Стальенерго, ЛТД” м. Запоріжжя до Товариства з обмеженою відповідальністю “Проект – комплекс” м. Запоріжжя  задоволенні повністю. З відповідача на користь позивача  суд стягнув 3500грн. збитків, 700грн. штрафу, 5250 грн. пені, 440 грн. судових витрат.

Судом  першої  інстанції встановлено, що на виконання  умов договорів №№ 8 та 8-а від 28.09.2007р. позивач здійснив передбачені п.3.3.1 договорів зобов’язання, сплативши за платіжним дорученням від 03.10.2005р. в якості передоплати за підготовку землевпорядної документації виставлений відповідачем рахунок №8/1 від 28.09.2005р. в сумі 3500грн.

В передбачений умовами договорів строк відповідач свої зобов’язання по виготовленню землевпорядної документації не виконав, в зв’язку з чим позивач відмовився від договорів підряду. Оскільки, відповідач авансовий платіж не повернув, суд, керуючись ст.849 ЦК України, ст.232 Господарського кодексу України та умовами договору визнав вимоги позивача про стягнення збитків  в сумі 3500грн., штрафу в 700грн. та пені в сумі 5250грн законними та обґрунтованими і присудив їх до стягнення.

Не погоджуючись з прийнятим судовим актом ТОВ “Проект-комплекс” м. Запоріжжя – відповідач у справі, звернувся з апеляційною скаргою. Заявник вважає, що при винесенні рішення  господарським  судом  було неповно  з’ясовано обставини, що мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права. Зокрема, заявник зазначає, що справу розглянуто за його відсутності, оскільки він не був повідомлений належним чином про дату та місце засідання суду, чим порушено вимоги ст. 86 ГПК України та що відповідно до ст. 104 ГПК України є підставою для скасування рішення. Із-за відсутності відповідача в судовому засіданні та ненаданні ним необхідних доказів по справі справу розглянуто при неповному з’ясуванні обставин, що мають значення для справи, не доведеністю обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими. Так, судом не було досліджено документи, що підтверджують неможливість виконання  відповідачем умов договору у разі виникнення обставин, за які жодна зі сторін за договором не відповідає (ст. 205 ГК України). Таку обставину заявник вбачає в відповіді Головного управління архітектури та містобудування  Запорізької міської ради від 11.05.06 р. за №№ 3323 та 3324 на представлені для висновку матеріали підготовчого етапу відведення земельних ділянок для функціонування об’єктів, якою функціональне використання земельних ділянок визнане таким, що не відповідає генеральному плану міста та погодженому ПДП.

За вказаних обставин, просить рішення господарського суду Запорізької області від 05.02.2007р. скасувати, відмовивши  у задоволенні позову НВ ТОВ  “Стальенерго”.

Апеляційна скарга ТОВ “Проект-комплекс” м. Запоріжжя прийнята до провадження та призначена до розгляду на 25.05.2007 року.

Розпорядженням першого заступника голови Запорізького апеляційного господарського суду №1648 від 24.05.2007 року справа № 8/4/07-8/5/07 передана для розгляду колегії суддів у складі: головуючий: Коробка Н.Д. , судді:  Мірошниченко М.В., Юхименко О.В.

Представники ТОВ «Проект-комплекс” м. Запоріжжя  в судовому засіданні підтримали вимоги, викладені в апеляційній  скарзі.

У відзиві  на апеляційну  скаргу та в усних поясненнях наданих суду представник позивача заперечує  проти  доводів  апеляційної  скарги та вказує на те, що відповідач про день та місце розгляду справи в суді першої інстанції був своєчасно обізнаний, що підтверджує те, що напередодні з метою врегулювання спору він телефонував з приводу цього позивачу. 09.01.07р.директор підприємства позивача особисто зустрічався з директором підприємства відповідача з цього приводу в офісі відповідача за адресою м. Запоріжжя, вул. Сорок років Радянської України, б. 39а. При цьому відповідачу з ініціативи позивача супровідними листами №2 та №3 від 09.01.07 були передані акти звіряння, копії позовних вимог, копії ухвал суду від 08.12.06р., що підтверджується підписами директора підприємства відповідача, завірені печаткою його підприємства. До того ж, ухвали суду про призначення справи та про її відкладення направлялись за двома адресами, в тому числі відповідачу за його юридичною адресою на день розгляду справи: м. Запоріжжя, бульвар Будівельників , 19 кв. 306.

За  вказаних обставин  просить рішення  господарського суду залишити  без змін, скаргу без  задоволення.

В засіданні суду апеляційної інстанції оголошувалась перерва до 15.06.2007р. для надання сторонами необхідних доказів по справі.

В засідання суду 15.06.07р. представник відповідача не з’явився незважаючи на те, що про день та місце продовження розгляду скарги був повідомлений в попередньому засіданні суду апеляційної інстанції  при оголошенні перерви.

За клопотанням представника позивача судовий процес здійснювався без фіксації технічними засобами. За його згодою судове засідання  закінчено оголошенням вступної та резолютивної частин постанови.

Відповідно до ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у повному обсязі.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін та проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, колегія суддів приходить до висновку про зміну рішення господарського суду, виходячи з наступного.

Правовідносини  сторін у справі  були  врегульовані  договорами №8 та №8-а від  28.09.2005р. на виконання комплексу робіт, пов’язаних з підготовкою землевпорядної документації по передачі в користування земельних ділянок в м. Запоріжжя пл. Леніна, 1а та пл. Леніна ,5.

Відповідно до пунктів 1.2 договорів ці роботи включали в себе: розробку проектів, їх узгодження  (СЕС, охорона пам’яток, екологія, архітектура), геодезичні роботи (координація рубежів, складання плану і внесення в кадастр даних про земельні ділянки), одержання висновків УЗР, підготовка проекту відводу, підготовка і узгодження проекту рішення виконавчого комітету  Запорізької міської ради і відповідного рішення сесії Запорізької міської ради. Оскільки, умови договорів є однорідними (різні тільки ділянки) за доказами, в яких беруть участь ті самі сторони, судом правомірно на підставі ст. 58 ГПК України об’єднано справи № 8/4/07 і №8/5/07 та присвоєно справі № 8/4/07-8/5/07.

Відповідно до п.3.3.1 договірна  ціна  за кожним договором складає 3500грн. В період з 16.09.2005р. по 30.09.2005р. замовник сплачує підряднику грошові кошти в розмірі 1750грн. за кожним договором. Залишок суми за кожним договором сплачується на протязі трьох банківських днів з моменту підписання замовником акту  приймання - здачі виконаних робіт(п.3.3.2).

Як  встановлено  судом  першої  інстанції та  підтверджується залученою до справи копією платіжного доручення №269 від 03.10.2005р. позивач перерахував відповідачу передоплату за спірними договорами в сумі 3500грн.

Пунктом 1.3 договорів сторонами передбачено, що загальний строк виконання робіт - не більше 30 календарних днів після отримання авансу за договором при умові відсутності проволочок зі сторони третіх осіб.

Згідно пункту 2.4 договорів після виконання робіт виконавець надає замовнику акти здачі - приймання виконаних робіт. Якщо роботи виконані належним чином замовник на протязі 3(трьох) календарних днів зобов’язаний прийняти виконані роботи та підписати акти здачі - приймання виконаних робіт.

Передбачені договором роботи відповідач не виконав в повному обсязі, як він пояснив з причини від нього незалежної.

Як свідчать матеріали справи частину робіт, передбачених договором відповідач виконав, але закінчити їх не зміг по причині ненадання погодження на відведення земельних ділянок для функціонування об’єктів Головним управлінням архітектури та містобудування Запорізької міської ради в зв’язку з тим, що функціональне використання земельних ділянок не відповідає генеральному плану міста та погодженому ПДП. Тобто, відповідач  змушений був порушити умови  договору, але вини його в цьому суд не вбачає, оскільки продовжити роботи він не міг із-за обставин, які від нього не залежали.

Згідно статті 193 ГК України, ст.526 ЦК України зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 607 ЦК України,  ч.1ст. 205 Господарського кодексу України встановлено, що господарське зобов’язання припиняється неможливістю виконання у разі виникнення обставин, за які жодна з його сторін не відповідає, якщо інше не передбачено законом.

Неможливість виконання визначається фактичними обставинами і змістом конкретного зобов’язання, але у всякому випадку неможливість виконання має бути саме з об’єктивних причин, які знаходяться поза межами контролю сторін.

В той же час системний аналіз вищезазначених норм матеріального права свідчить, що при відсутності своєї вини кредитор вправі вимагати повернення виконаного за договором.

Таким чином, висновок господарського суду щодо стягнення суми попередньої оплати 3500грн. відповідає вимогам закону та вірно задоволений судом першої інстанції. Заперечення відповідача в цій частині є безпідставними та спростовуються залученими до справи доказами.

Разом з тим, враховуючи, що неможливість виконання зобов’язання викликана обставинами, за які боржник не відповідає, його відповідальність на підставі п. 4.3 договорів не настає. Отже, в частині позовних вимог про стягнення штрафу в сумі 700грн. та пені в сумі  5250грн. слід відмовити.

Відповідно до ч.2 ст. 205 Господарського кодексу України у разі неможливості виконання зобов’язання повністю або частково зобов’язана сторона з метою запобігання невигідним для сторін майновим та іншим наслідкам повинна негайно повідомити про це управнену сторону, яка має вжити необхідних заходів щодо зменшення зазначених наслідків.

Всупереч вимогам ст.33 Господарського процесуального кодексу України, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, відповідач не надав суду доказів негайного повідомлення позивача після виникнення обставин, що обумовили неможливість виконання зобов’язання, або після того, як ці обставини стали йому відомі та в зв’язку з чим спір до суду доведено з його вини, а позивач поніс додаткові витрати у вигляді сплаті державного мита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Відповідно до ст.49 ГПК України судові витрати слід віднести на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись п.3 ст.267, ст.607 ЦК України, ст. 205, 233 Господарського кодексу України, ст.ст. 101-105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 05.02.2007 року по справі               № 8/4/07-8/5/07 змінити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Проект-комплекс” м. Запоріжжя на користь Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю “Стальенерго, ЛТД” м. Запоріжжя 3500грн. попередньої оплати,  440 грн. судових витрат.

В решті позову відмовити.

Видачу наказу з зазначенням необхідних реквізитів доручити господарському суду Запорізької області.

Постанова оформлена відповідно ст.84 ГПК України 19.06.2007р.