ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2007 р.
№ 2/3/764

Вищий господарський суд України у складі колегії  суддів:

Головуючого
суддів:
Кочерової Н.О.
Рибака В.В.
Черкащенка М.М.

розглянув
касаційну скаргу
товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об’єднання "Енерготехніка"

на постанову
від 16.05.2007
Запорізького апеляційного господарського суду

у справі
№ 2/3/764
господарського суду Запорізької області

за заявою
відкритого акціонерного товариства "Запорожкокс"

позивач

за участю
товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об’єднання "Енерготехніка"
Державної виконавчої служби у Заводському районі м. Запоріжжя

про
визнання наказу таким, що не підлягає виконанню

за участю представників сторін:

від позивача Усатий В.А. дов. № 19/8 від 01.01.07

від заявника не з’явилися

від ДВС          не з’явилися

ВСТАНОВИВ:

В січні 2002 року товариство з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче об’єднання “Енерготехніка” пред’явило в суді позов до відкритого акціонерного товариства “Запорожкокс” про стягнення заборгованості в сумі 27 958,19 грн., з яких 25 200 грн. сума основного боргу, 2 016 грн. штрафу, 742,19 грн. пені.

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що відповідно до укладеного 19.11.2001 року договору № 1911-2298 відповідачу були продані акумуляторні батареї 32 ТН-450 ТМ + ЗИП у кількості 2 комплектів за ціною 12 600 грн., що підтверджується накладною № 0412 від 04.12.2001 та довіреністю ЯГФ № 847859, за які останній не розрахувався у строки, передбачені умовами договору, у зв’язку з чим виникла заборгованість яка складається з суми основного боргу, штрафних санкцій та пені.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 28.03.02 позовні вимоги задоволені повністю.

Стягнуто з ВАТ “Запорожкокс” на користь ТОВ “НВО “Енерготехніка” 25 200 грн. основного боргу,  2 016грн. штрафу, 742,19 грн. пені, 279,58 грн. державного мита, 69 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На виконання вказаного рішення 08.04.2002 було видано наказ.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 25.06.02 рішення змінено.

Стягнуто з ВАТ “Запорожкокс” на користь ТОВ “НВО “Енерготехніка” 25 200 грн. основного боргу, 2 016 грн. штрафу, 272,16 грн. державного мита, 34,50 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В решті позову відмовлено.

Припинено стягнення за наказом господарського суду Запорізької області від 08.04.02 у справі № 2/3/764 з ВАТ “Запорожкокс” на користь ТОВ “НВО “Енерготехніка” 742,19 грн. пені, 7,42 грн. державного мита та 34,50 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою ВДВС Заводського РУЮ м. Запоріжжя 12.08.02 було відкрито виконавче провадження по виконанню зазначеного наказу у справі № 2/3/764, однак того ж дня виконавче провадження було зупинено, у зв’язку з тим, що ухвалою господарського суду Запорізької  області від  02.08.02  було порушено провадження  у справі № 5/5/213  про банкрутство ВАТ “Запорожкокс”.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 22.08.2005 у справі № 5/5/213 про банкрутство ВАТ “Запорожкокс” затверджено мирову угоду, укладену 25.07.2005 між кредиторами та ВАТ “Запорожкокс”.

В травні 2006 року відкрите акціонерне товариство "Запорожкокс" звернулось до господарського суду з заявою № 19/200 від  21.04.2006 про визнання наказу від 08.04.2002 таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заяви посилалось на те, що грошові вимоги ТОВ "НВО "Енерготехніка" вважаються погашеними, оскільки вказані вимоги підприємства виникли до порушення 02.08.2002 провадження про банкрутство ВАТ "Заорожкокс" і не були заявлені в процедурі бакрутства.

В лютому 2007 року товариство уточнило вимоги і просило на підставі ст. 117 ГПК України визнати наказ господарського суду Запорізької області у справі № 2/3/764 від 08.04.2002 таким, що не підлягає виконанню та стягнути на користь ВАТ "Запорожкокс" безпідставно стягнуті кошти за наказом господарського суду Запорізької області у справі № 2/3/764 від 08.04.2002.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 14.03.2007 (суддя Даценко Л.І.) визнано наказ господарського суду Запорізької області від 08.04.2002 у справі № 2/3/764 про стягнення з ВАТ "Запорожкокс" на користь ТОВ "Науково-виробниче об’єднання "Енерготехніка" 25 200 грн. основного боргу, 2 016 грн. штрафу, 742,19 грн. пені, 279,58 грн. державного мита та 69 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу таким, що не підлягає виконанню.

Зобов’язано Державну виконавчу службу у Заводському районі м. Запоріжжя повернути ВАТ "Запорожкокс" стягнуті за наказом № 2/3/764 від 08.04.2002 грошові кошти в сумі 28 306,77 грн.

Постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 16.05.2007 (судді: Колодій Н.А. –головуючий, Мірошніченко М.В., Кричмаржевський В.А.)  ухвалу залишено без змін.

Задовольняючи заяву та залишаючи ухвалу без змін, господарські суди виходили з її обґрунтованості.

В касаційній скарзі товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об’єднання "Енерготехніка" просить скасувати постанову апеляційного господарського суду і прийняти нове рішення, яким визнати наказ господарського суду Запорізької області № 2/3/764 від 08.04.2002 таким, що не підлягає виконанню.

Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши повноту встановлених судом обставин справи та їх юридичну оцінку, Вищий господарський суд України вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 117 Господарського процесуального кодексу України наказ має відповідати вимогам виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження". Господарський   суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку,  допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом. Господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі  якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним  виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин,  господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Приписи Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлюють умови та порядок відновлення платоспроможності суб’єкта господарської діяльності - боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури. Особливістю цього Закону є те, що він регулює дві великі групи суспільних відносин –матеріальні, які пов’язані з відновленням платоспроможності боржника, та процесуальні, пов’язані з визнанням боржника банкрутом. В першу чергу, вказаний Закон спрямований на здійснення заходів щодо запобігання банкрутству боржника, реалізації процедур відновлення його платоспроможності. При порушенні справи про банкрутство приймаються процесуальні заходи, спрямовані на виявлення всіх кредиторів боржника, що дає можливість з урахуванням пред’явлених до боржника кредиторських вимог, оцінити майновий стан підприємства - боржника та вирішити питання про доцільність здійснення заходів щодо запобігання банкрутству, спроможності боржника задовольнити вимоги кредиторів і відновити своє фінансове  становище.

Відповідно до п. 5 ст. 11 цього Закону з метою виявлення всіх кредиторів ВАТ "Запорожкокс" в газеті "Урядовий кур'єр" 22.10.2002 року було опубліковано оголошення про порушення справи про банкрутство ВАТ "Запорожкокс", що підтверджується матеріалами справи.

В статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" надане визначення терміну “конкурсний кредитор”, яким  вважається юридична або фізична особа, що має вимоги до боржника, які виникли до порушення провадження  у справі  про  банкрутство  та  вимоги  яких не забезпечені заставою майна  боржника. Відповідно до наведеної статті поточні кредитори –це кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство.

Судовими інстанціями встановлено та матеріалами справи підтверджено, що вимоги товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче об’єднання “Енерготехніка” до відкритого акціонерного товариства “Запоріожкокс” виникли  в 2001 році внаслідок невиконання останнім грошових зобов’язань, тобто до порушення процедури банкрутства, отже  ТОВ “Науково-виробниче об’єднання “Енерготехніка”, м. Донецьк є конкурсним кредитором.

Відповідно до приписів ст.14 наведеного Закону, конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом 30 днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов’язані подати до господарського суду письмові  заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

Господарськими судами, враховуючи ухвалу господарського суду Запорізької області від 23.12.2002р.- 05.02.2003р. у справі №5/5/213, правильно встановлено, що вимоги кредиторів, в тому числі ТОВ “НВО “Енерготехніка” на суму 27 522,66грн. заявлені із пропуском строку передбаченого ст.14 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Разом з тим, апеляційним господарським судом правомірно не прийнято до уваги посилання заявника на той факт, що після відновлення платоспроможності ВАТ “Запорожкокс” у судовій процедурі банкрутства –мировій угоді вимоги конкурсних кредиторів які виникли до порушення провадження про банкрутство ВАТ “Запорожкокс” і не були заявлені в процедурі банкрутства або були заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання не є погашеними і підлягають задоволенню боржником на загальних підставах, враховуючи наступне.

Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не надає право конкурсному кредитору (після порушення справи про банкрутство) заявляти до боржника грошові вимоги поза  справою про банкрутство. Разом з тим, зазначений  Закон не містить будь яких виключень для осіб, які не заявили своєчасно вимоги до боржника відповідно до приписів Закону.

Статтею ст.14 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” закріплено, що вимоги конкурсних кредиторів які заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує  реєстр вимог кредиторів. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Враховуючи ч. 2 ст. 14 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, господарський суд першої інстанції, з яким погодився і апеляційний господарський суд, правомірно прийшли до висновку, що грошові вимоги ТОВ “НВО “Енерготехніка” вважаються погашеними, оскільки вказані вимоги підприємства виникли до порушення 02.08.2002р. провадження у справі про банкрутство ВАТ "Запорожкокс" і не були заявлені в процедурі банкрутства.

Крім того, ухвалою господарського суду Запорізької області від 22.08.2005 у справі № 5/5/213 про банкрутство ВАТ "Запорожкокс", затверджено мирову угоду, укладену 25.07.2005р. між кредиторами та ВАТ "Запорожкокс", відповідно до п. 15 якої з дня її затвердження господарським судом не підлягають виконанню платіжні, виконавчі та інші документи, що пред'являються боржнику по виконанню зобов'язань, погашення яких передбачено мировою угодою.

В абзаці 2 п. 15 даної мирової угоди зазначено, що не підлягають задоволенню вимоги конкурсних кредиторів, що виникли до порушення провадження про банкрутство і не були заявлені в процедурі банкрутства або були заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання.

Виходячи з викладеного, господарські суди як першої, так і апеляційної інстанції правомірно визнали наказ від 08.04.02р. таким, що не підлягає виконанню та зобов’язали ДВС у Заводському районі м. Запоріжжя повернути стягнуті за наказом грошові кошти у сумі 28 306,77грн.

Доводи касаційної скарги не спростовують  висновків апеляційного господарського суду, а прийнята у справі постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об’єднання "Енерготехніка" залишити без задоволення, а постанову від 16.05.2007 Запорізького апеляційного господарського суду у справі № 2/3/764 без змін.

Головуючий                                                                 Н.Кочерова

Судді:                                                                             В.Рибак

М.Черкащенко