ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

25.06.2007
Справа №2-13/2745-2007

За позовом Прокурора м. Сімферополя в інтересах держави в особі Фондукомунального майна Сімферопольської міської Ради, м. Сімферополь;

в особі Відділу шкіл та дошкільних закладів Центрального району м. Сімферополя, м. Сімферополь

До відповідача Республіканського вищого навчального закладу „Кримський державний інженерно-педагогічний університет”, м. Сімферополь

Третя особа ВДВС у Центральному районі м. Сімферополя, м. Сімферополь

Про спонукання до виконання певних дій.

Суддя ГС  АР  Крим А.І.Жукова

Представники:

Від позивача 1: Кріона  Я.М. – спец., 1-ої категорії відділу, дов. № 768/40/01 від 14.05.2007 року

Від позивача 2: не з’явився

Від відповідача: Гурепка М.В. – представник, дов. від 25.12.2006 року.

Від третьої особи: Самкова А.В. – старш., держ., виконавець, дов.  у справі

За участю прокурора: Павліченко А.П. – посвідчення

Сутність спору: Прокурор м. Сімферополя звернувся до Господарського суду АР Крим із позовом в інтересах держави в особі - Фонду комунального майна Сімферопольської міської Ради, м. Сімферополь в особі - Відділу шкіл та дошкільних закладів Центрального району м. Сімферополя до відповідача - Республіканського вищого навчального закладу „Кримський державний інженерно-педагогічний університет”, м. Сімферополь за участю третьої особи -  ВДВС у Центральному районі м. Сімферополя  та просить зобов’язати відповідача усунути погіршення нежитлових приміщень загальною площею 1525 кв.м. по вул. Дмитра Ульянова, 28-а в м. Сімферополі (будівля дошкільної установи № 78).

Позовні вимоги мотивовані тим, що Господарським судом Автономної Республіки Крим 28.02.2006 по справі № 2-8/4205-2006 постановлено рішення про задоволення позову прокурора м. Сімферополі в інтересах держави в особі Фонду комунального майна Сімферопольської міської ради. Управління освіти виконавчого комітету Сімферопольської міської ради та виселення Республіканського вищого навчального закладу "Кримський державний інженерно-педагогічний університет" з займаних нежитлових приміщень загальною площею 1525 кв.м. по вул. Дмитра Ульянова, 28-а в м, Сімферополі (будівля дошкільної установи № 78).

Прокурор посилається на  ч. 1 ст.27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", відповідно до якої у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди. Якщо орендар допустив погіршення стану орендованого майна або його загибель, він повинен відшкодувати орендодавцеві збитки, якщо не доведе, що погіршення або загибель майна сталися не з його вини.

Прокурор вважає, що погіршення стану орендованого майна, яке допустив відповідач, вилучивши матеріальні цінності та переобладнавши його конструктивні елементи, унеможливлює його використання відповідно до діючого законодавства за цільовим призначенням - для розміщення дошкільної установи, в зв'язку з чим в місті виникає соціальна напруга, оскільки на території міста проживає більш 2400 осіб, згідно даних Управління освіти Сімферопольської міської ради, які стоять у черзі в дошкільні установи, що ставить під загрозу громадські стосунки в сфері дошкільної освіти, які регулюються державою.

Прокурор та представник першого позивача у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечує за мотивами, що прокурором не доведено, яке саме майно знищів або погіршив відповідач.

Слухання справи відкладалося у порядку статті 77 ГПК України.

Строк розгляду справи було продовжено відповідно до статті 69 ГПК України за згодою сторін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку прокурора , суд –

В С Т А Н О В И В :

01 грудня 1999 року, згідно Закону України «Про оренду державного та комунального майна», Представництвом Фонду майна Автономної Республіки Крим в м. Сімферополі, правонаступником якого є Фонд комунального майна Сімферопольської міської ради, укладено договір № 50 оренди комунального майна з Кримським державним індустріально-педагогічним інститутом, правонаступником якого є Республіканський вищий навчальний заклад "Кримський державний інженерно-педагогічний університет".

На підставі розпорядження Сімферопольського міського голови від 12.11.1999 № 779-р та вказаного вище договору, відповідачу були передані нежитлові приміщення загальною площею 1525 кв.м. по вул. Дмитра Ульянова, 28-а в м. Сімферополі (будівля дошкільної установи № 78), яке знаходиться на балансі відділу шкіл і дитячих дошкільних закладів Центральної районної ради М.Сімферополя, для розміщення педагогічного училища.

Відповідно до п. 1,2 договору оренди та акту приймання-передачі в оренду будівлі дитячого садку ЛІ1 78 по вул. Д. Ульянова, 28а, відповідачу вказані приміщення передані в технічно справному стані.

Пунктом 3.7 договору від 01.12.1999 передбачено, що після закінчення строку оренди або достроковому розірванні договору оренди відповідач зобов'язаний звільнити та повернути позивачу приміщення в технічно справному стані з невід'ємними поліпшеннями, зробленими відповідачем.

Як вказано в п.3.8 договору, у випадку звільнення відповідачем приміщень без складання акту про передачу їх в належному стані, відповідач несе повну матеріальну відповідальність за спричиненні у зв'язку з цим збитки.

Господарським судом Автономної Республіки Крим 28.02.2006 по справі № 2-8/4205-2006 постановлено рішення про задоволення позову прокурора м. Сімферополя в інтересах держави в особі Фонду комунального майна Сімферопольської міської ради. Управління освіти виконавчого комітету Сімферопольської міської ради та виселення Республіканського вищого навчального закладу "Кримський державний інженерно-педагогічний університет" з займаних нежитлових приміщень загальною площею 1525 кв.м. по вул. Дмитра Ульянова, 28-а в м, Сімферополі (будівля дошкільної установи № 78)

Відповідно до ч. 1 ст.27 1Закону України "Про оренду державного та комунального майна", у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди. Якщо орендар допустив погіршення стану орендованого майна або його загибель, він повинен відшкодувати орендодавцеві збитки, якщо не доведе, що погіршення або загибель майна сталися не з його вини.

У порушення ч.1 ст.27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", ч. 1 ст.785 ЦК України та п.3.7 договору оренди від 01.12.1999 р. Республіканський вищий навчальний заклад "Кримський державний інженерно-педагогічний університет" звільнив нежитлові приміщення загальною площею 1525 кв.м, по вул. Дмитра Ульянова, 28-а в м. Сімферополі (будівля дошкільної установи № 78).

Прокурор не представив суду доказів того, що нежитлові приміщення були повернуті в технічно несправному стані, з погіршеним станом орендованого майна, оскільки у дефектному акті  на який посилається прокурор відсутня дата його складання, крім того, вказаний акт не підписаний представником відповідача, також не встановлено, хто спричинив погіршення орендованого майна.

Крім того, у позовній заяві прокурором не вказано, які самі погіршення необхідно усунути  та яким чином, не вказана загальна сума погіршень.

Судом вбачається, що погіршення за своєю правовою природою є шкодою.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що загальними підставами відповідальність за заподіяну майнову шкоду необхідна наявність складу правопорушення, а саме: шкоди, протиправної поведінки причинітеля шкоди, причинного зв'язку між шкодою і протиправною поведінкою причинітеля вини. Вказані в статті підстави визнаються загальними, оскільки їх наявність необхідна для всіх випадків відшкодування шкоди.

Шкода відшкодовується або в натурі, або в матеріальному вираженні.

Проте прокурором не вказано яким чином мають бути здійснені поліпшення й на яку суму. Матеріальні збитки також не встановлені.

Прокурором не доведена вина   відповідача чи інших осіб у спричиненні погіршень, оскільки відсутній Акт прийому-передачі приміщення, що унеможливлює встановленню вини.

Відповідно до статті 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень

Обставини справи, які повинні бути  підтверджені певними засобам доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Прокурор не довів суду обґрунтованість своїх позовних вимог, тому позов не підлягає задоволенню.

З обліком викладеного,  керуючись ст. ст. 49, 82-84  ГПК України,

В И Р І Ш И В:

У позові відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Жукова А.І.