ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

28.03.07                                                                                               Справа №16/397-15/366-22/41/06

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

секретар судового засідання - Акімова Т.М.;

за участю представників:

позивача:             Бордюг О.В., постанова №211 від 13.06.2006, ліквідатор;

Смирнова Ю.В., дов. б/н від 23.06.2006;

відповідача-1:     Кобець О.С., дов. б/н від 30.06.2006;

відповідача-2:     не з’явився;

третьої особи-1:  Сахно О.В., дов. №3133 від 27.07.2006;

третьої особи-2:  Босієва Н.Г., дов. б/н від 01.04.2006;

третьої особи-2:  Варфоломієва О.Є. дов. б/н від 01.01.2007;

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Наш банк», м. Запоріжжя

на рішення господарського суду Запорізької області від 21.11.2006 у справі № 16/397-15/366-22/41/06

за позовом: Акціонерного товариства «Наш банк», м. Запоріжжя

до відповідача-1: Відкритого акціонерного товариства «Запорізький арматурний завод», м. Запоріжжя

до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецрембутпроект», м. Запоріжжя

треті особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

1.          Національний банк України, м. Київ

2.          Громадська організація «Вкладників банку «Наш банк», м. Запоріжжя

про звернення стягнення на заставлене майно.

СУТЬ СПОРУ:

06.09.2004 року господарським судом Запорізької області порушено провадження у справі № 16/397 за позовом Акціонерного товариства «Наш банк» до Відкритого акціонерного товариства «Запорізький арматурний завод» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецрембутпроект» про звернення стягнення у сумі 2 597 809,44 грн. на заставлене майно за договором застави, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором (том 1 а.с.1).

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 07.10.2004 року було затверджено мирову угоду, згідно з якою ВАТ «Запорізький арматурний завод» зобов’язався, в рахунок погашення заборгованості ТОВ «Спецрембутпроект» перед АТ «Наш банк», сплатити на користь позивача 327 201,00 грн. (том 1 а.с.45).

Постановою Вищого господарського суду України від 05.10.2005, за касаційною скаргою громадської організації «Вкладники банку «Наш банк» зазначену ухвалу скасовано, справу направлено на новий розгляд до господарського суду (т.1 а.с.85).

Рішенням господарського суду Запорізької області від 21 листопада 2006 року в позові до ВАТ «Запорізький арматурний завод» відмовлено, провадження у справі щодо відповідача-2 (ТОВ «Спецрембутпроект») припинено у зв’язку з його ліквідацією, яка відбулась в період знаходження зазначеної справи в провадженні господарського суду.                          АТ «Наш банк» не погодилось з рішенням господарського суду та звернулось із апеляційною скаргою до Запорізького апеляційного господарського суду.

На підставі розпорядження голови Запорізького апеляційного господарського суду №668 від  05.03.2007 справу передано на розгляд колегії суддів: головуючий суддя – Шевченко Т.М., судді: Кагітіна Л.П., Радченко О.П.

Справу прийнято до провадження даною колегією суддів.

За клопотанням представників сторін судове засідання проводилось без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

В судовому засіданні 28.03.2007 за згодою представників сторін оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

АТ «Наш банк» в обґрунтування доводів, викладених в апеляційній скарзі, посилається на наступне:

Стверджує, що господарським судом неправильно застосовано норми матеріального права; вважає, що зобов’язання відповідача-1 за договором застави, з врахуванням обставин справи, не припинились, тому у суду не було підстав відмовляти в позові про звернення стягнення на заставлене майно.

Просить рішення господарського суду скасувати, позов задовольнити.

У відзиві на апеляційну скаргу  відповідач-1 ( ВАТ «Запорізький  арматурний завод»)  заперечує проти доводів  позивача з наступних  підстав. Вказує, що з ліквідацією  боржника – ТОВ «Спецрембутпроект» - припинились зобов’язання за кредитним договором, тому припинилось і право застави, якою було забезпечено зобов’язання за кредитним договором. На його думку, відсутні правові підстави для звернення стягнення на предмет застави.

В задоволенні апеляційної скарги просить відмовити (том 2 а.с.39).

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача – НБУ (в особі Управління НБУ України в Запорізькій  області) у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що відповідно до приписів ст. 609 ЦК України зобов’язання припиняється у зв’язку з ліквідацією юридичної особи (боржника), крім випадків, коли законом або іншим нормативно-правовим актом виконання зобов’язання ліквідованої особи покладається на іншу юридичну особу. Вважає, що у даному випадку обов’язок виконати зобов’язання за кредитним договором ТОВ «Спецрембутпроект» покладено законом саме на відповідача-1 - заставодавця.  Вважає апеляційну скаргу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню (том 2 а.с. 43).

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача – Громадська організація «Вкладники банку «Наш банк» у письмових поясненнях  зазначила наступне: вважає, що зобов’язання за договором застави, з врахуванням обставин справи, не припинилось; що заставодавець є солідарним боржником у зобов’язаннях за кредитним договором і саме на нього покладено обов’язок щодо погашення заборгованості у разі неможливості виконання зобов’язань за кредитним договором  самим  позичальником (том 2 а.с.46).

В судовому засіданні представники сторін підтримали доводи, викладені в письмових  документах, доданих до справи.

Згідно зі статтею 99 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до  приписів статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у повному обсязі.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду, вивчивши матеріали справи та апеляційної скарги, вислухавши пояснення представників сторін, присутніх у судовому засіданні, Запорізький апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

06 червня 2002 року між Акціонерним товариством «Наш банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спецрембутпрект» укладено договір № 10/2002 про надання кредитної лінії, за умовами якого Банк надає Позичальнику кредит шляхом відкриття кредитної лінії з лімітом кредитування  в сумі 433 000,00 дол.США  для купівлі цінних паперів, з терміном повернення - до 05.06.2003 року та з оплатою 20 відсотків річних (далі – Кредитний договір, т.1 а.с.6).

27 червня 2002 року  між АТ «Наш банк»  і ВАТ «Запорізькій арматурний завод», в забезпечення виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Спецрембутпрект» зобов’язань за Кредитним договором, укладено договір застави №10/2002-2 та  Додаткові угоди №1 від 05.09.2002 року і №2 від 29.11.2002 року до Договору застави (далі – Договір застави, том 1 а.с.11-17).  Відповідно до умов Договору застави, ВАТ «Запорізькій арматурний завод» передає в заставу заставодержателю – АТ «Наш банк» - рухоме майно, яке знаходиться у власності заставодавця, залоговою вартістю 979516,10 грн., зазначене в додатку №1 до Договору, що складений російською мовою, підписаний сторонами і є невід’ємною частиною Договору застави.  В пункті 3.1 Договору застави зазначено, що звернення стягнення на предмет застави або його частину з ініціативи заставодержателя здійснюється у випадку невиконання або неналежного виконання ТОВ «Спецрембутпроект» своїх зобов’язань за Кредитним договором.

Зобов’язання щодо своєчасного (в строк не пізніше 05.06.2003 року) повернення кредитних коштів за Кредитним договором позичальник (ТОВ «Спецрембутпроект) не виконав, що з’явилось підставою для звернення АТ «Наш банк» до господарського суду із позовною заявою про стягнення з ТОВ «Спецрембутпроект» заборгованості.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 19.11.2003 року по справі №15/373д стягнуто з ТОВ «Спецрембутпроект» на користь  АТ «Наш банк» основний борг по Кредитному договору в сумі 2300901,96 грн. та 296907,48 грн. нарахованих відсотків за період з 21.12.2002 по 04.06.2003 за користування кредитними коштами (що складає 2 597 809,44 грн.).

Господарським судом встановлено та підтверджено матеріалами справи і поясненнями представників сторін, що станом на 06 вересня 2004 року (на дату звернення до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості за рахунок заставленого майна)   ТОВ «Спецрембутпроект» зобов’язання щодо повернення отриманих коштів за Кредитним договором та рішення господарського суду від 19.11.2003 року у справі №15/373д не виконав, що з’явилось підставою для звернення АТ «Наш банк» до господарського суду із позовом про стягнення заборгованості за Кредитним договором з заставодавця – ВАТ «Запорізький арматурний завод» шляхом звернення стягнення на предмет застави.

Під час вирішення спору в господарському суду з приводу  заявлених АТ «Наш банк» вимог про звернення стягнення на заставлене майно відповідача - 1 (ВАТ «Запорізький арматурний завод»), ТОВ «Спецрембутпроект» рішенням господарського суду Запорізької області було визнано банкрутом та ліквідовано (ухвала суду від 24.02.2006 року по справі № 19/30) і виключено з Єдиного державного реєстру  підприємств та організації України (а.с.134  т.1).

Колегія судів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, знаходить апеляційну скаргу позивача такою, що підлягає задоволенню в силу наступного.

Відповідно до приписів Положення НБУ «Про кредитування», що діяло на час укладення Кредитного договору та Договору застави, банківський кредит надається суб’єктам кредитування усіх форм власності у тимчасове користування на умовах, передбачених кредитним договором. Основними з них є забезпеченість, повернення, строковість, платність. Принцип забезпеченості кредиту означає наявність у банку права для захисту своїх інтересів, недопущення збитків від неповернення боргу через неплатоспроможність позичальника. Аналогічні приписи містяться у главі 71 ЦК України.

Одним із видів забезпечення виконання зобов’язань за  кредитним договором є  застава.

Виходячи зі змісту ст.ст. 572, 590 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником зобов’язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду; заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов’язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено законом або договором.

Відповідно до пунктів 2.1,  2.2  Кредитного договору кредит, наданий банком, а саме: повернення кредиту і сплати відсотків за користування кредитними коштами, забезпечується наданим в заставу майном.

За умовами Договору застави (пункти 3.1, 3.2 ) звернення стягнення на предмет застави або його частину з ініціативи заставодержателя здійснюється у випадку невиконання або неналежного виконання ТОВ «Спецрембутпроект» своїх зобов’язань по Кредитному договору; звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням господарського суду, якщо інше не передбачено законом.

Матеріалами справи підтверджується, що ТОВ «Спецрембутпроект» свої зобов’язання за Кредитним договором не виконав, не повернув позивачу отримані  кредитні кошти та не сплатив відсотки за користування кредитом, у зв’язку з чим  у  АТ «Наш банк» станом на 06.03.2004 року були всі правові підстави, передбачені умовами Кредитного договору, Договору застави та законом, для звернення до господарського суду з вимогами про звернення стягнення на предмет застави та погашення за рахунок заставленого майна основного боргу і відсотків за користування кредитом у загальній сумі 2 597 809,44 грн.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає вимоги позивача обґрунтованими, заснованими на законі, договорі, та такими, що підлягають задоволенню.

Доводи  ВАТ «Запорізький арматурний завод» колегією суддів до уваги не приймаються  з наступних причин.

Відповідно до ст. 598 ЦК України зобов’язання припиняється на підставах, встановлених договором або законом.

Взаємні права та обов’язки (зобов’язання) передбачені умовами Кредитного договору та договору застави. Кредитний договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов’язань, включаючи сплату неустойки та відшкодування збитків (пункт 9.1 Договору). Відповідно до пункту 10.1 Договору застави, цей договір діє до повного виконання зобов’язань за кредитним договором.

Перш за все, зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Виходячи зі змісту ст. 609 ЦК України, зобов’язання припиняється також ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків,  коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов’язання ліквідованої юридичної особи покладається  на іншу юридичну  особу.

Отже, ліквідація юридичної особи (боржника) не є безумовною підставою для припинення зобов’язань  за кредитним договором та договором застави.

Виходячи з приписів цивільного законодавства України (ст. 619 ЦК України), субсидіарною відповідальністю є додаткова відповідальність іншої особи по зобов’язанням боржника. До пред’явлення вимоги особі, яка несе субсидіарну відповідальність, кредитор повинен пред’явити вимогу до основного боржника.

Ні законом, ні умовами договору застави не передбачено обов’язок банку  спочатку пред’явити  вимогу до боржника ( відповідача – 2) про сплату боргу за Кредитним договором і лише потім звертати стягнення на заставлене майно відповідача-1 (заставодавця).

Отже, твердження ВАТ «Запорізький арматурний завод» про його субсидіарну, як заставодавця, відповідальність по зобов’язанням  за Кредитним договором  є помилковим.

Як свідчать матеріали справи, АТ «Наш банк» звертався з вимогами до ТОВ «Спецрембутпроект»   про стягнення заборгованості за Кредитними договором  в сумі 2 597 809,44 грн. у справі про банкрутство Товариства.   Вимоги АТ «Наш банк» не були задоволені внаслідок недостатності (відсутності) у відповідача-2  майна.

Відповідно до пункту 6 ст. 31 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»  вимоги, не задоволені з причин недостатності  майна, вважаються погашеними. Але, зазначені вимоги були заявлені до боржника (відповідача-1 по справі) і в рамках справи про банкрутство.

Разом з тим, паралельно зі справою про банкрутство відповідача-1 в позовному проваджені господарським судом розглядались позовні  вимоги  Акціонерного товариства «Наш банк» до відповідачів – ТОВ «Спецрембутпроект» та ВАТ «Запорізький арматурний завод» про звернення стягнення на заставлене майно і зазначений спір вирішено господарським судом лише 21.11.2006 року. Зазначені обставини колегія суддів враховує при вирішення спору.

Крім того, при розгляді справи та винесенні постанови колегія суддів приймає до уваги той факт, що позовні вимоги Акціонерним товариством «Наш банк» були прийняти  господарським судом до розгляду та за ними порушено провадження у справі  задовго до моменту ліквідації ТОВ «Спецрембутпроект», а відповідача-2 (ТОВ «Спецрембутпроект») було ліквідовано та виключено з ЄДРПОУ в процесі повторного розгляду спору, після скасування Вищим господарським судом незаконної ухвали господарського суду про затвердження мирової угоди, за умовами якої фактично задоволені вимоги банку складали лише 1/8 частину від заявлених (а.с.45, 85  т.1).

Аналізуючи законодавство України, що регулює спірні питання, виходячи з принципу верховенства права, який закріплено Конституцію України, колегія суддів, з врахуванням фактичних обставин справи, вважає, що зобов’язання ВАТ «Запорізький арматурний  завод»  перед АТ «Наш Банк» щодо погашення заборгованості за Кредитним договором за рахунок заставленого майна не є припиненими, і саме до спірних правовідносин, за переконанням колегії суддів, має бути застосовані виключення з правил, про яки йдеться у ст. 609 ЦК України.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що господарський суд Запорізької області при вирішення справи невірно застосував норми матеріального права, що призвело до прийняття неправомірного рішення про відмову в задоволенні позовних вимог АТ «Наш банк», заявлених до відповідача-1, і зазначені обставини є правовою підставою для скасування рішення господарського суду.

Апеляційна  скарга   з зазначених підстав  підлягає  задоволенню.

Що стосується  припинення провадження у справі відносно відповідача-2, колегія суддів погоджується  з таким рішенням  господарського суду.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК України, судові витрати по справі покладаються на відповідача-1 - ВАТ «Запорізький арматурний завод».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49,  99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Запорізький апеляційний  господарський  суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Наш банк», м. Запоріжжя,    задовольнити.

Рішення господарського суду Запорізької області від 22.11.2006 року по справі №16/397-15/366-22/41/06 скасувати частково, прийняти нове рішення та викласти його в наступній редакції:

1. Позов  задовольнити.

2. Звернути стягнення на заставлене майно Відкритого акціонерного товариства «Запорізький арматурний завод», визначене в додатку №2 до договору застави №10/2002-2 від 27.06.2002 року в редакції Додаткової угоди №1  від 05 вересня 2002 року, а саме:

3. Відшкодувати за рахунок цього майна заборгованість по кредиту та відсотках Акціонерного товариства «Наш банк», м. Запоріжжя,  в розмірі 2 597 809,44 грн.

4. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Запорізький арматурний завод», м. Запоріжжя, на користь Акціонерного товариства «Наш банк» 1700,00 грн. державного мита, 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, 850 грн. державного мита за апеляційною скаргою.

5. Провадження по справі  за позовом до ТОВ «Спецрембутпроект» припинити.

Видачу наказів доручити господарському суду Запорізької області.

Постанову оформлено та підписано, відповідно до ст.84 ГПК України, 02. 04.2007.