СУД
ПОСТАНОВА

05.06.07р.

Справа № А38/227-07

За позовом  Суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1, смт.Межова Межівського району Дніпропетровської області

до  Петропавлівської міжрайонної державної
податкової інспекції у Дніпропетровської області, смт.Петропавлівка
Петропавлівського району Дніпропетровської області

про визнання незаконними дій

Суддя  Бишевська Н. А.

Секретар
Бикова А.О.

Представники сторін:

Від позивача: не з'явився

Від
відповідача: Васильченко О.М., довір. №24/9/100 від 09.01.07р.

СУТЬ СПОРУ:

Заявлено позов
Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 до  Петропавлівської міжрайонної державної
податкової інспекції у Дніпропетровської області про:

- визнання неправомірною перевірку
податкового законодавства за дотриманням розрахункових операцій службовими
особами Петропавлівської МДПІ;

- визнання незаконними дій
службових осіб Петропавлівської МДПІ по складанню акту перевірки;

- визнання недійсним рішення
Петропавлівської МДПІ про застосування штрафних (фінансових) санкцій від
13.10.06р. НОМЕР_1 на суму 356,25 грн.

- визнання недійсним рішення
Петропавлівської МДПІ про застосування штрафних (фінансових) санкцій від
13.10.06р. НОМЕР_2 на суму 3400,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на
неправомірність  проведення
перевірки  без попереднього повідомлення  про проведення перевірки,  перевищення працівниками податкової інспекції
службових повноважень, складання акту перевірки, форма якого не відповідає
вимогам наказу ДПА  НОМЕР_3 від 31.01.03
р. Позивач зазначає, що  оскільки
перевірка  є незаконною, то і результати перевірки,
які зафіксовані актом, форма якого  не
затверджена,  є  такими, що отримані з порушенням закону.
Звідси, нарахування штрафних санкцій та притягнення до відповідальності  позивача,
є безпідставним.

Представник Відповідача заперечує
проти задоволення адміністративного позову посилаючись на правильність та
законність проведення перевірки, на підтвердження чого долучає відповідні
докази в справу та порушення позивачем п.п. 9, 10, 11, 13 ст.3 Закону України
«Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг»та ст.15 Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових виробів»

Дослідивши матеріали справи,  вислухавши представників сторін,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

29.12.05р. на підставі направлень,
виданих Петропавлівської МДПІ, відповідно до плану-графіку проведення перевірок
щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій на грудень 2005 року,
співробітниками податкового органу проведено перевірку щодо контролю за
здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу
магазину розташованого за адресою: АДРЕСА_1, в якому здійснює підприємницьку
діяльність ОСОБА_1.

Перевіркою встановлені
порушення  п.п. 1, 10 ст.3 Закону України
«Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг»№1776-ІІІ від 01.06.06р. (надалі -Закон про
РРО),   та ст.15 Закону України «Про
державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»від 19 грудня 1995
року481/95-BP, а саме:

-          не проведення розрахункові операції
на повну суму покупки через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку
та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідного розрахункового документу, на суму 37,25 грн.;

-          не друкування на реєстраторі
розрахункових операцій контрольних стрічок і не забезпечення їх зберігання
протягом трьох років, а саме -за період 14.10.05р. по 29.12.05р.

-          відсутня ліцензія на здійснення
роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами..

За результатами перевірки
складено  протокол  про адміністративне правопорушення від
29.12.05р. та акт НОМЕР_4 від 29.12.05р.

В процесі перевірки зроблено опис
вибіркового товару, який виставлений на вітрині для реалізації, згідно якого
вбачається наявність алкогольних напоїв.

Факт реалізації алкогольних напоїв
підтверджується поясненнями гр. ОСОБА_2, згідно яких гр. ОСОБА_2 придбав в
магазині, який належить ПП ОСОБА_1 тютюнові вироби та алкогольні напої.
Розрахунковий документ за придбаний товар гр. ОСОБА_2 не видано.   Придбано: горілку «Чистоган», 0.5 л. 1 бут,
сигарети «LM lights» - 2 пачки, вино «Совиньойон»0.7л. 1 бут. Загальна сума покупки  становить 37,25 грн.

За розглядом акту перевірки НОМЕР_4
від 29.12.05р., податковим органом
винесено рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій НОМЕР_5
на суму 356,25 грн. та рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій
НОМЕР_6 на суму 3400,00 грн.

Зазначені рішення оскаржені в
адміністративному порядку, однак скарги залишені без задоволення,  рішення без змін.

За результатами процедури
адміністративного оскарження винесено наступні рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій: НОМЕР_7, НОМЕР_1 та НОМЕР_8, НОМЕР_2

Суд відмовляє в задоволенні
адміністративного позову з огляду на наступне.

Згідно п.2 ч.1 ст.11 Закону України
«Про державну податкову службу в Україні»від 04.12.90р. №509-ХІІ (надалі -Закон
№509) органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у
порядку, встановленому законами України, мають право здійснювати контроль за
додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у
встановленому законом порядку; за наявністю свідоцтв про державну реєстрацію суб'єктів
підприємницької діяльності, ліцензій на провадження видів господарської
діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, з наступною
передачею матеріалів про виявлені порушення органам, які видали ці документи,
торгових патентів.

У відповідності до ч.1 ст.11 Закону
України «Про державну податкову службу в Україні», органи державної податкової
служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами
України, мають право здійснювати документальні невиїзні перевірки (на підставі
поданих податкових декларацій, звітів та інших документів, пов'язаних з
нарахуванням і сплатою податків та зборів (обов'язкових платежів) незалежно від
способу їх подачі), а також планові та позапланові виїзні перевірки
своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів
(обов'язкових платежів), додержання валютного законодавства юридичними особами,
їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами, що не мають
статусу юридичної особи, а також фізичними особами, які мають статус суб'єктів
підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно із
законами України покладено обов'язок утримувати та/або сплачувати податки і
збори (обов'язкові платежі), крім Національного банку України та його установ
(далі - платники податків).

Відповідно ст.11№ Закону
України «Про державну податкову службу в Україні»позаплановими перевірками
вважаються також перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених
законами України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг», «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів», а в інших випадках - за рішенням суду.
Позапланова виїзна перевірка здійснюється на підставі виникнення обставин,
викладених у цій статті, за рішенням керівника податкового органу, яке
оформляється наказом.

Умови допуску посадових осіб
органів ДПС визначаються   ст.11І Закону
України «Про державну податкову службу в Україні»

Ч.1 ст.15 Закону про РРО
встановлює, що контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності
порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону
здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення
планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України.

Ст.16 Закону про РРО передбачає, що
контролюючі органи мають право відповідно до законодавства здійснювати планові
або позапланові перевірки осіб, які підпадають під дію цього Закону. Планова
перевірка здійснюється органами, уповноваженими законом нараховувати або
стягувати податки і збори (обов'язкові платежі) з осіб, що використовують
спрощену систему оподаткування згідно з пунктами 5 - 9 статті 9 цього Закону.
Така перевірка здійснюється не частіше одного разу за наслідками звітного
календарного року, але не раніше строків, визначених законодавством для подання
річного податкового звіту (декларації) такими особами з такого податку.
Будь-яке податкове або адміністративне нарахування, здійснене з порушенням
цього правила, вважається незаконним та не підлягає виконанню. Планові або
позапланові перевірки осіб, що використовують реєстратори розрахункових
операцій, розрахункові книжки або книги обліку розрахункових операцій, здійснюються
у порядку, передбаченому законодавством України.

Таким чином, поняття позапланової виїзної
перевірки, визначеної ст. 11 Закону України «Про державну податкову службу в
Україні», не поширюється на перевірки по дотриманню вимог Закону про РРО.

Крім того до матеріалів справи
залучені копії направлень на проведення перевірки, видані працівникам
податкового органу та план-графік проведення перевірок.

У відповідності до вищезазначеного,
податкові органи мали право проводити перевірку позивача,  згідно з затвердженим керівництвом податкових
органів планом графіком проведення перевірок.

Аргументи позивача, щодо
неправомірності  складання акту
перевірки, з метою фіксації її результатів , та невідповідність останнього   вимогам наказу ДПА України „ Про затвердження
форм актів перевірки” від 31.01.03 р. НОМЕР_3     спростовуються тим, що даний наказ є
нечинним.

Щодо фактів порушення позивачем
вимог законодавства, то суд зазначає наступне.

Згідно ст.1 Закону України «Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», реєстратори розрахункових операцій застосовуються
фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності або юридичними
особами (їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами) (далі -
суб'єкти підприємницької діяльності), які здійснюють операції з розрахунків в
готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг, а також уповноваженими банками та
суб'єктами підприємницької діяльності, які виконують операції купівлі-продажу
іноземної валюти.

Відповідно до п.п. 9, 10, 11, 13
ст.3 Закону про РРО Суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу
товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг
зобов'язані:

- проводити розрахункові операції
на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів,
що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку
розрахункових книжок;

- щоденно друкувати на реєстраторах
розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг)
фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку
розрахункових операцій;

Абз.4, 26 ст.2 Закону про РРО
визначає, що розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів,
платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів
(послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану
послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення
відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару
(послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги),
оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця;
місце проведення розрахунків - місце, де здійснюються розрахунки із покупцем за
продані товари (надані послуги) та зберігаються отримані за реалізовані товари
(надані послуги) готівкові кошти, а також місце отримання покупцем попередньо
оплачених товарів (послуг) із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків,
жетонів тощо.

Згідно ст.17 закону про РРО, за
порушення вимог цього Закону до суб'єктів підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних
органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції у
розмірах та порядку, передбаченому цим Законом.

Відповідно до ст.22 Закону про РРО,
у разі невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків
сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадку використання
розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями,
виданими з початку робочого дня, до суб'єктів підприємницької діяльності
застосовується фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено
невідповідність.

Доказів на підтвердження факту
відсутності зазначених в акті порушень позивачем в процесі судового розгляду не
надано. Позивач зазначив, що горілчаний відділ не працював, однак сам факт
продажу товарів, на реалізацію яких потрібна відповідна ліцензія не
заперечував, як і факт не роздрукування розрахункового документу.

Що-ж до факту продажу алкогольних
напоїв та тютюнових виробів без відповідної ліцензії, то приймаючи до уваги
пояснення гр. ОСОБА_2 та опис вибіркового товару, який виставлений на вітрині
для реалізації, суд не знаходить достатніх обґрунтованих підстав для
задоволення позову.

Заявлені позовні вимоги   обґрунтовані   невідповідністю  проведеної перевірки діючому законодавству.
Позивач апріорі визнав  перевірку такою,
що не відповідає вимогам закону і доказів стосовно  спростування порушень, не зазначив та не
залучив .

При викладених обставинах,  та зазначеного вище,  суд не має
підстав для  скасування    рішень, про застосування фінансових
санкцій.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС
України, розділом VІІ Прикінцевих та перехідних положень КАС України,
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути
оскаржена у порядку та строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
Н.А.Бишевська

Постанова
підписана в повному обсязі 25.06.07р