ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.07                                                                                        Справа №  10/317/07

Суддя   Алейникова Т.Г.

за позовом: Приватного підприємства „Агротон”, м. Запоріжжя

до відповідача: Відкрите акціонерне товариство Банк „БІГ Енергія” в особі Запорізької  територіальної філії, м. Запоріжжя

про визнання договору застави товару в обороті недійсним

Суддя Алейникова Т.Г.

Представники:

Від позивача: Ткаченко Д.С., довіреність № 4/ЮР від 25.06.2007 року

Від відповідача: Непомнящий Я.В. дов. від 09.05.07р.

Від відповідача: Панченко О.О. дов. від 18.01.07р.

Справа слухалась 02.07.07р., оголошено перерву на 10.07.07р. У судовому засіданні 10.07.07р. оголошено рішення.

Розглядається позов ПП „Агротон” до Відкритого акціонерного товариства Банк „БІГ Енергія” в особі Запорізької  територіальної філії про визнання договору застави товару в обороті від 06.05.2006 року недійсним.

Відповідач з позовом не згоден, вважає що Договір відповідає нормам чинного законодавства, тому підстав для визнання договору застави товару в обороті від 06.05.2006 року недійсним немає.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд встановив:

ВСТАНОВИВ:

09.08.2005 року між Відкритим акціонерним товариством Банк „БІГ Енергія”, в особі начальника Запорізької територіальної філії ВАТ Банку „БІГ Енергія” Різноокого А.Ф. та Приватним підприємством „Агротон” був укладений Кредитний договір №05/17-08-05, згідно якого Банком було надано Приватному підприємству „Агротон” кредит у формі кредитної лінії строком до 08.08.2006 року.

06.05.2006 року між Банком „БІГ Енергія” та Приватним підприємством „Агротон”  було укладено Договір застави товару в обороті для забезпечення виконання зобов’язання за кредитним договором. Відповідно до умов вказаного договору у заставу було передано майно (товари в обороті), яке зазначено в Додатку №1 до договору застави.

В обґрунтування вимог позивач пояснив, що згідно чинного законодавства у Договорі застави товарів в обороті має бути зазначено види товарів, якими можна замінити предмет застави, натомість формулювання п. 1.7 Договору не відповідає вимозі закону. Найменування продукції не є родовою ознакою, яка характеризує предмет договору.

Сторонами договору не виконано вимогу закону про необхідність індивідуалізації предмету застави способом, достатнім для ідентифікації сукупності рухомих речей як предмета застави, що унеможливлює їх визначення та ідентифікацію.

З позиції позивача має місце суттєве порушення істотних умов договору, а саме не досягнуто згоди між сторонами стосовно предмету договору. Також у випадку накладення стягнення на майно неможливо визначити, які саме товари мають бути передані стягувачу, при цьому не порушуючи прав боржника та умов договору.

Зміст договору застави товарів в обороті суперечить вимогам чинного законодавства. Відповідач проти позову заперечив. В обґрунтування власної позиції надав відгук на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно статті 41 Закону України „Про заставу” договір застави товарів в обороті або в переробці повинен індивідуалізувати предмет застави шляхом зазначення знаходження товарів у володінні заставодавця чи їх розташування в певному цеху, складі, іншому приміщенні або іншим способом, достатнім для ідентифікації сукупності рухомих речей як предмета застави.

Підпунктом 1.5.2. пункту 1.5 Договору визначаються характеристики предмета застави, а саме: „родові ознаки товару в обороті, вартість кожного найменування товару...”

У додатку №1 до Договору застави товару в обороті від 06.05.2006 року міститься „назва продукції” та її вартість. Водночас не визначена ані кількість предметів, ані їх характеристики чи інші родові ознаки щодо маркування або інші дані, які у випадку накладення стягнення дозволять визначити яке саме майно має бути вилучено.

Окрім цього,  в договорі має бути зазначено види товарів, якими можна замінити предмет застави. Однак  п. 1.7. Договору застави не відповідає цій вимозі та не містить в собі конкретного найменування товару та його види.

Зі змісту договору застави вбачається що вимоги закону щодо необхідності індивідуалізації предмету застави, способом, достатнім для ідентифікації сукупності рухомих речей як предмета застави, сторонами не додержано.

Отже, сторонами, на порушення вимог ст. ст. 203, 215 ЦК України та ст. 180 ГК України, не  досягнуто домовленості відносно істотних умов договору застави –предмету.

У зв’язку з вищевикладеним, при укладенні договору застави товарів в обороті від 06.05.2006 року, укладеного між Відкритим акціонерним товариством Банк „БІГ Енергія”, в особі Запорізької територіальної, та Приватним підприємством „Агротон” порушено вимоги щодо додержання істотних умов, що в свою чергу обумовлює визнання договору неукладеним. Таким чином, у позові слід відмовити, т.я. Договір застави є неукладеним.

Керуючись ст. ст. 49, 82, 83, 84, 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Суддя                                                                                                          Т.Г. Алейникова