ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

13.08.07                                                                                           Справа  № 01/63-38

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого-судді                                              Г.Гнатюк

суддів                                                                    Н.Кравчук

О.Мирутенко

розглянув  апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „ДОФ АРБО”  від 31.05.2007р.

на рішення Господарського суду  Волинської  області  від 16.05.2007р.

у справі  №01/63-38

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Спільна українсько-італійська фірма з іноземними інвестиціями АРСІЛ”, с.Жорнава

до відповідача:  Товариства з обмеженою відповідальністю „ДОФ АРБО”, м.Камінь-Каширський

про стягнення 113 275,48 грн.

за участю представників:

від позивача: Олашин В.А. - представник

від відповідача: Костриченко С.В. –представник, Бусько А.Ф. –директор

Учасникам судового процесу роз’яснено права і обов’язки,  передбачені ст.ст. 22, 28 ГПК України. Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Волинської області від 16.05.2007р. (суддя Якушева І.О.) по даній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Спільна українсько-італійська фірма з іноземними інвестиціями АРСІЛ”, с.Жорнава  до Товариства з обмеженою відповідальністю „ДОФ АРБО”, м.Камінь-Каширський про стягнення 113 275,48 грн. позовні вимоги задоволено повністю.

Відповідач  не погоджуючись із прийнятим  судом першої інстанції рішенням звернувся у апеляційний господарський суд із скаргою про перегляд вищевказаного рішення,  оскільки останнє прийняте при неповному з’ясуванні всіх обставин по справі і з порушенням норм права.

Представник скаржника в засіданнях суду вимоги апеляційної скарги підтримує повністю і просить рішення скасувати. В засіданні суду 07.08.2007р. заявив клопотання про зупинення провадження по даній справі до вирішення справи №2/133 порушеної господарським судом Закарпатської області.

Позивач явку свого представника в засідання суду забезпечив, подав відзив на апеляційну скаргу, рішення суду першої інстанції вважає законним і правові підстави для його скасування відсутні. Проти клопотання про зупинення провадження у справі заперечує.

Колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду клопотання скаржника про зупинення провадження у даній справі відхиляє за безпідставністю.

В засіданні суду 07.08.07р. оголошувалась перерва до 13.08.07р. для підготовки вступної та резолютивної частини постанови.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Волинської області слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, виходячи з наступного:

Між сторонами по справі ТзОВ «Спільна українсько-італійська фірма з іноземними інвестиціями АРСІЛ»та ТзОВ «ДОФ АРБО»01.01.2006р. укладено договір  оренди.

Відповідно до умов договору позивач зобов”язувався передати, а відповідач прийняти в тимчасове користування обладнання, а саме: - обладнання по сушці і по термічній обробці деревини модель ЛЕМ 126.41 фірми БУГОН-ДРУ, рік виготовлення - 2005р., котел зі сталі, МОД.СТМ/Ф/С 200; потужністю 2320 кВТ, Італія 2005р., комплектне до роботи; - брусовальний станок: марка - БРОДПОЛ, виробництво - Польща, рік виготовлення - 2005. МОД: ТТ5/500/320 Л.Ел. Напруга - 380 В, ел. потужність -55 + 75 кВТ, комплектний до роботи; - станок багатопильний (один): марка, серія: 82/ЕА/8; рік випуску - 1982, потужність - 78 Кв, такий, що був у використанні, комплектний до роботи; стрічкова пилорама (одна): потужність - 9КВ; «Спорті», модель 8, укомплектована завантажувальним обладнанням; така, що була у використанні, комплектний до роботи; верстат (один) 113-115, не був у користуванні, комплектний до роботи.

Балансова вартість об'єкту оренди з врахуванням індексації  становить 552 000 грн.

Пунктами 2.1., 2.3. договору визначено розмір орендної плати, яка становить 2 500 євро в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на останній робочий день календарного місяця.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог  закону. Однак, як вбачається з матеріалів справи відповідач взяті на себе по договору зобов’язання належним чином не виконав, чим і порушив умови договору  і відповідно заборгованість відповідача за оренду обладнання за період лютий-вересень 2006р. становить 111 193,43 грн. Якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк(термін). Відповідачем лише сплачено 330 грн. плати за оренду обладнання і залишок боргу становить 110 863,43 грн.

Наявність заборгованості відповідача перед позивачем  підтверджується також аудиторським   звітом   №15   від   19.03.2007р. про відображення в бухгалтерському обліку розрахунків з ТзОВ „ДОФ АРБО” за передане в оперативну оренду деревообробне обладнання.

Отже, позивач належними доказами підтвердив наявність заборгованості відповідача перед ним і суд першої інстанції правомірно її задоволив.

Твердження апелянта проте, що договір оренди обладнання укладений між сторонами недійсним не відповідає матеріалами справи і відсутнє рішення суду яке б підтверджувало викладене апелянтом у апеляційній скарзі, що стосується недійсності правочину. Скаржник мотивує своє твердження щодо недійсності договору тим, що він підписаний зі сторони відповідача не уповноваженою особою.

Проте, договори оренди обладнання та акти прийому-передачі обладнання підписані зі сторони відповідача  виконуючим обов"язки директора ТОВ „ДОФ АРБО" - Яльницьким М.М. Право керівника (директора) відповідача призначати заступника директора як і вчиняти інші функції передбачено ст. ст. 8.5. 8.8. Статуту відповідача - ТОВ «ДОФ АРБО».

Отже, відповідно ст.174 ГПК України господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Оскільки договір оренди обладнання, укладений між сторонами 16.01.2006року відповідає вимогам чинного законодавства як щодо істотних умов договору оренди, так і щодо його форми, то дане твердження спростовано вищевикладеним.

Статтею 215 ЦК України визначено підстави недійсності правочину, ними є : недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу; недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин)(у випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним).

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Отже, скаржник не довів суду тверджень викладених ним  у апеляційній скарзі.

У відповідності із ст.625 ЦК України  боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, що стягнуто правомірно судом першої інстанції в розмірі 2412,05 грн. річних нарахувань.

Згідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Скаржник при наданій йому можливості жодних ні нормативно ні документально обґрунтованих підтверджень на викладене в апеляційній скарзі не надав суду.

Зважаючи на викладене вище, колегія  суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Волинської області прийняте при повному з”ясуванні всіх обставин по справі і у відповідності чинному законодавству, що  і слугує для залишення вищевказаного рішення суду без змін.

Державне мито за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України Львівський апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.Рішення господарського суду Волинської  області  від 16.05.2007р. залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Доручити  місцевому господарському суду видати  відповідний наказ на виконання постанови.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Матеріали справи №01/63-38 повернути в господарський суд Волинської  області.

Головуючий-суддя                                                             Г. Гнатюк

Суддя                                                                                Н.Кравчук

Суддя                                                                                О.Мирутенко