ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

21.05.2007
Справа №2-15/5396-2007

10 годин 50 хвилин

Господарський суд Автономної Республіки Крим у складі

Суддя Іщенко І.А.

Секретар с/з Козлова Г.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

За позовом Державної податкової інспекції у Сімферопольському районі АР Крим, (97503 АР Крим, Сімферопольський район, с. Мирне, вул. Бєлова, 2)

До відповідача: Фермерського господарства “Бджілка” (95026, АР Крим, Сімферопольський район, с. Кизилівка, вул. Меліораторів, 1, кв. 23; 95000, м. Сімферополь, вул. Гайдара, 14, кв. 20).

Про припинення юридичної особи.

За участю представників сторін:

Від позивача  - Душенчук Т.Б., довіреність № 72219/10-0 від 22.03.2007 р., у справі

Від відповідача – не з’явився

Обставини адміністративної справи: Державна податкова інспекція у Сімферопольському районі АР Крим звернулася до Господарського суду АР Крим про припинення відповідача Фермерського господарства “Бджілка” як юридичної особи, у зв’язку з ненаданням останнім в органи податкової служби з 2005 р. податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до вимог пункту 3 статті 110 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» № 2555-12 від 07.07.1992 р. державна податкова інспекція здійснює контроль за своєчасністю подачі платниками податків бухгалтерських звітів, податкових декларацій, документів фінансової звітності і інших документів, зв’язаних з численням податків, зборів і інших платежів.

Всупереч вимогам статті пункту 2 статті 11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» № 2555-12 від 07.07.1992 р. відповідач не надавав в податкову інспекцію податкових декларацій, документів фінансової звітності.

Згідно з пунктом 6 Закону України „Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України” № 2953-ІV від 06.10.2005 р., що набрав чинність 01.11.2005 р., до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року (1798-12), вирішують у перший та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, дійсним Кодексом і міжнародними договорами, згода на обов’язковість яких дано Верховною Радою України.

Провадження по адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, що діє на час здійснення окремої процесуальної дії, розгляду справи.

Відповідно до пункту 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб’єктом владних повноважень.

Згідно з пунктом 7 частині 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України суб’єкт владних повноважень – орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб’єкт  при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Позивач є суб’єктом владних повноважень.

Згідно з пунктом 6 Закону України «Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства в Україні» № 2953-ІУ від 06.10.2005 р., що набрав чинність 01.11.2005 р. до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 р., вирішують у перший та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Аналіз суб’єктного складу та характеру правовідносин свідчить, що дана справа є справою адміністративної юрисдикції.

Таким чином, суд вважає за необхідне розглянути справу за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідач явку представника у судове засідання не забезпечив. Заперечень на позов і витребувані судом документи не надав. Про час і місце розгляду справи був сповіщений належним чином - ухвала суду надіслана на його юридичну адресу, вказану позивачем, рекомендованою кореспонденцією. Про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд –

в с т а н о в и в:

Розпорядженням Сімферопольської районної державної адміністрації № 241-р від 13.04.1995 р. відповідач зареєстрований як юридична особа і йому видане свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи за № 117/22310037 від 13.04.1995 р.(а. с. 14).

З 2005 р. відповідач не надає у податкову інспекцію податкові декларації, фінансову звітність, що підтверджується довідкою ДПІ у Сімферопольському районі № 71019/15-0 від 21.03.2007 р. (а. с. 4).

У відповідності до статті 4 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» № 2181 від 21.12.2001 р. платники податків повинні надавати до органів ДПІ звітність за періодичністю, встановленою нормами діючого законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 33 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» юридична особа припиняється за судовим рішенням (постановою), прийнятим у випадках, передбачених законом.

Частина 2 статті 38 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» передбачає постановлення судового рішення (постанови) щодо припинення юридичної особи, що не пов’язано з банкрутством юридичної особі, зокрема у випадку неподання юридичною особою протягом року органам державної податкової службі податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону.

При таких обставинах, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки підтверджуються матеріалами  справи, та відповідають чинному законодавству України.

Відповідно до часті 1 статті 71 Кодексу Адміністративного Судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги і заперечення.

Згідно пункту 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства у  справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем — фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись частиною 1 статті 71, статтями 94, 161-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Підприємницьку діяльність юридичної особи Фермерського господарства “Бджілка” (95026, АР Крим, Сімферопольський район, с. Кизилівка, вул. Меліораторів, 1, кв. 23; 95000, м. Сімферополь, вул. Гайдара, 14, кв. 20, ) зареєстрованої Розпорядженням Сімферопольської районної державної адміністрації № 241-р від 13.04.1995 р.,  припинити.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення.

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, Постанова вступає в закону силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію цієї постанови, після набрання нею законної сили, направити до державного реєстратора за місцем знаходження відповідача (Сімферопольська районна державна адміністрація – 95000, м. Сімферополь, вул. Павленка, 1).

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Іщенко І.А.