ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

25.09.2007
Справа №2-13/11782-2007

За позовом Ялтинського міського пологового будинку, м. Ялта вул. Григор’єва, 38

До відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр медичної практики «Таврида», м. Ялта вул. Мана гарова, 5 кв. 31

Про усунення перешкод в користуванні майном та стягнення 7644,08 грн.

Суддя ГС  АР  Крим А.І.Жукова

Представники:

Від позивача – Абильвап О.О. – представник, дов. від 24.09.2007 року.

Від відповідача – не з’явився.

Суть спору: Позивач -  Ялтинський міський пологовий  будинок звернувся до господарського суду А Крим з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр медичної практики «Таврида» та просить суд стягнути з директора заборгованість у сумі 7213,65 грн., 430,43 грн. упущену вигоду та зобов’язати відповідача звільнити палату № 1, яку він незаконно займає.

У судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги та вказав на те , що  палата № 1 Ялтинського міського пологового будинку була звільнена відповідачем17.09.2007 року.

Позовні  вимоги мотивовані тим,  що відповідач у порушення умов договору оренди нерухомого майна від 07.04.2003 року не сплачує орендну плату.

Представник відповідача у судове засідання не з’явився, причини неприбуття суду не відомі. Про день та час слухання справи був сповіщений належним чином – рекомендованою кореспонденцією.

Справа розглядається у порядку статті 75 ГПК України за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

07.04.2003р. між Ялтинським родильним об’єднанням (далі Орендодавець) та ТОВ “Центр медичної практики “Таврида”(далі Орендар) був укладений договір оренди нежитлового приміщення площею 267,8 кв.м., розташованого за адресою: м.Ялта, вул..Григорьєва,36, літера А.

Строк дії Договору відповідно до п.5.1.2. встановлений до 01.04.2008р.

Згідно акту приймання –передачі нежитлового приміщення, розташованого за адресою: вул..Григорьєва,36 орендоване майно було передано Орендарю.

Рішенням ГС АР Крим від 14.11.2006 року у справі № 2-29/16280-2006 за позовом –Ялтинського міського родильного об’єднання, м. Ялта до відповідача –Товариства з обмеженою відповідальністю “Центр медичної практики “Таврида”, м. Ялта, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору – Фонд майна АРК, м. Сімферополь вказаний договір оренди був визнаний недійсним з моменту укладення.

Вказане рішення оскаржено не було і вступило в законну силу.

Пунктом 4 прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України встановлено, що щодо цивільних відносин, яки виникли до вступу у силу вказаного кодексу, положення ЦК України застосовуються до тих прав та обов'язків, які виникли або продовжують існувати після вступу у силу цього кодексу.

Згідно п.9 прикінцевих та перехідних положень ЦК України до договорів, укладених до 01.01.2004р. та які продовжують свою дію після набрання чинності Цивільним Кодексом України, застосовуються правила даного Кодексу про підстави, порядок та наслідки зміни та розірвання договорів окремих видів незалежно від дати їх укладення.

Відносини за спірним договором виникли і продовжують існувати після набрання чинності ЦК України, а тому до них слід застосовувати положення цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Відповідно до п.3.2. Роз’яснень Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням угод недійсними” N 02-5/111 від 12.03.1999р., за загальним правилом угода, визнана недійсною, вважається такою з моменту її укладення.

Частиною 2 статті 35 ГПК України передбачено, що факти,   встановлені  рішенням  господарського  суду під час розгляду однієї справи,  не  доводяться  знову  при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Згідно статті 216 ЦК України,  недійсний  правочин  не створює юридичних наслідків,  крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі  недійсності  правочину  кожна  із  сторін зобов'язана повернути другій  стороні  у  натурі  все,  що  вона  одержала  на виконання   цього   правочину,   а   в  разі  неможливості  такого повернення,  зокрема тоді,  коли одержане полягає  у  користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Викладені вище обставини свідчать про те, що оскільки спірний договір визнаний судом недійсним з моменту укладення, то й стягнення заборгованості і втраченої вигоди за недійсним правочином не здійснюється.

Відповідно до статей 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень

Обставини справи, які повинні бути  підтверджені певними засобам доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За вказаних обставин позовні вимоги позивача   у частині стягнення заборгованості і втраченої вигоди не підлягають задоволенню.

Крім того, вказані позовні вимоги пред’явлені до директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр медичної практики «Таврида», а не до самої юридичної особи.

У судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги та вказав на те , що  палата № 1 Ялтинського міського пологового будинку була звільнена відповідачем 17.09.2007 року, тому за вказаною вимогою провадження у справі підлягає припиненню по пункту 1-1 статті 80 ГПК України.

Судові витрати покладаються на позивача у порядку ст. 49 ГПК України.

Відповідно до викладеного, керуючись ст.ст. 49, ст.ст.82-85 ГПК України, суд

–

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

У частині зобов’язання звільнити приміщення провадження у справі припинити по пункту 1-1 статті 80 ГПК України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Жукова А.І.