ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД   СУМСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.07
Справа №АС10/331-07.

За позовом          Сумської міжрайонної державної податкової інспекції (Білопільське відділення)

до відповідача           товариства з обмеженою відповідальністю «СААН-Агро» Білопільський район

про стягнення           33234,48 грн.

СУДДЯ  І.В.МАЛАФЕЄВА

Представники сторін:

від позивача          Охріменко Н.Я.

від відповідача    Снігірьов А.А.

Суть спору: позивач просить суд стягнути з відповідача 33234 грн. 48 коп. заборгованості зі сплати податку з доходів фізичних осіб, яка утворилася станом на 01.06.2007 р.

Представник відповідача проти позовних вимог не заперечує, суму боргу визнає в сумі 20036,15 грн., в частині стягнення 13198,33 грн. суми заборгованості просить відмовити позивачу в її задоволенні, оскільки ним добровільно було сплачено цю суму платіжними дорученнями №164 від 31.07.2007р., №113 від 21.05.2007р., №140 від 25.06.2007р., копії яких надано суду. Також ним заявлено усне клопотання про надання йому відстрочки сплати 19036,15 грн. заборгованості до 1 вересня 2007 року.

Представник позивача факт погашення 13198,33 грн. заборгованості не заперечує, але просить суд клопотання відповідача щодо відстрочки виконання рішення залишити без задоволення.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши наявні в справі докази, суд встановив:

Відповідач – ТОВ «СААН-Агро» зареєстровано як суб’єкт підприємницької діяльності Білопільською районної державною адміністрацією №0000039 від 28.12.2004р. та знаходиться  на податковому обліку в Білопільському відділенні Сумської МДПІ.

В ході проведеної невиїзної (камеральної) перевірки відповідача встановлена заборгованість  по сплаті податку з доходів фізичних осіб в сумі 33234,48 грн. про що позивачем разом із відповідачем складено акт звірки, яким встановлено, що ТОВ «СААН_Агро» має заборгованість по сплаті податку з доходів фізичних осіб до бюджету України в сумі 33234,48 грн., що належали сплаті під час виплати заробітної плати найманим робітникам.

Заборгованість відповідача також підтверджується відомістю нарахування та сплати  податку з доходів фізичних осіб станом на 01.05.2007 р., в якій зазначено що підприємство станом на 01.05.2007 року має заборгованість по сплаті податку з доходів фізичних осіб в сумі 33234,48 грн.

Згідно з п.1.3 ст. 1 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", податковий борг (недоїмка) - податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Пунктом 1.11 ст. 1 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" визначено, що податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків до контролюючого органу у строки, встановлені законодавством, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податку, збору (обов'язкового платежу). Відповідно до ст. 2 Закону України від 22 травня 2003 року N 889-ІУ "Про податок з доходів фізичних осіб" платниками податку з доходів фізичних осіб є резиденти, які отримують: як доходи з джерелом їх походження з території України, так і іноземні доходи, та нерезиденти, які отримують доходи з джерелом їх походження з території України.

Обов'язки нарахування, утримання та сплати (перерахування) податку до бюджету відповідно до п. п. 8.1.1 п. 8.1 ст. 8 Закону покладено на податкового агента, який нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід на користь платника податку, утримує податок від суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену у відповідних пунктах статті 7 Закону.

Підпунктом 3.2.1. п. 3.2. ст. З Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", передбачено, що у будь-яких випадках, коли платник податків згідно із законами з питань оподаткування уповноважений утримувати податок, збір (обов'язковий платіж), якими оподатковуються інші особи, у тому числі податки на доходи фізичних осіб, дивіденди, репатріацію, додану вартість, акцизні збори, а також будь-які інші податки, що утримуються з джерела виплати, сума таких податків, зборів (обов'язкових платежів) вважається бюджетним фондом, який  належить  державі   або територіальній  громаді  та  створюється  від їх імені.

Відповідно до статті 64 Бюджетного кодексу України податок з доходів фізичних осіб, який сплачується юридичною особою (працедавцем), зараховується до відповідного місцевого бюджету за її місцезнаходженням та місцезнаходженням її підрозділів, уповноважених підрозділів в обсягах податку, нарахованого працівникам цих підрозділів.

Сума податку за звітний місяць, яка піддягає перерахуванню до місцевого бюджету за місцезнаходженням таких відокремлених підрозділів, визначається юридичною особою або уповноваженим підрозділом самостійно, виходячи із загальної кількості громадян, які працюють у цих підрозділах, та суми виплаченого (нарахованого) оподатковуваного доходу.

Юридична особа за своїм місцезнаходженням та місцезнаходженням своїх підрозділів, а уповноважений підрозділ за своїм місцезнаходженням одночасно з поданням документів на   отримання   коштів   для   виплати   належних   платникам   податку   доходів   сплачує (перераховує) суми утриманого податку на відповідні розподільчі рахунки, відкриті у територіальних управліннях Державного казначейства України, таким чином на відповідача покладено обов'язок нарахування, утримання та сплати податку до бюджету.

У зв'язку з тим, що відповідач не є платником податку з доходів фізичних осіб, то податкового боргу з цього податку не існує, а заборгованість по утриманому, але не перерахованому до бюджету податку з доходів фізичних осіб, який відображається тільки по бухгалтерському обліку відповідача, вважається бюджетним фондом і повинна належить державі.

Після часткової сплати боргу в сумі 13198,33 грн., що не заперечується позивачем, заборгованість відповідача по вищезазначеному податку становить 20036,15 грн., а тому в частині стягнення 13198,33 грн. на підставі п. 3 ст. 157 КАС України провадження у справі закривається.

Оскільки відповідачем на день розгляду справи не подано ні доказів сплати суми цього боргу, за таких обставин, вимоги позивача по стягненню 20036,15 грн. заборгованості по сплаті податку з доходів фізичних осіб визнаються судом правомірними, обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд у виняткових випадках може відстрочити та розстрочити  виконання постанови при наявності обставин, що ускладнюють його виконання. Враховуючи фінансовий стан відповідача, а також той факт, що він добровільно сплачує борг поступово,  суд вважає за доцільне задовольнити заявлене відповідачем клопотання і відстрочити виконання постанови до 01.09.2007р.

На підставі викладеного, керуючись п.3 ч. 1 ст.157, ст.ст. 158, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Адміністративний  позов задовольнити частково.

2.          В частині стягнення 13198,33 грн. заборгованості провадження у справі закрити.

3.          Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «СААН-Агро» (Білопільський район, с.Річки, вул. Гагаріна,17, і.к. 32888557)  на користь Сумської міжрайонної державної податкової інспекції (м.Суми, вул. Баумана,43, і.к. 21104502) 20036,15 грн. заборгованості з відстрочкою виконання постанови до 01.09.2007р.

4.          Видати виконавчий лист після набрання постановою законної сили за заявою особи на користь якої ухвалена дана постанова.

5.          Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

6.          Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

7.          Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ                                                                                                     І.В.МАЛАФЕЄВА

Повний текст постанови підписано 06.08.2007   року.