Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "14" вересня 2007 р.                                                     Справа № 12/478-НМ

Господарський суд Житомирської області у складі:

Судді Сікорська Н.А.

при секретарі Біленька Ю.П.

за участю представників сторін

від позивача Кулик Т.Б., довіреність № б/н  від 14.03.07 ;  Крюков В.Ю.,  директор.

від відповідача Андрієвська Г.В., довіреність № 18/4-143 від 29.01.07.

за участю представників третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача: Пономаренко М.М., довіреність № б/н  від 02.03.07;  Сітайло В.С., довіреність № 10  від 22.05.07.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу за позовом Закритого акціонерного товариства "Житомиржитлобуд" (м. Житомир)

до Житомирської районної державної адміністрації (м. Житомир).

Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: ТОВ "Автомобільна група "Богдан".

про визнання нечинними розпоряджень Житомирської райдержадміністрації.

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання нечинними розпоряджень №921 від 8.12.06 першого заступника голови Житомирської районної державної адміністрації «Про надання ТОВ "Автомобільна група "Богдан" дозволу на вибір земельної ділянки для розміщення автоцентру на території Глибочицької сільської ради" та розпорядження №974 від 19.12.06 голови Житомирської райдержадміністрації "Про погодження матеріалів вибору земельної ділянки передбаченої для відведення в оренду ТОВ "Автомобільна група "Богдан" для будівництва автоцентру на території Глибочицької сільської ради».

В ході судового розгляду позивачем була подана заява про збільшення позовних вимог (а.с.105-107), згідно якої він просить визнати нечинним розпорядження голови Житомирської райдержадміністрації №31 від 19.01.2007 року «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки ТОВ "Автомобільна група "Богдан" для будівництва автоцентру на території Глибочицької сільської ради».

Позовні вимоги мотивовані тим, що Житомирська РДА передаючи земельну ділянку розміром 10 га в оренду ТОВ "АГ "Богдан" за межами с.Глибочиця для будівництва автоцентру перевищила повноваження надані їй чинними законодавством, оскільки у  відповідності до ч.4 ст.122 Земельного кодексу України право розпоряджатися земельними ділянками за межами населених пунктів надано обласним державним адміністраціям.

Відповідач з позовними вимогами позивача не погоджується з тих підстав, що п.З ст.122 Земельного кодексу України визначає повноваження районної державної адміністрації виключно щодо земель державної власності. Враховуючи те, що в Житомирському районі не відбулося розмежування земель на державну та комунальну повноваження райдержадміністрації визначені п.12 розділу 10 Перехідних положень Земельного кодексу України, тому розпорядження голови Житомирської РДА прийняті з дотриманням норм діючого законодавства України.

Ухвалою суду від 26.03.07 до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача було залучено ТОВ "Автомобільна група "Богдан".

Третя особа  проти позову заперечує з тих підстав, що при виборі земельної ділянки, погодженні матеріалів вибору та передачі земельної ділянки в оренду були дотримані вимоги як Земельного кодексу України так і інших нормативних актів, оскільки відповідно до п.З ст.122 Земельного кодексу України повноваження на передачу в оренду земельної ділянки для будівництва об'єкту торгівлі, яким є автоцентр, за межами населених пунктів мають районні державні адміністрації.

В судовому засіданні  суд оглядав оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, заслухав пояснення  осіб, які брали участь у справі, заслухав показання свідків, які  викликались судом.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, свідків, господарський суд Житомирської області

ВСТАНОВИВ:

Як вказав у позовній заяві позивач, з метою реалізації програми житлового будівництва в Житомирській області ЗАТ «Житомиржитлобуд» звернулось до Глибочицької сільської ради з пропозицією укласти інвестиційну угоду для будівництва житлового району.

06.10.06 на четвертій сесії 5 скликання Глибочицької сільської ради було  прийнято рішення  клопотати перед Житомирською райдержадміністрацією про включення в межі населеного пункту с. Глибочиця земельних ділянок площею 17, 5935 га для будівництва житлового району (а.с.11).

П'ята сесія Житомирської районної ради 26.10.06 прийняла рішення № 75, яким було надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо зміни меж та розширення території села Глибочиця (а.с.12).

За поясненнями позивача, на виконання вказаного рішення ЗАТ "Житомиржитлобуд" була підготовлена проектна документація та надана на розгляд відповідних служб Житомирської районної ради. Погоджені акти обстеження земельної ділянки, передбаченої до зміни межі та розширення села Глибочиця були передані для узгодження голові районної комісії - заступнику голови районної державної адміністрації          Нестеруку В.К. (а.с.13,14)

На сесії Житомирської районної ради, яка відбулась 11.12.06, позивачу повідомлено, що вирішення порушених питань можливе при наявності схеми генерального плану с. Глибочиця.

Листом від 12.12.06 товариство звернулось до голови Житомирської РДА, з клопотанням надати дозвіл на виготовлення схеми генерального плану с. Глибочиця з розробкою містобудівного обгрунтування будівництва мікрорайону, запропонованого в інвестиційному проекті (а.с.17).

18.12.06 ЗАТ "Житомиржитлобуд" та Глибочицька  сільська рада   уклали інвестиційну угоду, предметом якої  було залучення коштів позивача на розвиток інженерно-транспортної та соціальних інфраструктур Глибочицької сільської ради.

Як зазначили представники позивача, на засіданні земельної комісії, яке відбулось 21.12.06, в усному порядку, товариство повідомили про надання дозволу на виготовлення схеми генерального плану с. Глибочиця.

19.01.06 шоста сесія  5 скликання Глибочицької сільської ради прийняла рішення про надання дозволу ЗАТ "Житомиржитлобуд" на коригування генерального плану забудови населених пунктів сільської ради, включаючи соціально - культурну сферу та сільське кладовище в с. Глибочиця ( а.с.20).

20.01.07 позивач вдруге звернувся до голови Житомирської РДА з клопотанням надати дозвіл на коригування генерального плану с. Глибочиця.

Однак, як стало відомо позивачу, стосовно земельної ділянки, на яку претендував позивач, і про яку зазначалось в інвестиційному проекті було видано розпорядження Житомирської РДА № 921 від 08.12.06 про надання ТОВ "Автомобільна група "Богдан" дозволу на вибір земельної ділянки орієнтованою площею 10 га для розміщення автоцентру на території Глибочицької сільської ради, а розпорядженням № 974 від 19.12.06 погоджено матеріали вибору земельної ділянки площею 10 га, передбаченої для відведення ТОВ «Автомобільна група «Богдан» для будівництва автоцентру на території Глибочицької сільської ради та надано згоду на розробку проекту відведення земельної ділянки.

19.01.07 Житомирською РДА прийнято розпорядження № 31 "Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки ТОВ «Автомобільна група «Богдан» для будівництва автоцентру на території Глибочицької сільської ради».

Позивач вважає, що  вказані розпорядження не відповідають вимогам чинного законодавства, винесені з перевищенням повноважень та підлягають визнанню нечинними, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 Земельного кодексу України, районні державні адміністрації на їх території надають земельні ділянки із земель державної власності у постійне користування юридичним особам у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для:  сільськогосподарського використання; ведення   водного   господарства,    крім   випадків,    передбачених частиною сьомою цієї статті;  будівництва   об'єктів,   пов'язаних   з   обслуговуванням   жителів  територіальної   громади   району   (   шкіл,   закладів   культури,   лікарень, підприємств торгівлі тощо), крім випадків, визначених частиною сьомою цієї статті..

Позивач вважає, що  автоцентр ( в складі автосалонів, СТО автомобілів та автобусів, площадок з продажу автомобілів), про який йде мова в розпорядженнях, не відноситься до об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади, а тому при винесенні всіх трьох розпоряджень Відповідач порушив норми  статті 122 Земельного кодексу України, оскільки вирішив питання щодо земельної ділянки, відносно якої повинна приймати рішення обласна державна адміністрація, відповідно до ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч. 3 ст. 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок громадянам і юридичним особам із зміною їх цільового призначення та із земель запасу під забудову здійснюється за проектами відведення в порядку, встановленому статтями 118, 123 цього Кодексу (а.с. 19,20).

Відповідно до ч. 6 ст. 123 Земельного кодексу України, рішення про надання земельної ділянки приймають відповідні державні адміністрації або сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень, визначених цим Кодексом, тобто ст. 122 Земельного кодексу України.

Як вказав позивач, у розпорядженнях райдержадміністрації не вказані  ні власники земельної ділянки, ні землекористувачі, що також суперечить ст. 151 Земельного кодексу України, яка передбачає порядок погодження питань, пов'язаних із вилученням ( викупом) земельних ділянок. До того ж, рішенням Глибочицької сільської ради  від 19.01.07 відмовлено ТОВ "Автомобільна група "Богдан" в наданні погодження на вибір земельної ділянки для розміщення автоцентру і підтверджено наміри щодо впровадження  інвестиційного проекту позивача.

Відповідач проти позову заперечує. Вважає, що ч. 3 ст.122 Земельного Кодексу України визначає повноваження районної державної адміністрації виключно на землях державної власності. Оскільки в Житомирському районі не відбулося розмежування земель на державну та комунальну власність, райдержадміністрація розпоряджається землями за межами населеного відповідно до пункту 12 Розділу 10 Перехідних положень Земельного Кодексу України і всі розпорядження Житомирської райдержадміністрації видані з дотриманням норм діючого законодавства України, а саме ч. 7 ст.13 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" та п. 12 Розділу 10 Перехідних положень Земельного Кодексу України та постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.04 р. № 427 „Про затвердження Порядку вибору земельних ділянок для розміщення об'єктів".

Оскільки позивач не звертався до  Житомирської райдержадміністрації з пропозицією про отримання права на вибір земельної ділянки для житлової забудови на території Глибочицької сільської ради, тому відповідач вважає, що між райдержадміністрацією та ВАТ "Житомиржитлобуд" не виникло публічно-правових відносин.

Крім того, відповідно до ст.5 Закону України " Про інвестиційну діяльність" інвестори вкладають інвестиції в об'єкти інвестування. На думку відповідача, в даному випадку об'єктом інвестування є земля за межами населеного пункту с. Глибочиця, розпорядником якої є райдержадміністрація. Право на розпорядження даною земельною ділянкою у сільської ради відсутнє, а тому факт укладання інвестиційної угоди між Глибочицькою сільською радою та ЗАТ "Житомиржитлобуд" стосовно будівництва житлового району на території Глибочицької ради не може бути аргументом того, що райдержадміністрація порушила права та інтереси ЗАТ " Житомиржитлобуд" в сфері публічно-правових відносин.

На підставі ст 4 Закону України " Про інвестиційну діяльність" відповідач вважає, що  об'єктом інвестиційної діяльності не можуть бути об'єкти житлового будівництва, фінансування спорудження яких здійснюється з використанням недержавних коштів, залучених від фізичних та юридичних осіб у тому числі в управління.

Відповідач вказав, що питання вибору земельної ділянки для здійснення будівництва та зміна  меж  сіл   не  тотожні  і  регулюються  різними  нормами  Земельного Кодексу України  підзаконних актів.

Відповідач вважає, що проведення робіт по коригуванню генерального плану забудови населених пунктів сільської ради, про що було прийнято  рішення сесії Глибочицької сільської ради від 19.01.07 року про надання дозволу ЗАТ "Житомиржитлорбуд" на виконання вказаних робіт, не може обумовлюватись інвестиційними угодами, а виконується за власною ініціативою виконавця.

Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ТОВ "Автомобільна група "Богдан", заперечує проти позову з тих  же підстав, на яких грунтує свої заперечення відповідач.

Крім того, вважає, що дозволи, які надані рішенням п'ятої сесії Житомирської районної ради від 26.10.2006 р. №75  на складання проекту землеустрою щодо змін меж та розширення території с.Глибочиця, та шостої сесія Глибочицької сільської ради п'ятого  на коригування генерального плану забудови населених пунктів, не є дозволами на вибір земельної ділянки, в тому числі земельної ділянки площею 10 га, що надавалась ТОВ "Автомобільна група "Богдан" для вибору, а є дозволами на проведення певних робіт.

Вважають, що  оспорювані розпорядження не зачіпають інтересів Позивача, які виникають, чи могли виникнути, із його звернень до відповідних органів влади.

Надання дозволу ТОВ "Автомобільна група "Богдан" на оренду земельної ділянки не перешкоджає Позивачу складати проект землеустрою щодо зміни межі та розширення території с.Глибочиця чи коригувати генеральний план забудови села.

За змістом ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України обов'язок доказування та надання доказів розподіляється між сторонами, виходячи із того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Оцінивши в сукупності обставини справи, заслухавши пояснення представників сторін та свідків, господарський суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, враховуючи наступне.

Відповідно до ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Стаття 104 Кодексу адміністративного судочинства України наділяє особу, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин, правом на звернення до адміністративного суду з позовом. Суд, насамперед, повинен з'ясувати, чи існує суб'єктивне право, за захистом якого позивач звернувся до суду, чи належить воно позивачу, чи дійсно воно порушене або оспорюється, чи порушив або оспорив його відповідач.

В процесі вирішення спору, суд дійшов висновку, що при прийнятті Житомирською райдержадміністрацією  розпоряджень № 921 від 08.12.06 року "Про надання ТОВ "Автомобільна група "Богдан" дозволу на вибір земельної ділянки для розміщення автоцентру на території Глибочицької сільської ради", № 974 від 19.12.06 "Про погодження матеріалів вибору земельної ділянки, передбаченої для відведення в оренду ТОВ "Автомобільна група "Богдан" для будівництва автоцентру на території Глибочицької сільської ради" та № 31 від 19.01.07. «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки ТОВ «Автомобільна група «Богдан» для будівництва автоцентру на території Глибочицької сільської ради»  законні права чи інтереси ЗАТ "Житомиржитлобуд" не порушені. Дані переконання грунтуються на слідуючому.

Відповідно до ст. 174 Земельного кодексу України, рішення про  встановлення і зміну меж сіл, селищ приймаються Верховною Радою Автономної республіки Крим, обласними, Київською чи Севастопольською міською радами за поданням районних та відповідних сільських, селищних рад.

Як вбачається  з матеріалів справи, дійсно четверта сесія  5 скликання Глибочицької сільської ради 06.10.06 прийняла рішення клопотати перед Житомирською райдержадміністрацією про включення в межі населеного пункту с. Глибочиця земельних ділянок площею 17, 5935 га для будівництва житлового району (а.с.11).

П'ята сесія Житомирської районної ради 26.10.06 прийняла рішення № 75, яким було надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо зміни меж та розширення території с. Глибочиця (а.с.12).

Відповідно до ч. 2 ст. 173 Земельного кодексу України, межі району, села, селища, міста, району у місті встановлюються і змінюються за проектами землеустрою, які розробляються відповідно техніко-економічного обгрунтування їх розвитку, генеральних планів населених пунктів.

Механізм розроблення проектів землеустрою  визначений "Порядком розроблення проектів землеустрою щодо відведення  земельних ділянок", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України  від 26.05.04  № 677.

Відповідно до п. 3 Порядку, проект відведення земельної ділянки розробляється на підставі рішення сільської, селищної, міської ради, районної, Київської або Севастопольської міської держадміністрації, до повноважень яких належить надання у користування або передача у власність земельних ділянок. В даному випадку  це було рішення п'ятої сесії Житомирської районної ради від 26.10.06 року  № 75.

Виходячи з приписів п. 5 Порядку, замовником проекту відведення земельної ділянки повинна бути Глибочицька сільська рада, тобто орган, який має право подавати клопотання про розширення меж села і зацікавлений в цьому.

Дії позивача, про які вказано в позовній заяві, щодо підготовки ним, відповідно до рішення Житомирської районної ради, проектної документації,  не мають під собою правового обгрунтування.  Усі дії по підготовці матеріалів для виготовлення проекту  землеустрою повинна була вчиняти Глибочицька сільська рада або від її імені уповноважена на це особа.

Дійсно п. 2  рішення від 06.10.06 Глибочицької сільської ради (а.с.11) на ЗАТ "Житомиржитлобуд" покладено витрати, пов'язані з проектом відведення і встановлення меж сільської ради. Однак  з даного рішення не вбачається, що дії по підготовці матеріалів для виготовлення проекту  землеустрою повинене вчиняти ЗАТ "Житомиржитлобуд".

Як вбачається з матеріалів справи, 18.12.06 року ЗАТ Житомиржитлобуд", як "Замовник" та Глибочицька сільска рада, як "Виконавець",  уклали інвестиційну угоду.

Однак суд не розцінює дану угоду як інвестиційну, оскільки відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України "Про інвестиційну діяльність", інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в об'єкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) або досягається соціальний ефект. А інвестиційною діяльністю є сукупність практичних дій громадян, юридичних осіб і держави щодо реалізації інвестицій.

Як вбачається з Інвестиційної угоди, її предметом є залучення коштів "Замовника"  на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфракструктури Глибочицької сільської ради у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України № 1930 від 30.12.00 "Про встановлення граничного розміру залучення коштів замовників на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів"

Вищевказаною постановою (втратила чинність  (згідно з постановою Кабінету Міністрів України  від 24 січня 2007 року N 40), відповідно до статті 27 Закону України "Про планування і забудову територій"  встановлено граничний розмір залучення коштів замовників на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів з урахуванням вартості робіт, передбачених вихідними даними на проектування.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 27 Закону України "Про планування і забудову територій", фізичні та юридичні особи, які отримали дозвіл на будівництво об'єкта містобудування, або юридичні особи, які отримали рішення сільської, селищної, міської ради чи уповноваженого на те виконавчого органу про погодження місця розташування об'єкта, мають право на одержання вихідних даних на проектування цього об'єкта та здійснення проектно-вишукувальних робіт.

Вихідними даними можуть визначатися також вимоги до пайової участі замовників на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів. Граничний розмір коштів на розвиток відповідної інфраструктури та порядок його визначення встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1930 від 30.12.2000 р. встановлено, що граничний розмір залучення коштів замовників на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів з урахуванням вартості робіт, передбачених вихідними даними на проектування, не може перевищувати 25 відсотків вартості будівництва об'єкта незалежно від його функціонального призначення.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що кошти на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури с. Глибочиця позивачем могли бути  надані лише після  отримання дозволу на будівництво чи рішення  про погодження місця розташування об'єкта та отримання вихідних даних на проектування цього об'єкта та здійснення  проектно вишукувальних робіт.

Пункт 1.2  Інвестиційної угоди передбачає, що сума коштів, що спрямовується на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури Глибочицької сільської ради становить не менше 10% від кошторисної вартості будівництва, але не менше 300000,00 грн.

Відповідно до п. 2.2 Інвестиційної угоди, кошти, передбачені в п. 1.2 договору перераховуються Замовником на рахунок Глибочицької сільської ради після введення  в межі населеного пункту с. Глибочиця земельної ділянки площею 17,5935 га із земель запасу Глибочицької сільської ради і передачі Замовнику для будівництва житлового району.

За п. 3.1 угоди, після введення в межі населеного пункту с. Глибочиця земельної ділянки Виконавець приймає на себе зобов'язання розглянути на своїй сесії питання щодо виділення  земельної ділянки ЗАТ "Житомиржитлобуд".

Аналізуючи вищевказане, суд дійшов висновку, що дана угода є лише наміром позивача при настанні  певної умови  (введення  в межі населеного пункту с. Глибочиця земельної ділянки та передачі її Замовнику для будівництва) в майбутньому перерахувати кошти на розвиток інфраструктури, що відповідає вимогам Закону України  "Про планування і забудову територій" і не є інвестиційною діяльністю в розумінні Закону України  "Про інвестиційну діяльність".

В порядку ст.ст. 123, 124 Земельного кодексу України, передача земельної ділянки в постійне користування чи в оренду  здійснюється на підставі  рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

В разі введення в межі села Глибочиця земельної ділянки питання щодо її передачі будь-кому повинно бути розглянуто Глибочицькою сільської радою, яка є колегіальним органом і свої рішення приймає шляхом голосування.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов"зані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законодавством заборонено будь-який вплив на прийняття рішення  органом місцевого самоврядування. А тому Інвестиційна угода не може породжувати  будь-яких правови  наслідків щодо земельної ділянки, яка знаходиться за межами с. Глибочиця площею 17,5935 га.

Оскільки з наданих позивачем матеріалів та пояснень не вбачається, що  йому виділена, або могла бути виділена  в майбутньому земельна ділянка площею 17,5935 га, і будь-яких прав на  дану земельну ділянку  позивач не має, суд дійшов висновку про відсутність  порушення його прав та законних інтересів в результаті  прийняття розпоряджень Житомирською райдержадміністрацією, а тому в задоволенні адміністративного позову відмовляє.

Судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 51,71, 94, 158-163, 167, 254, п.6 Прикінцевих та перехідних положень КАС України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня складення постанови у повному обсязі у відповідності до ст.163 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня викладення постанови в повному обсязі та подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу;

3 - відповідачу;

4- третій особі- ТзОВ АГ "Богдан" (04176, м. Київ,вул. Електриків, буд. № 29-а)