АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
Путятинський, 3/65  тел.(8-0412) 48-16-02
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2007 р.
Справа № 7/337-06

м. Житомир

Житомирський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді
Майора
Г.І.

суддів:
Горшкової Н.Ф.

Філіпової Т.Л.

при
секретарі
Щепанській Т.П. ,

за
участю представників сторін:

від
позивача:     ОСОБА_2, довіреність від
21.08.06р.,

від
відповідача: не з'явився,

розглянувши
апеляційну скаргу Сільськогосподарського виробничого кооперативу
"Родина", с. Глинськ Калинівського району Вінницької області

на
рішення господарського суду Вінницької області

від
"17" квітня 2007 р. у справі № 7/337-06 (суддя Мінєєва Н.В.)

за
позовом Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, м.
Кременчук Полтавської області

до
Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Родина", с. Глинськ
Калинівського району Вінницької області

про
відшкодування збитків,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Вінницької області від 17.04.2007
рокуу справі №7/337-06 позов задоволено: стягнуто з Сільськогосподарського
виробничого кооперативу "Родина" на користь Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 97100 грн. збитків, 1248,23 грн.
відшкодування витрат на державне мито та 118 грн. відшкодування витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу (а.с.76-78).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням Сільськогосподарський
виробничий кооператив "Родина" (далі - СВК "Родина")  звернувся до суду з апеляційною скаргою, в
якій просить скасувати вищевказане рішення та прийняти нове, яким припинити
провадження у справі з підстав, викладених у скарзі (а.с.83-84).

Зазначає, що відповідно до п.3.3 договору НОМЕР_1 оплата вартості
виконаних робіт здійснюється замовником шляхом перерахування (або в натуральній
формі) грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця, на підставі
виставленого, після підсумування актів виконаних робіт, рахунку. Рахунок
позивачем  виставлений не був. Пунктом
3.5 договору передбачено, що оплата буде проведена цукром 2005 року, але не
скасовує п.3.3 договору. Таким чином, вважає, що сторонами не було обумовлено
термін розрахунку. Тому, і звернення позивача до суду є безпідставним.

Вважає, що місцевий господарський суд мав керуватися ч.4 ст.612
Цивільного кодексу України, якою визначено, що прострочення боржника не настає,
якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

В судове засідання представник відповідача не з'явився, про
причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час
та місце розгляду апеляційної скарги.

Враховуючи те, що сторони належним чином повідомлені про час та
місце розгляду апеляційної скарги та положення ст.101 ГПК України про межі
перегляду справи в апеляційній інстанції, колегія суддів вважає, що відсутність
представника відповідача не перешкоджає розгляду справи за наявними у ній
матеріалами.

Представник позивач у відзиві на апеляційну скаргу та в судовому
засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги.

Вказує, що стверджуючи про відсутність виставленого зі сторони
позивача рахунку для оплати виконаних агротехнічних робіт як підстави для такої
оплати, відповідач обходить факт отримання ним нашої претензії від 05.01.2005
року та власної відповіді на цю претензію, копії яких знаходяться в матеріалах
справи.

Як свідчить акт приймання-передачі виконаних робіт від 10.01.2005
року вартість цих робіт відповідачу була відома і за умовами договору від нас
не вимагалось ніяких інших дій, не виконання яких веде до неможливості їх
оплати. Таким чином, відповідач мав безперешкодну можливість здійснити
розрахунок за дані роботи у будь-який момент з дня підписання вищевказаного
акту приймання-передачі, проте цього не зробив.

Просить рішення господарського суду Вінницької області залишити
без змін, а апеляційну скаргу СВК "Родина" - без задоволення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши доводи
апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з такого.

24.09.2004 року між сторонами був укладений договір про виконання
агротехнічних робіт, відповідно до умов якого виконавець (позивач) зобов'язався
виконати роботи по збиранню цукрового буряку, а замовник (відповідач) -
прийняти та оплатити виконану роботу.

У п.3.1 договору передбачено, що обсяг робіт фіксується у
обопільних актах виконаних робіт.

Сторони також домовились, що відповідач зобов'язаний провести
розрахунок або в натуральній або в грошовій формі. При цьому вартість виконаних
робіт за кожен гектар зібраного буряку складає 850 грн.

Разом з цим, пунктом 3.5 зазначеного договору сторони погодили, що
"розрахунок буде проводитись цукром урожаю 2005 року".

Позивач виконав умови укладеного між сторонами договору, надавши
відповідачу послуги по збиранню 126 га цукрового буряку, що стверджується актом
виконаних робіт від 10.01.2005 року (а.с.14).

Разом з цим відповідач свої зобов'язання по договору НОМЕР_1
виконав частково, перерахувавши позивачу 10000 грн., свідченням чого є наявні в
матеріалах справи копії виписок банку (а.с.44-45).

Втрата інтересу до розрахунку в натуральній формі за надані
послуги по договору НОМЕР_1, що сталась внаслідок прострочення боржника, стало
підставою до звернення позивача з "повідомленням" НОМЕР_2 до
відповідача про відмову від прийняття виконання та вимогою про відшкодування
збитків у розмірі        97100 грн., що
відповідає чинному законодавству, зокрема ч.3 ст.612 ЦК України та ч.2 ст.220
ГК України.

Неналежне виконання відповідачем свого обов'язку є причиною, а
збитки позивача є наслідком протиправної поведінки відповідача.

Відповідно до статті 224 Господарського кодексу України учасник
господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені
вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані
цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною,
втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно ст.22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано
збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх
відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або
пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для
відновлення свого  порушеного права
(реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або
законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи,
то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено,
не може бути меншим від  доходів,
одержаних особою, яка порушила право.

На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин
справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода,
завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та
тієї ж якості,  полагодження пошкодженої
речі тощо).

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема,
відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.623 ЦК України, боржник, який порушив
зобов'язання має відшкодовувати кредиторові завдані цим збитки.

З урахуванням наведеного, господарський суд першої інстанції
обгрунтовано стягнув з Сільськогосподарського виробничого кооперативу
"Родина" на користь Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1 97100 грн. збитків.

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу спростовуються вищевказаним,
матеріалами справи та не грунтуються на вимогах чинного законодавства.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла до висновку, що
рішення господарського суду Вінницької області від 17.04.2007 року у справі
№7/337-06 є законним і обгрунтованим, відповідає матеріалам справи та чинному
законодавству, а підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись
ст.ст.  101,103,105 Господарського
процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Рішення господарського суду Вінницької області від 17 квітня
2007року у справі №7/337-06 залишити без змін, а апеляційну скаргу
Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Родина", с. Глинськ
Калинівського району Вінницької області
- без задоволення.

2. Справу № 7/337-06 повернути до господарського суду  Вінницької області.

Головуючий
суддя
Майор Г.І.

судді:

Горшкова Н.Ф.

Філіпова Т.Л.

Віддрук.
4 прим.

1
- до справи

2,3
- сторонам

4
- в наряд