СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

28 серпня 2007 року
Справа № 2-15/4890-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Борисової Ю.В.,

суддів                                                                      Гоголя Ю.М.,

Гонтаря В.І.,

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився

відповідача: Ковальов Владислав Сергійович, довіреність №  3   від 12.03.07,  Відкрите акціонерне товариство "Будівельне управління № 813";

розглянувши апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Будівельне управління № 813" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Іщенко І.А.) від 15.06. 2007 у справі № 2-15/4890-2007

за позовом           приватного виробничо-комерційного малого підприємства "НАСА" (вул. Пролетарська, 69, місто Суми, Сумська область, 40030)

до           відкритого акціонерного товариства "Будівельне управління № 813"

(вул. Сибірська, 1-в, місто Сімферополь, Автономна Республіка Крим, 95000 ;

поштова адреса: Центральний аеропорт, ВАТ БУ -813, місто Сімферополь, 95491)

про стягнення 52000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, приватне виробничо-комерційне мале підприємство "НАСА", звернулось до Господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до відповідача, відкритого акціонерного товариства "Будівельне управління № 813", про стягнення 52000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач несвоєчасно повернув позивачу бетонозмішувальну установку ДС-50А, у зв’язку з чим була нарахована неустойка у розмірі 52000,00 грн. за період з 19.10.2006 до 27.02.2007, що стало приводом для звернення з позовом до суду про стягнення вказаної суми неустойки в примусовому порядку.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 15 червня 2007 року у справі № 2-15/4890-2007 позов приватного виробничо-комерційного малого підприємства "НАСА" задоволено частково. Стягнуто з відкритого акціонерного товариства "Будівельне управління № 813" на користь приватного виробничо-комерційного малого підприємства "НАСА" 39000,00 грн. неустойки,   390,00 грн. державного мита та 88,50 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим, відповідач звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду першої інстанції, обгрунтувавши вимоги тим, що він не отримував листа № 411 від 11.10.2006 про розірвання договору оренди установки і ці обставини виключають можливість нарахування неустойки за її несвоєчасне повернення. Відповідач у скарзі стверджував про неможливість прийти до достовірного висновку, що позивач дійсно надсилав вищевказаний лист про розірвання договору, оскільки відсутній опис вкладеної позивачем кореспонденції у поштовий конверт.

Розпорядженням заступника голови суду від 28 серпня 2007 року, у зв’язку з відпусткою головуючого судді Сотула В.В., її  змінено на суддю Борисову Ю.В., яка призначена головуючою у справі.

Представник позивача на засідання суду апеляційної інстанції не з’явився, про час та місце судового засідання повідомлений своєчасно, належним чином, про причини неявки судову колегію не сповістив. Позивачем до суду апеляційної інстанції направлено заперечення на апеляційну скаргу, де він просить судове рішення залишити без змін, а скаргу –без задоволення.

Ухвалою Севастопольського апеляційного господарського суду від 08.08.2007 про прийняття апеляційної скарги та призначення її до розгляду явка представників сторін обов’язковою не визнавалась, у зв’язку з чим судова колегія вважає можливим розглянути апеляційну скаргу у відсутність нез’явившегося представника позивача за наявними у справі доказами, оскільки згідно зі статтею 101 Господарського процесуального кодексу України господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення (ухвали) місцевого господарського суду у повному обсязі.

Переглянувши рішення господарського суду першої інстанції на підставах і за правилами статті 101 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Севастопольського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Позивачем, приватним виробничо-комерційним малим підприємством "НАСА" (підрядник) та відповідачем, відкритим акціонерним товариством "Будівельне управління № 813" (замовник) 03.06.2004 був укладений договір № 2/12-16.06, згідно з пунктом 1.1 якого підрядник надає замовнику послуги з улаштування ґрунтоцементної основи з суміші, виготовленої у бетонозмішувальній установці ДС-50А на об'єкті "Капітальний ремонт автодороги „Київ-Чоп" Обхід м. Житомир" (а.с. 8-9).

Пунктом 2.1. договору сторони передбачили вартість послуг з улаштування ґрунтоцементної основи, яка складає 25000,00 грн. на місяць у тому числі ПДВ 20%. Вартість послуг не змінюється до закінчення дії договору. У разі продовження договору на 2005 рік сплата за зимові місяці простою визначається додатковою угодою.

01 жовтня 2004 року сторонами було підписано додаткову угоду з протоколом розбіжностей, відповідно до якої бетонозмішувальна установка ДС-50А після закінчення договору залишається у замовника на зберіганні до наступного будівельного сезону. Замовник сплачує підряднику (позивачу) за місяці простою амортизаційні відрахування в розмірі 33,42 грн. за кожну годину простою. В місяць сплачується 33,42 грн. х 167 м/ч=5603,53 грн., з ПДВ = 6724,24 грн. (а.с. 10-11).

01 травня 2005 року сторонами викладено вищевказаний договір в новій редакції. Так, орендодавець (позивач у справі) зобов'язаний передати орендарю (відповідачу у справі) у тимчасове платне користування бетонозмішувальну установку ДС-50А (а.с. 17-18)

Після закінчення строку дії договору орендар зобов'язаний повернути установку орендодавцю за актом приймання-передачі у триденний термін. Демонтаж, перевезення, монтаж установки в м. Суми здійснює орендар своїм транспортом та за власний рахунок (пункти 2.1., 2.4. Договору оренди бетонозмішувальної установки ДС-50А від 01.05.05).

Розділом 3 вищевказаної нової редакції договору сторони визначили розмір орендної плати та порядок оплати: орендна плата складає 25000,00 грн. на місяць у тому числі ПДВ 20%. Орендар здійснює щомісячно 100% попередню плату за оренду установки шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок орендодавця до 10 числа поточного місяця. Розмір орендної плати за місяці простою з 01.11.2005 по 01.05.2006 визначається в сумі 6500,00 грн. на місяць.

Також, пунктом 4.1. вищевказаної нової редакції договору сторони встановили обов'язок орендаря забезпечити зберігання установки на момент її використання та передати її орендодавцю у технічно справному стані за актом приймання-передачі у триденний термін з моменту закінчення дії договору. У відповідності до пункту 7.1. цієї редакції договору строк його дії встановлений до 01.05.2006 року, у будь-якому випадку до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань та проведення розрахунків.

Встановлено, що після закінчення строку дії вищевказаного договору відповідачем не було повернуто позивачу об'єкт оренди, а останній в місячний термін не надав з цього приводу заперечень.

Господарським судом з цього приводу зроблено вірний висновок, що на підставі статті 764 Цивільного кодексу України, згідно з якою, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором, вищевказаний договір сторін було фактично поновлено на строк до 01.05.2007.

Пунктом 3.5. вказаного договору, за орендодавцем передбачено право на розірвання цього договору у випадку невиконання або неналежного виконання орендарем протягом 3-х місяців пунктів 3.1., З.2., 3.3. цього Договору а також вимагати повернення установки в триденний термін з моменту розірвання договору в технічно справному стані.

Так, позивач посилається на те, що в порушення пунктів 3.1., З.2., 3.3. Договору оренди бетонозмішувальної установки ДС-50 від 01.05.2005 року, норм матеріального права, відповідач протягом дії договору неналежно виконував свої зобов'язання щодо своєчасної оплати позивачу орендної плати в установлений договором термін.

Вказане порушення відповідачем своїх зобов'язань встановлено рішенням господарського суду АР Крим від 09.01.2007  у справі № 2-21/18692-2006, й ці факти згідно з правилами частини 2 статті 35 Господарського процесуального кодексу України господарський суд першої інстанції вірно визнав преюдиціальними.

Крім того, встановлено, що позивач листом № 441 від 11.10.06 року повідомив відповідача про розірвання договору та вимагав від відповідача повернути бетонозмішувальну установку ДС-ЮА відповідно до умов договору в технічно справному стані (по акту прийому-передачі) в 3-х денний термін. Цей факт підтверджується наявною в матеріалах справи копією листа позивача з офіційною перепискою на а.с.31-32, що, на думку судової колегії, спростовує твердження представника відповідача про отримання в конверті від 16.10.2006 чистого аркушу паперу та свідчить про надуманість таких заперечень проти позову.

Зважаючи на вимоги статті 782 Цивільного кодексу України, якою закріплено право наймодавця відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд, та у разі відмови наймодавця від договору найму договір вважається розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору, та враховуючи, що пунктом 3.5. договору, за орендодавцем передбачено право на розірвання цього договору у випадку невиконання або неналежного виконання орендарем протягом 3-х місяців пунктів 3.1., 3.2., 3.3. цього Договору, а також вимагати повернення установки в триденний термін з моменту розірвання договору в технічно справному стані, господарський суд першої інстанції цілком правомірно не погодився з твердженнями позивача про розірвання вищевказаного договору з моменту отримання відповідачем повідомлення про його розірвання.

Дійсно, відповідно до пункту 8.2. Договору сторони передбачили, що його розірвання може мати місце за умови письмового попередження однієї зі сторін іншу за один місяць. Відкрите акціонерне товариство "Будівельне управління № 813" було повідомлене про розірвання Договору фактично 16.10.2006. Таким чином, договір можна вважати розірваним з 16.11.2006, тобто через один місяць після письмового попередження.

Посилання відповідача на пункт 3 статті 653 Цивільного кодексу  України в обґрунтування своїх заперечень, якою передбачено, що у разі розірвання договору у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили, є неспроможнім, оскільки, дійсно, предметом рішення господарського суду від 09.01.2007 у справі № 2-21/18692-2006 між приватним виробничо-комерційним малим підприємством "НАСА" та відкритим акціонерним товариством "Будівельне управління № 813" не було розірвання договору оренди бетонозмішувальної установки ДС-50 від 01.05.2005 й судом не встановлювався факт розірвання договору.

Вказаним рішенням відкрите акціонерне товариство "Будівельне управління № 813" було зобов'язане повернути бетонозмішувальну установку ДС-50А позивачу.

З посиланнями на частину 1 статті 785 Цивільного Кодексу України, яка у разі припинення договору найму зобов'язує наймача негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено у договорі, на статтю 6 цього Кодексу стосовно вільного волевиявлення сторін в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, та у відповідності до статті 629 Цивільного кодексу України, якою передбачена обов'язковість виконання сторонами умов договору, суд вірно встановив факт порушення відповідачем умов договору та задовольнив вимоги щодо стягнення з нього суми неустойки.

Так, пунктом 3.5. Договору сторони обумовили обов'язок орендаря повернути установку в триденний термін з моменту розірвання договору в технічно справному стані. Враховуючи те, що господарським судом встановлено, що договір вважається розірваним з 16.11.2006, строк добровільного виконання обов'язку відповідача повернути установку скінчився через три дні, тобто 19.11.2006.

Однак, відповідачем вказана бетонозмішувальна установка ДС-50А була повернута лише 27.02.2007, про що свідчить підписаний обома сторонами акт прийому-передачі від 27.02.2007 (а.с. 36).

Враховуючи, що частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, а згідно з частиною 1 статті 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом, та беручи до уваги, що відкрите акціонерне товариство "Будівельне управління № 813" по закінченню дії договору не повернуло бетонозмішувальну установку приватному виробничо-комерційному малому підприємству "НАСА", суд цілком правомірно застосував правила законодавства щодо стягнення з порушника зобов’язання суми неустойки. Адже якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Крім того, пунктом 5.1 Договору сторони передбачили відповідальність сторони за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за договором в порядку, встановленому чинним законодавством України.

Також слід зазначити, що господарським судом першої інстанції правильно скорегований розмір неустойки в бік зменшення, оскільки позивачем до відшкодування невірно розрахована сума неустойки у розмірі 52000,00 грн. як за 4 місяці прострочення повернення цієї установки (з 20.10.2006  по 27.02.2007 ).

Оскільки під час судового розгляду справи встановлено, що договір сторін можна вважати розірваним з 16.11.2006, а відповідач зобов'язаний був повернути позивачу бетонозмішувальну установку за актом прийому-передачі до 19.11.2006, термін прострочення склав з 20.11.2006 по 27.02.2007, тобто 3 місяці. Тому судом вірно розрахована сума неустойки в розмірі 39000,00 грн. (6500,00 (плата за користування) х 2 х 3 місяці прострочення = 39000,00).

Відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладені судом на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного, судова колегія Севастопольського апеляційного господарського суду вважає, що рішення суду першої інстанції постановлено у повній відповідності до вимог чинного законодавства, висновки суду грунтуються на повному, об’єктивному дослідженні обставин справи, підтверджуються доказами, а тому рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - залишенню без задоволення.

Керуючись статтями 101, 103 (пункт 1), 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 15 червня 2007 року  у справі № 2-15/4890-2007 залишити без змін.

2. Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Будівельне управління № 813"  залишити без задоволення.

Головуючий суддя                                                  Ю.В. Борисова

Судді                                                                                Ю.М. Гоголь

В.І. Гонтар