СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

15 серпня 2007 року
Справа № 20-4/323

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Лисенко В.А.,

суддів                                                                      Котлярової О.Л.,

Ткаченка М.І.,

секретар судового засідання                                        Суровикіна М.С.

за участю представників сторін:

позивача: Чупракова Р.Є., директор,

відповідача: не з'явився,

3 особи: Сазонов О.В., довіреність б/н від 26.03.2007,

розглянувши апеляційну скаргу Фонду державного майна України на постанову господарського суду міста Севастополя (суддя  Остапова К.А.) від 21.05.2007 по справі № 20-4/323

за позовом           Приватного підприємства "Вектра" (Качинське шосе, 44-10, місто Севастополь, 99026)

до           Фонду державного майна України (вул. Кутузова, 18/9, місто Київ, 01133)

3-тя особа  Регіональне відділення Фонду державного майна України в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі  (майд. Повсталих, 6, місто Севастополь, 99008)

про визнання права позивача на викуп окремої будівлі магазину, яка знаходиться за адресою: сіло Вишневе, вул. Качинська, 39 В; визнання частково нечинним наказу Фонду державного майна України № 263 від 10.02.2004; зобов'язання Фонду державного майна України внести зміни в наказ Фонду державного майна України № 263 від 10.02.2004

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство „Вектра” звернулось до господарського суду міста Севастополя  з позовом  до Фонду державного майна України (3 особа: Регіональне відділення Фонду державного майна України в Автономної республіки Крим та Севастополі) про  визнання  права позивача на викуп окремої будівлі магазину, яка знаходиться за адресою: с. Вишневе, вул.Качинська, 39-В, визнання  частково нечинним наказу Фонду державного майна України № 263 від 10.02.2004, про  зобов’язання Фонду державного майна України внести зміни в наказ Фонду державного майна України № 263 від 10.02.2004.

Постановою  господарського суду міста Севастополя від  21.05.2007 (суддя Остапова К.А.)  у справі № 20-4/323 позов задоволено.

Постанова мотивована тим, що  Приватне підприємство „Вектра”   орендує  окрему будівлю  магазину, що  знаходиться  за адресою: вул.  Качинська  39-В, с.  Вишневе, місто Севастополь.  У процесі оренди за згодою орендодавця  воно здійснило поліпшення орендованого майна, які неможливо відокремити, і які  складають  більш 25 % вартості  орендованого майна.  Позивач звернувся до Фонду державного майна України з проханням про включення орендованого майна до переліку об’єктів, що підлягають приватизації. Наказом Фонду  держмайна України  № 263 від 10.02.2004 затверджено перелік  об’єктів групи А, які підлягають приватизації, до складу якого увійшла  окрема будівля магазину шляхом продажу з аукціону. Позивач неодноразово звертався із заявою до відповідача з проханням про зміну способу приватизації  спірного об’єкта, але йому було відмовлено. Вважаючи  відмову  відповідача незаконною та такою, що порушує права позивача, суд першої інстанції у повному обсязі задовольнив  позовні вимоги.

Не погодившись з вищевказаним рішенням, Фонд державного майна України  подав апеляційну скаргу. Доводи скарги мотивовані тим, що судом порушені норми матеріального та  процесуального права. На думку сторони,  Конституційний суд України   по  окремій справі (від 13.12.2000) вказує на те, що доцільність  застосування того чи іншого способу приватизації визначається органом приватизації. Господарський суд не є таким органом. Включення  підприємства до іншого, ніж пропонує  покупець способу приватизації, не може розглядатися як  відмова у приватизації.  Спірний наказ Фонду державного майна України  прийнятий  в рамках законодавчого поля України, не суперечить жодному нормативному акту, не порушує прав позивача. Більш детальніше доводи вказані у скарзі.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Судове засідання було відкладеним з 31.07.2007 на 15.08.2007.

Розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 15.08.2007 змінено склад судової колегії, суддю Антонову І.В. замінено на суддю Котлярову О.Л.

В судове засідання представник третьої особи не з'явився, про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином.

Судова колегія розглядає справу за відсутністю представника третьої особи, оскільки відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Переглянувши постанову суду першої інстанції відповідно до вимог статей 195, 196 Кодексу адміністративного судочинства України, вивчивши матеріали справи, судова колегія вважає, що скарга  підлягає частковому  задовольнянню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 1 частині 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) –переданий на  вирішення адміністративного суду  публічно-правовий спір, у якому хоча б  однією  зі сторін є орган  виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова  особа  або інший суб’єкт, якій здійснює владні управлінські функції на  основі законодавства, в тому числі на виконання  делегованих повноважень.

Як вбачається  з матеріалів справи, позивач звернувся  з позовом про   визнання  права позивача на викуп окремої будівлі магазину, яка знаходиться за адресою: с. Вишневе, вул. Качинська, 39-В, визнання  частково нечинним наказу Фонду державного майна України № 263 від 10.02.2004, зобов’язання Фонду державного майна України внести зміни в наказ Фонду державного майна України № 263 від 10.02.2004. Спірні правовідносини  виникли у зв’язку з тим, що  позивач вважає наказ Фонду незаконним та таким, що порушує його права на викуп орендованого майна, що в свою чергу  виключає можливість розгляду даної справи в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на те, що предмет спору у даній справі  пов’язаний з реалізацією  права на  користування  державним  майном  на умовах оренди з подальшою приватизацією цього об’єкта, тобто  спірні правовідносини мають  цивільно-правовий характер, даний спір не є публічно-правовим, на який поширюється компетенція адміністративних судів, а підлягає розгляду у порядку  господарського судочинства.

Вказаного висновку додержується і Вищий господарський суд України згідно  з рекомендаціями Вищого господарського суду України № 04-5/120 від 27.06.2007. З огляду на зміни і доповнення, внесені до Господарського процесуального кодексу України згідно з Законом України від 15.12.2006 № 483-V „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення підсудності справ з питань приватизації та з корпоративних спорів”, зокрема до частини 2 статті 1 та 12 цього Кодексу, справи у спорах, пов’язаних з приватизацією державного майна (крім спорів про приватизацію державного житлового фонду) підвідомчі господарським судам. За змістом і направленістю вказаного закону його прийняття не виключає розгляду місцевими і апеляційними господарськими судами у встановленому законом порядку  справ у спорах про визнання недійсними актів державних та інших органів, підприємств і організації, які не відповідають законодавству і порушують права та охоронювані законом інтереси підприємств  та організації. Господарському суду підвідомчі спори про визнання недійсним лише таких актів державних та інших органів, підприємств і організацій, які не відповідають законодавству і порушують права та охоронювані законом інтереси підприємств  та організації і тягнуть для  позивачів певні правові наслідки.

До компетенції господарських судів не відноситься розгляд справ у спорах: про оскарження суб’єктом господарювання дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування, іншого суб’єкта владних повноважень, їхньої посадової чи службової особи, що випливають  з наданих їм владних управлінських функцій, якщо ці дії (бездіяльність) не пов’язані з відносинами, врегульованими господарським договором.

У даному конкретному випадку наслідком оскарження наказу Фонду державного майна України  та  внесення змін до наказу  для позивача є реалізація   господарських правовідносини.

Таким чином, спірні правовідносини повинні бути розглянутими за правилами  Господарського процесуального кодексу України.

Аналогічної  точки зору додержується Вищий адміністративний суд України у конкретній справі за № 2-17/14628-05 А.

Відповідно до  пункту 1 частини 1 статті 157  Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, оскільки провадження за заявою  Приватного підприємства  „Вектра”, яку не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, було помилково  порушено, суд  скасовує постанову суду першої інстанції та закриває провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга  у зв’язку з цим підлягає частковому задоволенню.

Судова колегія роз'яснює сторонам право на звернення до суду за правилами Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 195, 196, 198 (пункт 4), 202, 203 (пункт 1) 205 (пункт4 частини 1), 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Фонду державного майна України задовольнити частково.

Постанову господарського суду  міста Севастополя від 21.05.2007 у справі № 20-4/323 скасувати.

Провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала  може бути оскарженою в порядку і строки, передбачені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                        В.А. Лисенко

Судді                                                                      О.Л. Котлярова

М.І. Ткаченко