ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5, м.
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"27"
серпня 2007 р.
Справа № 21/363-07

вх. № 7744/5-21

Суддя
господарського суду

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - не з*явився

відповідача - Галагуз М.С.

розглянувши справу за позовом СПДФО ОСОБА_1, м. Харків

до  ТОВ
"Регіон-стандарт", м. Харків

про стягнення 60512,83 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить
стягнутиз відповідача на свою користь заборгованість з урахуванням інфляції в
сумі 60360,00 грн., 3% річних в сумі 152,83 грн., а також віднести на
відповідача свої витрати по сплаті держмита та на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

Ухвалою керівництва суду від 10.08.07 р. в зв*язку з щорічною
відпусткою судді Інте Т.В. справу передано судді Тихому П.В.

В судовому засіданні 13.08.07 р. було оголошено перерву до
27.08.07 р. до 12:00 годин.

Після перерви позивач в судове засідання не з*явився, про причини
неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце
слухання справи.

Відповідач проти позову заперечує в повному обсязі, про що надав
суду відзив на позов, доповнення № 1 та № 2 до відзиву на позов. Пояснюючи
причини відхилення позову,  відповідач
стверджує,  що позивач вказані в актах
послуги не надавав, акти підписано директором позивача помилково у зв'язку із
специфічним видом послуг, що потребують спеціальних знань, яких директор не
має, віддаленістю від місця надання послуг місцезнаходження директора та його
завантаженістю. На вимогу суду директор - ОСОБА_1 був присутній в судових
засіданнях та особисто підтвердив вищенаведене. Відповідач заявив, що не
відображав вартість послуг за актами у своїй господарській діяльності і не
відносив їх на валові витрати, що обидва акти підписані у першому кварталі 2007
р., а результати наданих послуг висвітлюються тільки по закінченні кварталу під
час обробки документації бухгалтерією відповідача. Що стосується часткової
сплати за послуги у сумі 15000 грн., відповідач заявив, що це була передплата
до складання актів наданих послуг.

В процесі слухання справи Відповідач ще обґрунтовував заперечення
тим,  що позивач не запрошував від нього
довіреності або іншого оформлення повноважень перед залізницею, а без таких
повноважень виконання послуг не можливо, що послуга «приймання вантажів до
перевезення залізничним транспортом» надається тільки залізницею,  що у позивача крім актів нема ніяких інших
документів, які мали оформлюватись при виконанні послуг і бути доказами, що
жоден документ по перевезенню вантажів відповідача не має підпису позивача, що
позивач не мав договірних відносин з залізницею для отримання інформації з
питань консультування та ін.  В
обґрунтування заперечень позову відповідач спирається на приписи, що містяться:
у ст. 308  Господарського кодексу
України, згідно якої  прийняття вантажів
до перевезення здійснюється перевізниками;
п.2.2 Правил планування перевезень вантажів, затверджених наказом
Мінтрансу від 09.12.2002 № 873 та зареєстрованих в Мінюсті України за №
1030/7318, згідно яких плани перевезень вантажів, що подаються відправниками,
підписуються керівником підприємства та подаються в Управління залізниці, а не
на станції відправлення; п.п. 6.1; 6.2 вказаних Правил згідно яких облікові
картки ведуть працівники залізничних станцій самостійно, тобто без участі інших
представників; п.2.3 Правил оформлення перевізних документів, затверджених
наказом Мінтрансу України від 21.11.2000 р. № 644, та зареєстрованих у Мінюсті
України за № 863/5084  згідно яких  Представник відправника повинен мати
довіреність на оформлення перевезення, а позивач її не мав та ін.

Під час слухання справи позивач уточнював, що послуги надані
докладанням інтелектуальних зусиль позивача та завдяки його знанням, внаслідок
чого він готував документи, зокрема плани перевезень вантажів, а підготовлені
документи надавав на підпис робітникам відповідача, тому сам їх не підписував.
Відповідач на це заперечував, що таких повноважень, як підписання вказаних
документів, своїм робітникам на надавав.

Крім того,  за клопотанням
відповідача, яке мотивоване неможливістю надання послуг без участі залізниці та
відсутністю повноважень позивача для відносин з залізницею,  суд
направив запит до Південної залізниці із запитаннями: чи існували у
лютому-березні 2007 р. договірні відносини між залізницею та позивачем?; по
яким станціям здійснювалося приймання до перевезень вантажів відповідача?; чи
здійснювалось приймання до перевезення вантажів відповідача через або за участю
позивача?; чи надавав позивач залізниці оформлені ним плани перевезень вантажів
відповідача; чи надавали позивачу станції відправлення вантажів документацію з
цих питань?; чи оформлював позивач на станціях відправлення вантажів
відповідача супровідну документацію та облікові картки?

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши
матеріали справи в їх сукупності, встановив наступне: згідно умов договору
НОМЕР_1 від 01.02.2007 р. про надання послуг позивач надає відповідачу послуги,
вказані у додатку № 1 до договору, в обсязі і на умовах, передбачених цим
договором, а відповідач сплачує послуги у безготівковому порядку. Ціни послуг
містяться у додатку №1 до договору, обсяг (кількість) послуг договором не
визначена. Сплата послуг можлива по факту підписання сторонами актів прийому-передачі
наданих послуг, або шляхом передплати. Згідно додатку № 1 до договору позивач
зобов'язався надати відповідачу такі послуги: прийняття групових та
індивідуальних партій вантажів до перевезення залізничним транспортом;
організація групового відправлення вантажів залізничним транспортом, а саме: -
оформлення планів перевезень на Південну залізницю і надання їх на станцію
відправлення, - збір документації зі станції відправлення і надання її
Замовнику;  підготування транспортної
документації та супроводжувальних листів, а саме: - оформлення  заявок на відправлення партії на Південну
залізницю та надання їх на станцію відправлення, - оформлення супроводжувальної
документації та облікових карток спільно з робітниками станції відправлення;
консультування, а саме: - відстеження залізничних телеграм про заборони (ін.
умови) із станцій  призначення та надання
їх Замовнику, - розрахунок вартості залізничних тарифів, - надання інформації
про вагони, що прямують залізницею. Сторонами підписано два акти прийому-передачі
наданих послуг: від 28 лютого 2007 р. на суму 36000,00 грн., та від 31 березня
2007 р. на суму 39000,00 грн. Вказані в обох актах послуги ідентичні та
співпадають з переліком послуг, що міститься у додатку № 1 до договору. Інших
документів, що підтверджують факт надання послуг позивач не надав. Відповідачем
здійснено передплату послуг на загальну суму 15050,00 грн., двома платежами від
20.02.2007 р.  в сумі 10000 грн. та від
22.02.2007 р. в сумі 5050,00 грн. Керуючись ст.530 Цивільного кодексу України
позивач 03.05.07 р. звернувся до відповідача із відповідною вимогою № 1 від
26.04.2007 р. про сплату за послуги, що підтверджується описом вкладення та
квитанцією про поштове відправлення. Ця вимога відповідачем не задоволена.

На запит суду до Південної залізниці отримано відповідь та
доповнення листами залізниці НОМЕР_2 від 25.07.2007 р. та НОМЕР_3 від
06.08.2007 р. згідно яких у лютому - березні
2007 р.: договірних відносин, у тому числі, по організації перевезень
вантажів чи надання інформації про перевезення вантажів між Південною
залізницею та позивачем не існувало; приймання вантажів ТОВ «Регіон-стандарт»
до перевезення через або за участю позивача не здійснювалося; Південна
залізниця документацію з цих питань позивачу не надавала.; на планах перевезення
вантажів підпис позивача відсутній; станції відправлення вантажів відповідача
документи з зазначених питань на ім'я позивача не надавали; на станціях
відправлення вантажів позивач супровідну документацію та облікові картки не
оформлював; позивач на Південній залізниці кваліфікаційний іспит не складав,
доручення і наказу на призначення
відповідального за навантаження - вивантаження  не мав, тому вказані у запиті роботи (послуги)
виконувати не міг.

Що стосується законодавства, яке регулює спірні взаємовідносини,
то згідно ст.ст.901-903 Цивільного кодексу України виконавець зобов'язаний по
завданню Замовника надати послугу, а замовник сплатити послугу, якщо інше не
встановлене договором. Виконавець надає послугу самостійно, а у випадках
встановлених договором може доручити виконання іншій особі. Замовник
зобов'язаний сплатити надану послугу у розмірі, строки і у порядку встановлені
договором.  Відповідно до ст.530
Цивільного кодексу України, якщо строк виконання зобов'язання не встановлений
кредитор вправі вимагати його виконання у любий час, а боржник зобов'язаний
виконати  в 7-ми денний строк з дня його
виконання.

Що стосується спеціального законодавства, яке регулює спірні
відносини сторін по наданню послуг, пов'язані із залізничним перевезенням вантажів,
то згідно ст.308 Господарського кодексу України
прийняття вантажів до перевезення здійснюється перевізниками. Про
прийняття вантажу до перевезення Перевізник видає вантажовідправнику
відповідний документ. Відповідно Правил планування перевезень вантажів,
затверджених наказом Мінтрансу України від 09.12.2002 р. № 873 та
зареєстрованих в Мінюсті України за № 1030/7318 плани перевезень вантажів, що
подаються відправниками, оформлюються на бланках форми ГУ-12 або ГУ-12к, що
додаються до Правил, за підписом і печаткою відправника. Вказані плани
підписуються керівником підприємства та подаються в Управління залізниці.
Згідно п.2.3 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом
Мінтрансу України від 21.11.2000 р. № 644, та зареєстрованих у Мінюсті України
за № 863/5084, Представник відправника повинен мати довіреність на оформлення
перевезення. Згідно з п.п. 6.1; 6.2 вказаних Правил планування перевезень
вантажів облікові картки ведуть працівники
залізничних станцій  по формі, що
міститься у додатку 8 до Правил. Зідно п.2.6 вище вказаних Правил планування
перевезень вантажів декадну заявку на відправлення подає начальнику станції
відправника.

Ухвалою суду від 17.07.07 р. від позивача витребувались пояснення
щодо доповнення до відзиву на позов, а також інші докази виконання робіт.

Враховуючи вищевикладене, а також не, що позивач в судове
засідання на виклик суду не з*явився, витребуваних судом документів не надав,
його неявка перешкоджає вирішенню спору, суд вважає за необхідне позов залишити
без розгляду.

Керуючись ст.ст.44, 49, 75, п.5 ст.81, ст.86 ГПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов
залишити без розгляду.

Суддя