ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2007 р.
№ 20/48

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Хандуріна М.І., –головуючого,

Мамонтової О.М.,

Панової І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Відкритого акціонерного товариства "Тепловозоремонтний завод"

на постанову
Київського міжобласного апеляційного господарського суду  від 05 липня 2007 року

у справі
господарського суду
№ 20/48
Полтавської  області

за заявою
Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

до
Дочірнього підприємства "Житло-сервіс"

про
визнання банкрутом,

арбітражний керуючий
Ховрін Ю.А.,

за участю представників сторін:

ДК "Газ України" –Мицько Н.М. (дов. від 09.02.2007 № 32/10);

ВАТ "Тепловозоремонтний завод" –Горденко В.Ф. (дов. від 04.06.2007);

встановив:

У травні 2006 року  ДК "Газ України" звернулася до суду із заявою про порушення справи про банкрутство ДП "Житло-сервіс" у зв'язку з неспроможністю останнього виконати свої грошові зобов'язання у розмірі 158 542,57 грн.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 26.05.2006 р. порушено провадження у справі, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 20.06.2006 р. визнано вимоги ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" в сумі 158 542,57 грн. Зобов'язано ініціюючого кредитора подати до офіційного друкованого органу оголошення про порушення справи про банкрутство ДП "Житлосервіс". Розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Ховріна Ю.А., якого зобов'язано скласти реєстр вимог кредиторів.

Оголошення про порушення справи про банкрутство ДП "Житло-сервіс" опубліковано у газеті "Урядовий кур'єр" № 122 від 05.07.2006 р.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 20.02.2007 р. (суддя Білоусов С.М.) визнано грошові вимоги кредиторів, які зобов'язано внести до реєстру вимог кредиторів боржника у визначених судом розмірах, зокрема, ВАТ "Тепловозоремонтний завод" в сумі 285 000,00 грн., які віднесено до вимог четвертої черги.

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 05.07.2007 р. (колегія суддів у складі: Яковлєв М.Л. –головуючий, Міщенко П.К., Шкурдова Л.М.) ухвалу господарського суду Полтавської області від 20.02.2007 р. змінено. Визнано грошові вимоги ВАТ "Тепловозоремонтний завод" в сумі 180 000,00 грн. (включено до четвертої черги). Грошові вимоги в сумі 1 135 948,32 грн. відхилено. В іншій          частині ухвалу залишено без змін.

ВАТ "Тепловозоремонтний завод" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 05.07.2007 р. та прийняти нове рішення, яким включити грошові вимоги ВАТ "Тепловозоремоний завод" до реєстру вимог кредиторів ДП "Житло-Сервіс" в сумі 1 315 948,32 грн.

В обґрунтування посилається на необґрунтованість та незаконність оскаржуваного судового рішення, його невідповідність обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування норм процесуального права судова колегія Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За ст. 5 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.14  Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов’язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника , а також документи, що їх підтверджують.

Виходячи зі змісту ст. 14 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”  кредитор, подаючи до господарського суду відповідну заяву самостійно визначає розмір таких вимог, підтверджує їх відповідними документами. До обов’язків суду при розгляді відповідних заяв входить саме перевірка їх обґрунтованості та наявності документів, що підтверджують відповідні вимоги.

Під терміном "грошове зобов'язання" у цьому Законі розуміються зобов'язання боржника заплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених цивільним законодавством України. Склад і розмір грошових зобов'язань, в тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням процентів, які зобов'язаний сплатити боржник, визначаються на день подачі в господарський суд заяви про порушення провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Законом.

ВАТ "Тепловозоремонтний завод"  у встановлений Законом термін звернулося із заявою про визнання його кредитором боржника у розмірі 1 315 948,32 грн., з яких: 132 000 грн. заборгованість згідно договорів поворотної фінансової допомоги; 584 731,60 грн. заборгованість згідно договору доручення по поверненню стягнутого боргу по квартплаті мешканців колишнього житлового фонду ВАТ "ТРЗ", 152475,11 грн. –заборгованість за договором доручення по стягненню орендних платежів орендарів переданого ВАТ "ТРЗ" до ДП "Житло-сервс" фонду нежилих приміщень; 180 000,00 грн. –заборгованість за договором поруки за оплачений природний газ; 302 741,61 грн. –заборгованість за надані послуги і придбані у ВАТ "ТРЗ" товари та матеріали.

Відповідно до вимог ст. 33 ГПК України  кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки заявлені грошові вимоги ВАТ "Тепловозоремонтний завод"  до боржника за договором поруки № 7017-12/152-14/03-2769 від 28.10.2003 р. за оплачений природний газ у сумі 180 000,00 грн.  документально підтверджені,  тому суди дійшли висновку про їх включення до реєстру вимог кредиторів.

В той же час, судами попередніх інстанцій встановлено, що кредитором не надано в якості доказів виникнення боргу згідно договору доручення № 1/ТРЗ від 01.04.2002р.  акту прийому-передачі документів, які б посвідчували право вимоги зобов'язанням до боржника.  В той час як п. 2.1.1 та п. 2.1.2 Договору  передбачено як невід'ємну частину договору саме акт приймання –передачі документів та письмове повідомлення  боржника про передачу прав вимоги до третьої особи. А тому дійшли обґрунтованого висновку про відмову у включенні до реєстру вимог кредиторів заявленої суми заборгованості по поверненню стягнутого боргу по квартплаті мешканців колишнього житлового фонду скаржника в розмірі 584 731,60 грн. та 152 475,11 грн. по стягненню орендних платежів орендарів переданого скаржником боржнику фонду нежилих приміщень.

Крім того, скаржником документально не підтверджено грошові вимоги на суму 302 741,61 грн. по договорам купівлі-продажу № 2/ДП від 02.04.2002р., № 3/ДП від 02.04.2002 р., № 5/дп від 02.04.2002 р., оскільки не надано специфікації, в яких визначаються номенклатура, кількість та ціна товару, і які є невід'ємною часиною вищевказаних договорів, а тому у включенні вказаної суми до реєстру вимог кредиторів відмовлено.

Що стосується грошових вимог ВАТ "Тепловозоремонтний завод" на суму 105 000,00 грн. згідно договорів про поворотну фінансову допомогу, то апеляційний господарський суд відхилив вказані кредиторські вимоги,, змінивши ухвалу суду першої інстанції в означеній частині. При цьому суд виходив з того, що платіжні доручення №10445 від 29.12.2005 р., № 8114 від 10.10.2005 р., № 10127 від 15.12.2005 р., на які посилається заявник як на підтвердження своїх вимог, не містять  підпису платника та відмітки банку про переведення коштів, як того вимагає Інструкція  про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затверджена постановою Національного Банку України від 21.01.2004 р. № 22, а  тому обґрунтовано відмовили ТОВ "Тепловозоремонтний завод" в частині заявлених грошових вимог у розмірі 105 000,00 грн.

Надані скаржником до суду касаційної інстанції оригінали платіжних доручень як підтвердження грошових вимог згідно договорів про поворотну фінансову допомогу засновника суд залишає поза увагою, оскільки в силу вимог ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

За таких обставин, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що постанова апеляційної інстанції є обґрунтованою та відповідає нормам чинного законодавства та підстав для її скасування не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст.  1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Тепловозоремонтний завод" залишити без задоволення.

Постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 05 липня  2007 року у справі № 20/48  залишити без змін.

Головуючий                                                                       М.І. Хандурін

Судді                                                                                  О.М. Мамонтова

О.С.Удовиченко