СУД
ПОСТАНОВА

04.09.07р.

Справа № А3/237-07

За позовом  Управління Пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська, м. Дніпропетровськ

до  Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної
особи  ОСОБА_1, м. Дніпропетровськ

про стягнення 170 грн. 00 коп.

Суддя Юзіков
С.Г.

Секретар судового засідання Мацкова
К.В.

Представники сторін:

позивача - Лимар  О. П., юрисконсульт, дов. №84/08-16 від
10.01.2007р.

відповідача
- не з'явився  (про час і місце засідання
суду сповіщений належно)

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з
Відповідача фінансові санкції за неподання розрахунку зобов'язання зі сплати
збору на обов'язкове державне пенсійне страхування у строки, визначені
законодавством у розмірі 170,00 грн.

Відповідач відзив на позовну заяву
не надав.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 14.08.2007р. провадження у справі зупинено для
надання додаткових доказів.

Ухвалою суду від 04.09.2007р.
провадження у справі поновлено.

Справа розглядається за наявними у
ній матеріалами.

Згідно зі ст.160 Кодексу
адміністративного судочинства України в судовому засіданні було оголошено
вступну та резолютивну частини постанови.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представника Позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідач зареєстрований як
платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування
в управлінні Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська.

Згідно зі ст. 14, 15 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон)
Відповідач є страхувальником і платником збору на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування та зобов'язаний відповідно до п. 6 ч.2 ст. 17 та ч. 6 ст.
20 Закону сплачувати щомісячно та в повному обсязі страхові внески на найманих
працівників у розмірі 32% та 1-2% від фонду оплати праці.

Частиною 12 ст. 20 Закону
передбачено, що вищевказані страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового
стану платника -Відповідача.

Відповідно   до
положень   Закону   та "Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України", затверджених Постановою
правління Пенсійного фонду України №21-1 від 19.12.03р. (далі Інструкція) на
Відповідача покладено обов'язки по нарахуванню, обчисленню і  сплаті в установлені строки та в повному обсязі
страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з п. 5.1  Інструкції підприємства, установи та
організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм
власності, виду діяльності та господарювання проводять щомісячне нарахування
страхових внесків на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до
яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування
(обчислення)   заробітної   плати
(доходу). Страхові   внески
нараховуються незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця
виплати та використання, а також незалежно від того, чи були зазначені суми
фактично виплачені після їх нарахування до сплати. Нараховані за відповідний
базовий звітний календарний місяць страхові внески сплачуються платниками шляхом
перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків не пізніше ніж через
20 календарних днів із дня закінчення цього періоду незалежно від виплати
заробітної плати (доходу), на суми яких нараховуються страхові внески.

Відповідно до ч. 2 ст. 106 Закону
суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені
страхувальниками у строки, визначені ст. 20 Закону, вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових внесків, тобто недоїмкою.

Відповідно до п. 11.11 Інструкції
платники, зазначені в підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції,  щомісяця складають у двох примірниках
розрахунок суми страхових   внесків   на
загальнообов'язкове  державне  пенсійне страхування,  у  якому  зазначають
самостійно   обчислені   суми страхових внесків, за формою згідно з
додатком 23 цієї Інструкції.

Згідно з п. 9.3.5 за  неподання,
несвоєчасне  подання,  подання
не  за встановленою формою  або
подання  недостовірних  відомостей,
що використовуються  в  системі персоніфікованого  обліку
та  іншої звітності,  передбаченої
законодавством,  до  органів
Пенсійного фонду
накладається  штраф  у
розмірі 10 відсотків суми страхових внесків,  які були сплачені або підлягали  сплаті
за  відповідний звітний  період,
за  кожний  повний
або неповний місяць затримки подання
відомостей,   звітності,    але
не    менше    десяти неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян,  а в разі повторного протягом
року такого порушення - у розмірі 20 відсотків зазначених сум та не менше 20
неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. При цьому складається рішення за
формою згідно з додатком  17 цієї
Інструкції. Підставою для  прийняття  відповідного
рішення  є  акт
про зазначене порушення, складений у довільній формі.

Позивачем 30.07.2003р. винесено акт
НОМЕР_1про виявлення факту порушення законодавства щодо подання
"Розрахунку зобов'язання зі сплати збору на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" у строки, визначені законодавством за додатками №4,
22 та рішення НОМЕР_1про застосування фінансових санкцій за неподачу розрахунку
зобов'язання зі сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування у
строки, визначені законодавством, за якими фінансові санкції становлять 170,00
грн.

Відповідач не виконав вказані
вимоги законодавства: станом на 19.03.2007р. недоїмка по сплаті фінансових
санкції становить 170,00 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком.

Згідно з ч. 2 п. 14  ст. 106 Закону суми пені та фінансових
санкцій,  застосованих  за
порушення порядку  та  строків
обчислення,  нарахування та сплати
страхових внесків стягуються в тому ж
порядку,  що  й
недоїмка  із  сплати страхових внесків.

Статтею 67 Закону передбачено право
Пенсійного фонду України стягувати не сплачені суми недоїмки.

Відповідач не надав суду
контррозрахунку стягуваної суми чи доказів відсутності боргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України кожна
сторона  повинна  довести
ті  обставини,  на
яких ґрунтуються її вимоги та заперечення,  крім випадків, встановлених статтею 72 цього
Кодексу.

За таких обставин, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.  94, 158-160, 254, п. 6 Прикінцевих
та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України,
господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов
задовольнити повністю.

Стягнути з
Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи  ОСОБА_1, м. АДРЕСА_1(ідентифікаційний номер
НОМЕР_2) на користь Управління Пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська, 49023, м. Дніпропетровськ,
вул. Маріупольська, 3 (, р/р 3175 ДОУД Ощадбанку
України м. Дніпропетровська, МФО 305482) 170,00 грн. - фінансових
санкції.

Постанова набирає чинності
відповідно до ст. 254 Кодексу Адміністративного судочинства України та може
бути оскаржена у порядку та строки,
встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя
С.Г.
Юзіков