ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

25.01.07                                                                                               Справа №16/106-06

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

при секретарі: Акімова Т.М.

За участю:

представника позивача: Загороднюк А.Д., довіреність №10 від 24.01.2007р.,

представника відповідача: Сіроштан С.О. довіреність №/протокол №55 від 02.02.2006р., директор, Літвінова Т.В. довіреність б/н від 05.01.2007р.

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Дочірнього підприємства “Гауда” товариства з обмеженою відповідальністю “Станіслав і К”, с. Антонівка м. Херсон

на рішення господарського суду Херсонської області від  01.11.2006р. у справі №16/106-06

про стягнення суми

встановив:

Рішенням господарського суду Херсонської області від 01.11.2006 року по справі  №16/106-06 суддя (Гридасов Ю.В.) задоволені позовні вимоги ВАТ “Великолепетиський маслозавод”  про стягнення з ДП “Гауда” ТОВ “Станіслав і К” суми 2603грн.23коп. збільшення основного боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, 1538грн. пені за прострочку виконання зобов’язання по сплаті орендної плати за договором оренди  від 24.03.2003р. та 736грн.94коп. 3% річних від простроченої суми.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконання умов договору оренди виробничих приміщень, обладнання та майна від 24.03.2003р. позивач здійснив передбачені договором зобов’язання передавши відповідачу за актом прийому-передачі в оренду майно відповідно до зазначеного договору.

Керуючись ст.35 Господарського процесуального кодексу України суд визнав встановленим постановою Запорізького апеляційного господарського суду по справі № 7/60-ПД-05 факт заборгованості відповідача по орендній платі в загальній сумі 17031грн.64коп.,в тім числі: за листопад  2004р. в розмірі 15076грн. 64коп. та грудень 2004р. в розмірі 1955грн. На підставі ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України суд присудив до стягнення за прострочку виконання зобов’язань за договором зі сплати орендної плати суму інфляційних 2603грн.23 коп. та три проценти річних в сумі 736грн.94коп. Крім того, посилаючись на п.9.1.1. договору, ст.549 Цивільного кодексу України, ст.232 Господарського кодексу України визнав законними та обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення пені в сумі 1538грн.40 коп.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду, Дочірнє підприємство “Гауда” товариства з обмеженою відповідальністю “Станіслав і К” м. Херсон – відповідач у справі, звернувся з апеляційною скаргою. Заявник вважає, що при винесенні рішення господарським судом було не в повному обсязі досліджені докази по справі та не з’ясовано обставини, що мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Порушення судом застосування норм матеріального права вбачає в наступному. В позовній заяві про стягнення штрафних санкцій позивач в якості матеріально-правової бази посилається на ст.ст. 525,526,549,625 ЦК України, якими прямо передбачено  стягнення штрафних санкцій лише за прострочення грошового зобов’язання. Але умовами договору, зокрема п.5.1 передбачена змішана форма розрахунків за оренду майна та обладнання, як грошовими коштами, так і у натуральному вигляді-30% від прибутку, отриманого орендарем від виготовленої на орендованому обладнанні молочної продукції. Таким чином, на думку заявника апеляційної скарги, у суду не було підстав стягувати інфляційні втрати та 3 % річних. До того ж, розрахунок штрафних санкцій прийнято судом без врахування вимог ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, якою передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано, що порушує вимоги ст. 43 ГПК України.

За вказаних обставин, просить рішення господарського суду Херсонської області від 01.11.2006р. по справі №16/106-06 скасувати та ухвалити нове, яким в позові ВАТ “Великолепетиський маслозавод” відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга ДП “Гауда” ТОВ “Станіслав і К” була прийнята до провадження та призначена до розгляду на 25.01.2007 року.

Розпорядженням Голови Запорізького апеляційного господарського суду №149 від 25.01.2007 року справа № 16/106-06 передана для розгляду колегії суддів у складі: головуючий:   Коробка Н.Д. (доповідач), судді: Кагітіна Л.П., Юхименко О.В.

Представник ДП “Гауда” ТОВ “Станіслав і К” в судовому засіданні підтримав вимоги, викладені в апеляційній скарзі.

У відзиві на апеляційну скаргу та в усних поясненнях наданих суду представники позивача заперечують проти доводів апеляційної скарги та вказують на те, що в даному випадку наявність заборгованості за спірним договором оренди з боку відповідача є встановленим фактом, який не потребує доказування, за прострочку оплати суми орендної плати за орендоване майно судом правомірно стягнено суми інфляційних, 3 % річних та пеню, передбачену умовами договору.

За  вказаних обставин просять рішення господарського суду залишити без змін, скаргу без  задоволення.

За клопотанням представників сторін судовий процес вівся без застосування фіксації технічними засобами. За їх згодою судове засідання закінчено оголошенням вступної та резолютивної частин постанови.

Відповідно до ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін та проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає зміні, виходячи з наступного.

Правовідносини сторін у справі були врегульовані договором від 24.03.2003р. оренди виробничих приміщень, устаткування та майна, на виконання якого за актом приймання-передачі від 01.04.2003р. зазначене в договорі майно було передане відповідачу.

Пунктом 5 договору сторонами узгоджена орендна плата, порядок розрахунків і амортизаційних відрахувань та встановлено, що в якості оплати за користування предметом оренди Орендар сплачує Орендодавцю щомісячно до 15 числа наступного місяця в змішаній формі (грошовими коштами та натуральному вигляді) 30% відрахувань від прибутку, отриманого Орендарем від виробництва продукції (м’якого, твердого сиру, масла, іншої молочної продукції в тому числі казеїну) виготовленої Орендарем на орендованому обладнанні продукції в процесі використання предмету оренди, строк оренди з 24.03.2003. по 24.03.2005р.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 31.10.2005р. та постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 15.03.2206р. по справі №7/60-ПД-05 встановлено, що зобов’язання за договором зі сплати орендної плати за листопад 2004року складає 15076грн.64коп., за грудень 2004року- 1955грн. Таким чином, зазначеним рішенням встановлено  прострочення саме грошового зобов’язання.

Відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Згідно ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до розрахунку позивача, викладеному в доповненні до позовної заяви від 29.05.2006 р. сума інфляційних втрат за період грудень 2004р.- квітень 2006р. складає 2603грн.23коп., три проценти річних за період з 15.01.05р. по 29.05.06р. –736грн.94коп. Колегія суддів підтримує висновок господарського суду про стягнення вказаних сум.

Щодо стягнення пені, то колегія суду апеляційної інстанції зазначає наступне.

Пунктом 9.1.1. договору передбачено, що в випадку прострочки зі сплати орендних платежів орендатор сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочки.

Колегія суддів зауважує, що подвійна облікова ставка НБУ є величиною змінною, в договорі сторони не визначили період дії ставки НБУ, а тому розмір пені не встановлено. Розрахувати пеню в даному випадку неможливо, оскільки невідомо, що мали на увазі сторони, яку для розрахунку брати подвійну облікову ставку Нацбанку – ту, яка діяла на період укладення договору, чи ту, яка діяла в період , коли було допущено прострочення грошового зобов’язання, чи ту, яка діяла на день винесення рішення господарським судом. В зв’язку з цим в позові в частині стягнення пені в сумі 1538 грн.40коп. слід відмовити.

Доводи  заявника по апеляційній скарзі колегією суддів до уваги не приймаються та спростовуються  залученими по справі доказами.

За таких обставин  рішення господарського  суду  Херсонської області підлягає зміні.

Відповідно до ст.49 ГПК України судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.49, 101, п.4ст.103, ст.104, 105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства “Гауда” Товариства з обмеженою відповідальністю “Станіслав і К” с. Антонівка м. Херсон залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Херсонської області від 01.11.2006 року по справі               № 16/106-06  змінити.

Резолютивну частину рішення викласти в такій редакції:

Позов задовольнити частково. Стягнути з дочірнього підприємства “Гауда” товариства з обмеженою відповідальністю “Станіслав і К” м. Херсон, с. Антонівка, вул. Лугова,27-а, код ЄДРПОУ-24752615, р/р № 3461 в ХОД АКБ “Укрсоцбанк”, МФО-352015 на користь Відкритого акціонерного товариства “Великолепетиський маслозавод”, адреса: Херсонська область, с.м.т. В.Лепетиха, вул. Дімітрова , 50,код ЄДРПОУ-00447505, р/р №6 в ХФ КБ “Західінкомбанк”,МФО-352327, 2603 грн.23коп. суми збільшення основного боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, 736грн.94 коп.-3% річних, 56 грн.22 коп. держмита та  на ІТЗ судового процесу 65грн.03 коп. Видачу наказів доручити господарському суду Запорізької області.

В решті позову відмовити.

Постанова оформлена відповідно до ст. 84 ГПК України 26.01.2007р.