ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2007 р.
№ 2-2/9902-2006

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

В. Овечкін  –головуючого,

Є. Чернов –доповідач
В. Цвігун

за участю представників сторін:

Фірми "Інтерпом"
Омельчук К.Д. –(дор. № 100 від 02.07.2007)

ПП "Тор Легос"
Сілант'єв Д.К. –(протокол № 1 від 27.07.2005)

розглянув касаційну скаргу
Фірми "Інтерпом" Всеукраїнської громадської організації "Союз організації інвалідів України"

на постанову
Севастопольський апеляційного господарського суду від 12 квітня 2006 року

у справі
№ 2-2/9902-2006 господарського суду АР Крим

за позовом
Фірми "Інтерпом" Всеукраїнської громадської організації "Союз організації інвалідів України"

до
Приватного підприємства "Тор Легос"
ТОВ "Біотон"
ДП "Севастопольський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації"

третя особа
підприємство об'єднання громадян "ІНВА-ЛАЙН" Кримського республіканського об'єднання інвалідних організацій Спілки організацій інвалідів України

про
визнання незаконними дій, змін в технічні умови, скасування державної реєстрації змін до технічних умов

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду АР Крим від 18-25.01.2007 (суддя В.Толпиго) в позові про визнання зареєстрованих змін в технічні умови незаконними та відміни державної реєстрації таких змін відмовлено, в частині вимог про визнання незаконними дій ТОВ "Біотон" та ДП "Севастопольський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" провадження у справі припинено з підстав непідвідомчості спору господарському суду.

Рішення суду мотивовано тими обставинами, що ТОВ "Біотон" на підставі договорів купівлі-продажу придбало у позивача право власності на технічні умови ТУ У 15.8-2-2002 "Біологічно активні добавки "Полізим" та правомірно звернулося до ДП "Севастопольський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" із заявою про реєстрацію змін до ТУ У 15.8-2-2002 "Біологічно активні добавки "Полізим"; в подальшому ТОВ "Біотон" на підставі договору купівлі-продажу відчужило права на технічні умови підприємству "ІНВА-ЛАЙН", а останнє в свою чергу –ПП "ТОР ЛЕГОС"; за заявами нових власників було проведено відповідну реєстрацію змін до технічних умов.

Щодо вимог про визнання незаконними дій юридичних осіб, то за приписами ст. 12 ГПК України такі спори господарському суду не підвідомчі.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 12.04.2007 (судді: Г.Прокопанич, В.Плут, О.Щепанська) рішення господарського суду першої інстанції залишено без зміни з аналогічних мотивів та підстав.

Позивач в касаційній скарзі просить апеляційну постанову та рішення господарського суду першої інстанції скасувати з підстав неправильного застосування норм матеріального права.

Позивач вважає, що господарськими судами надано неправильну юридичну оцінку договору купівлі-продажу від 23.01.2003, не звернувши увагу, що зазначений договір містить відкладальну умову, а саме передбачав уступку права власності на технічні умови після перерахування позивачу 1400 грн., що не відбулося; здійснена ТОВ "Біотон" оплата передбачає лише право користування.

Вищий господарський суд України у відкритому судовому засіданні дослідив матеріали справи, доводи касаційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, вважає, що скарга  не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Господарськими судами встановлено, що між позивачем та ТОВ "Біотон" було укладено договір від 27.01.2003 за умовами якого останньому були передано право власності на ТУ У 15.8-2-2002 "Біологічно активні добавки "Полізим" та іншу нормативно-технічну документацію згідно акту прийому-передачі.

В подальшому ТОВ "Біотон" відчужило право власності на технічні умови підприємству "ІНВА-ЛАЙН", а те в свою чергу ПП "ТОР ЛЕГОС".

Відповідно до рішення господарського суду від 31.07.2006 у справі № 2-7/11961-2006 визнано право власності на технічні умови ТУ У 15.8-2-2002 "Біологічно активні добавки "Полізим" за ПП "ТОР ЛЕГОС".

Відповідно до ст. 35 ГПК України рішення суду з цивільної справи, що набрало законної сили, є обов'язковим для господарського суду, щодо фактів, які встановлені судом і мають значення для вирішення спору.

За таких обставин господарським судом при розгляді справи № 2-7/11961-2006 надана оцінка, зокрема, договору купівлі-продажу від 23.01.2003 та встановлена правомірність набуття права власності ПП "ТОР ЛЕГОС".

Договір від 23.01.2003, на який вказує скаржник, в судовому порядку не розривався, недійсним не визнавався.

За таких обставин господарські суді дійшли обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для визнання змін до технічних умов незаконними.

Касаційна інстанція також погоджується з висновками в частині припинення провадження у справі з підстав непідвідомчості позовних вимог.

За змістом статті 1 ГПК України юридичні особи реалізують право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених прав і охоронюваних законом інтересів згідно з встановленою підвідомчістю.

Підвідомчість спорів господарським судам визначена у ст. 12 ГПК України і її слід розуміти, як визначену законом сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ віднесених до їх компетенції.

ст. 16 ЦК України визначає способи захисту цивільних прав у судовому порядку. Встановлений цією статтею перелік не містить такого способу захисту цивільного права, як визнання незаконними дій юридичних осіб, що не є органами державної влади, органами влади АРК або органами місцевого самоврядування.

За таких обставин висновок господарського суду про не підвідомчість господарському суду заявлених позивачем вимог про визнання незаконними дій юридичних осіб правомірний.

Доводи касаційної скарги не спростовують викладених висновків судів, та, крім того, пов’язані з переоцінкою доказів, як то вимога щодо вирішення касаційною інстанцією питання щодо фактичних обставин виконання сторонами умов договору купівлі-продажу.

З огляду на вищевикладене та враховуючи, що в силу вимог ст. 111-7 ГПК України  касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти їх, касаційна інстанція не вбачає підстав для скасування оскаржуваних рішення та апеляційної постанови.

Виходячи з викладеного, керуючись  ст.ст. 1115, 1117, 1118, 1119, 11111  ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 12.04.2007 та рішення господарського суду АР Крим від 18-25.01.2007 у справі № 2-2/9902-2006 господарського суду АР Крим залишити без змін, а касаційну скаргу –без задоволення.

Головуючий                                                                                             В. Овечкін

судді                                                                                                         Є. Чернов

В. Цвігун