ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.05.07                                                                                           Справа № 4/339-2/59

За позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю Виробниче підприємство „Спецелектромонтаж”, м.Львів

до   відповідача  Львівського міського комунального підприємства „Львівтеплоенерго”, м.Львів

про стягнення заборгованості

Суддя  Зварич О.В.

при секретарі Наливко А.

Представники:

від позивача:  Рісний М.Б.

від відповідача: Дідух Н.М.

Зміст ст.ст.20,22 ГПК України судом роз’яснено.

Суть спору.

Позов заявлено товариством  з обмеженою відповідальністю Виробниче підприємство „Спецелектромонтаж”, м.Львів, до  Львівського міського комунального підприємства „Львівтеплоенерго”, м.Львів, про стягнення заборгованості.

Судом встановлено:

Розгляд справи розпочато 21.02.2007 року. Ухвалою суду від 27.03.2007 розгляд справи відкладвся за  клопотанням сторін.Ухвалою суду від 19.04.2007р. розгляд справи відкладався у зв”язку із  неявкою відповідача   та  невиконанням ним вимог суду. Рішення прийнято 17.05.2007 року.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить стягнути з відповідача 28810,07 грн. інфляційних витрат, 7879,23 грн. три проценти річних, 400 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідач в  судовому засіданні проти задоволення позову заперечив.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд

встановив:

рішенням  господарського суду Львівської області від 21.07.2006р. у справі № 4/486-14/65 за позовом  ТзОВ ВП „Спецелектромонтаж”, до Львівського міського комунального підприємства  „Львівтеплоенерго”, м.Львів, про стягнення 309508,88 грн.,  задоволено позовні вимоги  ТзОВ ВП „Спецелектромонтаж” та присудженно до стягнення з відповідача 22334,39 грн. основного боргу, 19276,19 грн. три проценти річних, 66898,30 грн. інфляційних втрат, 3095,09 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду дане рішення залишено без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

12.02.2007р. Державною виконавчою службою у Залізничному районі м.Львова винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по стягненню з ЛМКП "Львівтеплоенерго" заборгованості на користь ТзОВ ВП "Спецелектромонтаж" в сумі 312721,97 грн. Про те, як вбачається із матеріалів справи відповідач не погасив  заборгованість. Оскільки три проценти річних  у зв"язку з несвоєчасною сплатою основного боргу, були нараховані в межах справи №4/486-14/65 лише станом на 31.01.2006р., а інфляційні втрати - станом на 31.12.2005р., а зобов"язання по сплаті основного боргу не припинились, то починаючи з лютого 2006р. та січня 2006р. відповідно, у відповідача виникли нові зобов"язання по сплаті 3% річних, інфляційних втрат за новий період.

У відповідності із ст.193 ГК України зобов”язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов”язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічно, відповідно до ст.526 ЦК України зобов”язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов"язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки сума основного боргу у розмірі 223334,39 грн. не  сплачена відповідачем своєчасно, то має місце прострочення виконання грошового зобов"язання.

Згідно ст. 612 ЦК України  боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов"язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов"язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов”язання, на вимогу кредитора зобов”язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З наведеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню згідно поданого розрахунку 28810,07 грн. інфляційних витрат, 7879,23 грн. три проценти річних.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши представлені докази, суд приходить до висновку про те, що позов слід задоволити повністю та стягнути з Львівського міського комунального підприємства „Львівтеплоенерго” 28810,07 грн. інфляційних витрат, 7879,23 грн. три проценти річних

Сплата    державного мита   підтверджується   платіжними дорученнями  в розмірі

400грн. та 118 грн. за інформаційно-технічні послуги, які відповідно до ст.49 ГПК України належить стягнути з відповідача на користь позивача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.526,599,612, ч.2 ст.625 ЦК України, ст.193 ГК України,  ст.ст.43, 49, ст. 82-84 ГПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задоволити повністю.

Стягнути    з  Львівського міського комунального підприємства „Львівтеплоенерго” (м.Львів, вул. Д.Апостола ,1 , п/р № 1  в АКБ „Львів”, МФО 325268, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю  Виробниче підприємство „Спецелектромонтаж” (м.Львів, вул. Дністерська, 18а, р/р № 6001 в Львівській філії „Укрінбанку”, МФО 325826, ) 28810,07 грн. інфляційних витрат, 7879,23 грн. - три проценти річних, 400 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після вступу рішення в законну силу в порядку ст.116 ГПК України.

Суддя