ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

25 липня 2007 р.

№ 2-582/05

Вищий
господарський суд  України у
складі колегії  суддів:

головуючого судді

Кривди Д.С. -(доповідача у
справі),

суддів:

Жаботиної Г.В., Уліцького А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали касаційної скарги

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

на ухвалу

Апеляційного суду Донецької
області від 02.12.2004

у справі

№2-582/05 Кіровського районного
суду м.Донецька

за позовом

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

до

ТОВ “Донпродсервіс”

про

визнання недійсним рішення
загальних зборів, поновлення у складі засновників та внесення змін до
установчих документів,

за участю представників сторін від:

позивачів:

не з'явились

відповідача:

не з'явились

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Кіровського районного суду
м.Донецька від 12.02.2004р. (суддя Подолянчук І.М.) позовні вимоги задоволено.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької
області від 02.12.2004р. (судді Круглікова К.С. -головуючий, Гурова О.М.,
Новосядла В.М.) апеляційну скаргу ТОВ “Донпродсервіс” задоволено; рішення  Кіровського районного суду міста Донецька від
12.04.2004р. скасовано, а справу направлено на новий розгляд до того ж суду.

В касаційній скарзі, з урахуванням
пояснень щодо вимог касаційної скарги, виходячи з вимог ГПК України, позивачі
просять скасувати ухвалу апеляційної інстанції, як таку, що прийнята з
порушенням норм матеріального права та неправильним застосуванням норм
матеріального права, а рішення місцевого суду залишити  силі.

Учасники процесу не скористалися
наданим процесуальним правом на участь в судовому засіданні касаційної
інстанції.

Колегія суддів, перевіривши наявні
матеріали (фактичні обставини) справи на предмет правильності застосування
судами норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає задоволенню
з огляду на наступне.

Суд апеляційної інстанції скасував
рішення першої інстанції на підставі ст.307 ЦПК України, чинної на момент
прийняття оскаржуваної ухвали, оскільки справу районним судом було розглянуто
за відсутності відповідача, не повідомленого про час та місце судового
засідання.

Так, апеляційний суд встановив, що
в матеріалах справи відсутні відомості про належне повідомлення відповідача про
відкладення розгляду справи на 12 лютого 2004р. В матеріалах справи є
повідомлення про вручення поштового відправлення  ТОВ “Донпродсервіс”, з якого не вбачається,
що саме містилося в цьому відправленні, тобто немає вказівки, що це була
повістка про виклик до суду, не вказана дата та місце слухання справи. При
цьому відповідач доводив неодержання вказаної повістки.

За таких обставин, суд першої
інстанції, розглянувши справу за відсутності відповідача, порушив вимоги
процесуального закону щодо з'ясування обставин справи на засадах змагальності.

Апеляційний суд правильно звернув
увагу районного суду на те, що розглянувши справу за відсутності відповідача,
суд не перевірив доводи відповідача щодо правомірності виключення позивачок з
ТОВ “Марг-Вест”, про належне повідомлення позивачок про час та місце проведення
загальних зборів 13.12.2001р. та інші доводи відповідача.

Відповідно до роз'яснень,
викладених у пунктах 1, 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від
29.12.1976 року № 11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши
обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на
підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад
і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки
суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають
дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Мотивувальна частина рішення
повинна містити встановлені судом обставини, які мають значення для справи, їх
юридичну оцінку, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив
при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Визнаючи одні і відхиляючи
інші докази, суд має це обґрунтувати.

Рішення Кіровського районного суду
міста Донецька від 12.02.2004р. вищевказаним вимогам не відповідає, а тому
Апеляційний суд Донецької області правомірно скасував рішення і направив справу
на новий розгляд з огляду на передбачені чинним на момент прийняття
оскаржуваної ухвали процесуальним законом межі перегляду справи в апеляційній
інстанції, вказавши місцевому суду на необхідність всебічного, повного і
об'єктивного  з'ясування обставин справи.

Доводи касатора про порушення
апеляційним судом норм матеріального та процесуального права не підтверджено.

За таких обставин колегія дійшла
висновку про залишення ухвали
Апеляційного суду Донецької області від 02.12.2004р. по суті без змін з
направленням справи на новий розгляд до господарського суду Донецької області
відповідно до Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів
України щодо визначення підсудності справ з питань приватизації та з
корпоративних спорів”.

Враховуючи викладене, керуючись
ст.ст. 108, 1115, 1117, п.1 ч.1 ст.1119,
ст.11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України,  -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу залишити без
задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду Донецької
області від 02.12.2004р. по суті залишити без змін, справу №2-582/05 направити
за підсудністю до господарського суду Донецької області для нового розгляду.

Головуючий суддя
Д.Кривда

Судді
Г.Жаботина

А.Уліцький