ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

13.06.2007р.

м.Київ

№ 48/119-А

17:20

ПОСТАНОВА

І  М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

13.06.2007
м. Київ
№ 48119-А

17 год. 20 хв.

За позовом      Відкрите акціонерне товариство «Лізингова
компанія «Украгромашінвест»

До                             Державної комісії
з цінних паперів та фондового ринку

Про                           визнання
протиправним та скасування рішень

Головуючий суддя
: Сулім В.В.

Судді
: Якименко М.М.

Палій В.В.

Секретар судового засідання
: Салтан В.В.

Представники сторін :

Представник позивача : Білоусько
І.В.- пред за довір.

Представник відповідача : Рудалєва
Л.В. -пред за довір.

ОБСТАВИНИ
СПРАВИ :

Позивач звернувся до господарського
суду м.Києва із  позовом, в якому просить
визнати протиправним положення п.2 та п.3 рішення Державної комісії з цінних
паперів та фондового ринку (далі - ДКЦПФР, Відповідач) від 27.02.2007 року №
464 «Щодо ведення  системи реєстру ВАТ
«Лізингова компанія «Украгромашінвест»; визнати не чинним  положення п.2 та п.3  рішення ДКЦПФР від 27.02.2007 року № 464
«Щодо ведення  системи реєстру ВАТ
«Лізингова компанія «Украгромашінвест»; визнати не чинним розпорядження
Уповноваженої особи ДКЦПФР № 148-КП від 27.03.2007 року «Про  усунення порушень законодавства про цінні
папери»; визнати не чинним протокол  №
13-9 засідання ДКЦПФР від 27.02.2007 року в частині  прийняття рішення про затвердження рішення
ДКЦПФР  «Щодо ведення реєстру ВАТ
«Лізингова компанія «Украгромашінвест»№ 464 від 27.02.2007 року та
доручення  винесення розпорядження
уповноваженої особи ДКЦПФР № 148-КП від 27.03.2007 року «Про усунення порушень
законодавства про цінні папери».

Ухвалою Господарського суду м.Києва
від 11.04.2007 року відкрито провадження у справі № 48119-А.

Відповідно до ст. 24 Кодексу
адміністративного судочинства України адміністративні справи, предметом
оскарження в яких є рішення, дії чи бездіяльність  Президента України, Кабінету Міністрів
України, міністерства чи іншого центрального органу  виконавчої влади, Національного банку України,
їхньої посадової особи, виборчої комісії ( комісії з референдуму), члена цієї
комісії розглядаються і вирішуються  в
окружному  адміністративному суді
колегією у складі трьох суддів.

Ухвалою від 26.04.2007 року було
призначено колегіальний розгляд справи.

03.04.2007 року  Розпорядженням Заступника Голови
господарського суду м.Києва розгляд справи доручено  судові колегії у складі  Сулім В.В.(головуючий), Якименко М.М., Палій
В.В.

Ухвалою господарського суду м.Києва
від 07.05.2007 року  розгляд справи
призначено у складі судової колегії Сулім В.В.(головуючий), Якименко М.М.,
Палій В.В. на 30.05.2007 року.

13 червня 2007 року Господарським
судом міста Києва щодо  відповідача  було
винесено окрему ухвалу.

Відповідач заперечує проти позову,
оскільки, на його думку, оскаржувані рішення прийняті в межах повноважень
Відповідача, визначених Законом України «Про державне регулювання ринку цінних
паперів в Україні»та Указом Президента України від 25.09.2002 року № 8612002
«Про додаткові заходи щодо вдосконалення діяльності Державної комісії з цінних
паперів та фондового ринку».

В судовому засіданні оголошувалася
перерва на 06.06.2007 року та 13.06.2007 року.

Суд дослідив у судовому засіданні
подані докази.

Заслухавши пояснення представника
Позивача та представника Відповідача дослідивши наявні у матеріалах справи
докази, оглянувши в судовому засіданні оригінали документів, копії яких
знаходяться в матеріалах справи, Господарський суд м.Києва, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач має ліцензію  на здійснення професійної діяльності на ринку
цінних паперів: діяльності щодо ведення власного реєстру  власників іменних цінних паперів  серії
АБ № 218248, видану Управлінням Державної комісії з цінних паперів та
фондового ринку у м.Києві та Київській області від 08.04.2005 року. Строк дії
ліценції -з 08.04.2005 р. по 08.04.2010 р.

Як вбачається із матеріалів справи,
27.02.2007 року Відповідачем було прийнято рішення № 464 «Щодо ведення системи
реєстру ВАТ «Лізингова компанія «Украгромашінвест», відповідно до якого акт
проведення позапланової перевірки дотримання Ліцензійних умов  провадження професійної діяльності на ринку
цінних паперів ВАТ «Лізингова компанія «Украгромашінвест», складений 11.07.2006
року робочою групою  територіального
управління ДКЦПФР у м.Києві, визнано недійсним
як такий, що містить недостовірні відомості ( п.2 рішення), а також
коригувальну операцію в системі реєстру ВАТ «Лізингова компанія
«Украгромашінвест», проведену на підставі письмового розпорядження Голови
правління ВАТ «Лізингова компанія «Украгромашінвест»№ 1 від 11.04.2002 року
визнано такою, що проведена з порушенням
вимог законодавства про цінні папери, зокрема, Положення про порядок
ведення реєстрі власників іменних цінних паперів, затвердженого рішенням ДКЦПФР
від 06.05.1998 року № 60 ( п.3 рішення).

Крім того, протокольним дорученням
№ 13-9 засідання ДКЦПІР від 27.02.2007 року уповноваженій особі ДКЦПФР доручено
видати розпорядження про усунення порушення законодавства про цінні папери.

На виконання вказаного вище
доручення ДКЦПФР та керуючись  п.10 ст. 8
Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в
Україні»Уповноваженою особою ДКЦПІРФ 27.03.2007 року було винесено
розпорядження № 148-КП про усунення порушень законодавства про цінні папери. Згідно
з даним розпорядженням Позивач повинен до 11.04.2007 року усунути порушення
законодавства про цінні папери  та
письмового проінформувати  уповноважену
особу ДКЦПФР  про виконання цього
розпорядження.

Статтею 19 Конституції України
визначено, що  органи державної
влади  та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише  на підставі та в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Повноваження Комісії як органу
державного регулювання ринку цінних паперів в Україні визначені Законом України
«Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні», Положенням про
Комісію, затвердженим Указом Президента України від 25.09.2002 року № 8612002
«Про додаткові заходи щодо вдосконалення діяльності Державної комісії з цінних
паперів та фондового ринку».

Таким чином, Відповідач як орган
виконавчої влади повинен діяти в межах повноважень, наданих йому законодавством
України.

Із матеріалів справи вбачається, що
приймаючи оскаржуване рішення № 464 від 27.02.2007 року «Щодо ведення системи
реєстру ВАТ «Лізингова компанія «Украгромашінвест», Відповідач керувався ст.6,
ст.7 закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні»,
а також ст. 12 Закону України «Про Національну депозитарну систему та
особливості електронного обігу цінних паперів в Україні».

Проаналізувавши зміст вказаних в
оскаржуваному рішенні норм Закону України «Про державне регулювання ринку
цінних паперів в Україні»та Закону України «Про Національну депозитарну систему
та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні», суд дійшов
висновку, що вони (норми) не передбачають повноважень Відповідача щодо
скасування актів  проведення позапланових
перевірок  дотримання ліцензійних умов
провадження професійної діяльності на ринку цінних паперів його (відповідача)
територіальних управлінь, а також визнання дій реєстроутримувача такими, що не
відповідають вимогам чинного законодавства України.

Так, ст. 6 Закону України «Про
державне регулювання ринку цінних паперів в Україні»визначає склад ДКЦПФР як
державного органу та форму прийняття Відповідачем рішень. Стаття 7 Закону
України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні»визначає
завдання та повноваження ДКЦПФР, серед яких немає повноважень щодо скасування  актів перевірок дотримання ліцензійних умов
провадження професійної діяльності на ринку цінних паперів.

Стаття 12 Закону України «Про
Національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних
паперів в Україні»визначає основні положення діяльності професійних учасників
ринку цінних паперів, які мають ліцензію Відповідача на здійснення діяльності з
ведення реєстрів власників іменних цінних паперів.

Суд не приймає до уваги доводи
Відповідача щодо надання йому повноважень по скасуванню актів  проведення позапланових перевірок  дотримання ліцензійних умов провадження
професійної діяльності на ринку цінних паперів його (відповідача)
територіальних управлінь виходячи із змісту ст.6 Закону України «Про державне
регулювання ринку цінних паперів в Україні»та п.8 Положення про ДКЦПФР,
затвердженого Указом Президента України від 25.09.2002 року № 862002 «Про
додаткові заходи щодо вдосконалення діяльності Державної комісії з цінних
паперів та фондового ринку»щодо підпорядкованості Відповідачу його територіальних
управлінь, у зв'язку з тим, що вказані вище норми законодавства не надають
Відповідачу таких повноважень.

Таким чином, рішення Відповідача в
частині визнання недійсним  акта
проведення позапланової перевірки дотримання Ліцензійних умов  провадження професійної діяльності на ринку
цінних паперів ВАТ «Лізингова компанія «Украгромашінвест», складений 11.07.2006
року робочою групою  територіального
управління ДКЦПФР у м.Києві, та таким, що містить недостовірні відомості, не
містить посилання на норми чинного законодавства України, які надають
Відповідачу такі повноваження.

Порядок здійснення перевірок
дотримання ліцензійних умов провадження
професійної діяльності на ринку цінних паперів визначений Порядком
контролю за дотриманням ліцензійних умов провадження професійної діяльності на
ринку цінних паперів, затвердженим рішенням ДКЦПФР від 17.04.203 року № 162 (
далі -Порядок контролю). Так, Порядок контролю, серед іншого визначає форму
відображення результатів перевірки -акт перевірки.

Відповідно до наданих їй
повноважень Комісія у разі порушення законодавства про цінні папери,
нормативних актів Комісії має право виносити попередження, зупиняти на термін
до одного року розміщення (продаж) та обіг цінних паперів  того чи іншого емітента, анулювати дію таких
ліцензій ( п. 5 ст. 8 Закону України «Про державне регулювання ринку
цінних паперів в Україні»). Порядок застосування вказаних вище санкцій
визначений Правилами розгляду справ про порушення вимог законодавства на ринку
цінних паперів  та застосування санкцій,
затвердженими наказом Комісії від 09.01.1997 року № 2 ( в редакції Рішення
Комісії від 13.02.2001 року № 27 із змінами та доповненнями) (далі -Правила).

Таким чином, з огляду на вимоги
Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні»та
Правил, суд вважає, що Відповідач міг виявити порушення та застосувати
відповідні заходи впливу до Позивача тільки після виявлення відповідних
порушень в порядку, визначеному Порядком контролю; розгляду справи про
правопорушення на ринку цінних паперів в порядку, визначеному Правилами.

Отже, Рішення Відповідача щодо
визнання коригувальної операції в системі реєстру ВАТ «Лізингова компанія
«Украгромашінвест», проведеної на підставі письмового розпорядження Голови
правління ВАТ «Лізингова компанія «Украгромашінвест»№ 1 від 11.04.2002 року
такою, що проведена з порушенням  вимог
законодавства про цінні папери, зокрема, Положення про порядок ведення реєстрі
власників іменних цінних паперів, затвердженого рішенням ДКЦПФР від 06.05.1998
року № 60, прийняте з порушенням порядку,
встановленого Законом України «Про державне регулювання ринку цінних
паперів в Україні», Правилами розгляду справ про порушення вимог законодавства
на ринку цінних паперів  та застосування
санкцій, затвердженими наказом Комісії від 09.01.1997 року № 2 ( в редакції
Рішення Комісії від 13.02.2001 року № 27 із змінами та доповненнями) та
Порядком контролю за дотриманням ліцензійних умов провадження професійної
діяльності на ринку цінних паперів, затвердженим рішенням ДКЦПФР від 17.04.203
року № 162.

Відповідно до п. 10 ст. 8 Закону
України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні»Уповноважена
особа Комісії має право виносити обов'язкове до виконання розпорядження про
усунення порушення  законодавства про
цінні папери.

Порядок складення розпорядження про
усунення порушень законодавства про цінні папери, вимоги до його виконання
викладені в розділі 14 Правил.

Як вбачається із матеріалів справи,
розпорядження про усунення порушення законодавства про цінні папери від
27.03.2007 року № 148-КП було винесено на виконання доручення Відповідача за
результатами розгляду на засіданні питання щодо ведення системи реєстру
власників іменних цінних паперів ВАТ «Лізингова компанія «Украгромашінвест».
Оскаржуване рішення Відповідача від 27.02.2007 року  № 464 «Щодо ведення системи реєстру ВАТ
«Лізингова компанія «Украгромашінвест»містить норми, які не можуть бути
застосовані до спірних правовідносин, а тому розпорядження про усунення
порушення законодавства про цінні папери від 27.03.2007 року № 148-КП підлягає
визнанню не чинним, оскільки прийняте на підставі рішення Відповідача, яке
визнано також не чинним.

Із матеріалів справи вбачається, що
висновки, на яких ґрунтується необхідність винесення розпорядження про усунення
порушення законодавства про цінні папери, зроблені, виходячи зі змісту акта
позапланової перевірки дотримання ліцензійних умов провадження професійної
діяльності на ринку цінних паперів ВАТ Лізингова компанія «Украгромашінвест»від
11.07.2006 року.

Висновки робочої групи територіального
управління ДКЦПФР у м.Києві, яка перевіряла вказаного вище професійного
учасника ринку цінних паперів, свідчать про те, що порушень не виявлено. Проте,
після додаткової перевірки документів, які приєднувалися до матеріалів справи,
Відповідачем було  виявлено порушення,
які стали підставою для винесення спірного рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 157 Кодексу
адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо
справу не належить розглядати  в порядку
адміністративного судочинства.

Як вбачається із змісту позовних
вимог, позивач просить  визнати не чинним
протокол  № 13-9 засідання ДКЦПФР від
27.02.2007 року в частині  прийняття
рішення про затвердження рішення ДКЦПФР
«Щодо ведення реєстру ВАТ «Лізингова компанія «Украгромашінвест»№ 464
від 27.02.2007 року та доручення
винесення розпорядження уповноваженої особи ДКЦПФР № 148-КП від
27.03.2007 року «Про усунення порушень законодавства про цінні папери».

Відповідно до ст. 6 Закону України
«Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні»ДКЦПФР
створюється  у складі Голови ДКЦПФР та
шести членів ДКЦПФР. Основною формою роботи ДКЦПФР є засідання, які проводяться
за рішенням Голови Комісії у разі необхідності, але не рідше одного разу на
місяць.

За результатами засідання ДКЦПФР
приймаються документи -Рішення. Рішення приймається колегіально та є
обов'язковим до виконання.

При цьому, хід засідання ДКЦПФР
відображається в протоколі засідання, який фіксує порядок обговорення питання
та не містить вказівок, обов'язкових до виконання.

Пунктом 6.2 роз'яснення президії
Вищого арбітражного суду України від 26.01.2000 № 02-535 «Про деякі питання
практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи
інших органів»не можуть оспорюватися в господарському суді  акти ревізій, документальних перевірок, дії
службових осіб, вчинені в процесі чи за результатами перевірок тощо, оскільки
ці акти не мають обов'язкового характеру.

Отже, застосовуючи за аналогією
вказане вище роз'яснення Вищого арбітражного суду України, протокол засідання
ДКЦПФР не може бути визнаний не чинним, оскільки він не містить обов'язкових до
виконання вказівок.

Крім того, з урахуванням ч.2 ст. 2
Кодексу адміністративного судочинства України, до суду можуть бути оскаржені, в
тому числі, рішення суб'єкта владних повноважень. А як було зазначено вище,
таким рішенням відповідно до Закону України «Про державне регулювання ринку
цінних паперів в Україні»та Положення про ДКЦПФР є Рішення.

Таким чином, судом встановлено, що
вимоги Позивача щодо визнання не чинним протоколу  № 13-9 засідання ДКЦПФР від 27.02.2007 року в
частині  прийняття рішення про
затвердження рішення ДКЦПФР  «Щодо
ведення реєстру ВАТ «Лізингова компанія «Украгромашінвест»№ 464 від 27.02.2007
року та доручення  винесення
розпорядження уповноваженої особи ДКЦПФР № 148-КП від 27.03.2007 року «Про
усунення порушень законодавства про цінні папери»не підлягають розгляду в
порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ст. 15 Цивільного
кодексу України кожна особа має право на захист
свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або
оспорювання. Згідно з п.1 ст. 16 Цивільного кодексу України  кожна особа має право звернутися  до суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права  та
інтересу. Одним із засобів  захисту
цивільних прав  та інтересів відповідно
до вимог пп.10 п.2 ст.16 Цивільного кодексу України може бути визнання
незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної  влади, органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб. До
того ж право на оскарження у суді рішень, дій чи бездіяльності органів
державної влади, їх посадових та службових осіб
гарантується кожній особі ст. 55 Конституції України.

Частиною 1 ст. 6  Кодексу адміністративного судочинства України
( далі -КАСУ)  кожному гарантується право
на захист його прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 17 КАСУ компетенція адміністративних судів  поширюється на спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (
нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дії чи
бездіяльності. Згідно з п.6 Прикінцевих положень КАСУ  до початку діяльності окружних та апеляційних
судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам  відповідно до Господарського процесуального
кодексу України 1991 року, вирішуються в першій та апеляційній інстанціях
відповідними місцевими та апеляційними господарськими судами за правилами КАСУ.

З огляду на викладене вище, позовні
вимоги Позивача є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 17, 104,
105, 151, 158, 161, 163 та п.6 Прикінцевих та Перехідних положень  Кодексу адміністративного судочинства
України, Господарський суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ :

1.          Позовні вимоги задовольнити частково.

2.          Визнати протиправним положення п.2 та
п.3 рішення Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку (далі
-ДКЦПФР, Відповідач) від 27.02.2007 року № 464 «Щодо ведення  системи реєстру ВАТ «Лізингова компанія
«Украгромашінвест».

3.          Визнати не чинним  положення п.2 та п.3  рішення ДКЦПФР від 27.02.2007 року № 464
«Щодо ведення  системи реєстру ВАТ
«Лізингова компанія «Украгромашінвест».

4.          Визнати не чинним розпорядження
Уповноваженої особи ДКЦПФР № 148-КП від 27.03.2007 року «Про  усунення порушень законодавства про цінні
папери».

5.          В частині вимог   визнання не чинним протоколу  № 13-9 засідання ДКЦПФР від 27.02.2007 року в
частині  прийняття рішення про
затвердження рішення ДКЦПФР  «Щодо
ведення реєстру ВАТ «Лізингова компанія «Украгромашінвест»№ 464 від 27.02.2007
року та доручення  винесення
розпорядження уповноваженої особи ДКЦПФР № 148-КП від 27.03.2007 року «Про
усунення порушень законодавства про цінні папери»провадження у справі закрити.

6.          Судові витрати присудити на користь
Позивача.

7.          Дана постанова набирає законної
сили  після закінчення строку подання
заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги в порядку,
встановленому  ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства України. Дана постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку та в строки, встановлені
ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                           В.В.
Сулім

Судді
М.М. Якименко

В.В.Палій