ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2007 р.
№ 9/236-3584

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого
Остапенка М.І.

суддів :
Борденюк Є.М.
Харченка В.М.

розглянувши касаційну скаргу
ВАТ Страхової компанії "Правекс-Страхування"

на рішення

та постанову
Господарського суду Тернопільської області від 22.11.2006 року
Львівського апеляційного господарського суду від 12.03.2007 року

у справі за позовом
ВАТ Страхової компанії "Правекс-Страхування"

до

за участю
Служби автомобільних доріг у Тернопільській області
Прокуратури Тернопільської області

про
стягнення коштів

В С Т А Н О В И В:

у вересні 2006 року, ВАТ страхова компанія “Правекс-Страхування” звернулась до господарського суду Тернопільської області з позовом про стягнення зі Служби автомобільних доріг у Тернопільської області 137 745,74 грн.

Позивач зазначає, що відповідно до умов договору страхування транспортного засобу від 18.08.2004 року здійснив страхове відшкодування у сумі 136 855 грн. і, відповідно до ст.27 Закону України “Про страхування”, має право вимагати компенсацію від особи, відповідальної за заподіяний збиток, а тому, вважаючи, що винним у настанні страхового випадку і дорожньо-транспортній пригоді, яка відбулася 03.03.2005 року і за наслідками якої пошкоджено об’єкт страхування, є відповідач у справі, позивач просив постановити рішення про задоволення його позову.

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 22.11.2006 року у задоволенні позову відмовлено.

За наслідками перегляду справи в апеляційному порядку  постановою Львівського апеляційного господарського суду від 12.03.2007 року апеляційна скарга позивача залишена без задоволення, а рішення господарського суду першої інстанції - без змін.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 20.06.2007 року порушено касаційне провадження у справі за касаційною скаргою позивача, у якій він посилається на неправильну правову оцінку судами обставин справи, помилковість висновків щодо відсутності у нього права вимоги і просить рішення господарського суду першої інстанції та постанову апеляційного господарського суду скасувати, постановивши нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення представників сторін, думку прокурора Савицької О.В., перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені у касаційній скарзі доводи, судова колегія вважає, що касаційна скарга  підлягає частковому задоволенню, а постановлені  у справі судові рішення – скасуванню, з направленням матеріалів справи на новий судовий розгляд, виходячи з наступного.

Постановляючи про відмову у задоволенні позову,  господарський суд першої інстанції та апеляційний господарський суд виходили з того, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 03.03.2005 року в с.Оришківці, Гусятинського району, Тернопільської області, матеріальну шкоду завдано власнику транспортного засобу, якому і належить виключне право на вимогу до винної особи, протиправною поведінкою якої заподіяно шкоду.

Проте, наведені мотиви відмови у позові не можна визнати такими, що грунтуються на правових нормах, які регулюють спірні відносини, і є достатніми для відмови у задоволенні позову.

Відповідно до ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Перехід до страховика прав страхувальника за цією нормою у межах фактичних витрат надає позивачу право вимагати від особи, яку він вважає винною, відшкодувати завдані збитки відповідно до ст.1166 ЦК України, а тому, посилання господарського суду першої інстанції і апеляційного господарського суду на відсутність такого права безпідставне, а постановлені з цих мотивів судові рішення не можна визнати законними.

При новому розгляді справи суду необхідно врахувати наведене, повно та всебічно з’ясувати дійсні обставини справи і, з огляду на те, що відповідальність настає лише у разі наявності вини і безпосереднього причинного зв’язку винних дій чи бездіяльності із заподіяною шкодою, постановити законне й обгрунтоване рішення.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 112, 114 ГПК України, Вищий Господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу задовольнити частково.

Рішення господарського суду Тернопільської області від 22.11.2006 року та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 12.03.2007 року скасувати, а справу передати на новий судовий розгляд.

Головуючий                                                                           М.І. Остапенко

Судді                                                                                      Є.М. Борденюк

В.М. Харченко