ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

12.04.07
Справа №8/309д/06

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду
у складі:

при секретарі Шерник О.В.

за участю представників сторін

від позивача Журавель Л.В., довіреність №220/307/д від
20.03.2007р.

від відповідача Ренгач І.В., довіреність б/н від
12.04.2007р.

прокурор Чалий М.Г., посвідчення №246 від 23.08.2005р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали
справи № 8/309д/06 та апеляційне подання Військового прокурору південного
регіону України, м. Одеса

на рішення господарського суду Запорізької області від
24.01.2007р. у справі №8/309д/06

за позовом Першого заступника військового прокурору
південного регіону України, м. Одеса в інтересах держави в особі органу,
уповноваженого здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах

позивач Міністерство оборони України, м. Київ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю
«ЕнергоІмпекс», м. Запоріжжя (далі за текстом ТОВ «ЕнергоІмпекс»)

про розірвання контракту та стягнення суми.

У листопаді місяці 2007р. Перший заступник військового
прокурора Південного регіону України в інтересах держави у особі Міністерства
оборони України звернувся в господарський суд Запорізької області з позовною
заявою до ТОВ «ЕнергоІмпекс» про розірвання контракту №251/6/34-05ж від
17.12.2005р. та стягнення з відповідача 1708080грн., з яких 1200000грн. -
основного боргу, 424080грн. - 0,1 % пені, 84000грн. - 7% штрафу.

В процесі розгляду справи позивач надав розрахунок
штрафних санкцій (уточнення вимог), де зазначає, що з відповідача на користь
позивача повинно бути стягнуто 271200грн. пені за період з січня по червень
2006р. та 134400грн. штрафу за цей же період.

Вказаний розрахунок (уточнення позовних вимог) прийнято
місцевий господарським судом до розгляду, про що зазначено у рішенні суду.

Рішенням господарського суду Запорізької області від
24.01.2007р. у справі №8/309д/06 (суддя Попова І.А.) позовні вимоги задоволено
частково. З відповідача на користь позивача стягнуто 5000грн. штрафних санкцій.
В іншій частині позову відмовлено. Судові витрати покладено на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених вимог.

Рішення суду мотивовано наступним: Оскільки строк
виконання зобов'язань за договором сторонами продовжено до 31.03.2006р.,
місцевий господарський суд визначив прострочку виконання зобов'язань в строк
після 01.04.2006р. і розрахував розмір неустойки 109200грн. та штрафу
84000грн., але з урахуванням статті 233 Господарського кодексу України зменшив
розмір належних до сплати штрафних санкцій до 5000грн.

Не погоджуючись з прийнятим у справі у справі судовим
рішенням Військовий прокурор південного регіону України оскаржив його
звернувшись з апеляційним поданням до Запорізького апеляційного господарського
суду, в якому просить скасувати рішення місцевого господарського суду і
прийняти нове, яким стягнути з відповідача на користь Міністерства оборони
України штрафні санкції за порушення зобов'язання у сумі 508080грн. Заявник
апеляційного подання зазначає, що рішення суду першої інстанції прийнято з
порушенням норм матеріального і процесуального права. Вказує, що суд
безпідставно прийняв до уваги неіснуючий наказ Міністра оборони України  від 31.12.05р. про продовження  строку дії
до 31.03.06р.контракту а також безпідставно зменшив штрафні санкції при
прострочки виконання зобов'язання зі сторони відповідача на 12 місяців, при
цьому прострочка кредитора була відсутня. Прокурор та представник позивача у
судовому засіданні підтримали вимоги, викладені у апеляційному поданні.

Відповідач відзиві на апеляційне подання не надав,
представник у судовому засіданні зазначив, що рішення суду першої інстанції є
обґрунтованим, відсутні підстави для його скасування, у задоволенні
апеляційного подання просить відмовити. Представник ТОВ “Енерго-імпекс” вказав
на те, що за погодженням сторін у письмовій формі, у якій було  укладено контракт сторони вчинили правочин
щодо продовження терміну виконання зобов'язань стосовно поставки  і продовжили цей термін до 31.03.06р. у
зв'язку з несприятливими погодними умовами, що робили неможливим виготовлення
продукції. На даний час позивач не надає суду
відповідне рішення міністра оборони України про продовження терміну
виконання зобов'язань, але наявність такого рішення  підтверджується листом начальника служби
правового забезпечення № 328/5/3/3917 від 25.08.06р. Даний лист не відзивався,
його надав суду сам позивач. Продукція за контрактом повністю поставлена на
адресу позивача. Листом від31.10.06р. № 311006/02 відповідач повідомив позивача
про готовність відвантаження ним останньої партії продукції з 07.11.06р.,
однак  вантажоотримувач з запізненням
оформлював  акти- приймання.

Розпорядженням голови Запорізького апеляційного
господарського суду від 12.04.2007р. 12.04.2007р. справу призначено до розгляду
у складі колегії суддів: головуючого судді Антонік С.Г., суддів Мойсеєнко Т.В.
(доповідач), Радченко О.П., даною колегією прийнято постанову.

За клопотанням представників сторін судовий процес вівся
без застосування засобів технічного забезпечення, за їх згодою у судовому
засіданні було оголошено тільки вступну та резолютивну частини постанови.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення
місцевого господарського суду, вивчивши матеріали справи і апеляційної скарги,
взявши до уваги доводи представників сторін, колегія суддів встановила
наступне:

17 грудня 2005р. відповідно до вимог Законів України
«Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти» «Про державне
оборонне замовлення», на підставі рішення тендерного комітету Міністерства
оборони України щодо організації та здійснення процедур закупівель товарів,
робіт і послуг за державні кошти за напрямами тилового та технічного
забезпечення щодо застосування процедури відкритого конкурсу між Міністерством
оборони України (Замовник) та ТОВ «ЕнергоІмпекс» (Виконавець) укладено
державний контракт №251/634-05ж з державного оборонного замовлення на
виробництво та постачання тари під боєприпаси за кошти Державного бюджету (для
забезпечення надійного утримання і зберігання боєприпасів у військових частинах
Збройних сил України).

Відповідно до п.1.1 Контракту, виконавець зобов'язався
виготовити та поставити замовнику тару під 152 мм снаряди до 2С5, креслення №
4-26702 «1», ГОСТ В1704-80ВД, для забезпечення надійного утримання і зберігання
озброєння і боєприпасів у військових частинах Збройних Сил України у кількості
та терміни, зазначені у Календарному плані, що додається до цього контракту і є
його невід'ємною частиною, а Замовник забезпечити прийом через
Вантажоотримувача цієї продукції кількості, у строки і цінами згідно з
специфікацією та оплатити. Загальна вартість продукції з ПДВ складає
1.920.000грн.

Одержувачем продукції, згідно п.2.3 Контракту, є військова
частина А3870 (вантажоотримувач).

Датою виконання зобов'язання з постачання продукції є
дата затвердження замовником акту виконання робіт, який підписується після
підписання акту прийому за формою 4. Прийом продукції за кількістю і якістю
оформлюється актом, який складає вантадоотримувач в день прийому продукції.
Належним чином оформлений акт є підтвердженням прийому продукції. (пункти 2.9,
3.3 Контракту).

Порядок розрахунків за цим Контрактом - це оплата
фактично відвантаженої та прийнятої продукції протягом 15 банківських днів з
дати прийому продукції вантажоотримувачем на підставі наданих Замовнику
належним чином оформлених документів, які передбачені цим Контрактом. Замовник
може здійснювати попередню оплату у розмірі до 100% від загальної суми Контракту,
при цьому термін поставки продукції Виконавцем на суму отриманої попередньої
оплати не повинен перевищувати 30 діб з дня його отримання.

Ціна продукції у відповідності до п.4.1 Контракту,
зазначена у специфікації до Контракту.

Відповідальність сторін визначена у розділі 5 Контракту.

У відповідності до календарного плану постачання тари
(додаток 1 до Контракту) термін постачання продукції встановлено - грудень
місяць 2005р. В свою чергу Контракт діє з дати набрання ним чинності до 31
грудня 2005р., а в частині розрахунків до повного виконання умов Контракту.

20 грудня 2005р. на підставі рахунку -фактури ТОВ
«ЕнергоІмпекс» №162 від 19.12.2005р. Державне казначейство України
перераховувало відповідачу 1.920.000грн., як попередня оплата за Контрактом №251/634-05ж,
про що свідчить платіжне доручення №251/6/2197 від 20.12.2005р. (а.с.12).

Прийняття продукції за Контрактом підтверджується
наступними документами:

видатковими накладними:

№ РН-00012 від 04.03.2006р. на суму 240.000грн.
(а.с.18);

№ РН-00013 від 16.03.2006р. на суму 240.000грн.
(а.с.24);

№ РН-00014 від 30.03.2006р. на суму 240.000грн.
(а.с.29);

№ РН-00015 від 14.04.2006р. на суму 240.000грн.
(а.с.78);

№ РН-00016 від 09.06.2006р. на суму 120.000грн.
(а.с.80);

№ РН-027 від 07.11.2006р. на суму 240.000грн. (а.с.85);

№ РН-00018 від 06.12.2006р. на суму 240.000грн.
(а.с.88);

№ РН-0000020 від 27.12.2006р. на суму 240.000грн.
(а.с.90);

№ РН-00021 від 28.12.2006р. на суму 120.000грн.
(а.с.92).

Всього: на суму 1920 000 грн.

довіреностями в отриманні продукції:

серія ЯЛБ №080968 від 04.03.2006р. (а.с.21);

серія ЯЛБ № 080984 від 30.03.2006р. (а.с.39);

серія ЯЛБ № 080994 від 14.04.2006р. (а.с.79);

серія ЯКЧ № 885080 від 09.06.2006р. (а.с.81);

серія ЯКЧ № 885184 від 28.12.2006р. (а.с.86).

актами виконаних робіт (форми 4

№2 від 17.03.2006р. (а.с.29, 30);

№3 від 30.03.2006р. (а.с.34, 35);

№10 від 14.04.2006р. (а.с.76);

№13 від 09.06.2006р. (а.с.82);

№39 від 28.12.2006р. (а.с.87);

№40 від 28.12.2006р. (а.с.89);

№41 від 28.12.2006р. (а.с.91);

№42 від 28.12.2006р. (а.с.93).

З наведено слідує, що відповідачем в період з
04.03.2006р. по 28.12.2006р. відвантажено продукції на загальну суму
1.920.000грн., акти виконання робіт, видаткові накладні оформлені належним
чином, це свідчить про прийняття продукції вантажоотримувачем за Контрактом у
повному обсязі.

З урахуванням уточнення позовних вимог прокурор просить
стягнути з відповідача штрафні санкції за неналежне виконання умов Контракту, а
саме: 271200грн. пені за період з січня по червень 2006р. та 134400грн. штрафу
за цей же період. Рішенням місцевого господарського суду позовні вимоги
задоволено частково, з чим не погодився прокурор і звернувся до суду
апеляційної інстанції з апеляційним поданням просить рішення суду скасувати та
стягнути штрафні санкції за порушення зобов'язань у сумі 508080грн.

Відповідно до статті 99 ГПК України апеляційний
господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується
правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно статті 101 ГПК України у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу. Апеляційний суд не зв'язаний доводами
апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого
суду у повному обсязі.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних
обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при
прийняті оскаржуваного рішення, знаходить апеляційне подання таким, що не
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Проаналізувавши умови Контракту та зобов'язання сторін
за цим Контрактом колегія суддів зазначає, що даний Контракт містить елементи
двох договорів, договору підряду та умови договору поставки.

Відповідно до  ч.6
ст. 265 ГК України реалізація суб'єктами
господарської діяльності  товарів
не господарюючим  суб'єктам  здійснюється за правилами  про договори купівлі-продажу. До відносин
поставки не врегульованим ГК України, засто-совуються положення ЦК України про
договори купівлі-продажу.

Згідно статей 712, 837 ЦК України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця
для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не
пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а
покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
В свою чергу, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на
свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Як зазначалось вище, відповідач виготовив і поставив
вантажоотримувачу у повному обсязі продукцію, яка визначена у специфікації до
Контракту, про що свідчать первинні документи, належним чином завірені копії
яких долучено до матеріалів даної справи.

Предметом розгляду судом першої інстанції були позовні
вимоги, з урахуванням уточнення, про розірвання контракту  № 251/6/34-05ж від 17.12.05р.і стягнення з
відповідача збитків у розмірі здійсненої передплати 120000грн. і штрафних
санкції за неналежне виконання умов Контракту, а саме: 271200грн. пені за
період з січня по червень 2006р. та 134400грн. штрафу за період з січня по
червень 2006р. (розрахунок а.с.77).

Розірвання договору і стягнення збитків обґрунтовано
позивачем ст.ст.651, 623 ЦК України і суттєвим порушенням відповідачем умов
контракту щодо своєчасної поставки продукції військовій частині  А 3870, у зв'язку з чим позивач значною мірою
був позбавлений того, на що розраховував.

Проаналізувавши надані сторонами докази, пояснення та
обставини справи колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції
щодо відмови у задоволенні позовних вимог в цій частині. Оскільки на  відповідачем, як вже зазначалося, здійснено
поставку продукції , передбаченої контрактом на всю суму передплати , а саме:
на суму 1920000грн. Вантажоотримувач прийняв поставлену продукцію без
зауважень, про що свідчать акти виконаних робіт. Від прийняття виконання,
здійсненого з простроченням, не відмовився. Крім того, на дату прийняття
оскаржуваного рішення  контракт, в силу
п.8.1, вже припинив дію, оскільки розрахунки за контрактом повністю сторонами
проведені. У пункті 4 спірного контракту сторонами зазначено, що розрахунками є
оплата фактично відвантаженої та прийнятої продукції. Відвантаження та
прийняття продукції підтверджено вище перерахованими актами прийому продукції,
оформленими відповідно до умов контракту, а оплата цієї продукції
підтверджується платіжним дорученням № 251/6/2197 від 20.12.06р.

Стосовно позовних вимог про стягнення штрафу і пені
колегія зазначає наступне.

Термін постачання продукції за контрактом згідно
календарного плану встановлено - грудень місяць 2005р., тобто продукція за
контрактом повинна була бути поставлена у грудні місяці 2005р., а з січня
2006р. починається прострочка.

ТОВ «ЕнергоІмпекс» поставлено продукцію у повному
обсязі, але в період з 04.03.2006р. по 28.12.2006р., що є порушенням умов
контракту.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання
з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).У разі
порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема сплата неустойки (статті 610, 611 ЦК України).

У п.5.1 контракту сторони узгодили, що за порушення
строків постачання продукції, в тому числі при отриманні попередньої оплати,
виконавець сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1% від суми недопоставленої
продукції, але не нижче подвійної облікової ставки Національного банку України,
з якої допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за
прострочення понад 30 діб з виконавця додатково стягується штраф у розмірі 7%
вартості непоставленої продукції.

Прокурором заявлена до стягнення 271.200грн. пені за
період з 01січня по 30 червеня 2006р. та 134.400грн. штрафу за цей же період.
Заявлений розмір пені і штрафу колегією суддів перевірено, строк нарахування
відповідає строку встановленому законом для нарахування таких санкцій, а саме:
ч.2 ст.231 ГК України.  Вимоги про
стягнення даних сум заявлено на підставі державного контракту № 251/6/34-05ж
від 17.12.05р.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо продовження строку виконання зобов'язань за контрактом до
31.03.2006р., з наступних підстав:

Згідно розділу 10 контракту, зміни і доповнення до
контракту здійснюються тільки у письмовій формі. Під взаємною згодою сторін
щодо зміни чи доповнення контракту вважаються підписані сторонами додаткові
угоди, які додані до тексту цього контракту як невід'ємні частини.

Тобто, з положень даного розділу вбачається, що усі
зміни до контракту, в тому числі і зміни щодо строків поставки продукції,
повинні бути оформлені сторонами у письмовій формі. Письмова форма погодженої
усіма сторонами контракту на зміну строків поставки продукції не складена, про
що сторонами підтверджено у судовому засіданні, тобто змін щодо строків
поставки продукції не відбулось.

Посилання місцевого господарського суду, як на підставу
продовження терміну виконання зобов'язань до 31.03.2006р., на рішення Міністра
оборони України від 31.12.2005р. є безпідставним, оскільки рішення, в даному
випадку, не змінюють умов Контракту, не є підставою для зміни погоджених
строків виконання зобов'язань. Крім того, даний наказ (рішення) Міністерства
оборони України відсутнє в матеріалах справи, позивач наголошує на тому, що
воно взагалі виписано помилково. Тобто в даному випадку суд першої інстанції,
всупереч вимогам розділу V Господарського процесуального кодексу України
послався як на доказ у справі на документ, який не досліджено і якому не дана
відповідна оцінка. Колегія суддів вважає, що мотивувальна частина рішення суду
першої інстанції в цій частині підлягає зміні. Однак, зміна мотивувальної
частини не тягне зміни резолютивної частини, оскільки колегія погоджується з
сумою зменшених штрафних санкцій стягнутих судом, виходячи з наступного:

Стаття 233 Господарського кодексу України визначає
підстави та обставини, з настанням яких суд може зменшити розмір штрафних
санкцій. Зокрема, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі
порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При
цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником;
майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не
завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням
інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо зменшення розміру санкцій до 5000грн., з урахуванням того, що
стаття 233 Господарського кодексу України надає суду право зменшувати розмір
штрафних санкцій, якщо вони надмірно великі порівняно із збитками кредитора.
Слід зазначити, що таке надмірне перевищення розміру штрафних санкцій над
розміром збитків кредитора є неодмінною умовою для їх зменшення. Крім того,
вказане право суду міститься у п.1 ст.83 ГПК України, тобто зменшення штрафних
санкцій та визначення розміру такого зменшення є правом суду. Колегія суддів
також приймає до уваги ступінь виконання зобов'язань боржника (виконано у
повному обсязі), відсутність збитків від прострочення (докази у підтвердження
понесення збитків та їх розміру відсутні), відсутність негативних наслідків у
потерпілої сторони від прострочення виконання зобов'язань, що прострочення
виконання пов'язано було з об'єктивними причинами (несприятливі погодні
умови(а.с.98), що не заперечує позивач), позивач майже рік не приймав належних
заходів до стягнення штрафних санкцій тощо.

Акт № 13 від 23.03.07р., доданий до апеляційного
подання, не є належним доказом, оскільки складений в односторонньому порядку
без участі відповідача. Крім того, порядок приймання продукції визначений у
контракті. Продукція прийнята вантажоотримувачем за актами приймання відповідно
до вимог контракту і прийнята без заперечень, тому відповідальність за
прийняття продукції покладається на вантажоотримувача.

Доводи апеляційного подання щодо скасування рішення суду
спростовуються вище наведеним.

Зазначені обставини досліджені судом першої інстанції на
підставі наданих в судове засідання сторонами доказів. Підстави для скасування
або зміни рішення місцевого господарського суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 101-105 Господарського процесуального
кодексу України, Запорізький апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційне подання Військового прокурору південного
регіону України, м. Одеса залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від
24.01.2007р. у справі №8/309д/06 без змін.