ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"03" вересня 2007 р.
Справа №

за позовом Житлово-комунального підприємства № 1, м. Луцьк

до відповідача: Агентства регіонального розвитку «Волинь», м. Луцьк

про стягнення 19441,09 грн.

Суддя Шум М.С.

За участю представників сторін:

від позивача: Півоварчук В. М., юрисконсульт (доручення № 5 від 10.01.07р.).

від відповідача: Павленко С. С. –керівник.

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України представникам сторін було роз’яснено право відводу судді. Відводу судді заявлено не було. В судовому засіданні на підставі ст. 22 Господарського процесуального кодексу України учасникам судового процесу було роз’яснено їх права та обов’язки. Заяв та клопотань на розгляд господарського суду не поступило.

Суть спору: позивач –Житлово-комунального підприємство № 1 просить стягнути з відповідача –Агенства регіонального розвитку «Волинь»19441,09 грн., втому числі 18408 грн. заборгованість по орендній платі згідно договорів оренди нежитлових приміщень комунальної власності № 275 від 01.01.2003р., №862 від 07.12.2006р.  1777,66 грн. пені. та 255 грн. штрафу за невиконання розділу 4 договорів.

Відповідач у відзиву на позовну заяву не подав, в судовому засіданні позовні вимоги визнав, неоплату пояснив важким фінансовим становищем.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін господарський суд, - ВСТАНОВИВ: 01.01.2003р. між Луцькою міською радою та Агентства регіонального розвитку «Волинь» було укладено договір оренди нежитлових приміщень комунальної власності за №275 за адресою: м. Луцьк вул.. Ковельська,4, який діяв до 31.12.2006р.

07 грудня 2006 року між Житлово-комунальним підприємством № 1 та агентства регіонального розвитку «Волинь»було укладено договір оренди нежитлових приміщень комунальної власності за №862 за адресою м. Луцьк вул.. Ковельська,4.

Укладені між сторонами угоди предметом судового розгляду не виступали, недійсними судом не визнавались, сторонами розірвані не були, у зв’язку з чим в господарського суду відсутні підстави вважати зазначену угоду недійсною або неукладеною.

Статтею 759 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно умовами договорів та №862 від 07.12.2006р. орендодавець (ЖКП №1) передає, а орендодавець (АРР «Волинь») приймає в оренду приміщення за адресою м. Луцьк вул.. Ковельська,4, та попереднь щомісячно вносити до 1 числа місяця орендну плату та інші платежі.

Частиною 1 ст. 762 ЦК України встановлено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Розділом 3 договору № 862 від 07.12.2006р. встановлено розмір орендної плати в сумі 2154,87 (без ПДВ). Крім того, в орендну плату включається нарахування інфляційних процесів.

Відповідно до ст. 144 Господарського кодексу України, майнові права та майнові обов’язки суб’єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

У відповідності до ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов’язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону, інших правових актів законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Однак, відповідач взяті на себе згідно договору оренди нежитлових приміщень комунальної власності №862 від 07.12.2006р. зобов’язання щодо оплати за орендоване приміщення в повному обсязі не виконав, внаслідок чого в останнього виникла заборгованість яка становить на момент подання позову в сумі 18314,72грн.

Разом з тим, згідно п. 8.1 договору №862 від 07.12.2006р., ст.ст. 230, 231 Господарського кодексу України та ст.ст. 549, 550 Цивільного кодексу України за прострочку здійснення належних розрахунків по оплаті наданих послуг було нараховано пеню, котра у відповідності до представлених господарському суду розрахунку за період прострочки  склала 768,41 грн. за договором № 862 від 07.12.2006р.

Крім того за несвоєчасне виконання зобов’язання відповідно до ст. 8.3 договору №862 від 07.12.2006р. відповідачу нараховано штраф у розмірі 255 грн. за договором № 862 від 07.12.2006р.

Враховуючи викладене, позовні вимоги, пред’явлені ЖКП №1 до агентства регіонального розвитку «Волинь», підлягають до задоволення частково в сумі 19338,13 грн.

В частині позову про стягнення 93,71 грн. та 9,25 грн. пені за договором № 275 від 01.01.03р. господарський суд відмовляє, оскільки за даним договором орендодавець - Луцька міська рада, яка є самостійною юридичною особою та не позбавлена права самостійно звернутись з окремим позовом про стягнення заборгованості до господарського суду.

Оскільки спір до суду доведений з вини відповідача, витрати, що пов’язані з поданням позовної заяви до суду та розглядом справи господарським судом (сплата державного мита та оплата інформаційно-технічного забезпечення судового процесу), які поніс позивач, підлягають відшкодуванню у відповідності із ст. 49 Господарського процесуального кодексу України за рахунок відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 173, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 509, 526, 759, 762 Цивільного кодексу України, ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з агентства регіонального розвитку «Волинь»(м. Луцьк, вул. Ковельська,4 ) на користь житлово-комунального підприємства № 1 (м. Луцьк, вул. Б. Хмельницького, 40А, ) 18314,72 грн. заборгованості, 768,41 грн. пені та 255 грн. штрафу, всього 19338,13 грн. та 193,82 грн. в повернення витрат по сплаті державного мита та 118 грн. в повернення витрат по оплаті інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

3. В частині стягнення 93,71 грн. заборгованості та 9,25 грн. пені, відмовити.

Суддя                                                  М.С. Шум