СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

20 червня 2007 року

Справа № 2-21/2420-2007

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_2,
довіреність НОМЕР_1 від 07.09.06;

відповідача 1:
Барська Ірина Олександрівна, довіреність №61 від 12.02.07;

відповідача 2: Мещерякова
Марія Миколаївна, довіреність №02 від 26.02.07;

розглянувши апеляційну скаргу
фізичної особи - підприємця  ОСОБА_1 на
рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя    Чонгова С.І.) від 15 березня 2007 року у
справі № 2-21/2420-2007

за позовом           фізичної особи - підприємця  ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

до           комунального підприємства "Комбінат благоустрою"
(пров. Дарсановський, 5,Ялта,98609)

Фонду комунального майна Ялтинської
міської ради (пл. Радянська, 1,Ялта,98600)

про визнання права на продовження
договору оренди та спонукання укласти додаткову угоду

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець
ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом
до комунального підприємства "Комбінат благоустрою" про визнання
права на продовження договору оренди комунального майна НОМЕР_2 від 27.01.2005
року на 360 днів строком до 13.01.2008 року та спонукання протягом 14 днів з
моменту прийняття рішення укласти додаткову угоду до договору оренди комунального
майна НОМЕР_2 від 27.01.2005 року, якою продовжити строк дії договору на 360
днів до 13.01.2008 року.

Рішенням господарського суду
Автономної Республіки Крим від 15 березня 2007 року у справі № 2-21/2420-2007 у
задоволенні позову відмовлено. Господарський суд першої інстанції виходив з
того, що продовження строку дії договору оренди комунального майна НОМЕР_2 від
27.01.2005 року порушує права орендодавця, оскільки позивачем не було надано
доказів, що підтверджують намір відповідача укласти угоду з іншою особою.

На зазначений судовий акт позивачем
подана апеляційна скарга, в якій сторона просить суд апеляційної інстанції
скасувати рішення суду  від 15 березня
2007 року та постановити нове судове рішення, яким позов фізичної особи -
підприємця  ОСОБА_1 задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим,
що судом першої інстанції не був досліджений той факт, що Фонд комунального
майна Ялтинської міської ради, який, на думку заявника, є орендодавцем, про
розірвання спірного договору оренди позивача не повідомляв, а позивач  належним чином виконував свої обов'язки, тому
він вважає правомірною вимогу про продовження договору оренди на новий термін.

Розпорядженням
першого заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду
Шевченко Н.М. від 23.05.2007 року у зв'язку з відпусткою у складу колегії було
замінено суддю Сотула В.В. на суддю Щепанську О.А.

Ухвалою Севастопольського
апеляційного господарського суду від 23.05.2007 року до участі у справі у
якості другого відповідача було залучено Фонд комунального майна Ялтинської
міської ради.

У судових засіданнях
23.05.2007 року, 06.06.2007 року та 20.06.2007 року представник заявника
підтримав вимоги апеляційної скарги, представники відповідачів проти скарги
заперечували у зв'язку з безпідставністю її вимог.

У судовому засіданні
06.06.2007 року оголошувалась перерва.

При повторному розгляді
справи в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України
Севастопольський апеляційний господарський суд встановив наступне.

27 січня 2005 року між
фізичною особою - підприємцем  ОСОБА_1 та
комунальним підприємством "Комбінат благоустрою" був укладений
договір оренди комунального майна НОМЕР_2.

Предметом укладеного сторонами
договору є майнові відносини сторін з господарського використання майна -
громадського туалету. Об'єкт орен ди -вбудовані нежитлові приміщення
1-1, 1-9, загальною площею 69,3 кв. м. та входи до них, у будівлі (літера А),
за адресою: місто Ялта, вулиця Леніна, (нижня станція канатної дороги).

Пунктом 5.1 договору визначено
строк дії договору - 360 днів. Договір набирає сили з 27 січня 2005 року, та
припиняє свою дію 22 січня 2006 року.

Крім того, у пункті 9.1. договору
сторони визначили, що договір припиняється у разі закінчення строку дії
договору.

22 січня 2006 року сторонами було
підписано додаткову угоду НОМЕР_3 до договору оренди НОМЕР_2, відповідно до
якої сторони дійшли згоди підпункти 5.1.1 та 5.1.2 договору викласти у
наступній редакції: „договір продовжує діяти з 23 січня 2006 року, та припиняє
свою дію 18 січня 2007 року". Таким чином, договір припинив дію 18 січня
2007 року.

18.12.2006 року та 18.01.2007 року
позивач звертався до відповідача з заявою про пролонгацію договору НОМЕР_2 від
27.01.2005 року.

15.01.2007 року комунальне
підприємство "Комбінат благоустрою" листом № 22 відмовив позивачу у
продовжені дії договору оренди.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши
представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої
інстанції норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків
суду обставинам справи, судова колегія вважає апеляційну скаргу фізичної особи
- підприємця  ОСОБА_1 такою, що не
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 17 Закону України „Про
оренду державного та комунального майна" визначено, що термін договору
оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із
сторін про припинення або зміну мов договору оренди протягом одного місяця
після закінчення терміну дії зговору він вважається продовженим на той самий
термін і на тих самих мовах, які були передбачені договором. Після закінчення
терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов'язки,
має переважне право, за інших рівних умов, на продовження договору оренди на
новий термін.

Також у матеріалах справи міститься
лист-відповідь комунального підприємства "Комбінат благоустрою" на
ім'я суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_3. №73 від 16.02.2007 року, у
якому відповідач відмовив у передачі спірного майна у користування на правах
оренди та зазначив, що зазначений об'єкт відповідач планує використовувати
самостійно.

Враховуючи викладене, судова колегія
не вбачає підстав для задоволення позовних вимог фізичної особи -
підприємця  ОСОБА_1, оскільки вимоги про
спонукання продовжити договір оренди НОМЕР_2 від 27.01.2005 року порушують
права орендодавця.

Аналогічний висновок був зроблений у
Роз'ясненні Президії Вищого арбітражного суду від 25.05.2000 року N 02-5/237, а
саме, якщо не буде подано доказів того, що орендодавець уклав чи укладає
договір оренди з іншою особою, а натомість буде встановлено, що він має намір
використовувати майно для власних потреб, то підстави для задоволення позову
про спонукання до продовження дії договору оренди відсутні.

Судова колегія також звертає увагу,
що відповідно до вимог пункту 3 частини 1 статті 287 Господарського кодексу
України орендодавцями щодо державного та комунального майна є державні
(комунальні) підприємства - щодо окремого індивідуально визначеного майна, а з
дозволу орендодавців, зазначених у пункті 2 цієї статті, - також щодо цілісних
майнових комплексів, їх структурних підрозділів та нерухомого майна. Тому безпідставним
є твердження позивача щодо необхідності згоди Фонду комунального майна
Ялтинської міської ради для розірвання спірного договору оренди комунального
майна НОМЕР_2 від 27.01.2005 року.

У доповненнях до апеляційної скарги
заявник також обґрунтовує власні вимоги тим, що його право на оренду спірного
майна випливає з договору уступки вимоги (цесії), укладеного між позивачем та
громадським об'єднанням спортивний клуб „Спартак”, згідно з яким останній
передав позивачу право вимоги стосовно реконструкції та оренди громадського
туалету, яке виникло на підставі договору від 22.07.2003 року.

Проте, судова колегія вважає
зазначені вимоги такими, що не засновані на вимогах Закону України „Про оренду
державного та комунального майна", що є спеціальним законом з питання
оренди комунального майна, оскільки тільки нормами зазначеного закону
визначений порядок та умови укладання договорів оренди комунального майна.

Також слідує зауважити, що під час
розгляду спору суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність
залучення до участі у справі у якості другого відповідача Фонд комунального
майна Ялтинської міської ради, оскільки останній за спірними правовідносинами є
власником майна, яке є предметом спірного договору оренди. Ухвалою суду від 23.05.2007
року Фонд комунального майна Ялтинської міської ради було залучено до участі у
справі.

Відповідно до пункту 3 частини 3
статті 104 Господарського процесуального кодексу України порушення норм
процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення
місцевого господарського суду, якщо господарський суд прийняв рішення про права
і обов'язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Таким чином, суд першої інстанції
вирішив спір, не залучивши до участі у справі Фонд комунального майна
Ялтинської міської ради, порушив вимоги норм процесуального права, що є
підставою для скасування рішення місцевого господарського суду.

Враховуючи
викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги фізичної
особи - підприємця  ОСОБА_1, а рішення
господарського суду вважає таким, що підлягає скасуванню на підставі пункту 3
частини 3 статті 104 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтею 101,
пунктом 2 статті 103, пунктом 3 частини 3 статті 104, статтею 105 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського
суду Автономної Республіки Крим від 15 березня 2007 року у справі №
2-21/2420-2007 скасувати.

3. У задоволенні позову
відмовити.

Головуючий суддя

Судді