ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

25.01.07                                                                                               Справа №6/314/06

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

при секретарі: Акімова Т.М.

За участю представників:

позивача:Мітченко Т.В., довіреність № 39 від 17.01.05р.

відповідача: Чулановський В.О., довіреність б/н від 11.12.06р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія “Солоха”, м. Кам’янка- Дніпровська Запорізької області

на рішення господарського суду  Запорізької області  від 02.11.2006р. по справі № 6/314/06

за позовом: Закритого акціонерного товариства “Агріматко-Україна”, м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія “Солоха”,                 м. Кам’янка-Дніпровська Запорізької області

про стягнення суми

встановив:

Рішенням  господарського суду Запорізької області від 02.11.2006р. у справі № 6/314/06 (суддя Місюра Л.С.) позовні вимоги Закритого акціонерного товариства “Агріматко-Україна”, м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області задоволені в повному обсязі. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія “Солоха” на користь позивача 183 156 грн. основного боргу, 14 742 грн. 80 коп. пені, 1 978 грн. 98 коп. -  витрат на державне мито і 118 грн.00 коп. - витрат  на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконання умов договору від 03.02.2006р. №зКОР-262011 по видатковим накладним № бАГ-041100004 від 11.04.2005р., №бАГ-041800001 від 18.04.2006р., №бАГ-041800038 від 18.04.2006р., №бАГ-042700001 від 27.04.2006р. відповідач одержав у позивача обладнання на загальну суму 275 967 грн.60 коп. Надані до суду документи в сукупності суд оцінив як наявність між сторонами угоди поставки.

Посилаючись на ст.ст.175, 223, 232 Господарського кодексу України, ст.ст. 258, 526, Цивільного кодексу України суд визнав законними та обґрунтованими вимоги позивача в частині 275967 грн.60 коп. основного боргу, 14742 грн.80 коп. пені, 1978 грн.98 коп. держмита і 118 грн.00 коп. – витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та присудив їх до стягнення.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду Товариство з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія “Солоха” м. Кам’янка – Дніпровська Запорізької області звернулось з апеляційною скаргою.

Заявник вважає, що рішення суду є необґрунтованим у зв’язку з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, і підлягає скасуванню з наступних підстав

Суд першої інстанції визнав встановленими факти отримання відповідачем у позивача обладнання за видатковими накладними, в яких підписи осіб в графі “отримав” не співпадають з підписами осіб, на ім’я яких було видано довіреності, а в довіреності №005450 взагалі відсутній підпис особи, яка мала право на одержання матеріальних цінностей. Вказане не відповідає вимогам п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку, затвердженому наказом Міністерства фінансів України “88 від 24.05.1995р., де зазначено, що первинні документи, якими є накладні і довіреності, для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати обов’язкові реквізити, в тому числі-посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл і здійснення господарської операції і складання первинного документа. Згідно п.2.16 цього Положення забороняється приймати до виконання первинні документи, які суперечать вимогам законодавства і нормативних актів. Таким чином, на думку заявника, суд першої інстанції, приймаючи рішення по справі №6/314/06 визнав факт отримання відповідачем матеріальних цінностей на підставі документів, які відповідно до п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку, не мають юридичної сили і доказовості. Тобто, суд визнав встановленими обставини, які не доведені. Заявник вважає, що факт одержання обладнання не є встановленим, а висновок суду є хибним.

За вказаних обставин заявник просить скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 02.11.2006р. по справі № 6/314/06 та прийняти нове рішення, яким в позові Закритому акціонерному товариству “Агріматко-України” відмовити в  повному обсязі.

Апеляційна скарга ТОВ АПК “Солоха”, м. Кам’янка - Дніпровська Запорізької області  прийнята до розгляду та призначена слуханням на 14.12.2006р.

Розпорядженням Голови Запорізького апеляційного господарського суду від 13.12.2006р. за № 3604 розгляд справи передано колегії суддів у складі: головуючий – Коробка Н.Д. (доповідач), суддів : Шевченко Т.М., Яценко О.М.

В судовому засіданні 14.12.2006р. представник заявника підтримав вимоги з підстав, викладених в апеляційній скарзі, до того ж заявив клопотання про призначення почеркознавчої експертизи по справі №6/314/06 на вирішення якої поставити наступні питання:

-чи відповідає підпис Пискохи Миколи Івановича на довіреності ЯЛР № 005373 від 05.04.2006р. підпису особи на видатковій накладній №бАГ041100004 від 11.04.2006р.,

-чи відповідає підпис Бондаренко Оксани Володимирівни на довіреності ЯЛР №005391 від 21.04.2006р. підпису особи на видатковій накладній №аАГ-041800038 від 18.04.2006р.

Колегія суддів порадившись на місці відхилила клопотання відповідача виходячи з наступного. Не будучи фахівцями із спеціальних питань (зокрема відповідності підписів)  особи, які відпускали матеріальні цінності не повинні були перевіряти тотожність підписів осіб, що їх пред’явили. Відповідно п.п. “в” пункту 12 Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей забороняється відпускати цінності у випадках відсутності у довіреної особи вказаної в довіреності паспорта або іншого документа, що засвідчує довірену особу. Доказів ненадання документів довіреною особою при одержанні матеріальних цінностей суду не надано. Натомість, закон зобов’язує невикористані довіреності повернути працівнику підприємства, який здійснює виписування і реєстрацію довіреностей, не пізніше наступного дня закінчення строку дії довіреності. Про використання довіреності або повернення невикористаної довіреності у журналі реєстрації довіреностей робиться відмітка про номери документів  (накладних, актів тощо) на одержані цінності або про дату повернення довіреності.

В зв’язку з необхідністю з’ясування питання використання спірних довіреностей і витребуванням для цього нових доказів розгляд скарги відкладався до 25.01.2007 року.

Розпорядженням Голови Запорізького апеляційного господарського суду від 25.01.2007р. за №150 розгляд апеляційної скарги по справі №6/314/06 передано колегії у складі: головуючий Коробка Н.Д. (доповідач), суддів: Кагітіна Л.П., Юхименко О.В.

В зв’язку зі зміною колегії суддів розгляд скарги розпочато з початку.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги по мотивам, викладеним в ній.

Представник позивача проти апеляційної скарги заперечує. Рішення суду вважає законним та обґрунтованим. Пояснив, що факт отримання обладнання підтверджений накладними, копії яких містяться в матеріалах справи, товар передавався представникам відповідача при наявності довіреностей, підтверджуючих повноваження осіб на отримання товарно-матеріальних цінностей. Крім того, 28.12.2006р. сторонами по справі проведена звірка взаєморозрахунків та складено акт, яким відповідач підтвердив факт отримання товару по спірним накладним. За вказаних обставин просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу ТОВ Агропромислова компанія “Солоха” – без задоволення.

За згодою сторін, засідання суду апеляційної інстанції закінчено 25.01.2007р., оголошенням вступної та резолютивної частин постанови.

Відповідно до ст.99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення  в апеляційному порядку, користується правами наданими суду  першої інстанції.

Згідно зі ст.101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи  апеляційний господарський суд за наявними  у справі  і додатково поданими доказами  повторно розглядає справу. Апеляційний суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду, вивчивши матеріали справи та проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права  при винесенні оскаржуваного рішення, колегія суддів  знаходить підстави, передбачені ст.104 ГПК України для зміни судового акту, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію(передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язків.

На підставі договору від 03.02.2006р. за № зКОР –262011 між сторонами виникли зобов’язальні відносини з поставки.

Пунктом 1.1 договору сторонами узгоджено, що позивач зобов’язується передати у власність покупцеві товари згідно специфікацій, що є додатками до цього договору, а відповідач прийняти вказаний товар та сплатити за нього визначену договором вартість. Згідно пункту 1.2 договору вартість товару визначається сторонами як договірна, загальна сума договору встановлюється відповідно до специфікацій і визначається як арифметична сума за специфікаціями, що є невід’ємними частинами цього договору. Пунктом п.3.1 договору передбачено, що покупець здійснює в строк до 25 березня 2006р. попередню оплату в розмірі 100% від суми договору, яка розраховується згідно п.1.2.

Встановивши обставини передачі товару на загальну суму 275967 грн.60коп. за накладними №бАГ-041100004 від 11.04.2006р., №№ аАГ-041800038 та бАГ-041800001 від 18.04.2006р., №бАГ-042700001 від 27.04.2006р. від ЗАТ “Агріматко – Україна” ТОВ “Агропромислова компанія “Солоха” та дослідивши на їх підтвердження докази господарський суд дійшов вірного висновку про наявність заборгованості відповідача. Та при цьому суд помилково не врахував вартість повернутого відповідачем обладнання на суму 1800грн.56 грн. Як підтверджено матеріалами справи, а саме: пл. дорученням від 14.04.2006р. №260 та листом  відповідача від 17.04.2006р.за № 298 відповідач  сплатив отриманий товар у сумі 92811грн.60коп., та за накладною №ВН-0000099 від 30.08.2006р. повернув обладнання на суму 1800грн. Таким чином залишок заборгованості відповідача за договором становить 181356грн.

Зобов’язання згідно ст.193  Господарського кодексу України, ст.526 Цивільного кодексу України мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог, щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Всупереч вимогам ст.33 ГПК України, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень відповідач не надав суду доказів, як не одержання товару, так і його оплати.

Заперечення відповідача щодо не отримання товару спростовуються наступним.

Відповідно п.2 Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей  сировина, матеріали, паливо, запчастини, інвентар, худоба, насіння, добрива, інструмент, товари, основні засоби та інші товарно-матеріальні цінності, а також нематеріальні активи, грошові документи і цінні папери (надалі цінності) відпускаються покупцям або передаються безплатно тільки за довіреністю одержувачів.

Згідно п.3 зазначеної  Інструкції бланки довіреностей є документами суворої звітності, що вимагає обліку їх одержання, зберігання та використання як бланків суворої звітності; видачі бланків і журналів особі, на яку покладені обов’язки з реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей та інше.

Пунктом 10 Інструкції передбачено, що особа, якій видана довіреність, зобов’язана не пізніше наступного дня після кожного випадку доставки на підприємство одержаних за довіреністю цінностей, незалежно від того, одержані цінності повністю або частково, подати працівнику підприємства, який здійснює виписування та реєстрацію довіреностей , документ про одержання нею цінностей та їх здачу на склад (комору) або матеріально відповідальній особі.

Невикористані довіреності повинні бути повернуті працівнику підприємства, який здійснює виписування і реєстрацію довіреностей, не пізніше наступного дня після закінчення строку дії довіреності.

Про використання довіреності, або повернення невикористаної довіреності у журналі реєстрації довіреностей робиться відмітка про номери документів (накладних, актів, тощо) на одержані цінності або про дату повернення довіреності. Повернуті невикористані довіреності гасяться надписом „невикористана” і зберігаються протягом строку, встановленого для зберігання первинних документів.

Матеріалами справи підтверджено, що довіреності отримувача відповідача серії ЯЛР  №005373 від 05.04.2006р., №005390 від 18.04.2006р., №005391 від 21.04.2006р. та №005450 від 27.04.2006р. знаходились у позивача. Наданий на вимогу суду відповідачем журнал реєстрації довіреностей не містить відомостей про видачу відповідачем спірних довіреностей. Але враховуючи те, що актом звірки взаємних розрахунків від 28.12.2006р. за підписом керівника відповідача Тарасова В.Г. та головного бухгалтера Барановської І.В., чиї підписи скріплені печаткою підприємства підтверджено факт отримання обладнання за спірними накладними, та те, що відповідач не надав суду доказів його звернень до органів внутрішніх справ з заявою про викрадення його печатки та проставлення її відбитку на довіреностях неналежних йому, слід вважати, що матеріальні цінності  отримані у позивача особами, уповноваженими саме відповідачем.

Пунктом 4.2 договору сторонами узгоджено, що у випадку затримки оплати з вини покупця, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення. Колегія судів підтримує висновок суду щодо стягнення пені за період з 26.03.2006р. по 29.08.2006р. в межах суми заявлених позовних вимог в розмірі 14742грн.80коп.

Доводи заявника апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення. Враховуючи часткове повернення обладнання позивачу рішення господарського суду в частині стягнення основного боргу слід змінити, задоволивши позовні вимоги в цій частині в сумі 181356грн.

Відповідно до ст.49 ГПК України судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.101, п.1.ст.103, 105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю агропромислова компанія “Солоха” м. Кам’янка - Дніпровська Запорізької області залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від  02.11.2006р. у справі №6/314/06 – змінити.

Резолютивну частину рішення викласти в такій редакції:

Позов задовольнити частково. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю агропромислова компанія “Солоха” м. Камянка-Дніпровська Запорізької області вул. Промислова ,1 на користь Закритого акціонерного товариства “Агріматко-Україна” м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області, вул.В.Чорновола,45 основний борг в сумі 181356грн., пеню в сумі 14742грн.80коп., витрати по держмиту в сумі 1960грн.98коп. та на ІТЗ судового процесу 116грн.93коп.Видачу наказів доручити господарському суду Запорізької області.

Постанова оформлена і підписана відповідно до ст.84 ГПК України 26.01.2007р.