ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2007 р.
№ 29/214-06-5352

Вищий господарський суд України у складі колегії  суддів:

Божок В.С.- головуючого,

Костенко Т.Ф.,
Коробенко Г.П.

розглянувши матеріали касаційної скарги
Відкритого акціонерного товариства "Холдингова компанія "Краян"

на постанову
Одеського апеляційного господарського суду
від 07.11.2006

у справі
господарського суду Одеської області

за позовом
Відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго" в особі Півленного району електричних мереж

до
Відкритого акціонерного товариства "Холдингова компанія "Краян"

про
стягнення 212932 грн. 88 коп.

в судовому засіданні взяли участь представники:

від позивача:
не з’явились

від відповідача:
Євлаш О.В.-дов № 15 від 17.05.2006

ВСТАНОВИВ:

Справа була призначена до розгляду на 14.02.2007. В судовому засіданні була оголошена перерва до 21.02.2007 у відповідності з ч. 2 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Рішенням від 06.09.2006 господарського суду Одеської області позовні вимоги задоволено.  Стягнено з ВАТ " ХК "Краян" на користь Південного району електричних мереж ВАТ "Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго" 210851 грн. 25 коп. за активну електроенергію, 2081 грн.

63 коп. за реактивну енергію, 2129 грн. 33 коп. держмита та 118 грн. за ІТЗ судового процесу.

Постановою від 07.11.2006 Одеського апеляційного господарського суду рішення від 06.09.2006 господарського суду Одеської області залишено без змін.

Судові рішення мотивовані тим, що відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 5.18 договору № 17 від 30.07.2003, споживач зобов'язаний проводити оплату за перетоки реактивної електроенергії на межі балансової належності електромереж відповідно до додатків № 9, 9а до договору, які є невід'ємною частиною договору.

Не погоджуючись з постановою ВАТ "ХК "Краян" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою і просить її скасувати, посилаючись на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права, зокрема, ст.43 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 628, 629, ч.1 ст.651 Цивільного кодексу України

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при винесенні оспорюваного судового акта, знаходить необхідним касаційну скаргу залишити без задоволення.

Господарським судом встановлено, що відповідно до ч.2 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу повністю вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Рішенням господарського суду Одеської області у справі № 28-25/71-04-2434 за позовом ВАТ "Одесаобленерго" до ТОВ "Істріан", третя особа –ВАТ "ХК "Краян" про стягнення 239 234 грн.19 коп., відмовлено в стягненні суми боргу за спожиту електроенергію з тих підстав, що між  позивачем та відповідачем не встановлено способу підключення електроустановок відповідача до електричної мережі ВАТ  "ХК "Краян", а також не визначено умов обліку електроенергії, що споживається ТОВ "Істріан".

Вказаним рішенням встановлено, що позивачем 09.12.2003 року знято електролічильники № 0100705, № 985032 і встановлені електролічильники

№ 2047482, № 984915. Абонентом як встановлених так і знятих електролічильників визначено ВАТ "ХК "Краян".

Враховуючи преюдиційне значення фактів, встановлених у справі

№ 28-25/71-04-2434 для даної справи  № 29/214-06-5352, господарські суди дійшли висновку, що  рішенням господарського суду, яке набрало чинності, відмовлено в позові з підстав його заявлення до неналежного відповідача, а також, ним встановлені факти постачання ВАТ „Одесаобленерго” та споживання ВАТ „ХК „Краян” електричної енергії у період з 17.11.2003р. по 25.02.2004р. в обсязі, передбаченому для аварійної броні об’єктів електроспоживання ВАТ „ХК„Краян”, підключених через електролічильники № 2047482, № 984915,  що має суттєве значення для вирішення даного спору.

Тому твердження ВАТ „ХК „Краян” про те, що електроенергію в зазначеному періоді він не споживав до уваги не може бути прийнято, оскільки  факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пунктом 5.18 договору № 17 про постачання електричної енергії від 30.07.2003 сторони передбачили, що споживач зобов’язаний проводити оплату за перетоки реактивної електроенергії на межі балансової належності електромереж відповідно до додатків № 9, 9а до договору, які є невід’ємною частиною договору.

Таким чином, задоволення судом першої інстанції позовних вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості за спожиту активну та реактивну енергії є правомірним та обґрунтованим.

Твердження скаржника про помилковість висновку про те, що Яцинишин Д.М. підписав акт збереження пломб від 11.12.2003р. та акт-припис від 25.02.2004р. як представник ВАТ „ХК „Краян” спростовується наявною в матеріалах справи довідкою № 179-ОК від 05.09.2006р., згідно якої Яцинишин Д.М. працював у ВАТ „ХК „Краян” на посаді головного енергетика з 18.01.2001р. по 09.06.2005р..

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що  господарськими судами дана правильна юридична оцінка обставинам справи, тому судові рішення відповідають  чинному законодавству України та обставинам справи і підстав для її  скасування  немає.

На підставі  викладеного, керуючись ст. 1115, п.1 ст. 1119, ст.11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні касаційної скарги відмовити.

Постанову від 07.11.2006 Одеського апеляційного господарського суду  зі  справи № 29/214-06-5352 залишити без змін.

Головуючий                                                 В.С. Божок

Судді                                                             Т.Ф. Костенко

Г.П. Коробенко