СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

05.09.07
Справа №  11/642д/07

Суддя   Гончаренко С.А.

при
секретарі судового засідання -Радченко А.С.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом:
Фізична особа -підприємець ОСОБА_1 (НОМЕР_1 АДРЕСА_1)

до відповідача:
Державне дослідне господарство “Запорізьке” Запорізької державної
сільськогосподарської Дослідної станції (70433 Запорізька обл., Запорізький
район, с.Новоолександрівка, вул.Леніна 69)

у присутності представників:

позивача: ОСОБА_2  -дов.НОМЕР_2 від 23.08.07

відповідача:  Штейніков О.А. -дов.№356 від 20.10.04

про:  визнання договору дійсним та
визнання права власності,-

В С Т А Н О В
И В :

До господарського суду надійшла позовна
заява ФОП Щербина В.В. до ДСГ “Запорізьке” про визнання дійсним договору
купівлі-продажу НОМЕР_3 від 03.08.07р., укладений між ПП ОСОБА_1 та ДСГ
“Запорізьке”; а також про визнання права власності на нерухоме майно, придбане
за вказаним договором.

20.08.07 порушено провадження по справі
і справа призначена до розгляду.

Відповідач позов визнав повністю.

Вивчивши матеріали справи і вислухавши
пояснення представників сторін, встановив наступні обставини:

Згідно Договору купівлі -продажу НОМЕР_3 від 03.08.2007 року, укладеного
між Приватним підприємцем ОСОБА_1, далі -Позивач, та Державним дослідницьким
господарством “Запорізьке” Запорізької державної сільськогосподарської
дослідної станції, далі -Відповідач, останній продав, а перший придбав нерухоме
майно, далі -Майно, що складається з:

-          фундамент санпропускника на 40 місць;

-          фундамент полового приміщення (бази №
1);

-          фундамент телятника (бази № 2);

-          фундамент коровника 4-х рядного (бази
№ 3);

-          фундамент приміщення безприв'язного
годування телят (бази № 4);

-          фундамент телятника на 100 голів
(бази № 5);

-          фундамент коровника (бази № 6);

-          фундамент будинку тваринників;

-          фундамент ветлікарні;

-          фундамент пункта запліднення;

-          фундамент бойні;

-          фундамент навіса для тракторів;

-          майданчик сіносховища, що знаходяться
на колишньому тваринницькому комплексі другого відділення ДДГ “Запорізьке” в
селі Новоолександрівка, Запорізького району, Запорізької області.

Майно знаходиться на господарському
подвір'ї колишнього тваринницького комплексу
загальною площею 21 га.

Відповідно до п. п. 4 -6 Договору
від 03.08.2007 р. Позивач зобов'язаний не пізніше трьох календарних днів з
моменту підписання договору перерахувати на банківський рахунок Відповідача 49
920 грн. договірної вартості нерухомого майна, після чого, відбувається перехід
права власності, але після підписання сторонами акта приймання -передачі.

Позивач всі взяті на себе
зобов'язання за договором від 03.08.2007 р. виконав, вартість нерухомого майна
Відповідачу оплатив, про що свідчить підписання Відповідачем акта приймання
-передачі до договору купівлі - продажу НОМЕР_3 від 03.08.2007 р.

Відповідач від укладення
нотаріально посвідченого договору купівлі -продажу оплаченого позивачем
нерухомого майна або нотаріального посвідчення договору від 03.08.2007 р.
ухиляється.

Відповідно до ч.1 ст. 657 ЦК
України договір купівлі -продажу земельної ділянки, єдиного майнового
комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається
у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.
За приписами ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про
нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Проте, якщо сторони
домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими
доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін
ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір
дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до ст. 638 ЦК України
істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Суттєвими умовами договору купівлі -продажу, з огляду на норми глави 54 ЦК
України, окрім предмету, є ціна. Як вбачається із тексту договору від
03.08.2007 р. та акта приймання -передачі до договору купівлі -продажу НОМЕР_3
від 03.08.2007 р., Позивач і Відповідач погодили всі умови, які є суттєвими для
договору купівлі - продажу, зокрема, встановили конкретне майно, яке є
предметом продажу, визначили його вартість (звіт про незалежну оцінку майна від
16.07.2007 р.), і, крім того, домовилися про порядок та строки оплати майна та
його передачі.

В спірних відносинах відбулося
також часткове виконання договору купівлі -продажу, оскільки Позивач, зі свого
боку, оплатив вартість нерухомого майна в повному обсязі та в обумовлені
домовленістю сторін строки.

За вказаних обставин відмова
відповідача від виконання покладеного на нього п. 6 спірного договору обв'язку
щодо належного оформлення узгоджених сторонами відносин купівлі -продажу є
ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення укладеного договору.

Відтак, в даному випадку наявні всі
три передбачені законом умови, за яких не посвідчений нотаріально договір
купівлі -продажу нерухомого майна може бути визнаний дійсним.

Конституція України передбачає
право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю,
результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності і право на
підприємницьку діяльність, не заборонену законом (ст.ст. 41, 42). Основний
Закон України встановлює положення, що власність не повинна використовуватися
на шкоду людині і суспільству. Вказані положення Конституції України про
власність співвідноситься із ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав
людини і основних свобод, згідно якої кожна фізична і юридична особа має право
мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше
як на користь суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними
принципами міжнародного права.

Вказані приписи Конституції України
отримали свій подальший розвиток в Цивільному кодексі України від 16.01.03 р. №
435 -IV, відповідно до ст.ст.316, 319, 320, 321, 328 якого право власності -це
право особи на майно, яке воно здійснює відповідно до закону, включаючи
здійснення підприємницької діяльності і яке придбане правомірно, якщо інше
прямо не витікає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена
судом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений
цього права або обмежений в його здійсненні. Власник володіє, користується,
розпоряджається майном за власним розсудом. Він має право здійснювати відносно
свого майна будь -які дії, що не суперечать закону.

Статтею 20 Господарського кодексу
України № 436 -IV від 16.01.2003 р., передбачено, що Держава забезпечує захист
прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів і кожен з них
має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Згідно п. 1.5 Тимчасового положення
про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого Наказом
Міністерства юстиції України від 07.02.2002 р. № 7/5 і зареєстрованого в
Міністерстві Юстиції України 18.02.02 р. за № 157/6445, далі -Тимчасове
положення, обов'язковій реєстрації підлягає право власності на нерухоме майно
фізичних та юридичних осіб, у тому числі іноземців та осіб без громадянства
іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій іноземних держав, а також
територіальних громад в особі органів місцевого самоврядування та держави в
особі органів, уповноважених керувати державним майном.

Згідно Переліку
правовстановлювальних документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав
власності на об'єкти нерухомого майна, передбаченого зазначеним вище Тимчасовим
положенням, одним з таких право встановлювальних документів є Рішення судів,
третейських судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна та
про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна.

Таким чином, вище зазначені
обставини та надані документи підтверджують право Позивача на державну
реєстрацію права власності на Майно для здійснення своєї підприємницької
діяльності та задоволення потреб як фізичних, так і юридичних осіб.

Відповідно до статті 328 ЦК України
право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Відповідно до ч.3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за
договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з
моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду
про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Вимоги позивача законні,
обґрунтовані та підтверджуються зібраними в справі доказами.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.46, 47-1, 49, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі -продажу
НОМЕР_3 від 03.08.2007 року, укладений між Приватним підприємцем ОСОБА_1, та
Державним дослідницьким господарством “Запорізьке” Запорізької державної
сільськогосподарської дослідної станції.

Визнати за Приватним підприємцем
ОСОБА_1 (НОМЕР_4, АДРЕСА_1) право власності на нерухоме майно, що
складається з:

-          фундамент санпропускника на 40 місць;

-          фундамент полового приміщення (бази №
1);

-          фундамент телятника (бази № 2);

-          фундамент корівника 4-х рядного (бази
№ 3);

-
фундамент приміщення
безприв'язного годування телят (бази № 4);

-          фундамент телятника на 100 голів
(бази № 5);

-          фундамент корівника (бази № 6);

-          фундамент будинку тваринників;

-          фундамент ветлікарні;

-          фундамент пункту запліднення;

-          фундамент бойні;

-          фундамент навісу для тракторів;

-          майданчик сіносховища, що знаходяться
на подвір'ї колишнього тваринницького комплексу загальною площею 21 га другого
відділення ДДГ «Запорізьке»в селі Новоолександрівка, Запорізького району,
Запорізької області.

Суддя
Гончаренко С.А.