ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2007 р.
№ 44/142пн

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого  судді
Кравчука Г.А.

суддів :
Мачульського Г.М.,
Шаргало В.І.

за участю представників сторін:

позивача
Ковальчука О.М. дов. №14/03-31 від 28.12.2006 р.

відповідача
не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу
Закритого акціонерного товариства –транснаціональної фінансово-промислової нафтової компанії "Укртатнафта"

на постанову
Донецького апеляційного господарського суду від 27.03.2007 р.

у справі
№44/142пн господарського суду Донецької області

за позовом
Закритого акціонерного товариства –транснаціональної фінансово-промислової нафтової компанії "Укртатнафта"

до
Закритого акціонерного товариства "Торговий дім "Укртатнафта –Донбас"

про
визнання простого векселя таким, що не має сили простого векселя

В С Т А Н О В И В:

Закрите акціонерне товариство –транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" (надалі ЗАТ "Укртатнафта") звернулось до господарського суду Донецької області з позовом  до Закритого акціонерного товариства  (надалі ЗАТ) "Торговий дім "Укртатнафта –Донбас" про визнання емітованого позивачем простого векселя №60 від 02.08.2001р. на суму 5 629 688,65 грн. таким, що не має сили простого векселя, з тих підстав, що найменування векселедержателя –відповідача, зазначене у векселі не відповідає статутному найменуванню останнього  та його реєстраційним документам (  ст. ст. 75, 76 Уніфікованого закону  про переказні та прості векселі). Позивач також зазначив, що про існування спірного векселя йому стало відомо лише 12 жовтня 2005 року, коли було отримано від відповідача заяву про порушення справи про банкрутство ЗАТ "Укртатнафта"  у зв'язку з наявністю заборгованості за цим векселем.

Доповідач: Шаргало В.І.

Рішенням господарського суду Донецької області від 08.02.2007 року (суддя Підченко Ю.О.), залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 27.03.2007 року (судді: Старовойтова Г.Я., Волков Р.В., Запорощенко М.Д.) в позові відмовлено з огляду на відсутність визначених законодавством підстав для визнання векселя таким, що не має сили простого векселя, оскільки помилкове зазначення організаційно-правової форми відповідача (АТЗТ замість ЗАТ) не є такою підставою.

Не погоджуючись  з прийнятими у справі рішенням та постановою, ЗАТ "Укртатнафта" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст. 21 Закону України "Про цінні папери та фондову біржу", ст. ст. 75, 76 Уніфікованого закону  про переводні та прості векселі, ст. 25 Закону України "Про господарські товариства", ст. 5 Закону України "Про обіг векселів в Україні", ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, просить їх скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову.

У поясненнях на касаційну скаргу представник відповідача ЗАТ "Торговий дім "Укртатнафта –Донбас" просить задовольнити касаційну скаргу частково –скасувати прийняті судами попередніх інстанцій судові рішення, а справу передати на новий розгляд у зв’язку з наявністю судового рішення у інші          справі про припинення юридичної особи відповідача ЗАТ "Торговий дім "Укртатнафта –Донбас".

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, судова колегія Вищого господарського суду вважає, що касаційна скарга    підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Господарські суди попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних рішень виходили з того, що за придбаний у ЗАТ "Торговий дім "Укртатнафта –Донбас" за договором купівлі продажу №327 від 01.08.2001 р. товар (нафтопродукти) ЗАТ "Укртатнафта" розрахувалося векселем №60 від 02.08.2001р. на суму 5 629 688,65 грн.  Вказаний вексель підписаний посадовими особами емітента - ЗАТ "Укртатнафта" головою правління Матициним В.М. та головним бухгалтером Коновим Ю.В. і скріплений печаткою товариства; векселедержателем зазначено   АТЗТ "Торговий дім "Укртатнафта –Донбас". Разом з тим, був також оформлений акт приймання - передачі спірного векселя від 02.08.2001 року, який підписаний уповноваженими особами сторін у справі та скріплений їх печатками. При цьому печатка відповідача містила його код ЄДРПОУ, тобто позивач цілком усвідомлював особу останнього.

Досліджуючи вказані документи та інші подані сторонами докази (у тому числі статути товариств, витяги з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України) суди попередніх інстанцій встановили, що зазначений у спірному векселі  векселедержатель -  АТЗТ  "Торговий дім "Укртатнафта –Донбас" та ЗАТ "Торговий дім "Укртатнафта –Донбас" є однією ж і тією юридичною особою і його назва відповідає статутним документам цього товариства.

Відповідно до статті  84 Господарського процесуального кодексу України, роз’яснень, що містяться  в п. п. 1, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 р. №11 “Про судове рішення”, з відповідними змінами, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши  обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних відносин.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду   про  встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються доказами, дослідженими у  судовому засіданні.

Мотивувальна частина рішення  повинна містити встановлені судом  обставини, які мають значення для справи, їх юридичну оцінку, а також оцінку всіх доказів, посилання на закон та інші нормативні акти матеріального права, на підставі яких визначено права й обов’язки сторін у спірних правовідносинах.

Прийняті у справі судові рішення не у повній мірі відповідають названим положенням. Зокрема з матеріалів справи вбачається, що у судових засіданнях представником позивача робилися заяви, що оспорюваний вексель від імені головного бухгалтера ЗАТ "Укртатнафта" Конова Ю.В. підписаний іншою особою і заявлялися клопотання про призначення судової експертизи для перевірки цих обставин. Незважаючи на те, що вказані обставини мають суттєве значення для правильного вирішення спору, суди ні першої ні апеляційної інстанцій не звернули на це уваги і прийняли рішення без належної перевірки зазначених доводів позивача.

В силу вимог ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або  постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Касаційна інстанція лише на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Тому  доводи скаржника, які потребують додаткового збирання та оцінки доказів у справі, не можуть бути  перевірені судом касаційної інстанції, у  зв’язку з чим касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, прийняті у справі судові рішення –скасуванню, а справа –направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

Також потребують додаткової перевірки і належної оцінки посилання представника відповідача на ліквідацію ЗАТ "Торговий дім "Укртатнафта –Донбас".

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119 - 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Закритого акціонерного товариства –транснаціональної фінансово-промислової нафтової компанії "Укртатнафта" задовольнити частково.

Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 27.03.2007р.  у справі №44/142пн  та рішення господарського суду Донецької області від 08.02.2007 р. у тій же справі скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Головуючий  суддя

Кравчук Г.А.

Суддя

Мачульський Г.М.

Суддя

Шаргало В.І.