СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.07                                                                                 Справа № 2/312.

Суддя Рябцева О.В., розглянувши матеріали справи за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Техлис", м. Лисичанськ

до Відкритого акціонерного товариства “Лисичанськнафтооргсинтез",                 м. Лисичанськ

про стягнення 47622 грн. 05 коп.

в присутності представників сторін:

позивача –Баранович В.М. - радник директора, дов. № 09 від 12.06.07р., Зацепіна З.І. - заст. директора, дов. № 08 від 12.06.07р. (12.06.2007р.)

відповідача -  Іщук І.О. –предст. за дов. № 18/2-37 від 27.12.06р., Старченко Я.Г. –предст. за дов. № 18/2-6 від 01.01.06р. (12.06.2007р., 22.06.2007р.), Міщенко М.В. –предст. за дов. № 18/2-41 від 27.12.06р. (22.06.2007р.)

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлена вимога про стягнення заборгованості за прямим договором підряду від 12.06.1998р. № Д-5-760, у тому числі: 35550 грн. 56 коп. –основний борг, 10795 грн. 97 коп. –інфляційні втрати, 1275 грн. 52 коп. –3% річних.

Відповідач проти заявлених вимог заперечує, посилаючись на те, що при підписанні договору підряду від 12.06.1998р. № Д-5-760 сторони погодилися із тим, що доказом виконання позивачем робіт за договором є належним чином оформлені акти здачі-приймання виконаних робіт форми 2. Одним із реквізитів акту здачі-приймання виконаних робіт є номер та дата контракту (договору) та дата його підписання, на підставі якого були виконані роботи. Надані позивачем до матеріалів справи акти приймання виконаних робіт не є належним доказом виконання робіт по договору у зв’язку із відсутністю посилань у актах на номер договору. Клопотанням, яке надано у судовому засіданні 12.06.2007р., відповідач зазначив, що господарським судом Луганської області 08.12.2006р. порушено провадження у справі про банкрутство ВАТ “Лисичанськнафтооргсинтез" № 22/92б, публікація стосовно порушення цієї справи здійснена у газеті "Урядовий кур’єр" № 36 (3449) за 24.02.2007р. Заборгованість по заявленим вимогам в сумі 47622 грн. 05 коп. утворилась до 08.12.2006р., тобто до порушення провадження у справі про банкрутство. Позивач не звернувся з грошовими вимогами у справі про банкрутство в місячний термін, у зв’язку з чим у задоволенні позову слід відмовити.

У судовому засіданні 12.06.2007р. відповідно до ст. 77 ГПК України оголошувалась перерва до 22.06.2007р. для дачі заперечень на додаткові доводи відповідача.

Оцінивши надані докази і доводи сторін, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що між сторонами за позовом 26.06.1998р. укладено договір підряду № Д-5-760, за умовами якого позивач доручив, а відповідач прийняв зобов’язання по виконанню робіт по капітальному ремонту теплообмінного, колонного, насосного та ємкісного обладнання, технологічних трубопроводів, металоконструкцій, виготовлення, монтаж та наладку вентиляційних систем, футеровку, вогнезахист, хімзахист м/к апаратів та будівельних робіт.

Відповідно до пункту 2.1 договору сторони домовилися, що обсяг робіт і послуг визначається на підставі належно оформлених та затверджених дефектних відомостей, кошторисів та актів виконаних робіт.

Пунктом 3.1 названого договору сторони передбачили, що вартість робіт має визначатись відповідно до проектно-кошторисної документації та узгодженої договірної ціни.

Відповідно до п. 4.1 оплата здійснюється на розрахункових рахунок підрядчика після підписання актів здачі-приймання робіт.

Згідно актів форми № 2, які підписані сторонами, об’єм виконаних робіт складає                  85294 грн.: у тому числі:

- за червень 1998р. акт № 69 на суму 24498 грн.;

- за серпень 1998р. акт б/н на суму 23897 грн.;

- за вересень 1998р. акт № 86 на суму 24611 грн.;

- за жовтень 1998р. акт № 95 на суму 12288 грн.

За період з 17 лютого по 12 березня 1999 року відповідач поставляв позивачу в рахунок оплати вартості виконаних робіт нафтопродукти на суму 21116 грн. 70 коп. З лютого 1999 року по травень 2000 року ВАТ "Лисичанськнафтопродукт" надавались автопослуги, всього надано послуг та поставлено товару на загальну суму 26310 грн.              87 коп. по накладним:

- від 17.02.1999р. № 378264 дизельне пальне на суму 2376 грн. 12 коп.;

- від 17.02.1999р. № 378325 бензин на суму 2853 грн. 37 коп.;

- від 19.02.1999р. № 378294 бензин на суму 2893 грн. 93 коп.;

- від 19.02.1999р. № 378265 бензин на суму 2893 грн. 93 коп.;

- від 23.02.1999р. № 378308 дизельне пальне на суму 2414 грн. 65 коп.;

- від 25.02.1999р. № 378295 дизельне пальне на суму 2414 грн. 65 коп.;

- від 24.02.1999р. № 378307 бензин на суму 2893 грн. 93 коп.;

- від 12.03.1999р. № 479770 дизельне пальне на суму 2376 грн. 12 коп.

Залишок боргу за даними позивача складає 35550 грн. 56 коп. Відповідач суму основного боргу не оспорив.

У зв’язку з невиконанням зобов’язань по договору позивачем нараховано               10795 грн. 97 коп. інфляційних втрат за період з листопада 1999 року по листопад              2000 року включно, 3% річних в сумі 1275 грн. 52 коп. за період з грудня 1999 року по 24.01.2001р.

Крім того, встановлено, що 08.12.2006р. господарським судом Луганської області порушено справу № 22/92б про банкрутство ВАТ "Лисичанськнафтооргсинтез" і введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

24.02.2007р. в газеті "Урядовий кур’єр" № 36 (3449) надруковано оголошення про порушення справи про банкрутство.

За змістом ст. 14 Закону України  “Про відновлення  платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” вимоги конкурсних кредиторів, не заявлені в межах місячного строку після оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство, вважаються погашеними.

Позивач у встановлений термін, визначений Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", не звернувся з даними вимогами в межах справи про банкрутство ВАТ "Лисичанськнафтооргсинтез", зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає, а відтак його вимоги вважаються погашеними, у зв’язку з чим у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

За згодою відповідача у відповідності зі ст. 85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1.У задоволенні позову відмовити.

2.Судові витрати покласти на позивача.

3.Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

4.Рішення підписано - 26.06.2007р.

Суддя                                                                                         О.В.Рябцева