ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

06.08.2007
Справа № 30/186-07

Дніпропетровський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого
Головка В.Г.  (доповідач),

суддів
Павловського П.П., Чус О.В.

при секретарі:
Корх К.В.

за участю представників сторін:

від позивача -Самойленко В.І.,
довіреність від 5.04.2007

від відповідача -ОСОБА_2,
довіреність від 27.07.2007

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи
ОСОБА_1 на рішення  господарського
суду  Дніпропетровської  області
від  10.05.2007р. у справі      №30/186-07

за позовом товариства
з обмеженою відповідальністю "Горка", м.Дніпропетровськ

до суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, м.Новомосковськ  Дніпропетровської області

про стягнення 34920,33 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської  області  від
10.05.2007р. у справі №30/186-07 (суддя Євстигнеєва Н.М.) позов
товариства з обмеженою відповідальністю "Горка" до відповідача
суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення
34920,33грн. задоволено частково: стягнуто з суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою
відповідальністю "Горка" суму попередньої оплати за договором  в розмірі 32640грн., 912,13грн. штрафних санкцій,
456,07грн. процентів  за користування
грошовими коштами, витрати по сплаті державного мита в розмірі 340,08грн. та
114,91грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, в
решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з зазначеним
рішенням суду, відповідач звернувся до Дніпропетровського апеляційного
господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати як
прийняте при неповному з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та з
порушенням норм матеріального права, посилаючись на наступне:

- суд не взяв до уваги, що у
зв'язку з тим, що суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1 не
має виробничих потужностей  для
виготовлення  передбачених договором
конструкцій, вона уклала з товариством з обмеженою відповідальністю “Неон”
договір  на виготовлення цих
конструкцій  і перерахувала йому  отримані від позивача кошти для виконання цих
робіт. Однак до цього часу товариство з обмеженою відповідальністю “Неон” не
виконало роботи по договору НОМЕР_1 від 25.06.2006 року, а згідно п. 6.1
Договору „ Сторонни освобождаются от ответственности за частичное или полное
неисполнение обязательств по настоящему Договору, если неисполнение явилось
следствием … действий третьих лиц…” ;

-
не враховано, що позивач перерахував авансовий платіж з порушенням
встановленого терміну, а відповідно до п.5.5. Договору НОМЕР_1 „Исполнитель не
несёт ответственности за просрочку выполнения робот в части изготовления
изделия, в случае нарушения заказчиком сроков авансового платежа, установленных
настоящим Договором”;

- посилання позивача на  ст.ст. 1212, 1214 ЦК України незаконне,
оскільки регулює інший вид правовідносин -набуття та збереження майна без
достатньої правової підстави, а Відповідач отримав грошові кошти на достатній
правовій підставі Договору НОМЕР_1 від 25.06.06р., також на ст.1057 ЦК України,
яка регулює відносини по комерційному кредиту тощо.

Позивач у відзиві на апеляційну
скаргу просить рішення залишити без змін, як таке що відповідає чинному
законодавству, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Вислухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги і відзиву на
неї, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Із матеріалів справи вбачається, що
25 червня 2006 року між відповідачем, тобто приватним підприємцем ОСОБА_1,
(виконавець) та позивачем - товариством з обмеженою відповідальністю
"Горка", (замовник) укладено договір НОМЕР_1 на виготовлення
конструкцій, відповідно до п.1.1 якого замовник
передає, а виконавець приймає на себе умови підряду на виробничі роботи
світлових наземних конструкцій розмірами: 1200х1800мм, в кількості 8-ми штук
(а.с.8-12).

За згодою сторін, цим договором був
встановлений наступний порядок  оплати: в
порядку авансового платежу (передоплати) протягом 2-х банківських днів з
моменту підписання цього договору, замовник оплачує рахунок, пред'явлений  виконавцем на суму 10200 грн., у тому числі
ПДВ 20% - 1700 грн. (п.4.3.1), останні 22440 грн. за 12 днів до відвантаження
виробів, які залишились (п.4.3.2).

На підставі пред'явленого приватним
підприємцем ОСОБА_1 рахунку №65 від 23.06.2006 року на суму 10200 грн. (а.с.15)
та рахунку №13/10 від 13.10.2006 року на суму 22440 грн. (а.с.16), товариство з
обмеженою відповідальністю "Горка" платіжним дорученням №227 від 03.07.2006
року та платіжним дорученням №339 від 19.10.2006 року перерахувало приватному
підприємцю ОСОБА_1 відповідно 10200 грн. (а.с.13) і 22440грн. (а.с.14).

Відповідно до умов договору НОМЕР_1
на виготовлення конструкцій від 25.06.2006 року
виконавець зобов'язується
виконати роботи в суворій відповідності
до умов цього договору (п.2.2.1), виготовити вироби не пізніше
20.11.2006 року, з моменту надходження авансового платежу (передоплати) на
розрахунковий рахунок виконавця (п.2.2.2),
самостійно забезпечити виконання робіт відповідними матеріалами та
обладнанням (п.2.2.3).

Згідно частини 1 статті 837
Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядчик)
зобов'язується на свій страх і ризик виконати роботу за завданням іншої сторони
(замовника), а замовник -прийняти та оплатити виконану роботу.

Суб'єкти господарювання повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору
(п.1 ст.193 Господарського кодексу України).

Відповідач в установлений строк не
виконав умови договору НОМЕР_1 від 25.06.2006 року в частині виготовлення
конструкцій, тому позивач відмовився від договору та просив повернути
перераховану за договором передоплату.

Однак вимоги, викладені у претензії
позивача, не були задоволені,  що
послужило причиною виникнення спору.

Відповідно до частини другої статті
849 Цивільного кодексу України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або
виконує її настільки повільно, що закінчення

її у строк стає явно неможливим, замовник
має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

У зв'язку з невиконанням приватним
підприємцем ОСОБА_1 умов договору НОМЕР_1 від 25.06.2006 року, товариство з
обмеженою відповідальністю "Горка" листом №40 від 18.01.2007 року
направило відповідачу відмову від договору НОМЕР_1 від 25.06.2006 року  та претензію на суму 32640грн. з вимогою
повернути зазначену суму до 01.02.2007 року (а.с.17, 18).

Відповідач отримав відмову від
договору та претензію 19.01.2007р., що підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення №254454 (а.с.19), але умови договору НОМЕР_1
від 25.06.2006 року не виконав, перераховані позивачем кошти в сумі 32640грн.
не повернув.

За таких обставин товариство з
обмеженою відповідальністю "Горка" просило стягнути з відповідача
перераховані за договором кошти в сумі 32640грн., проценти в сумі
456,07грн.  за період з 19.01.2007 року
по 20.03.2007 року  та штрафні санкції  в сумі 1824,26грн. за період з 20.11.2006
року по 20.03.2007 року.

Згідно статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до
умов  договору  та
вимог  цього  Кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до   звичаїв   ділового
обороту  або  інших
вимог,  що  звичайно ставляться.

Боржник зобов'язаний виконати свій
обов'язок, а кредитор - прийняти
виконання  особисто,  якщо інше не встановлено договором або
законом,  не випливає із суті
зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ч.1 статті 527 Цивільного кодексу
України).

За ст.530  Цивільного кодексу України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк (термін).

Договором встановлені строки
виконання робіт: не пізніше 20.11.2006 року (п.2.2.2 договору).

В зазначені строки роботи
обумовлені договором на виготовлення конструкцій НОМЕР_1 від 25.06.2006 року
відповідачем не були виконані, тому суд правомірно задовольнив вимоги щодо
стягнення перерахованих коштів в сумі 32640грн.

Відповідно до ч.2 ст.1214
Цивільного кодексу України у разі безпідставного одержання чи збереження грошей
нараховуються проценти за користування ними (ст.536 Цивільного кодексу
України).

За ч.2 ст.536 Цивільного кодексу
України розмір процентів за користування чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Враховуючи, що після отримання
претензії відповідач не повернув грошові кошти позивача, судом вірно задоволені
вимоги щодо стягнення 456,07грн. процентів за користування цими коштами з 19
січня по 20 березня 2007р., тобто в межах подвійної облікової ставки НБУ.

Порушенням зобов'язання відповідно
до ст.610 Цивільного кодексу України є його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Правові наслідки порушення
зобов'язання передбачені статтею 611 Цивільного кодексу України, зокрема: 1)
припинення зобов'язання  внаслідок
односторонньої відмови від зобов'язання,
якщо це встановлено договором або законом,  або розірвання договору; 2) зміна умов
зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до частини 1 статті 548
Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання)
забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Виконання зобов'язання може
забезпечуватись в тому числі й неустойкою (ч.1 ст. 546 Цивільного кодексу
України). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або

інше майно, які боржник повинен
передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (ч.1 ст.549
Цивільного кодексу України).

Штрафом є неустойка,  що обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст. 549 Цивільного
кодексу України).

Пенею  є
неустойка,  що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного  грошового  зобов'язання
за  кожен   день прострочення виконання (ч.3 ст. 549
Цивільного кодексу України).

Відповідно до п.5.3 договору у
випадку несвоєчасного виконання робіт, виконавець  виплачує замовнику  штраф в розмірі 0,1% від вартості робіт за
кожний день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки Національного
банку України від вартості  незданих
робіт, за кожний день прострочки.

Враховуючи, що позивач відмовився
від договору, суд обґрунтовано задовольнив вимоги щодо стягнення штрафних
санкцій частково, тобто за період з 21.11.2006 року по 19.01.2007 року в
сумі  (32640х8,5%х2/365х60дн)  912,13грн.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення
зобов'язань з боку позивача не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не
впливають на вирішення справи по суті.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України  кожна
сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Доказів виконання умов договору НОМЕР_1 від
25.06.2006 року або повернення перерахованих позивачем коштів, відповідач до
суду не надав.

Таким чином, підстав для скасування рішення
суду відповідно до ст.104 Господарського процесуального кодексу України не
вбачається.

Керуючись ст.99, 101, 103,
105,  Господарського процесуального
кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення  господарського суду  Дніпропетровської  області
від  10.05.2007р. у справі    №30/186-07 залишити без змін, а апеляційну
скаргу суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 - без
задоволення.

Постанова може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Головуючий
В.Г.Головко

Судді                                                                                         П.П.Павловський

О.В.Чус