Господарський суд
Житомирської області
————————————————————————————————————————
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "06" вересня 2007 р.
Справа № 5/2050

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого судді

судді Брагіної Я.В.

судді

за участю представників сторін

від позивача Бабич А.Л. - дор. №02/04 від 26.01.07р.

від відповідача Демидова Ж.Л. - дов. №5 від 12.07.07р.

Розглянув справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Коростишів-льон" (м. Коростишів)

до Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу "Агроторговий дім Коростишівський" (смт.Коростишів)

про стягнення 11349,48 рн.

Спір розглядається у більш тривалий термін на підставі ч.3 ст.69 ГПК України.

Позивач звернувся до господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з відповідача на свою користь 11349,48 грн. боргу за поставлений товар, з яких 9061,62 грн. - сума основного боргу, 1676,31 грн. - інфляційні та 611,55 грн. 3% річних.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві. Пояснив, що відповідач не розрахувався за поставлене жито. Крім того, зазначив, що взаємозаліків сторони не проводили і від відповідача не було  заяв щодо проведення взаємозаліків.

Представник відповідача в засіданні суду проти позову заперечував, пояснив, що за поставлене жито не розрахувався, але позивач теж не розрахувався з відповідачем в повному обсязі за отримане насіння льону відповідно до укладеного між позивачем та ОДП ДАК "Хліб України" за посередництвом відповідача форвардного біржового контракту №36/01 від 14.05.04р. та укладеного між сторонами по справі договору агентських послуг від 14.05.04р. Крім того,  пояснив, що з письмовою заявою про проведення взаємозаліку не звертався до позивача і актів чи протоколів про проведення взаємозаліків сторони не складали.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Згідно усної домовленості між сторонами, позивач поставив, а відповідач прийняв товар, а саме: жито "Інтенсивний 95" на суму 7659,85 грн. та жито групи "Б" на суму 1401,77 грн., а всього на суму 9061,62 грн., що підтверджується довіреностями №768553 від 05.10.04р., №768566 від 10.12.04р., видатковою накладною №000000192 від 05.10.04р. та накладною від 10.12.04р. (а.с.9-13).

Відповідно до вимог ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідач свої зобов'язання щодо оплати товару не виконав, про що не заперечував представник відповідача в судовому засіданні.

На підставі ст. 530 ЦК України, якщо строк ( термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

02.03.05р.  позивач направив відповідачу письмову вимогу про сплату основного боргу  в сумі 9061,62 грн., яка була залишена відповідачем без задоволення ( а.с. 14 ).

Тому, станом на день звернення з позовом до суду та на день розгляду справи в суді за відповідачем рахується борг перед позивачем в сумі 9061,62 грн.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача  щодо зарахування боргу перед позивачем в рахунок боргу позивача перед відповідачем за поставлене насіння льону по договору №37 від 14.05.04р. та форвардному біржовому контракту від 14.05.04р., оскільки  відповідач не звертався до позивача із заявою про проведення взаємозаліку і сторони не укладали між собою угоду чи протоколу, або акту про проведення взаємозаліку, про що не заперечували представники сторін в судовому засіданні.

А відповідно до ч.2 ст.601 ЦК України зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Крім того, позивач просить на підставі ст. 625 ЦК України стягнути з відповідача на свою користь інфляційні в сумі 1676,31 грн. та 3% річних в розмірі 611,55 грн.

Перевіривши розрахунок 3-ох% річних, суд приходить до висновку, що позивач збільшив період нарахування 3-ох% річних, оскільки почав нараховувати вказані зобов'язання з 01.03.05р., тоді як необхідно нараховувати з 13.03.05р. (02.03.05р. - дата направлення вимоги + 7 днів відповідно до ст. 530 ЦК України + 3 дні поштового обігу).

Тому 3% річних становитимуть 603,28грн. виходячи з такого розрахунку:

- 9061,62 грн. х 3% / 365 днів х 810 днів = 603,28 грн.

Крім того, перевіривши розрахунок інфляційних, суд встановив, що розмір інфляційних за період прострочення платежу, який зазначає позивач в позовній заяві становить більше, ніж нарахував позивач.

Проте, позивач в позовній заяві просить суд стягнути з відповідача інфляційних в розмірі 1676,31 грн.

Тому, враховуючи межі заявленого позову в частині нарахування інфляційних, суд задовільняє позов в частині стягнення інфляційних в розмірі 1676,31 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вищевикладеного, суд задовільняє позов в частині стягнення 3% річних в сумі 603,28 грн. та інфляційних в розмірі 1676,31 грн., а в частині стягнення 8,27 грн. 3% річних відмовляє.

Згідно ст.ст.  525, 526 ЦК України  зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач позов щодо підстав та предмету не оспорив, доказів сплати боргу суду не надав.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в сумі 9061,62 грн. основного боргу, 1676,31 грн. інфляційних та 603,28 грн. 3% річних обгрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи та підлягають задоволенню. А в частині стягнення 8,27 грн. 3% річних відмовляє.

Витрати по сплаті державного мита та інформаційно- технічного забезпечення судового процесу покладаються на відповідача пропорційно сумі задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 625, 692 ЦК України, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Сільськогосподарськогообслуговуючого кооперативу Агроторговий дім "Коростишівський", юридична адреса: м. Коростишів, вул. Горького, 47, Житомирської області; фактична адреса: м. Коростишів, Червона Площа, 18, Житомирської області, код 30888843

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Коростишів-льон", Житомирська область, м. Коростишів, вул. Н. Крупської, 52, код 31460198

- 9061,62 грн. - основного боргу;

- 1676,31 грн. - інфляційних;

- 603,28 грн. - 3% річних;

- 113,92 грн. - витрат, пов'язаних зі сплатою державного мита;

- 117,91 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.Відмовити в позові в частині стягнення 3% річних в сумі  8,27грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного терміну з дня підписання мотивованого рішення суду у відповідності до ст.84 ГПК України.

Суддя
Брагіна Я.В.

Дата підписання мотивованого рішення: 10.09.07р.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу

3 - відповідачу