СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

2 серпня 2007 року

Справа № 20-11/107

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Гонтаря
В.І.,

суддів                                                                      Гоголя
Ю.М.,

Щепанської О.А.,

за участю представників сторін:

представник позивача - Волошин
Олександр Миколайович, довіреність №
173   від 08.05.2007 - комунальне
підприємство "Орбіта";

відповідач - ОСОБА_1, посвідчення
НОМЕР_1   від 09.06.2003 - фізична особа
- підприємець  ОСОБА_1;

розглянувши апеляційну скаргу
комунального підприємства "Орбіта" на рішення господарського суду
міста Севастополя (суддя Дмитрієв В.Є.) від 12.06.2007 у справі № 20-11/107

за позовом           Комунального підприємства "Орбіта"
(проспект Жовтневої Революції, 52-36а, Севастополь, 99038)

до           Фізичної особи - підприємця  ОСОБА_1(АДРЕСА_1)

про звільнення незаконно зайнятого
приміщення та стягнення неустойки в розмірі 518,91 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду
міста Севастополя з позовом до відповідача про
звільнення незаконно зайнятого приміщення та стягнення неустойки в
розмірі 518,91 грн.

В порядку статті 22 Господарського
процесуального кодексу України представник позивача збільшив позовні вимоги (
вх. № 16540 від 16.05.2007), а саме просив суд:

- зобов'язати фізичну особу -
підприємця ОСОБА_1звільнити підвальне приміщення молочного павільйону, площею
11,6кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_2, в будівлі в цілому
адміністративно-торговому комплексі ( перший поверх), молочний павільйон,
м'ясний павільйон;

-
стягнути неустойку в розмірі 864,84 грн.;

- стягнути судові витрати
187,00грн. - державного мита, 118,00грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

Представник позивача заявлені позовні
вимоги обґрунтовує тим, що договір № 50 від 01.03.2006 закінчив свою дію.

Відповідач надав суду
відзив на позов, у якому просить в задоволенні позову відмовити, заперечення
обґрунтовує тим, що вважає договір № 50 від 01.03.2006 діючим.

Рішенням господарського
суду міста Севастополя від 12.06.2007 (суддя Дмитрієв В.Є.) в позові
відмовлено.

Не погодившись з вказаним
судовим рішенням, позивач звернувся до апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою в якій просить рішення господарського суду скасувати.

На думку заявника
апеляційної скарги рішення господарського суду прийнято при порушенні норм матеріального
та процесуального права, а також висновки суду не відповідають фактичним
обставинам справи.

Розглянувши матеріали
справи повторно в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу
України, суд встановив наступне.

01.03.2006 між сторонами у
справі було укладено договір  оренди № 50
(далі - договір).

Відповідно до пункту 1.1 договору
орендодавець  (позивач) надає, а орендар
(відповідач) приймає в орендне користування приміщення для торгівлі площею 11,6кв.м.,
яке розташоване в місті Севастополі, проспект Жовтневої Революції, 61,
підвальне приміщення, яке знаходиться на балансі  комунального підприємства "Орбіта",
вартість якого складає 33300,0грн.

Відповідно до пункту 3.2 договору
орендна плата складає 67,17грн. на місяць та сплачується кожний місяць до
п`ятого числа місяця, наступного за розрахунковим.

Відповідно до пункту 9.1 вказаного
договору, договір вступає в законну силу 01.03.2006 (з дати підписання)  та припиняє свою дію 31.12.2006.

Відповідно до  пункту 9.5 договору у випадку відсутності
заяви однієї сторони про припинення або зміни договору після закінчення строку
його дії впродовж 1-го місяця, договір вважається продовженим на той же самий
строк та на тих же умовах, які були передбачені договором.

Позивач на підтвердження
позовних вимог надав суду лист № 292/6 від 05.01.2007 (арк. с. 16), де просить
відповідача звільнити зайняте приміщення.                                         Однак,
як вбачається з рішення господарського суду, судом не прийнято до уваги
вказаний лист як належний доказ повідомлення відповідача про розірвання
договору. Господарським судом також не прийнятий до уваги лист фізичної особи -
підприємця  ОСОБА_1(вх.№ 25 від 25.01.2007),
що був наданий суду як підтвердження того, що відповідач отримав повідомлення
позивача про припинення дії договору оренди (а.с. 93).

Розглянувши матеріали
справи, судова колегія вважає, що господарським судом не застосовані норми
закону, що підлягали застосуванню, а саме: частина 2 статті 26, частина 1
статті 27 Закону України " Про оренду державного та комунального
майна", відповідно до яких договір оренди припиняється у  випадку закінчення строку дії, на який він
був укладений. Орендар зобов'язаний повернути об'єкт оренди орендодавцю.

Відповідно до частини 1
статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального
майна", строк дії оренди визначається за угодою сторін.

Відповідно до статті 785
Цивільного кодексу України, у разі припинення договору найму наймач
зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була
одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в
договорі. Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець
має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за
користування річчю за час прострочення.

Отже, як вбачається з
матеріалів справи, позивачем двічі надсилалися на адресу відповідача заяви з
пропонуванням про звільнення приміщення (30.11.2006 та 05.01.2007) як до так і
після закінчення строку дії договору оренди.

Відповідно до пунктів 9.1
та 9.6 вказаного договору, договір оренди підвального приміщення загальною
площею 11,6кв.м. від 01.03.2006 припинив свою дію 31.12.2006.

Однак, незважаючи на
письмові заяви позивача, фізичною особою - підприємцем  ОСОБА_1 займане ним приміщення звільнено не
було.

Як вже вказувалось вище,
відповідно до частини 2 статті 785 Цивільного кодексу України, якщо наймач не
виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від
наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час
прострочення.  Відповідно до розрахунку
сума неустойки станом на 15.05.2007 склала 864,84грн., яка підлягає стягненню з
відповідача.

На підставі висловленого,
апеляційна інстанція не погоджується з висновками суду першої інстанції та
вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

При таких обставинах,
судова колегія вважає, що рішення господарського суду прийнято при порушенні
норм матеріального права при неповно встановлених обставинах справи, у зв'язку
з чим воно підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 101, 103,
104, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу комунального підприємства
"Орбіта" задовольнити.

Рішення господарського суду
міста Севастополя від 12.06.2007 у справі № 20-11/107 скасувати.

Прийняти нове рішення.

Позов задовольнити.

Зобов'язати фізичну особу -
підприємця  ОСОБА_1(АДРЕСА_1) звільнити
підвальне приміщення площею 11,6кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_2, яке
складається із  цілого
адміністративно-торговельному корпусу (перший поверх) молочного та м'ясного
павільйонів.

Стягнути з фізичної особи -
підприємця  ОСОБА_1(АДРЕСА_1, і/к
НОМЕР_1, відомості про банківські рахунки не відомі) на користь  комунального підприємства "Орбіта"
(проспект Жовтневої Революції, 52-36а, Севастополь, 99038, р/р 19 у
СФ АБ "Таврика", МФО 324377, ЗКПО 20702980) неустойку в розмірі
864,84грн., а також судові витрати: 187грн. - державного мита та 118грн. -
витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Господарському суду міста Севастополя
видати накази.

Головуючий суддя
В.І. Гонтар

Судді
Ю.М. Гоголь

О.А.
Щепанська