ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05.09.07р.

Справа № 35/303-07

За позовом  Міського комунального підприємства "Дніпропетровські міські теплові мережі",

м. Дніпропетровськ

до   Товариства з обмеженою відповідальністю агрофірми "Січеслав",

м. Дніпропетровськ

про               стягнення 1 374, 35 грн

Суддя  Широбокова Л.П.

Представники:

Від Позивача - Іванова Т.В., юрисконсульт, дов.№009 від 27.01.06 р.Від Відповідача - представник не зявився.

СУТЬ СПОРУ :

Позивач просить стягнути з Відповідача борг за спожиту теплову енергію - 1333,37 грн, пеню - 40, 98 грн, посилаючись на договір № 020061 від 14.07.2003 р.

Представник Позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, вимог суду не виконав.

Суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, оскільки ухвали суду направлені за адресою місцезнаходження відповідача.

Справа розглядається за наявними доказами відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

За згодою представника Позивача  в судовому засіданні оголошено тільки вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, оцінивши докази в сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ :

-          14.07.2003р. між позивачем та відповідачем було укладено договір №020061 на постачання  теплової енергії строком дії до 15.10.2005р., який відповідно до п. 11.4 вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо сторонами не буде заявлено про його припинення. Доказів розірвання договору в спірний період суду не надано.

Згідно умов вказаного договору позивач зобов’язався постачати відповідачу теплову енергію за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Калинова, 79а, а відповідач –оплачувати її в установлені договором строки.

На виконання умов договору в спірний період з жовтня 2003р. по листопад 2006р. включно позивач постачав теплову енергію, а відповідач її споживав. Про постачання теплової енергії позивачем щомісячно були складені акти приймання-передачі виконаних робіт. Всього поставлено теплової енергії на 2 898,71 грн, що підтверджується актами приймання-передачі виконаних робіт, рахунками на оплату.

За результатами опалювального сезону здійснено корегування плати на суму 274,32 грн, отже, вартість спожитої теплоенергії   становить 2624,29 грн.

За умовами п. 7.3., 7.4 договору відповідач повинен сплачувати за спожиту теплоенергію до 10 числа місяця наступного за звітним. Відповідач частково розрахувався за теплоенергію  в сумі 1291,02 грн. Заборгованість становить 1333,37 грн, що підтверджено розрахунком позивача та не спростовано відповідачем.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором  або законом.

Доказів сплати заборгованості на час розгляду справи суду не надано.

Відносно відповідача порушено справу про банкрутство №Б24/202-07 та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Оскільки, відповідно до п. 4 ст. 12 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції  за невиконання чи неналежне виконання грошових зобовґязань і зобовґязань щодо сплати податків і зборів  (обовґязкових платежів), вимоги щодо стягнення неустойки 40,98 грн, нарахованої в період дії мораторію, задоволенню не підлягають.

В силу положень ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб’єктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обов’язку в натурі та застосування штрафних санкцій.

Таким чином, вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню частково в сумі боргу –1333,37 грн. В решті позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по справі відносяться на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 75, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України,  ст.ст. 20, 224, 225, 275-277 Господарського кодексу України, ст. ст. 16, 525, 526 Цивільного кодексу України  господарський суд,-

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю агрофірми "Січеслав" - 49005, м. Дніпропетровськ, вул. Теплична, 31, кв.109,   (р/р 0100 ДФ АКБ «Аваль»м. Дніпропетровськ, МФО 305653) на користь Міського комунального підприємства "Дніпропетровські міські теплові мережі" –49044, м. Дніпропетровськ, пр. К. Маркса, 37,   (р/р 1006 в УДКУ Дніпропетровської області, МФО 805012) борг –1333, 37 грн (одну тисячу триста тридцять три  грн 37 коп), витрати по сплаті держмита –98, 94 грн (дев’яносто вісім грн 94 коп) та витрати  на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу -  114, 46 грн (сто чотирнадцять грн 46 коп).

В решті позову відмовити.

Наказ  видати після набрання  рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя

Л.П. Широбокова

Рішення підписано  06 вересня  2007р.