Господарський суд
Житомирської області
————————————————————————————————————————
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "06" вересня 2007 р.
Справа № 14/1957

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого судді Костриці О.О.

за участю представників сторін

від позивача Опанасюк С.П. дор. № 17 від 01.06.2007р.

від відповідача Нестерчук С.С. дов. від 13.08.2007р.

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Міріса" (м.Житомир)

до Спільного підприємства "Есфірь" (м.Житомир)

про стягнення 2692,77 грн.

Позивачем пред'явлено позов про стягнення на його користь з відповідача        2692,77 грн., з яких: 2000,00 грн. основного боргу, 681,35 грн. пені, 11,42 грн. 3% річних.

Представник позивача в судовому засіданні 14.08.2007р. повідомив суд про погашення відповідачем суми основного боргу - 2000,00 грн., в підтвердження чого надав платіжне доручення № 187 від 06.06.2007р. та підтримав позовні вимоги в частині стягнення 681,35 грн. пені, 11,42 грн. 3% річних.

В судовому засіданні 06.09.2007р. представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог в частині стягнення пені в розмірі 189,33 грн. пені та підтримав вимоги в частині стягнення 3% річних.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, вимоги позивача не визнає, з підстав викладених у відзиві.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Міріса" (позивач у справі) поставило Спільному підприємству "Есфірь"  (відповідач у справі) товар на загальну суму 2000,00 грн., що підтверджується рахунками-накладними: № 27701/FZ-27701 від 21.06.2005р. з вказанням строку оплати до 28.06.2005р., № 27702/FZ-27702 від 21.06.2005р. з вказанням строку оплати до 28.06.2005р., № 2159/FZ-2159 від 19.07.2005р. з вказанням строку оплати до 26.07.2005р., № 1549/FZ-1549 від 15.07.2005р. з вказанням строку оплати до 22.07.2005р., № 1558/FZ-1558 від 15.17.2005р. з вказанням строку оплати до 22.07.2005р., № 515/FZ-515 від 05.07.2005р. з вказанням строку оплати до 05.07.2005р. (а.с. 14-20).

Отже, між сторонами виникли правовідносини купівлі - продажу.

Згідно ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідач свої зобов'язання не виконав, внаслідок чого, утворилась заборгованість перед позивачем за отриманий товар в сумі 2000,00 грн.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, 06.06.2007р., тобто після пред'явлення позову до суду (згідно відмітки діловодної служби господарського суду Житомирської області позовна заява зареєстрована 06.06.2007р. за № 3585), відповідач платіжним дорученням № 187 (а.с. 26) перерахував позивачу 2000,00 грн. боргу.

Твердження позивача про те, що товар поставлявся відповідачу на підставі укладеного між сторонами договору № 11760 від 25.10.2005р. не може бути прийняте до уваги суду, оскільки в накладних відсутнє посилання на зазначений договір як на підставу одержання товару.

Відповідно до ст. 547 Цивільного кодексу України, правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється в письмовій формі.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, посилаючись на п. 5.1 укладеного з відповідачем договору № 11760 від 25.10.2005р., нарахував відповідачу за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань пеню, яка згідно уточненого розрахунку складає 189,33грн.

Разом з тим, позивач неправомірно нарахував суму пені, оскільки в накладних на поставку товару відповідачу відсутні посилання на зазначений договір.

Крім того, вищезазначена вимога була заявлена позивачем за межами строку позовної давності, встановленої ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України, про що в своєму відзиві обгрунтовано зазначає відповідач.

Отже, вимога позивача в частині стягнення з відповідача пені в сумі 189,33 грн. задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого  індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних.

Згідно розрахунку поданого позивачем, сума 3% річних від простроченої суми складає 11,42 грн.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не надав суду доказів, які б свідчили про обгрунтованість заперечень в частині стягнення з нього 3% річних.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню на суму 11,42 грн. 3% річних. В частині стягнення 2000,00 грн. заборгованості провадження у справі необхідно припинити. В частині стягнення 189,33 грн. пені в позові необхідно відмовити.

Судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру обгрунтовано заявлених позовних вимог.

На підставі ст.ст. 258,525,526,547,625 ЦК України, керуючись ст.ст. 49, 80 п. 1.1, 82-85 ГПК України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Спільного підприємства "Есфірь", м.Житомир, проспект Миру, 19, кв. 248, ідентифікаційний код 25305433 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Міріса", м.Житомир, вул. Кооперативна, 6, ідентифікаційний код 22064638 - 11,42 грн. 3% річних, 76,19 грн. витрат по сплаті державного мита, 88,14 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Припинити провадження у справі в частині стягнення 2000,00 грн. заборгованості за відсутністю предмета спору.

4. В частині стягнення 189,33 грн. пені в позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя
Костриця О.О.