ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

"03" серпня 2007 р.                                                             Справа №     А18/228-07

м. Київ, вул. Комінтерну, 16

(зал судових засідань №  205)

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді А.Ю. Кошика при секретарі   розглянувши матеріали адміністративної справи

за позовом  Державної податкової інспекції у Макарівському районі

до  Приватного підприємства "Гривал"

про      визнання недійсною угоди

За участю представників:

Позивач -  Місюкевич Л.О.

Відповідач  1-  не з"явився,

Відповідач 2 - не з"явився

Суть спору:

До господарського суду Київської області  надійшов позов Державної  податкової інспекції  у Макарівському районі (далі –позивач)  до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укршляхбуд»(далі –відповідач 1) та Приватного підприємства «Гривал»(далі –відповідач 2) про визнання  недійсною угоди у зв’язку з її укладанням з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.

Провадження в адміністративній справі було відкрите відповідно до ухвали від 29.05.2007 року.

В судовому засіданні 03.08.2007 року  позивач позовні вимоги підтримав.

Позовні вимоги обґрунтовані приписами п.1 статті 207 та статті 208 Господарського кодексу України з огляду на те, що при укладанні оспорюваних договорів, з боку відповідачів  був наявний умисел на досягнення мети, суперечної інтересам держави і суспільства, а саме: ухилення від сплати податків.

Позивач надав довідку з  Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців стосовно ПП «Гривал», з якої вбачається, що  зазначеного підприємства не існує, тому провадження у справі  в частині позовних вимог до ПП «Гривал»підлягає закриттю.

Відповідач –1  надав заперечення проти позову.

Відповідач - 2, належним чином повідомлений про час  і місце розгляду спору  повістками, вдруге без поважних причин  в засідання суду не з’явився.

Відповідно до ч. 2 ст. 128 КАС України неприбуття  в судове засідання без поважних причин представника сторони або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою  для розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника  позивача, судом встановлено.

Державною податковою інспекцією у Макарівському районі при проведенні комплексної планової документальної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Укршляхбуд» (далі відповідач-1) встановлено факт взаємовідносин відповідача-1 з Приватним підприємством «Гривал»(далі відповідач-2) по наданню ремонтних послуг.

Прокуратура   Макарівського   району   вважає,    що   договір   укладений   між відповідачем-1 та відповідачем-2 з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави суспільства, що полягає в ухиленні від сплати  податків.

В ході перевірки встановлено, що протягом 3-4 кварталу 2005 року та 1 кварталу 2006 року Волков Ю.М (директор ТОВ «Укршляхбуд») видавались готівкові кошти на господарські потреби, Авансовий звіт про витрачені кошти в сумі 131885,46 грн. поданий до бухгалтерії. До авансового звіту додано акт здачі-прийняття № 47 від 30.12.2005 року. Проте до звіту не додано документи, які підтверджують фактичну проплату за надані послуги (виконані роботи)

У зв’язку з проведенням планової документальної перевірки ТОВ «Укршляхбуд», ДПІ у Макарівському районі надіслано лист від 21.11.06 № 8913/7/17-0 до ДПІ у Ленінському районі міста Дніпропетровськ з проханням провести зустрічну перевірку ПП «Гривал»з метою підтвердження отримання оплати за ремонтні послуги, виконані згідно акта № 47 від 30.12.05.

Згідно відповіді ДПІ у Ленінському районі міста Дніпропетровськ, провести зустрічну перевірку Відповідача-2 неможливо, в зв’язку з тим, що ПП «Гривал»знято з податкового обліку в ДПІ у Ленінському районі міста Дніпропетровська 11.03.2006 року.

Відповідно до листа ДПІ у Ленінському районі міста Дніпропетровська від 13.04.2007 року № 7369/8/29-0, ПП «Гривал»з моменту взяття на податковий облік (06.11.02 р.) до ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровськ не звітувалось. Свідоцтво платника ПДВ анульовано актом № 114 від 29.07.04 р.

Окрім того, рішенням Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 05.04.2004 р. за № 2-3022/2004 визнано недійсними установчі документи ПП «Гривал»з моменту реєстрації тобто з 05.11.2002 р. Таким чином, надання ремонтних послуг відповідачем 2 згідно акта № 47 від 30.12.2005 р. відбулось майже через два роки після винесення судом рішення про визнання недійсними установчих документів та відміни державної реєстрації ПП «Гривал».

Відповідно до описової частини зазначеного рішення, засновником ПП «Гривал»є Грицай В.Л. В судовому засіданні Ленінського районного суду міста Дніпропетровськ по справі № 2-3022/2004, яке відбулось 05.04.04 р. Грицай В.Л. пояснив, що ніякого відношення до діяльності ПП «Гривал»не має, підписував документи з розрахунком на грошову винагороду. В судовому засіданні також встановлено, що в діях Грицай В.Л., як засновника ПП «Гривал»не було наміру займатись підприємницькою діяльністю в якості засновника, а фактично, при реєстрації підприємства, він виступав у якості підставної особи за винагороду. Грицай В.Л. не передавав майна та інших активів у статутний фонд підприємства. В порушення норм законів України, установчі та реєстраційні документи підписані Грицай В.Л. без мети створення підприємства, за обіцяну винагороду. ПП «Гривал»створено без відповідного рішення особи, яка зазначена в установчих документах. Окрім того судом встановлено, що з грудня 2002 року відповідач 2 не подає до податкової інспекції податкові декларації та документи бухгалтерської звітності, податки та збори до державного бюджету та цільових фондів не сплачує, не знаходиться за місцем, зазначеному в статуті, не повідомляє про зміну адреси, що є порушенням законодавства.

Відповідно до резолютивної частини рішення, визнано недійсними установчі документи ПП «Гривал»за підписом Грицай В.Л. , Милько Валентина Миколайовича, Ненич В.А., будь-які підписи на господарсько-правових угодах на інших документах, відмінено державну реєстрацію ПП «Гривал».

Акт № 47 від 30.12.2005 року підписаний Милько В.Н., як деректором ПП «Гривал», підпис якого, відповідно до судового рішення, є недійсним.

Згідно ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами України і є обов'язковими для виконання на всій території України.

Виходячи з вищевикладеного, ПП «Гривал»є підприємством, що займалося підприємницькою діяльністю з порушенням вимог чинного законодавства України, не уповноважені особи здійснювали діяльність від його імені з метою надання іншим суб'єктам підприємницької діяльності необхідних умов для ухилення від сплати податків.

Крім того, судом в ході розгляду спору було витребувано відомості з  Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців стосовно ПП «Гривал».

Позивачем було надано суду  вищезазначену довідку, з якої вбачається, що  підприємство взагалі не реєструвалось, таким чином вважається не створеним і його діяльність  не породжує  правових наслідків.

Таким чином,  спірний  договір, тобто право чин вчинено  без наміру  створення правових наслідків, які обумовлюються цим правочином, який  в  розумінні ст.  234  Цивільного кодексу України вважається фіктивним  і визнається судом недійсним.

Визначальним фактором для визнання спірної угоди (зобов'язання) недійсним є підтверджена матеріалами  справи наявність матеріальної ознаки цього визнання, а саме - заподіяння шкоди інтересам держави і суспільства внаслідок сумнівної угоди. Уданому випадку, ПП «Гривал»не відобразило зазначену операцію в податковій звітності, відповідно відповідачем-2 не нараховано та не сплачено до бюджету податок.

Оскільки, відповідно до підпункту 7.2.1. п. 7.2. ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»платник податку  (відповідач 2) зобов'язаний надати покупцю  (відповідачу 1) податкову накладну, яка згідно з п.п. 7.2.3. п.7.2 ст.7 Закону складається у момент виникнення податкових зобов'язань продавця, однак, у відповідності з вимогами пп. 7.2.4. п.7.2. ст. 7 Закону, право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 9 Закону.

Як передбачено пп.7.4.1. п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», податковий кредит звітного періоду складається із суми податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу), та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

Згідно пп. 7.4.5. п.7.4. ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями, а при імпорті товарів (робіт, послуг) - актом прийняття робіт (послуг) чи банківським документом, який засвідчує перерахування коштів в оплату вартості таких робіт (послуг).

Таким чином, скасування установчих документів  з моменту державної реєстрації  свідчить про те, що юридична особа  не набула цивільних  прав та обов’язків  у відповідності до ч. 1 ст.92 Цивільного кодексу України,  тому не мала  права вчиняти правочини та  складати  фінансові та бухгалтерські документи, виписувати податкові накладні.

Таким чином, умисел та мета, завідомо суперечна інтересам держави і суспільства були присутні в діях ПП «Гривал»в особі Милько В.М., як директора, що цілком підтверджується сукупністю перелічених позивачем фактичних обставин.

Відповідно до приписів п. 1 ст. 208 Господарського Кодексу України - якщо господарське зобов'язання визнано недійсним як таке, що вчинено з метою, яка за відомо суперечить інтересам держави і суспільства, то за наявності наміру в обох сторін - у разі виконання зобов'язання обома сторонами - в доход держави за рішенням суду стягується все одержане ними за зобов'язанням, а у разі виконання зобов'язання однією стороною з другої сторони стягується в доход держави все одержане нею, а також все належне з неї першій стороні на відшкодування одержаного. У разі наявності наміру лише у однієї із сторін усе одержане нею повинно   бути повернено   другій стороні,   а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного стягується за рішенням суду в доход держави.

Укладання договору ПП «Гривал»не маючи на це відповідних повноважень, не звітування податковому органу про отримані доходи і не нараховування податків до сплати було дією свідомою і однозначно передбачуваною.

Сукупність податків та зборів до бюджету та державних цільових фондів, що справляються у встановленому законами України порядку становить систему оподаткування.

У відповідності до п.1 ст.207 ГК України, господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Позивач також ставить вимогу на підставі ст. 208 ГК України стягнути з відповідача-2 на користь відповідача-1 суму грошових коштів, отриманих від відповідача-1 на виконання договорів в розмірі 131885,46 грн. та стягнути  з  відповідача-1      на  користь  держави   вартість  належного  до відшкодування отриманого ним за договорами в сумі 131885,46 грн.

Оскільки,  вимогу про стягнення з відповідача-2 на користь відповідача-1 суму грошових коштів, отриманих від відповідача-1 на виконання договорів в розмірі 131885,46 грн.  задовольнити не можливо у зв’язку з ліквідацією відповідача-2, а вимога  про  стягнення з  відповідача-1      на  користь  держави   вартість  належного  до відшкодування отриманого ним за договорами в сумі 131885,46 грн. залежить від  попередньої вимоги, в цій частині позовні вимоги задовленню не підлягають.

Таким чином, відсутні  підстави для  застосування  майнових наслідків, передбачених ст. 208 ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За таких обставин, позовні вимоги визнаються судом обґрунтованими та такими, що  підлягають задоволенню в частині  визнання недійсною спірної угоди.

Враховуючи наведене, керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 71, 94, 158 –163 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.      Позов задовольнити частково.

2.  Визнати усний договір, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укршляхбуд»та Приватним підприємством «Гривал»недійсним у зв’язку з його укладенням відповідачем-2 з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.

3.      В задоволенні решти позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня її проголошення, якщо заява про апеляційне оскарження постанови не буде подана. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана, в двадцятиденний строк після надання заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя