ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2007                                                                                   Справа № 11/107-07

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий  –суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді –Білецька Л.М., Науменко І.М.,

секретар судового засідання –Прокопець Т.В.,

за участю представників сторін:

від позивача –Олюха В.Г., довіреність від 02 листопада 2006 року №14/20358;

від відповідача –Забазнова А.О., довіреність від 02 січня 2007 року №85-24;

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства “Міттал Стіл Кривий Ріг”, м.Кривий Ріг

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13 березня 2007 року у справі № 11/107-07

за позовом Відкритого акціонерного товариства “Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат”, м.Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Відкритого акціонерного товариства “Міттал Стіл Кривий Ріг”, м.Кривий Ріг

про стягнення 1 258 273,04 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 13 березня 2007 року у справі № 11/107-07 (суддя Мельниченко І.Ф.) стягнуто з ВАТ “Міттал Стіл Кривий Ріг” на користь ВАТ “Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат” 1 258 273,04 грн. збитків, 12 582,73 грн. державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового  процесу.

При прийнятті рішення господарський суд виходив із невиконання відповідачем зобов’язання з поставки товару і відмову від зобов’язання кредитора з правом останнього вимагати відшкодування збитків.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач –ВАТ “Міттал Стіл Кривий Ріг”, звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з’ясування судом суттєвих обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати і прийняти нове рішення, яким позивачу в задоволені позовних вимог відмовити.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає про порушення судом вимог ст.80 ГПК України, оскільки суд повинен був припинити провадження у справі при розгляді спору між тими ж  сторонами, про той же предмет і з тих же підстав. Крім цього, відповідач вказує на пропуск позивачем строку, який повинен відраховуватись з дня виникнення у кредитора права вимоги.

Відповідач –ВАТ “Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат” проти викладених в апеляційній скарзі доводів заперечує, рішення вважає законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. У поданому відзиві зазначає, що підстави позовних вимог за даним позовом і по спору, за яким 13 березня 2007 року господарським судом Дніпропетровської області постановлено рішення, є різними, він вимагає стягнення збитків у в зв’язку з відмовою відповідача виконати зобов’язання в натурі за вимогою, пред’явленою у 2006 році. різними. Крім того позивач зазначає, що строк виконання боржником обов’язку з поставки продукції встановлений не був, а строк позовної давності повинен відраховуватися зі після спливу 7-ми днів від дня пред’явлення вимоги.

В порядку ст.77 ГПК України, в судовому засіданні оголошувалась перерва з 10 травня 2007 року до 14 червня 2007 року.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи, 31 січня 1997 року між позивачем –ВАТ “Інгулецький ГЗК” та Криворізьким державним горно-металургійним комбінатом “Криворіжсталь”, правонаступником якого є відповідач –ВАТ “Міттал Стіл Кривий Ріг”, укладений договір купівлі-продажу № 57/414 /а.с.7-9/, за умовами якого продавець зобов’язався поставити покупцю залізорудний концентрат, а покупець зобов’язався прийняти продукцію та оплатити її у передбачені договором строки (п.1.1 договору).

Строк дії договору сторонами був встановлений до 31 грудня 1997 року. Також обумовлено, про продовження строку дії договору на наступний рік якщо на момент закінчення строку його дії жодна із сторін не заявить про його розірвання (п.6.4 договору).

15 грудня 1998 року сторонами укладено Додаткову угоду № 3 до договору, за умовами якої змінено зобов’язання покупця здійснювати розрахунок за концентрат грошовими коштами на поставку в рахунок вартості відвантаженого концентрату металопродукції за встановленими цінами.

На виконання умов договору позивач –ВАТ “Інгулецький ГЗК” здійснив поставку  залізорудного концентрату відповідачу залізорудний концентрат на загальну суму 1819971,04 грн. Відповідач розрахувався частково шляхом зустрічної поставки металопрокату в порядку взаємозаліку, залишок заборгованості складає 1258273,04 грн.

Вищевказані обставини встановлені рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 03 вересня 2002 року у справі № 21/256, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19 листопада 2002 року /а.с.19-23/.

Згідно ч.2 ст.35 ГПК України, факти встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводиться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Встановлений вищевказаними рішеннями розмір заборгованості в сумі 1258273,04 грн. підтверджується відповідачем, а також був зафіксований сторонами в акті звіряння взаємних розрахунків /а.с.18/.

Також вказаними рішеннями встановлено, що строк виконання відповідачем зобов’язання з поставки металопродукції сторонами не визначений, а тому, у зв’язку з відсутністю вимоги кредитора, фактично не наступив.

01 грудня 2006 року позивач надіслав на адресу відповідача лист за вих.№ 21/22116 з вимогою здійснити поставку металопродукції на суму заборгованості /а.с.24/. Вимога отримана відповідачем 04 грудня 2006 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення /а.с.26/ і останнім не заперечується.

Згідно ч.2 ст.530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Оскільки на вимогу позивача відповідачем ВАТ “Міттал Стіл Кривий Ріг” не були виконанні зобов’язання з поставки металопродукції, позивач ВАТ “Інгулецький ГЗК” листом від 03 січня 2007 року за вих.№ 4/21 повідомив відповідача про втрату інтересу до виконання вказаного зобов’язання та відмову від його прийняття.

Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України, ст.193 ГК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.599 ЦК України зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як встановлено ч.3 ст.612 ЦК України, якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов’язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Внаслідок невиконання відповідачем зобов’язання по своєчасній і повній поставці металопродукції на вимогу позивача останньому спричинені збитки на суму недопоставленої продукції - 1258273,04 грн.

Згідно ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов’язання, має  відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Враховуючи прострочення відповідачем виконання зобов’язання, а також відмову позивача від прийняття виконання, судова колегія вважає вірним висновок господарського суду про задоволення позовних вимог і стягнення з відповідача суми збитків.

Викладені відповідачем в апеляційній скарзі доводи щодо припинення провадження у справі та спливу строку позовної давності судова колегія визнає необґрунтованими.

Згідно положень ст.80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо є рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Разом з тим, підставою даного позову спричинення збитків внаслідок невиконання відповідачем зобов’язання з поставки товару на вимогу позивача від 01 грудня 2006 року і підстави даного спору і спору, за яким винесено рішення господарським судом 03 вересня 2002 року, є різними.

Згідно ст.256 ЦК України позовна давність –це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Як вбачається із матеріалів справи, правовідносини між сторонами щодо поставки залізорудного концентрату та зустрічної поставки металопродукції виникли у 2002 році.

За правилами ст.ст.71, 76 ЦК УРСР, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, загальний строк позовної давності встановлювався в три роки. Перебіг строку позовної давності починався з дня виникнення права на позов, тобто з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

У зв’язку з тим, що строк виконання відповідачем зобов’язання з поставки металопродукції сторонами визначений не був і, у відповідності з положеннями ст.165 ЦК УРСР, визначався моментом вимоги кредитора, права позивача не були порушені і перебіг строку позовної давності не починався.

Відповідно до п.6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила Цивільного кодексу України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред’явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом.

Положеннями ЦК України встановлені нові правила обчислення позовної давності.

Так, згідно ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч.5 ст.261 ЦК України за зобов’язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов’язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред’явити вимогу про виконання зобов’язання.

Враховуючи, що за правилами ЦК УРСР строк позовної давності за вимогою щодо виконання відповідачем зобов’язання по поставки металопродукції на суму 1 258 273,04 грн. не починався, з урахуванням положень абз.2 ч.5 ст.261 ЦК України строк позовної давності підлягає відрахуванню з 01 січня 2004 року –з дня набрання чинності Цивільним кодексом.

Вимога про поставку металопродукції направлена відповідачу 01 грудня 2006 року і отримана 04 грудня 2006 року /а.с.24, 26/, який вважається днем пред’явлення вимоги, тобто в межах встановленого ст.257 ЦК України трирічного строку позовної давності.

З урахуванням отримання відповідачем вимоги 04 грудня 2006 року останній зобов’язаний був здійснити поставку у семиденний строк –до 11 грудня 2006 року (ч.2 ст.530 ЦК України), тобто строк виконання зобов’язання є визначеним.

За правилами абз.1 ч.5 ст.261 ЦК України строк позовної давності починається зі спливом строку виконання. Оскільки відповідач зобов’язання по поставці продукції у встановлений строк до 11 грудня 2006 року не виконав, права позивача вважаються порушеними з 12 грудня 2006 року, що є днем початку перебігу строку позовної давності, у межах якого позивач мав право звернутись до суду за захистом. З позовом до господарського суду позивач звернувся 25 січня 2007 року і строк позовної давності ним не пропущений.

У зв’язку з викладеним, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду повністю відповідає вимогам законодавства і підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.103, 105 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13 березня 2007 року  у справі № 11/107-07 залишити без змін, а апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства “Міттал Стіл Кривий Ріг” –без задоволення.

Головуючий                                                                                              О.В.Голяшкін

Судді                                                                                                          Л.М.Білецька

І.М.Науменко