ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД _________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"07" серпня 2007 р.

Справа № 17/86-07-3295

Колегія суддів Одеського апеляційного
господарського суду у складі:

Головуючого судді:  Бєляновського В.В.,

Суддів:  Мирошниченко М.А., Шевченко В. В.,

при секретарі
- Волощук О.О.

за участю представників:

Від
позивача: Степанюк Ю.О., Охотніков В.В.

Від
відповідача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу
Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_2

на рішення господарського
суду Одеської області

від
05.06.2007 року

у справі
№ 17/86-07-3295

за позовом:
Іллічівської міської ради Одеської області

до відповідача:
Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_2

про
звільнення земельної ділянки

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2007 року Іллічівська
міська рада звернулася до господарського суду Одеської області з позовом до
суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_2 (далі
-підприємець ОСОБА_2.) про зобов'язання усунути перешкоди у користуванні майном
- земельною ділянкою площею 0.3091 га, яка знаходиться в м. АДРЕСА_1, шляхом
виселення.

Позовні вимоги обґрунтовувалися
тим, що 06.10.2005 року між сторонами було укладено договір оренди зазначеної
земельної ділянки, строком до 15.07.2006 року. Рішенням Іллічівської міської
ради від 30.06.2006 року НОМЕР_1 відповідачеві відмовлено у продовженні даного
договору та зобов'язано у строк до 26.07.2006 року звільнити займану земельну
ділянку. Незважаючи на закінчення строку договору відповідач протиправно
утримує земельну ділянку у своєму володінні та добровільно звільнити її
відмовляється. А тому на підставі ч. 2 ст. 152 ЗК України та ст. 48 Закону
України „Про власність”, та ст. 34 Закону України „Про оренду землі” позивач
просив суд про задоволення позову.

Відзив на позовну заяву від
відповідача не надходив.

Рішенням господарського суду
Одеської області від 25.06.2007 року у справі (суддя -  Зуєва Л.Є.) позов задоволено з тих мотивів,
що відповідач безпідставно займає спірну земельну ділянку.

Підприємець ОСОБА_2. у поданій до
Одеського апеляційного господарського суду апеляційній скарзі просить зазначене
рішення місцевого господарського суду скасувати, як винесене з порушенням норм
матеріального та процесуального права і направити справу на новий розгляд до
суду першої інстанції в іншому складі суду. При цьому скаржник посилається на
те, що слухання справи проводилося без участі відповідача, що не дало змоги
скористуватися йому законним правом на захист. Оскаржуване рішення суду
зобов'язує відповідача виселитися із спірної земельної ділянки, на якій
знаходиться автомобільна стоянка, яка є
його приватною власністю. В даному випадку суд зобов'язаний був
розглянути питання, чи має право позивач звертатися до суду з цим позовом, коли
відповідачеві ніхто не надавав пропозиції про компенсацію вартості майна, що є
його приватною власністю. До суду надійшло дві заяви про перенесення розгляду
справи у зв'язку з хворобою відповідача, але ці заяви судом не розглянуті.

Іллічівська міська рада відзив на
апеляційну скаргу не надіслала, а її представники в усних поясненнях в
засіданні суду заперечували проти її задоволення вказуючи на безпідставність
викладених у ній доводів і просили оскаржуване рішення залишити без змін,
вважаючи його законним і обґрунтованим.

Заявлене в судовому засіданні
07.08.2007 року представником відповідача клопотання про перенесення розгляду
справи та витребування від позивача додаткових матеріалів, колегією суддів
визнано необґрунтованим та відхилено з огляду на  вимоги ч. 1 ст. 34 ГПК України, відповідно до
якої господарський суд  приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обговоривши доводи апеляційної
скарги та заперечення на неї, вислухавши пояснення представників сторін,
дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом норм
матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи
та встановлено місцевим господарським судом, 22.03.2002 року Іллічівською
міською радою було прийнято рішення
НОМЕР _2 про надання підприємцю - ОСОБА_2. в оренду земельної ділянки
площею 0,4025 га для розташування автостоянки з автомийкою за адресою:
АДРЕСА_1, строком на 3 роки.

Рішенням виконавчого комітету
Іллічівської міської ради № 811 від 24.10.2002 року затверджено акт державної
технічної комісії від 16.10.2002 року про готовність до експлуатації
автостоянки з диспетчерською підприємця ОСОБА_2 за вказаною адресою.

28.11.2002 року виконавчим комітетом
Іллічівської міської ради  прийнято
рішення НОМЕР_3 про видачу підприємцю ОСОБА_2. свідоцтва про право власності на
диспетчерську загальною площею 6.6 кв. м. з автостоянкою за вказаною адресою.

26.11.2004 року Іллічівською
міською радою прийнято рішення
НОМЕР_4 про вилучення у підприємця ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,0934
га у зв'язку з  невикористанням за
призначенням та переведення її в землі
запасу Іллічівської міської ради.

15.07.2005 року Іллічівською
міською радою прийнято рішення
НОМЕР_5 про продовження підприємцю ОСОБА_2. строку оренди земельної
ділянки площею 0,3091 га  під існуючою
автостоянкою за адресою: АДРЕСА_1, строком на один рік.

На підставі даного рішення між
Іллічівською міською радою (орендодавець) та підприємцем ОСОБА_2.
(орендар)  було укладено договір від
06.10.2005 року оренди зазначеної земельної ділянки під існуючою автостоянкою
для використання у комерційній діяльності., строком до 15.07.2006 року. Умовами
даного договору визначено, що після закінчення строку договору орендар має
переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не
пізніше ніж за 60 днів до закінчення дії договору  повідомити письмово орендодавця про намір
продовжити його дію. Після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві
земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, в якому він її одержав в
оренду. Поліпшення стану земельної ділянки, проведені орендарем за письмовою
згодою з орендодавцем, не підлягають відшкодуванню. Дія цього договору
припиняється у разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.
Після закінчення строку договору орендар зобов'язаний повернути орендодавцю
земельну ділянку за актом.

30.06.2006 року за результатами
розгляду клопотання відповідача про продовження договору оренди спірної
земельної ділянки та про її приватизацію, Іллічівською міською радою прийнято
рішення НОМЕР_1про відмову підприємцю ОСОБА_2. у продовженні договору оренди
землі та приватизації цієї земельної ділянки, надіслання підприємцю ОСОБА_2.
письмового повідомлення про не поновлення договору оренди від 06.10.2005 р.
на  наступний термін та зобов'язання
останньої звільнити займану земельну ділянку у строк до 26.07.2006 року. Із
змісту даного рішення випливає, що Іллічівською міською радою планується використати
зазначену земельну ділянку для власних потреб, а саме в якості внеску як частки
ради у договір про спільну діяльність  з
Іллічівським судноремонтним заводом та ТОВ „Фріз”, за яким вирішується питання
щодо реконструкції аварійного гуртожитку, розташованого в АДРЕСА_2. При цьому
враховано пріоритетність інтересів щодо реконструкції гуртожитку та
забезпечення його мешканців житлом, над розміщенням на автостоянці невеликої
кількості автомобілів.

Зазначене рішення відповідачем не
оскаржено.

Відповідно до ч.1 ст.1 Земельного кодексу
України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою
охороною держави. Земельні відносини відповідно до ч. 1 ст. 3 цього Кодексу
регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також
прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно ст. 60 Закону України “Про
місцеве самоврядування в Україні”  земля
в межах м. Іллічівська є комунальною власністю та належить територіальній
громаді м. Іллічівська, представником якої є Іллічівська міська рада.

Так, відповідно до п. б ст. 80
Земельного кодексу України суб'єктом права власності на землі комунальної
власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або
через органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 83 цього Кодексу
землі, які належать на праві власності територіальним громадам міст, є
комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах
населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні
ділянки за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності.

Окрім того, відповідно до п. 34 ст.
26 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” вирішення питань у
сфері регулювання земельних відносин є винятковою компетенцією Іллічівської
міської ради, а саме: розпорядження землями територіальної громади м.
Іллічівська, надання в користування земель, що відносяться до комунальної
власності, здійснення контролю за використанням і охороною земель комунальної
власності.

Статтею 48 Закону України „Про власність”
передбачено, що власник може вимагати усунення будь -яких порушень його права,
хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного
Кодексу України, власник   земельної   ділянки
або  землекористувач  може вимагати усунення будь-яких порушень
його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно з ст. 34 Закону України „Про
оренду  землі”, у разі припинення  або
розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві
земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права
утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. У разі
невиконання орендарем обов'язку щодо умов повернення орендодавцеві земельної
ділянки орендар зобов'язаний відшкодувати орендодавцю завдані збитки.

Отже, на момент вирішення даного
спору відповідач займає спірну земельну ділянку без будь -яких правових
підстав.

Таким чином, позовні вимоги є
обґрунтованими, підтвердженими наявними у справі належними доказами і правильно
були задоволені місцевим господарським судом.

Викладені в апеляційні скарзі  доводи скаржника не заслуговують на увагу,
оскільки не спростовують висновків місцевого господарського суду та з
урахуванням всіх обставин даної справи, всебічно, повно і об'єктивно
встановлених  господарським судом, не впливають
на правильність вирішення спору по суті.

Твердження скаржника про те, що
слухання справи проводилося без його участі, що не дало змоги скористуватися
законним правом на захист, спростовується матеріалами справи. Наявні у справі
повідомлення НОМЕР_6 та    НОМЕР_7
поштового відділення свідчать про те, що відповідач особисто заздалегідь
належним чином  був повідомлений
господарським судом про день, час  та
місце засідання суду ( а. с. 33, 34).

Протокол судового засідання від
31.05.2007 року свідчить про те, що в цьому засіданні інтереси відповідача
представляв його представник ОСОБА_3., повноваження якої підтверджуються
наявною у справі довіреністю НОМЕР_8 року від імені підприємця ОСОБА_2,
посвідченою у нотаріальному порядку. Зауважень на цей протокол судового засідання
від відповідача в порядку встановленому ч. 5 ст. 801 ГПК України не
надходило.

Перебування керівника юридичної особи
або суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи на лікуванні згідно з
нормами Господарського процесуального Кодексу України  не є достатньою підставою для перенесення
судового розгляду справи, позаяк представництво їх інтересів може здійснюватися
також іншою особою в силу повноваження, яке ґрунтується на довіреності, що і
мало місце як в суді першої інстанції, та і в суді апеляційної інстанції.

Доводи скаржника щодо відшкодування
вартості капітальних витрат, пов'язаних з поліпшенням об'єкта оренди,
проведених за згодою орендодавця, не відносяться до предмета спору у справі і
такі вимоги можуть бути розглянуті судом в окремому провадженні.

З урахуванням наведеного колегія
суддів вважає, що в процесі розгляду даної справи фактичні її обставини були
встановлені місцевим господарським судом на підставі всебічного, повного і
об'єктивного дослідження наданих сторонами в обґрунтування своїх доводів і
заперечень доказів, висновки суду відповідають цим обставинам і їм дана належна
юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального
права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та є
безпідставними, оскільки зводяться до намагання бездоказово переоцінити
встановлені судом обставини, у зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування
законного та обґрунтованого судового рішення не вбачається.

Керуючись  ст.ст.
99, 101-105  ГПК України, колегія
суддів -,

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Одеської
області від 05.06.2007 року у справі № 17/86-07-3295 залишити без змін, а
апеляційну скаргу
суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_2 - без
задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена  у
касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий  суддя:
Бєляновський В.В.

Судді:
Мирошниченко М.А.

Шевченко В. В.