ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.08.07 р.
Справа № 39/262пн

Господарський суд Донецької області
у складі головуючого судді Морщагіной Н.С.

при секретарі судового засідання
Бахрамовійй А.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

За позовом: Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 м. Донецьк

До відповідача: Комунального
підприємства “Бюро технічної інвентаризації м. Донецька” м. Донецьк

про: визнання права власності

За участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Малюк Л.В. за
довіреністю;

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_1 м. Донецьк, звернувся до господарського суду Донецької області з
позовом до відповідача, Комунального підприємства “Бюро технічної
інвентаризації м. Донецька” м. Донецьк, про визнання права власності на
вбудоване нежитлове приміщення, площею 45,6 кв.м., що розташоване за адресою:
АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на договір купівлі-продажу від 27.06.2007 р. реєстр НОМЕР_1, витяг
про реєстрацію права власності на нерухоме майно № НОМЕР_2 від 06.07.2007 р.,
технічний паспорт, план проекту переобладнання квартири під торгово-офісне
приміщення Архітектурного бюро  “Платнов
и К”, технічний висновок АТЗТ Проектно-виробничого підприємства
«Донбасреконструкція».

Відповідач проти позову заперечив,
посилався на відсутність у позивача правоустановчих документів на спірну
будівлю, а також порушення ним порядку реконструкції об'єктів нерухомості.

В порядку статті 41 ГПК України,
суд провів судову будівельно-технічну експертизу, за висновками якої, спірний
об'єкт відповідає вимогам будівельних норм та правил, у тому числі
протипожежних та санітарних, має високий ступінь готовності і не є придатним
для проживання громадян.

Вислухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази, господарський
суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

27.06.2007 р., в порядку,
передбаченому статтями 655-697 ЦК України, між продавцем громадянином ОСОБА_2
та покупцем, приватним підприємцем ОСОБА_1,
укладено договір купівлі-продажу реєстр. НОМЕР_1, відповідно до якого останній
набув права власності на квартиру НОМЕР_3 в будинку АДРЕСА_1 площею 44,6 кв.м.
Означений договір купівлі-продажу згідно статті 657 ЦК України укладено у
письмовій формі та посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_3.

В порядку статті 182 ЦК України та
згідно вищезазначеного договору, право власності позивача на вказаний об'єкт
виникло з моменту нотаріального посвідчення та державної реєстрації договору -з
26.07.2007 р.

Таким чином, виходячи зі змісту
норм статей 316-317, 328 ЦК України -Підприємець є добросовісним набувачем та
власником спірного приміщення, отриманого на підставах, що передбачені
договором та не заборонені законом.

Позивач самочинно здійснив
перебудову існуючого об'єкту внаслідок чого утворилося нове приміщення, яке
перестало бути житловим, про що свідчить технічний паспорт БТІ та висновок
судової будівельно-технічної експертизи № 4201/23 від 21.08.2007 року, згідно
якого Приміщення не відповідає вимогам ДБН В.2.2-15-2005 „Житлові будівлі” і
має експлуатуватися лише як нежитлова споруда, крім того, реконструйоване
приміщення відповідає розробленому проекту та діючим будівельним нормам та
правилам.

Виходячи з норм частини 2 статті 7
Житлового кодексу Української РСР, непридатні для проживання жилі приміщення,
переобладнуються для використання в інших цілях. З огляду на наведене, позивач,
з метою реалізації власних прав на користування спірним приміщенням, проживання
у якому на теперішній час є неможливим, а також в порядку реалізації права на
свободу підприємницької діяльності, передбаченого статтями 41-42 Конституції
України і статтями 317-319 ЦК України, здійснив переобладнання придбаної
квартири. Ідентифікація цього нового об'єкту нерухомості, а також відповідність
спірного приміщення існуючим санітарним, вогнетривким та будівельним нормам та
правилам, факт задовільного стану приміщення, та факт непогіршення стану
несучих конструкцій будинку внаслідок перебудови -визначені низкою документів,
у тому числі висновком судового експерта № 4201/23 від 21.08.2007 р., технічним
висновком АТЗТ „Проектно-виробниче підприємство „Донбасреконструкція” з
додатками та технічним паспортом комунального підприємства „Бюро технічної
інвентаризації міста Донецька”.

З огляду на наведене, означене
право власності позивача на спірне приміщення виникло на законних підставах,
тому суд вважає безсумнівною наявність у позивача права власності на спірну
нерухомість. Статус спірної нерухомості як нежитлового приміщення, витікає з
висновку судового експерта № 4201/23 від 21.08.2007 р., технічного висновку
АТЗТ „Проектно-виробниче підприємство „Донбасреконструкція” та технічного
паспорту комунального підприємства „Бюро технічної інвентаризації міста
Донецька”, за змістом яких цільовим призначенням Приміщення не може бути
проживання громадян. Вказане в порядку частини 4 статті 4 Житлового кодексу
Української РСР означає, що Приміщення у будь-якому разі не відноситься до
житлового фонду і за висновком суду є нежитловим.

За приписами ч. 2 ст. 328 ЦК
України, ст. 115 ГК України володіння майном вважається правомірним,  якщо інше прямо  не
випливає  із  закону
або  незаконність  набуття
права власності не встановлена судом.

Оскільки згідно змісту позовних
вимог та наданих матеріалів, відповідач не здійснює фактичних дій щодо
переведення спірного приміщення у нежитловий фонд та формально не дає дозволу
на його переобладнання, суд доходить висновку, що позивач мав право звертатися
до суду за захистом свого права власності, оскільки порушується право позивача
щодо використання такого приміщення у підприємницькій діяльності, як елемент
речового права власності.

З огляду на наведене, враховуючи,
що в матеріалах справи відсутні будь-які докази неправомірності набуття
позивачем права власності на спірне майно, позовні вимоги позивача щодо
визнання за ним права власності на вбудоване нежитлове приміщення, площею 45,6
кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, є такими, що підлягають
задоволенню.

Судові витрати за клопотанням
позивача покладаються на нього.

На підставі вищенаведеного, згідно
ст. ст. 328, 376 ЦК України, ст. 115 ГК України, керуючись ст.ст.22, 33, 43,
49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 м. Донецьк - задовольнити.

Визнати за Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 м. Донецьк право власності на вбудоване нежитлове
приміщення, площею 45,6 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути
оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку
протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом
одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя