ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2007 р.
№ 55/192-06

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого судді
Кривди Д.С. –(доповідача у справі),

суддів:
Жаботиної Г.В.,
Уліцького А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Закритого акціонерного товариства “Агротон”

на рішення
господарського суду Харківської області від 05.03.2007

у справі
№55/192-06 господарського суду Харківської області

за позовом
Закритого акціонерного товариства “Агротон”

до
Приватного сільськогосподарського підприємства “Колібрі”

про
стягнення суми,

за участю представників сторін від:

позивача:  не з’явились

відповідачів: не з’явились

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 05.03.2007 року (судд Гребенюк Н.В. –головуючий, Пелипенко Н.М., Тихий П.В.) в позові відмовлено.

В касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення місцевого господарського суду і прийняти нове, яким стягнути з відповідача на користь позивача штраф в сумі 53480грн. Скаржник посилається на порушення норми матеріального права, а саме: ст.853 Цивільного кодексу України.

Відповідач у відзиві на касаційну скаргу та доповненні до нього спростовує доводи скарги і просить залишити її без задоволення.

Учасники процесу в судове засідання не з’явилися, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлені заздалегідь належним чином. Оскільки явка представників сторін обов’язковою не визнавалася, додаткові документи від сторін не витребовувались, з врахуванням особливостей розгляду скарги судом касаційної інстанції, передбачених ст. 1117 ГПК України, колегія суддів вважає, що неявка представників сторін не перешкоджає розгляду справи за наявними матеріалами відповідно до ст. 75, 1115 ГПК України.

Колегія суддів, перевіривши наявні матеріали (фактичні обставини) справи на предмет правильності застосування судами норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог статті 111-7 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція виходить з встановлених у даній справі обставин.

Як встановлено судом першої інстанції, 14.03.2006 року між сторонами було укладено договір №14-03/06-02 на інкубацію качиного яйця, відповідно до умов якого позивач (замовник) доручає, а відповідач (виконавець) зобов'язався виконати у відповідності до умов вказаного договору роботи по інкубації качиного яйця, позивач (замовник) в свою чергу зобов'язався прийняти каченят та сплатити вартість виконаних виконавцем (відповідачем) робіт.

Згідно п.2 вказаного договору інкубація яйця здійснюється з качиного яйця замовника, якість якого повинна відповідати РСТ УССР 1969-86, кількість яйця: 20000 шт. по ціні 3грн., з урахуванням ПДВ 0,50грн. за шт. Відповідно до п.2.6. договору строк закладки яйця качиного в інкубатор - не пізніше однієї доби з моменту поставки яйця. Пунктом 2.7 договору визначено, що приймання яйця по кількості та якості здійснюється на складі виконавця, у відповідності до умов вказаного договору, за участю обох сторін. Згідно з п.п.3.1-3.4 договору, результатом виконаних робіт за договором є готова продукція-молодняк каченят, право власності на яких належить замовнику.

При умовах відповідності яйця РСТ УССР 1969-86 по заплідненню вихід молодняку каченят складає не менш ніж 75% від закладеної кількості яйця качиного. Запліднення яєць фіксується актом просвічування інкубаційного яйця на тринадцяту добу з моменту закладення яйця на інкубацію. Акт просвічування складається та підписується представниками обох сторін.  Здача-приймання  молодняку каченят здійснюється  сторонами  на протязі однієї доби з моменту закінчення інкубації, про що складається акт за участю представників обох сторін. Згідно п.3.5 договору, виконавець зобов'язався здати, а замовник прийняти готову продукцію та підписати акт здачі-приймання. Вказаним пунктом сторонами було передбачено те, що у випадку, якщо замовник прийняв роботу без перевірки, він позбавлений права посилатись на недоліки, якщо вони могли бути встановлені при звичайному засобі приймання. Пунктом 5.3 договору передбачено, що відповідач несе відповідальність за збереження яєць качиних та невірне їх використання (порушення умов технології інкубації) у розмірі їх вартості. У випадку якщо вихід молодняку качиного менш ніж вказано в акті просвічування, відповідач сплачує позивачу 7грн. з урахуванням ПДВ 1,17грн. за кожного не отриманого каченя.

Згідно договору №14-03/06-02 від 14.03.06 року позивач передав відповідачу на інкубацію 20000шт. яєць на загальну суму 60000грн., що підтверджується накладною №1052 від 15.03.2006р., накладною №1200 від 27.03.2006р.

27.03.2006 року, за участю представників сторін, було складено акт просвічування №2, в якому вказано про те, що було здійснено міраж 2 партій яєць, закладених в камеру 4/2 від 16.03.2006 року у кількості 10000шт.

10.04.2006 року сторонами складено акт №3 просвічування яєць, в якому вказано про здійснення міражу 3 партій яєць, закладених у камеру №4/3 від 29.03.2006 року.

У вказаних актах зазначено кількість закладених яєць, Н/О К/К у кількості та відсотках, тумаки/бой у кількості та відсотках.

Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що вихід молодняку каченят склав менше, ніж було передбачено умовами договору, та він недоотримав каченят у кількості 4142шт., у зв'язку з чим, відповідно до п.5.3 договору, відповідач повинен сплатити штраф у сумі 28994грн., з розрахунку 7грн. за кожне неотримане каченя.

Відповідно до ст.15 Господарського кодексу України застосування стандартів чи їх окремих положень є обов'язковим для учасників угоди щодо розроблення, виготовлення чи постачання продукції, якщо в ній є посилання на певні стандарти. Відповідність продукції вимогам стандартів підтверджується шляхом випробувань за правилами та процедурами обов'язкової та добровільної сертифікації.

Наказом Міністерства аграрної політики України №80 від 15.03.2004 року “Про затвердження та надання чинності ГСТУ 46.046-2003 „Напівфабрикати із м'яса птиці”, ГСТУ 46.047-2003 “Яйця качок інкубаційні. Технічні умови”, встановлено, що не застосовується на території України з 01 квітня 2004 року РСТ УССР 1969-86 „Яйця качині інкубаційні. Технічні умови”.

На вимогу суду згідно ухвали від 05.02.2007р. Інститут Птахівництва Української академії аграрних наук листом №242 від 20.02.2007року роз'яснив, що на теперішній час на території України чинний РСТ УССР 1969-86 „Яйця качині інкубаційні” Технічні умови”, розроблений інститутом, та є національним стандартом. Чинність стандарту підтверджується його наявністю у Показнику чинних державних стандартів України або у Каталозі ДП “Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості”. Інститут птахівництва вказує на те, що на теперішній час поки немає чинного стандарту, який би регламентував технологію інкубації  яєць (проект    стандарту    розроблено    і    подано    на    затвердження    у Держспоживстандарт України). Підприємства, які займаються інкубацією яєць, використовують у своїй роботі методичні рекомендації, зокрема методичний посібник “Інкубація яєць сільськогосподарської птиці” (Харків 2001), в якому описано схеми, режими інкубації, біологічний контроль при проведенні інкубації яєць різних видів сільськогосподарської птиці, у т.ч. і качиних.

Відповідно до п.п.2.1, 2.2 Правил прийомки стандарту РСТ УССР 1969-86 „Яйця качині інкубаційні” Технічні умови” кожна партія яєць повинна супроводжуватись племеним свідоцтвом, а також якісним посвідченням. На кожну партію, яка відвантажується за межі району, де розташовано підприємство-постачальник, видається ветеринарне свідоцтво, а при перевезені усередині району - ветеринарне посвідчення або довідка.

Згідно п.2.3 цього ж стандарту для перевірки відповідності якості інкубаційних яєць вимог цього стандарту підприємство-постачальник (позивач) проводить приймально-здавальні випробування.

При цьому місцевий суд встановив, що позивач не надав доказів проведення вказаних випробувань, та взагалі не підтвердив документально відповідність якості, переданого на інкубацію яйця качиного, РСТ УССР 1969-86.

За умовами п.2.6 Правил прийомки вказаного стандарту отримувач (відповідач) має право проводити перевірку якості яєць на відповідність вимогам даного стандарту, застосовуючи методи контролю, вказані в розділі 3. Тобто, встановлено право, а не обов'язок відповідача перевіряти якість яєць.

В договорі сторонами було визначено, що лише при умові відповідності яєць РСТ УССР 1969-86 по заплідненню вихід молодняку каченят становить не менш ніж 75% від закладеної кількості яйця качиного.

На підставі ретельної правової оцінки умов договору №14-03/06-02 від 14.03.2006р. на інкубацію качиного яйця суд першої інстанції дійшов висновку, що договір містить елементи договору підряду.

У відповідності до ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

За змістом ст.853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі (ч.1).

Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки) (ч.2).

Аналогічна умова міститься в п.3.5 вказаного договору, яким, зокрема,  встановлено,  що у випадку,  якщо замовник прийняв  роботу без перевірки, він позбавлений права посилатись на недоліки, якщо вони могли бути встановлені при звичайному засобі приймання.

При цьому судами встановлено та підтверджується матеріалами справи, що жодних зауважень щодо допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків (порушення технології інкубації, тощо) негайно після прийняття роботи за вказаним договором, позивач відповідачу не заявляв.

Відтак, суд дійшов правильного висновку, що позивач, виходячи з викладеного, позбавив себе можливості посилатися на порушення чи відступи від укладеного між сторонами договору.

Таким чином, суд першої інстанції на підставі ретельної правової оцінки наявних у справі  доказів в їх сукупності дійшов висновку про відсутність документів, які б підтверджували  відповідність якості переданих на інкубацію яєць РСТ УССР 1969-86, відсутність претензій позивача при прийомі-передачі готової продукції, а відтак, і вини в діях відповідача щодо низького проценту виходу молодняку каченят.

З огляду на доведеність судом першої інстанції вищевикладених обставин, колегія погоджується з висновком суду щодо відсутності підстав для стягнення з відповідача штрафу.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 111-5 ГПК України та частин 1, 2 статті 111-7 ГПК України, касаційна інстанція на підставі вже встановлених фактичних обставин справи перевіряє судові рішення виключно на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові господарських судів. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Посилання оскаржувача на інші обставини не приймаються колегією суддів до уваги з огляду на положення ст. 111-7 ГПК України та з підстав їх суперечності матеріалам справи.

Твердження оскаржувача про порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення не знайшли свого підтвердження, в зв’язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 111-5, 111-7, 111-8, п.1 ч.1 ст. 111-9, ст. 111-11 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Рішення господарського суду Харківської області від 05.03.2007р. у справі №55/192-06 залишити без змін, а касаційну скаргу –без задоволення.

Головуючий суддя                                                                      Д.Кривда

Судді                                                                                          Г.Жаботина

А.Уліцький