СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14.05.07                                                                                 Справа № 5/130пн-ад.

Господарський суд Луганської області у складі головуючого судді Закропивного О.В., при секретарі Агафоновій С.В, за участю представників сторін:

від позивача –Жданова А.В. (довіреність № 1 від 02.01.07.);

від відповідача – Совєтова О.В. (довіреність № 04/1876 від 11.05.07.);

розглянувши матеріали справи за позовом:

Управління Пенсійного фонду України в м. Антрацит Луганської області (м. Антрацит, Луганської області, вул. Ростовська, 19,  );

до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Антрациті Луганської області (м. Антрацит, Луганської області, вул.  Ростовська, 38, );

про зобов’язання вчинити певні дії –

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про зобов'язання відповідача вчинити дії по підписанню акту звірки на відшкодування витрат на виплату та доставку допомоги на поховання Ейнемана М.Р. та Павленко Є.В.

Справа розглядалась 24.04.07. та на підставі ст. 150 КАС України судом було оголошено перерву до 14.05.07. Постанова виноситься в судовому засіданні 14.05.07.

В судовому засіданні 24.04.07. позивачем надано до суду заяву від 24.04.07. № 2684/07 про зміну предмету адміністративного позову по даній справі. В цій заяві позивач просить зобов’язати відповідача прийняти до відшкодування витрати на виплату та доставку допомоги на поховання Енеймана Миколи Робертовича в сумі 449,12 грн.

Відповідач проти позову заперечив посилаючись на наступне у разі смерті потерпілого від нещасного випадку або професійного захворювання витрати на поховання несе Фонд згідно з „Порядком проведення витрат на поховання у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання" (Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.01. року № 826. Цим Порядком та постановою правління Фонду від 06.03.06 року №13 „Про витрати на поховання у разі смерті застрахованої особи від нещасного

випадку на виробництві або професійного захворювання" передбачено, що витрати на поховання провадяться у разі смерті потерпілого, що настала за обставин, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання. Тобто, допомога на поховання відшкодовується тільки у тому випадку, якщо смерть настала за наслідками отриманого нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання і коли встановлено причинний зв'язок смерті потерпілого з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров’я, підтверджений висновками відповідних медичних закладів, як це передбачено восьмою та дев’ятою частинами статті 34 Закону.

Тому законних підстав для відшкодування допомоги на поховання Ейнеман М.Р., по справі якого МСЕК відмовила у встановленні причинного зв'язку, та Павленко Є.В., смерть якої не є страховим випадком, не має.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача та відповідача, оцінивши надані докази у їх сукупності суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані з урахуванням наступного.

Соціальне страхування —один із засобів фінансування матеріального забезпечення непрацездатних громадян. Державно - обов'язковий характер існування страхових фондів та здійснення за їх рахунок заходів по соціальному захисту громадян є конституційною нормою.

Пенсійне забезпечення громадян здійснюється за рахунок страхових джерел Пенсійного фонду. Джерелами формування коштів Пенсійного фонду є страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, кошти державного бюджету та цільових фондів, що перераховуються до Пенсійного фонду (стаття 72 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування").

Згідно п.1 статті 58 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від О9.07.2003р. № 1058-ІУ Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для їх виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій З 01.04.2001р. набрав чинності Закон України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" від 23.09.1999р. № 1105-ХІУ, стаття 6 якого визначає Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в якості Страхувальника у сфері соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Статтями 21 та 28 Закону України № 1105 —ХІУ передбачено обов'язок Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження здоров'я або у разі його смерті при настанні страхового випадку, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні, пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Положення ч.2 п.5 ст. 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" встановлює, якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом соціального страхування від неіцасних випадків і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутись до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

Витрати, понесені Пенсійним фондом України у зв'язку із виплатою пенсій, передбачених ст.26 Закону України "Про пенсійне забезпечення" підлягають відшкодуванню Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві, що підтверджується ст.7 Закону України від 22.02.01р. № 2272-ІП "Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", відповідно до якої органи виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві, починаючи з 1 квітня 2001 року відшкодовують органам Пенсійного фонду України пенсії, сплачені особам, яким призначено пенсії внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Сумісною постановою правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від О4.03.2003р. № 5-4/4 затверджено Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (Порядок), що встановив механізм погодження та відшкодування таких витрат.

Згідно п.4 Порядку відшкодуванню підлягають суми, що виплачуються відповідно до Законів України "Про пенсійне забезпечення", "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" та інших нормативно-правових актів, а саме :

сума основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання;

щомісячна цільова грошова допомога на прожиття, якщо така надавалася пенсіонеру, який одержував вищезазначену пенсію;

допомога на поховання сім'ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала вищезазначену пенсію;

сума витрат Пенсійного фонду з виплати і доставки вищезазначених пенсій. При цьому розмір  допомоги  на  поховання  в   частині,   що   підлягає  відшкодуванню   Фондом соціального страхування від нещасних випадків, визначається управліннями Пенсійного фонду виходячи з основного розміру вищезазначеної пенсії померлого пенсіонера    та щомісячної цільової грошової допомоги на прожиття, якщо така надавалася пенсіонеру, який отримував вищезазначену пенсію.

Суму витрат з виплати і доставки пенсій визначають органи Пенсійного фонду на підставі Граничних тарифів на основні послуги зв'язку, затверджених наказом Державного комітету зв'язку та інформатизації України від 7.06.2002р. № 120 та зареєстрованих у МЮУ 19.07.2002р. за № 595/6883.

Пунктом 5 Порядку визначено, що органи Пенсійного фонду України щомісяця, до 10 числа місяця, наступного за звітним, на підставі списку осіб, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, та списку померлих осіб і осіб, знятих з обліку з інших причин, які отримували пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, проводять з відділеннями виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України звірку витрат за особовими справами потерпілих, складають акт щомісячної звірки витрат за особовими справами потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, у якому визначають загальну суму витрат, що підлягає відшкодуванню, та до 15 числа місяця, наступного за звітним, подають його відповідним головним управлінням Пенсійного фонду України і управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України в областях.

На підставі актів щомісячної звірки витрат за особовими справами потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, головні управління Пенсійного фонду та управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків в областях узагальнюють та узгоджують довідку про відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, та до 20 числа місяця, наступного за звітним, подають її відповідно до Пенсійного фонду та Фонду соціального страхування від нещасних випадків для відшкодування в централізованому порядку.

29.08.2006р. помер Ейнеман Микола Робертович, який з 11.01.1994р. отримував пенсію по інвалідності від професійного захворювання.

16.09.2006р. померла Павленко Євдокія Венедиктівна, яка з 04.03.1991р. отримувала пенсію за втратою годувальника, —Павленко Олексія Іларіоновича, який помер 21.02.1991р. внаслідок професійного захворювання (з 29.12.1965р. отримував пенсію за інвалідністю від професійного захворювання).

Згідно з пунктом 5 Порядку розмір допомоги на поховання Ейнемана Миколи Робертовича та Павленко Євдокії Венедиктівни ( 445,60 грн. та 279,54 грн. відповідно) та на її виплату та доставку ( 3,52 грн. та 2,21 грн. відповідно) включено до списку померлих осіб, які отримували пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, за вересень 2006р. (Ейнеман М.Р.) та жовтень 2006р. (Павленко Є.В.), але не прийняті до відшкодування відділенням Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві в м.Антрацит з причини відсутності висновку МСЕК про причинний зв'язок смерті з професійними захворюваннями.

Щодо врегулювання питання прийняття вказаних сум до заліку, Антрацитівському ВВД ФССНВ були направлені претензії (15.11.2006р. № 6521/07 та 29.11.2006р. № 6800/07), які залишені без задоволення.

Витрати по виплаті та доставці пенсій, які виплачувалися управлінням Пенсійного фонду України в м.Антрацит громадянам Ейнеман М.Р. та Павленко Є.В. на протязі 2002 - 2006 років щомісячно включались до списків осіб, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, вказані витрати звірені по особових справах та узгоджені представниками управління Пенсійного фонду України в м.Антрацит та відповідача в актах щомісячної звірки. Зазначені акти підписані представниками відповідача без зауважень, що свідчить про перевірку ними всіх документів потерпілих, які необхідні для призначення та виплати пенсій. Обґрунтування відповідачем позиції по відмові в прийнятті до відшкодування сум допомоги на поховання та витрат на їх виплату та доставку є неправомірним, оскільки таке відшкодування передбачене вищезазначеним Порядком, який розроблений відповідно до Законів України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", "Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" та "Про пенсійне забезпечення".

Вказані суми витрат не прийняті до відшкодування відділенням Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві в м. Антрацит з причини відсутності висновку МСЕК про причинний зв'язок смерті з професійними захворюваннями та не включені до акту звірення, що є порушенням встановленого вищими органами обох фондів Порядку, розробленого для відшкодування саме таких витрат.

З огляду на викладене, доводи позивача слід визнати необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи, тому у задоволенні позовних вимоги слід відмовити у повному обсязі.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати покласти на позивача.

Згідно ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні, в  якому закінчився розгляд справи, оголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено представників сторін про те, що постанову у повному обсязі буде виготовлено протягом п’ятиденного строку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 87, 94, 98, 112, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України,   суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов’язати відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Антрациті Луганської області (м. Антрацит, Луганської області, вул.  Ростовська, 38, ) прийняти до відшкодування витрати на виплату та доставку допомоги на поховання Ейнемана Миколи Робертовича в сумі 449,12 грн. та Павленко Євдокії Венедиктівни в сумі 281,75 грн., понесені Управління Пенсійного фонду України в м. Антрацит Луганської області (м. Антрацит, Луганської області, вул. Ростовська, 19,  ) та включити вказані суми до акту звірення витрат за особовими справами потерпілих.

Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку  подається  заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному  обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти  днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Згідно ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні, в якому закінчився розгляд справи, оголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено представників сторін про те, що постанову у повному обсязі буде виготовлено протягом п’ятиденного строку.

Постанову підписано 21.05.07.

Суддя                                                                               О.В. Закропивний