СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16.07.07                                                                                 Справа № 12/251ад.Суддя Палей О.С., розглянувши матеріали справи за позовом Державної податкової інспекції у м.Свердловську Луганської області до Державного підприємства "Свердловантрацит", м. Свердловськ про стягнення 24174 грн. 70 коп.

Представники сторін:

від позивача - Баранова С.О., гол.держ.подат.інсп., дов. № 41 від 02.07.07 ;

від відповідача - Бойко С.В., пров.юрисконсульт, дов. № 14-59д від 30.12.06.

Суть спору: заявлено вимогу   про стягнення з відповідача 24174 грн. 70

коп. штрафної (фінансової) санкції.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін,  суд

встановив:

Відповідно до п. 4 ст. 10 Закону України від 04.12.1990 р. № 509-ХІІ "Про державну податкову службу в Україні" державні податкові інспекції в районах, міс тах без районного поділу, районах у містах, міжрайонні та об'єднані державні по даткові інспекції здійснюють у межах своїх повноважень контроль за законністю валютних операцій, додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку.

Державною податковою інспекцією у м. Свердловську проведено планову документальну перевірку порядку ведення касових операцій в національній валюті в Україні ДП ДВАТ "Шахта ім.. Свердлова" ДХК "Свердловантрацит" за період з 01.07.2003 р. до 11.12.2003 р., про що складено довідку від 12.11.2004 р. № 326-23-2-00177997, яка є складовою частиною зведеного акту перевірки від 14.12.2004 р. №592-23-1-00177997.

Відповідно до п. 5.1.3 Положення про ведення касових операцій у націона льній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 19.02.2001 р. № 72 (діючої на момент проведення перевірки та вине сення рішення ДПІ), у разі виявлення порушень установленого порядку ведення операцій з готівкою органи державної податкової служби України застосовують до порушників штрафні санкції згідно з Указом Президента України від 12.06.95 N 436 "Про (застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу го тівки" (із змінами і доповненнями).

Враховуючи вищенаведене, на підставі вказаного вище акту перевірки, ДПІ прийнято рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 15.12.2004 р. № /0 за порушення порядку ведення касових операцій в розмірі 24 174,70 грн.

Вказане рішення отримано платником 21.12.2004 р., про що свідчить по відомлення вручення поштового відправлення.

Відповідач відзивом №348 від 07.06.07 проти позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що згідно ст. 9 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" не застосовуються РРО при здійсненні торгівлі продукцією власного виробництва.

Відповідач також посилається на пропуск позивачем встановленого ст.99 КАСУ річного строку для звернення до суду з адміністративним позовом.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши у сукупності доводи сторін, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на на ступне.

Відповідно до п. 5.1.3 Положення про ведення касових операцій у національ ній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 19.02.2001 р. № 72 (діючої на момент проведення перевірки та вине сення рішення ДПІ), у разі виявлення порушень установленого порядку ведення операцій з готівкою органи державної податкової служби України застосовують до порушників штрафні санкції згідно з Указом Президента України від 12.06.95 N 436 "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу го тівки" (із змінами і доповненнями).

Враховуючи вищенаведене, на підставі вказаного вище акту перевірки, ДПІ прийнято рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 15.12.2004 р. № /0 за порушення порядку ведення касових операцій в розмірі 24 174,70 грн., а саме - неприбуткування готівки в сумі 4834,94грн. в касі підприємст ва.

Вказане рішення отримано платником 21.12.2004 р., про що свідчить повід омлення про вручення поштового відправлення.

Станом на 14.05.2007 р. рішення платником не оскаржувалось, в зв'язку з чим, сума штрафних санкцій, визначена ДП ДВАТ "Шахта ім.. ЯМ. Свердлова" ДХК "Свердловантрацит" за вказаним рішенням в розмірі 24 174,70 грн. станом на 10.04.2007 року є несплаченою, що підтверджується витягом з особового рахунку платника.

З дослідженої судом, в порядку ст. 79 КАС України, довідки № 326-23-2-00177997 від 12.11.2004р. вбачається, що перевірка проводилася з відома голови правління Романюка М.Ф. та в присутності головного бухгалтера Поліщук Н.Д., якою підписано довідку без будь-яких зауважень та заперечень.

Винесене податковим органом податкове повідомлення-рішення судом не дійсним (нечинним) не визнано, та не скасоване, а тому розглядається у межах даної справи як основний доказ, покладений у підставу даного позову.

Суд не може прийняти до уваги доводи відповідача щодо торгівлі продукці єю власного виробництва оскільки, як підставно зазначає позивач, основним ви дом діяльності підприємства відповідача є підземне видобування кам"яного вугіл ля, а відтак пиріжки не можуть вважатися продукцією власного виробництва.

Доводи відповідача що невідомо кому вручено рішення про застосування штрафних санкцій судом до уваги не приймаються, оскільки визначення спеціаль ним законом порядку вручення рішення контролюючого органу має на мету довес ти зміст прийнятого рішення, порядок його оскарження та наслідки невиконання саме до юридичної особи, проте відповідальність за отримання цього рішення будь-якою неуповноваженою особою, яка знаходиться на території юридичної особи та має доступ до її кореспонденції, несе саме юридична особа.

Суд також відхиляє доводи відповідача щодо пропуску встановленого ст. 99 КАС України річного строку з наступних підстав.

Відповідно до приписів вказаної статті річний строк для звернення до адмі- ністративного суду встановлений для захисту прав, свобод та інтересів особи.

Стаття З КАС України розмежовує правовий статус позивачів - особи, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адмініст- ративного суду та суб"єкта владних повноважень, як органу державної влади, ін- шого суб"єкту при здійсненні ним владних управлінських функцій на основі законо- давства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст. 17 КАСУ, компетенція адміністративних судів поширюєть- ся на:

1)      спори фізичних осіб із суб"єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дії чи бездіяльності;

2)    спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, зві- льнення з публічної служби;

3)     спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої ком- петенції у сфері управління,   у тому числі делегованих повноважень, а також спо- ри, які виникають з приводу укладання та виконання адміністративних договорів;

4)     спори за зверненням суб"єкта владних повноважень у випадках, встановле них законом;

5)     спори щодо правовідносин, пов"язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Таким чином, виходячи зі змісту вищевикладених статей КАСУ можливо дійти висновку, що зазначений у ст.99 КАСУ річний строк, встановлений для звер- нення до суду саме особи, право якої порушено, та не стосується випадків звер- нення до суду суб"єктів владних повноважень, які виконують покладені на них державою функції.

На підставі вищевикладеного, суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постано- ви, з повідомленням сторін, що повний текст рішення буде виготовлений 20.07.07.

Керуючись ст.ст. 160,163,167,186,254 КАС України, суд

постановив:

1.   Позов задовольнити.

2.  Стягнути з Державного підприємства "Свердловантрацит" 94800, Луган- ська область, м.Свердловськ, вул. Енгельса, 1, штраф в сумі 24174 грн. 70 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяві про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо такої заяви не буде подано.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подаєть- ся заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі   відповідно до статті 160 цього Кодексу - з  дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанову складено в повному обсязі та підписано - 20.07.07.

Суддя                                                                      О.С. Палей