СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.07                                                                                 Справа № 7/288.

Суддя Калашник Т.Л. розглянув матеріали справи за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганська продовольча компанія "Милленниум", м. Луганськ

до Міського комунального підприємства "Покоління", м. Луганськ

про стягнення 37783 грн. 12 коп.

за участю представників сторін:

від позивача –Ходош В.Ю., довіреність б/н  від 01.06.07;

від  відповідача –Крилова Л.Б., довіреність б/н від 04.06.07.

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості у сумі 36495 грн. 55 коп., пені у сумі 952 грн. 39 коп. та 3% річних у сумі 335 грн. 18 коп.

За листом від 24.05.07, позивачем заявлене клопотання про прийняття заходів по забезпеченню позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача.

Відзивом на позовну заяву, зданим до суду 22.06.07, відповідач визнав позовні вимоги у розмірі основного боргу –36495 грн. 55 коп. Клопотанням, зданим до суду 22.06.07, відповідач просить зменшити розмір неустойки на 50%, посилаючись на те, що він є державним комунальним підприємством, що фінансується з коштів місцевого бюджету та не у повному обсязі, діяльність підприємства пов’язана з забезпеченням шкіл та дитячих садків міста Луганська.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін, встановивши фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, суд, -

в с т а н о в и в:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Луганська продовольча компанія "Милленниум" (Продавець) та Міським комунальним підприємством "Покоління" (Покупець) 03.01.06 був укладений договір (далі –Договір),  за умовами якого Продавець зобов’язується передати у власність Покупця, на умовах EXW франко-склад Продавця ("Інкотермс-90") (або інше за домовленістю сторін) у власність Покупця, а Покупець приймає і оплачує в порядку, визначеному цим договором, продукти харчування, а саме: рибу свіжоморожену, морепродукти та продукти їх переробки (п. 1.1. Договору).

Відповідно до п. 3.1. Договору Покупець зобов’язується сплатити вартість товару в строк 14 банківських днів з дня отримання товару Продавцем, що вказана у видатковій накладній, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Продавця.

На виконання вказаного договору позивач виконав свої зобов’язання, про що свідчать накладні № 0812/08 від 08.12.06, № 1512/16 від 15.12.06, № 2212/12 від 22.12.06, № 2912/32 від 29.12.06 та № 2912/12 від 29.12.06.

Зобов’язання по перерахуванню позивачеві вартості продукції в зазначені вище обумовлені договором строки, відповідачем не були виконані у повному обсязі та вчасно,  тому позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Відповідачем позов визнано, доказів перерахування заборгованості не надано.

Таким чином факт неналежного виконання відповідачем умов договору   підтверджується матеріалами справи, у тому числі Актом звірення розрахунків за станом на 31.12.06.

Як було встановлено при розгляді справи, за станом на день її слухання  заборгованість відповідача не змінилась та складає 36495 грн. 55 коп.

Щодо стягнення 3% річних, то вимоги позивача у цій частині також цілком обґрунтовані та відповідають чинному законодавству, так як згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми.

Відповідальність у вигляді пені за прострочення оплати товару передбачена сторонами в п. 4.2. укладеного  Договору у розмірі  подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст.. 233 Господарського кодексу України - у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій.  При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов’язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов’язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Враховуючи, що відповідач є міським комунальним підприємством, що фінансується з коштів місцевого бюджету, діяльність якого пов’язана з забезпеченням шкіл та дитячих садків міста Луганська та яке знаходиться у скрутному фінансовому становищі, що призвело до виникнення заборгованості, суд вважає за доцільне застосувати ст. 233 ГК України та зменшити розмір пені до 476 грн. 20 коп. У стягненні решти суми пені слід відмовити.

Клопотання позивача про прийняття заходів щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача  відхиляється судом за тих підстав, що позивачем не наведено обґрунтування та не надано докази про те, що невжиття заявлених заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі.

За вказаних обставин вимоги позивача за позовом підлягають до задоволення частково з віднесенням судових витрат на відповідача згідно ст. 49 ГПК України.

На підставі викладеного, ст. ст. 525, 526, 625 ЦК України та керуючись  ст. ст. 44, 49, 78, 82, 84, 85 ГПК України,  суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Міського комунального підприємства "Покоління", м. Луганськ, кв. Молодіжний, 14а, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганська продовольча компанія "Милленниум", м. Луганськ, вул. Фрунзе, 6/1, –борг у сумі 36495 грн. 55 коп., пеню у сумі 476 грн. 20 коп., 3% річних у сумі 335 грн. 18 коп., державне мито у сумі 377 грн. 83 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп., видати наказ.

3. У задоволенні решти частини позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Дата підписання :  26.06.07.

Суддя                                                                                                              Т.Л.Калашник