донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем
України

30.05.2007 р.
справа №8/208пн

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого:

Запорощенка  М.Д.

суддів

Волкова Р.В. , Старовойтової  Г.Я.

за участю представників сторін:

від позивача:

Писанка І.О., дов. № 168 від
07.08.06р.,

від відповідача:
від третьої особи:

ОСОБА_2, дов. б/н від
21.11.06р.,  ОСОБА_3, дов. б/н від
04.08.05р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

Регіонального відділення Фонду
державного майна України в Донецькій області м.Донецьк

на рішення (ухвалу)
господарського суду

Донецької області

від

15.03.2007 року

по справі

№8/208пн ( суддя Ємельянов А.С.)

за позовом

Регіонального відділення Фонду
державного майна України в Донецькій області м.Донецьк

до
за участю третьої особи без самостійних вимог на боці позивача

Донецького індустріального
технікуму м.Донецьк Суб"єкта підприємницької діяльності-фізичної особи
ОСОБА_1 м.Костінтинівка

про

визнання права власності

В С Т А Н О В
И В:

Рішенням господарського суду
Донецької області від 15.03.2007 року по справі № 8/208пн відмовлено повністю в
задоволенні позовних вимог Регіонального відділення Фонду державного майна
України по Донецькій області, м.Донецьк до Донецького індустріального
технікуму, м.Донецьк про визнання за державою права власності на комплекс
споруд у складі: гірничого полігону площею 1727,1 кв.м. і будівлі гаражей
площею 93,2 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду першої інстанції
мотивоване тим , що  позивачем до
матеріалів справи не було надано доказів, які б підтверджували, що спірне
будівництво будівлі гаражів площею 93,2 кв.м., яка розташована по АДРЕСА_1, не
порушує прав інших осіб та відповідає технічним й іншим вимогам, які
пред'являються до нерухомого майна такого роду, не надано. Зокрема, в
матеріалах справи відсутній висновок спеціаліста про відповідність спірних
споруд технічних нормам та правилам, пожежним, санітарним нормативам тощо.

Крім того, сторонами також не
надано документів, які б підтверджували право користування відповідача спірною
земельною ділянкою. Наявні в матеріалах справи технічний паспорт земельної
ділянки, акт встановлення меж земельної ділянки та висновок з відведення
земельної ділянки під будівництво не можуть бути прийняті судом як документи,
що підтверджують відповідне право користування (власності) з урахуванням вимог
ст.125 Земельного кодексу України.

Позивач , Регіонального відділення
фонду державного майна України по Донецькій області, не погодився з рішенням
господарського суду та звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення
суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні
вимоги . Вважає , що рішення винесено з порушенням та неправильним
застосуванням норм матеріального та процесуального права .

В обґрунтування своїх вимог
посилається на те , що відповідно до Статуту
та  Листа № 10/3-515 від
27.12.06р. Донецький індустріальний технікум є вищим навчальним закладом , який
заснований на державній формі власності , що утримується за рахунок державного
бюджету України, та має в оперативному управлінні ( на балансі) об'єкти , які є
державною власністю і передані йому у повне господарське відання, в тому числі
і будівля гірничого полігону площею 1727,1 кв.м., розташована за адресою :
АДРЕСА_1, а також будівля гаражів , площею 93,2 кв.м., що розташовані за
адресою: АДРЕСА_1 , які складають невід»ємну частину полігону.

Крім того , посилається на те , що
рішенням від 11.08.05р. Господарського суду Донецької області  у справі № 18/485а , та рішенням  від 06.12.05р. Господарського суду Донецької
області у справі № 18/346 було встановлено , що орендований СПД  ОСОБА_1об'єкт приватизації є державною
власністю

Відповідач ,  Донецький індустріальний  технікум м.Донецьк , у відзиві № 01-298 від
23.04.07р. на апеляційну скаргу  та
представник відповідача в судовому засіданні зазначив, саме відсутністю у
позивача свідоцтва про право власності на вказаний об'єкт приватизації
обумовлено невизнання Донецьким індустріальним технікумом за державою речового
права на споруду гірничого полігону і будівлю гаражів. При цьому  , вважає , що права держави на вказане
нерухоме майно необхідно визнати у судовому порядку на підставі  ст.392 Цивільного  кодексу України.

Третя особа, Суб'єкт
підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_1 м.Костінтинівка, у відзиві на
апеляційну скаргу б/н від 23.04.07р.  та
представник третьої особи в судовому засіданні пояснив , що підтримує
апеляційну скаргу позивача, вважає рішення суду необґрунтованим та таким , що
підлягає скасуванню.

Згідно зі ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України Апеляційний господарський суд не зв'язаний з
доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення
місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи,
судова колегія встановила наступне.

Згідно зі статутом Донецького
індустріального технікуму, останній створений відповідно до постанови Ради
Міністрів СРСР №3280 від 17.09.1947р. та наказу Міністерства вугільної
промисловості західних районів СРСР №461а від 03.10.1947р.

Відповідно до п.п.1.8, 2.1
відповідач є юридичною особою, яка має відокремлене майно та підпорядкована
Міністерству освіти і науки України.

При цьому, за змістом п.6.1 статуту
на правах оперативного управління за відповідачем Міністерством освіти і науки
України закріплюється будівлі, споруди, майнові комплекси, а також інше
необхідне майно.

Як вбачається з матеріалів
справи  на балансі відповідача
знаходяться гірничий полігон загальною площею 1727,1 кв.м. та з 1952р. будівля
гаражів площею 93,2 кв.м., які розташовані по АДРЕСА_1.

Наказом Регіонального відділення
Фонду державного майна України по Донецькій області  № 2398 від 31.12.03р. «Про перелік об'єктів ,
що підлягають  приватизації «спірний
комплекс споруд   за заявою  Суб'єкта підприємницької діяльності  ОСОБА_1, якою було зроблено поліпшення
капітального характеру, був включений до переліку об'єктів приватизації.

Перевіривши повноту встановлених
судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки,
заслухавши пояснення та доводи повноважних представників сторін, колегія суддів
Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку про обґрунтованість
апеляційної скарги, та невідповідність оскарженого судового акта зі справи
вимогам чинного законодавства з таких підстав.

За приписами ст. 48 Закону України
„Про власність” власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права.

Ст. 15 Цивільного кодексу України
наголошує, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або оспорювання.

Ст.16 даного Кодексу визначає в
якості способу захисту цивільних прав та інтересів визнання права.

При цьому, виходячи з ст.392
Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання
його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою,
а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідач , Донецький
індустріальний технікум , не визнає за державою речового права на зазначений
об'єкт приватизації, оскільки вважає, що у РВ ФДМУ по Донецькій області
відсутній право встановлювальний документ - свідоцтво про право власності на
вказаний об'єкт приватизації, але , як про це позначено у відзиві на апеляційну
скаргу,  не пред'являє  своїх прав на це майно.

Відповідно до ст.141 Господарського
кодексу України до державного майна, зокрема належить майно, закріплене за
державними установами і організаціями з метою здійснення необхідної
господарської діяльності. Держава через уповноважені органи державної влади
здійснює права власника.

Згідно ст.1 Закону України
"Про підприємства, установи та організації союзного підпорядкування, що
розташовані на території України" майно та фінансові ресурси підприємств,
установ, організацій та інших об'єктів союзного підпорядкування, розташованих
на території України, є державною власністю України.

Як про це було позначено вище ,
споруда гірничого полігону і будівля гаражів, розташовані за адресою: АДРЕСА_1,
були включені Фондом державного майна України до переліку об'єктів, які
перебувають у загальнодержавній власності та підлягають приватизації згідно зі
ст.7 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств
(малу приватизацію)".

Відповідно до ч.б ст.7 цього Закону
та ч.4 ст.12 Закону України "Про приватизацію державного майна" з
прийняттям рішення про включення об'єкта до переліку об'єктів, що підлягають
приватизації, стосовно такого об'єкту виникає заборона на будь-яке його
передання іншим особам, окрім його реалізації через приватизацію.

Відповідно до ст.328 Цивільного
кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені
законом, зокрема із правочинів (дій осіб, спрямованих на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та обов'язків). Згідно ч.З ст.П цього Кодексу
цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного
законодавства (законів України, постанови Кабінету Міністрів України).

Згідно зі ст.ст.34,39 Закону
України "Про власність" майно вищих і середніх спеціальних навчальних
закладів, закріплене за ними на праві оперативного управління, є об'єктом права
державної власності.

Відповідач , Донецький
індустріальний технікум , зазначив , що самочинно збудував будівлю гаражів на
земельній ділянці , яку мав у користуванні під уже  забудовані будівлі гуртожитку та надземної
частини гірничого полігону.

Згідно ч.3 ст.376 Цивільного
кодексу України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути
за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на
земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови використання
земельної ділянки під уже збудоване нерухоме майно.

Щодо користування земельною
ділянкою на якій розташовані спірні об'єкти , то судова колегія не погоджується
з твердженням суду першої інстанції про те, що відповідач не є користувачем
земельної ділянки, оскільки в нього відсутні певні документи.

Як вбачається з матеріалів справи ,
а саме з довідки НОМЕР_1 про грошову оцінку земельної ділянки (кадастровий
номер НОМЕР_2), наданої Донецьким міським управлінням земельних ресурсів
22.01.2003р., Донецький індустріальний технікум є користувачем земельної ділянки
за адресою: АДРЕСА_1, та платником відповідного земельного податку.

Крім того, судова колегія вважає
необхідним зазначити , що  рішенням від
11.08.2005 р. Господарського суду Донецької області у справі №18/485а, та
рішенням від 06.12.2005 р. Господарського суду Донецької області у справі
№18/346 спірний об'єкт , що орендований СПД - ФО ОСОБА_1 був визначений як  державна власність.

Таким чином , з урахуванням
викладеного судова колегія вважає позов
Регіонального відділення фонду державного майна України по Донецькій
області обґрунтованим та таким  , що
підлягає задоволенню, а рішення господарського суду таким , що винесено без
врахування обставин справи .

Відповідно до положень ст. 49
Господарського процесуального кодексу України
державне мито за подання позову та апеляційної скарги , а також витрати
на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на
відповідача.

Керуючись ст. ст.  99, 101,104, 105 Господарського
процесуального кодексу України суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  Регіонального відділення Фонду державного
майна України по Донецькій області  на
рішення господарського суду Донецької області від 15.03.2007р. у справі №
8/208пн задовольнити.

Рішення господарського суду
Донецької області від 15.03.2007р. у справі № 8/208пн  скасувати.

Задовольнити позов Регіонального
відділення Фонду державного майна України по Донецькій області до Донецького
індустріального  технікуму м.Донецьк
про  визнання права державної власності .

Визнати право власності  на комплекс споруд , що знаходяться на
балансі Донецького індустріального технікуму у складі : гірничий полігон ( літ.
В-1); гаражі ( Літ. В'-1), за адресою : АДРЕСА_1 за державою.

Стягнути з Донецького
індустріального  технікуму м.Донецьк на
користь державного бюджету держмито в сумі 85,00грн. та 42,50грн. за подання
апеляційної скарги.

Стягнути з Донецького
індустріального  технікуму м.Донецьк на
користь на користь ДП “Судовий інформаційний центр” 118-00 грн. за
інформаційне-технічне обслуговування судового процесу.

Доручити Господарському суду
Донецької області видати відповідні накази.

Постанова набирає законної сили з
дня її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого
господарського суду України у касаційному порядку через апеляційний господарський
суд.

Результати розгляду апеляційної
скарги оголошені в судовому засіданні.

Головуючий          М.Д.
Запорощенко

Судді:          Р.В.
Волков

Г.Я.
Старовойтова

Надруковано: 7 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4,5 ДАГС

6.
ГСДО

7.
третій особі