ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  7/61

24.05.07

За позовом Акціонерної енергопостачальної компанії ”Київенерго” в особі Структурного відокремленого підрозділу ”Енергозбут Київенерго”

до           Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради

про                          стягнення 175 746, 17 грн.

Суддя  Якименко М.М.

Представники:

Від позивача                     Сокол О.В. довіреність № Д07/273 від 16.01.2007

Черноволов В.А. довіреність № Д07/6142 від 13.09.2006

Від відповідача          Селіванова О.Г. довіреність № 2/вих від 02.01.2007

Рішення прийнято з дотриманням вимог статті 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладався.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду м. Києва передані вимоги позивача про  стягнення з відповідача 175 746, 17 грн. заборгованості за договором на постачання теплової енергії у гарячій воді № 1110251 від 01.02.2004, в тому числі 102 572, 11 грн. –основного боргу, 56 928, 51 грн. –індекс інфляції, 16 245, 55 грн. –3% річних, 1 757, 46 грн. –державного мита, 118, 00 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що всупереч умов укладеного між позивачем та відповідачем договору № 1110251 від 01.02.2004 на постачання теплової енергії у гарячій воді, останній не в повному обсязі оплатив спожиту протягом лютого 2004 - грудень 2006 років теплову енергію, заборгувавши 102 572, 11 грн.

З цих підстав просив задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь суму боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення 56 928, 51 грн., три відсотки річних з простроченої суми 16 245, 55 грн., а також понесені ним по справі господарські витрати.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, його представник у судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на відсутність у нього обов’язку по оплаті теплової енергії, спожитої мешканцями належного будинку, невідповідності розміру встановлених тарифів надання житлово-комунальних послуг фактичним витратам по оплаті спожитої теплової енергії та відсутності у зв’язку з цим у нього обов’язку по сплаті сум різниці у тарифах, відсутність його вини у простроченні виконання грошового зобов’язання за спірним договором. Також посилався на невідповідність спірного договору вимогам Закону України “Про житлово-комунальні послуги”.

Крім того, представник відповідача надав контррозрахунок суми штрафних санкцій, у відповідності до якого інфляційна складова становить –56 811, 81 грн.

24.05.2007 представником відповідача в судовому засіданні було заявлено клопотання про розстрочення виконання рішення строком на 1 рік.

Судом, у відповідності з вимогами ст.81-1 ГПК України складено протоколи, які долучено до матеріалів справи.

24.05.2007 у судовому засіданні згідно ст.85 ГПК України за згодою представників сторін було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно та повно з”ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об”єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,  суд

ВСТАНОВИВ:

01 лютого 2004 р. між Акціонерною енергопостачальною компанією „Київенерго" (далі - Позивач) та Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради (далі - Відповідач) укладено Договір № 1110251 на постачання теплової енергії у гарячій воді,  згідно з яким позивач зобов’язався постачати теплову енергію до належного відповідачу будинку для потреб опалення, а останній –забезпечувати не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, сплату коштів від населення за фактично спожиту теплову енергію на транзитний рахунок ГІОЦ КМДА, до 25 числа поточного місяця оплачувати вартість теплової енергії, спожитої орендарями.

Строк дії договору відповідно до п. 4.1 договору встановлений з дня його підписання до 31 грудня 2004 р. та вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до його закінчення не буде письмово заявлено однією із сторін про припинення договору.

Поясненнями позивача, поданим ним розрахунком, проведеним відповідно до вимог чинного законодавства та умов договору на з підставі даних особових карток (табуляграм) споживання теплової енергії за період з 01 лютого 2004 по  01 грудня 2006 років, стверджується факт постачання позивачем відповідачу теплової енергії вартістю 433 750, 81 грн., а також оплата останнім спожитої теплової енергії у розмірі 331 178, 70 грн. В зв»язку з чим заборгованість відповідача станом на 01.12.2006 становить 102 572, 11 грн.

Доказів належної оплати за договором суду не надано.

Відповідно до вимог ст.599 Цивільного кодексу України зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.ст. 526, 527 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Закону. Боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або Законом.

Таким чином, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 102 572, 11 грн. суми основного боргу за договором підлягають задоволенню.

Доводи відповідача щодо недійсності спірного договору, є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, у т.ч. Закону України “Про житлово-комунальні послуги”, відповідно до яких балансоутримувач багатоквартирного будинку, який не є не є виконавцем, укладає договори на надання житлово-комунальних послуг з іншим виконавцем.

Посилання відповідача щодо відсутності у нього обов’язку по оплаті теплової енергії, одержаної для споживання мешканцями належного йому будинку, є безпідставними, оскільки суперечать умовам спірного договору та вимогам законодавства.

Відповідач не звільняється від обов’язку по оплаті теплової енергії за встановленими в установленому порядку тарифами. У разі невідповідності розміру встановлених тарифів надання житлово-комунальних послуг фактичним витратам по оплаті теплової енергії за встановленими тарифами відповідач не позбавлений можливості звертатися в установленому порядку до органу, який затвердив відповідні тарифи, про відшкодування витрат, понесених внаслідок різниці у тарифах.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 607 ЦК України боржник не несе відповідальності, а зобов'язання припиняється у зв'язку з неможливістю його виконання в силу обставин, за яку жодна із сторін не відповідає. Такі обставини відсутні.

Відповідно до ст. 613 ЦК України боржник за грошовим зобов'язанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора, такого прострочення з боку кредитора не було.

В зв'язку зі скасуванням Закону «про внесення зміни до статті 214 Цивільного кодексу Української РСР N 1136-ХІV від 8 жовтня 1999 року відповідач не позбавлений можливості стягувати кошти в примусовому порядку з урахуванням ст. 625 ЦК України з населення і таким чином відшкодовувати свої збитки пов'язані зі своєю бездіяльністю.

Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Згідно з абзацом 3 п 2.3.5 договору відповідач зобов'язався вжити всіх заходів (в тому числі примусових) для стягнення коштів з боржників згідно з чинним законодавством України.

Доказів примусового стягнення заборгованості з мешканців відповідач суду не надав.

Таким чином, з відповідача підлягають стягненню індекс інфляції та 3% річних.

Однак, позивачем невірно нараховано розмір індексу інфляції.

Суд приймає розрахунок суми відшкодування втрат від знецінення коштів внаслідок інфляції, який наданий відповідачем та становить 56 811, 81 грн. відшкодування втрат від знецінення коштів внаслідок інфляції, а позов Акціонерної енергопостачальної компанії “Київенерго” в особі Структурного відокремленого підрозділу “Енергозбут Київенерго” в частині  стягнення з Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківського району м. Києва в частині відшкодування втрат від знецінення коштів внаслідок інфляції. визнається таким, що підлягає задоволенню частково.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача 102 572, 11 грн. –основного боргу, 56 811, 81 грн. –індекс інфляції, 16 245, 55 грн. –3% річних

Подана відповідачем заява про розстрочку виконання рішення розглянута судом у відповідності до вимог ст.121 ГПК України.

Розглянувши заяву, суд дійшов висновку, що заява про розстрочку виконання рішення підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись  ст. ст. 33, 49, 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1.     Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 62, р/р 60 у АБ «Банк регіонального розвитку», МФО 300540, код 31731838) на користь Акціонерної енергопостачальної компанії “Київенерго” (01001, м. Київ, пл. І.Франка, 5, р/рахунок №0005 у Старокиївському відділенні Промінвестбанку України у м. Києві, МФО 300272, код 00131305) 102 572 (сто дві тисячі п’ятсот сімдесят дві) грн. 11 коп. - основного боргу, 56 811 (п’ятдесят шість тисяч вісімсот одинадцять) грн. 81 коп. –індекс інфляції, 16 245 (шістнадцять тисяч двісті сорок п’ять) грн. 55 коп. -  3% річних, 1 756 (одна тисяча сімсот п’ятдесят шість) грн. 22 коп. - витрат по оплаті державного мита, 117 (сто сімнадцять) грн. 92 коп. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.  Розстрочити виконання рішення строком на один рік, визначивши сплату боргу рівними частками щомісячно, починаючи з липня 2007 року –14 791, 97 грн., серпень 2007 року –14 791, 97 грн., вересень 2007 року - 14 791, 97  грн., жовтень 2007 року - 14 791, 97 грн., листопад 2007 року - 14 791, 97 грн., грудень 2007 року - 14 791, 97 грн., січень 2008 року - 14 791, 97 грн., лютий 2008 року - 14 791, 97 грн., березень 2008 року - 14 791, 97 грн., квітень 2008 року - 14 791, 97 грн., травень 2008 року - 14 791, 97 грн., червень 2008 року - 14 791, 94 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного терміну з дня його підписання.

Суддя
М.М.Якименко

Дата підписання рішення: