ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

14.06.07р.

Справа № А38/146-07

За позовом            Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "СТВ" ЛТД"  м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл.

до Південної міжрайонної державної податкової інспекції  м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл.

про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень

Суддя  Бишевська Н. А.

Секретар судового засідання –Бикова А.О.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача: Стригунова Г.І., дов. від  13.02.07 р, Горулько А.О., дов. від 29.03.07 р..

від відповідача:  Миронюк Т.О., дов. № 12135/10/100 від 04.06.07 р., Дичик В.С., дов. № 8582/10/100 від 19.04.07 р.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство  з обмеженою відповідальністю "Фірма "СТВ" ЛТД"  (далі –ТОВ  "Фірма "СТВ" ЛТД", Підприємство) звернулось до господарського суду  з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Південної

МДПІ №/0 від 07 листопада 2006 р. про нарахування ТОВ "Фірма

"СТВ"ЛТД" податкового зобов'язання з податку на прибуток у сумі 54597 грн. 10

коп.

- визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Південної МДПІ   №/0   від   07   листопада   2006   р.   про   нарахування   ТОВ

"Фірма "СТВ"ЛТД" податкового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі

8001,00 грн.

- стягнути з Державного бюджету України в особі Південної міжрайонної державної

податкової інспекції у м.Кривому Розі на користь Товариства з обмеженою

відповідальністю  "Фірма "СТВ"ЛТД"  судові витрати у сумі 3,40 грн. судового збору та 4000,00 грн. витрат на правову допомогу.

06.03.2007 р. позивач звернувся до суду з заявою про збільшення позовних вимог, в якій, крім вимог, викладених в позовній заяві, просить:

- визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення

Південної МДПІ №/1 від 30.11.2006 р. про нарахування ТОВ

"Фірма "СТВ"ЛТД" податкового зобов'язання з податку на прибуток у

сумі 54597,10 грн.

- визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення–рішення Південної МДПІ №/2 від 16.02.2007 р. про нарахування ТОВ "Фірма "СТВ"ЛТД" податкового зобов'язання з податку на прибуток у сумі 54597,10 грн.

- визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення–рішення

Південної МДПІ №/2 від 16.02.2007 р. про нарахування ТОВ "Фірма "СТВ"ЛТД" податкового зобов'язання з податку на прибуток у сумі 7291,20 грн.

- визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Південної МДПІ №/1 від 30.11.2006 р. про нарахування ТОВ "Фірма "СТВ"ЛТД"   податкового   зобов'язання   з   податку   на   додану вартість у сумі 8 001,00 грн.

- визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Південної МДПІ № /2 від 16.02.2007_р. про нарахування ТОВ "Фірма "СТВ"ЛТД"   податкового   зобов'язання   з   податку   на   додану вартість у сумі 8001,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неправомірністю висновків ДПІ щодо:

1.  У Південної  МДПІ не було правових підстав донараховувати податок на прибуток у сумі 37481,00 грн. за II квартал 2006 р., оскільки виявлений факт порушення п.5.9 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", не призводить до виникнення податкових зобов'язань з цього податку у звітному періоді і, відповідно, до заниження податку на прибуток.

2. В силу п.п.5.2.1 п.5.2, п.5.11 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" позивач правомірно відніс витрати за маркетингові послуги, отримані від ТОВ "Ін вест Житло", до складу валових витрат у звітному періоді за першою подією.

Крім того,  відповідач в акті перевірки та рішенні по зазначеному факту посилається, що нібито позивачем з цього приводу порушено п.п.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств". На думку позивача, зазначена норма закону взагалі не може бути застосована, оскільки не регулює господарські операції за вказаними  фактами.

3. Відповідач, необґрунтовано зробив висновки, що нібито позивач, відносячи до валових витрат відсотки банку у І кварталі 2006 р. у сумі 3723,79 грн. та у II кварталі 2006р. у сумі 4696,56 грн., порушив п.п.5.3.1 п.5.2, п.5.11 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств".

З письмових доказів, які додаються до позовної заяви, слідує, що позивачем було укладено договір купівлі-продажу автомобіля з використанням банківського кредиту. За період, який перевірявся, позивач частково погасив кредит платіжними  дорученнями та сплачував проценти за кредит, що разом складає 9012,20 грн.

Таким чином,  позивач правомірно відніс до складу валових витрат у спірних податкових періодах суму сплачених процентів банку за кредитним договором.

4.  Нарахування  відповідачем податкових зобов'язань з ПДВ за маркетингові послуги від ТОВ "Інвест Житло", є неправомірним,  оскільки, як вказано вище, витрати на отримання цих  послуг відноситься до валових витрат, і тому, Південна МДПІ необґрунтовано,  застосовуючи п.7.4.4 п.7.4 ст.7 Закону "Про податок на додану вартість", дійшла висновку, що у спірний податковий період позивач завищив суму податкового кредиту за наведеними господарськими операціями і неправомірно донарахував 8001,00 грн. податкового зобов'язання з ПДВ в т.ч. 5334,00 грн. за основним платежем та 2667,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Відповідач проти позову заперечує, зазначаючи, що:

1. В порушення п.5.9 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" до розрахунку приросту (убутку) балансової вартості запасів Підприємством не включено вартість залишків запасів (по рах.205 "Будівельні матеріали") станом на 30.06.2006 р. в сумі 220795,00грн., що ТОВ "Фірма "СТВ" ГД" визнано у позовній заяві до господарського суду Дніпропетровської обл. Дане рушення призвело до заниження скоригованого валового доходу за II квартал 2006 р. на 9925,00 грн.

Відповідно до п.5.1 ст.5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації. Зазначене податкове зобов'язання не може бути оскаржене платником податків в адміністративному або судовому порядку.

Якщо у майбутніх податкових періодах платник податків самостійно виявляє помилки у показниках раніш поданої податкової декларації, такий платник податків має право надати уточнюючий  розрахунок, або зазначити уточнені показники у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно виявлені.

Платник податків має  право не подавати такий розрахунок, якщо уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки буди самостійно виявлені. Форма уточнюючих розрахунків визначається у порядку, встановленому для податкових декларацій.

Підприємство не скористалося даною нормою Закону  щодо виправлення до початку перевірки помилок у попередньої податкової звітності.

2. В порушення вимог п.1.32 ст.1, п.5.1, п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" ТОВ "Фірма "СТВ ЛТД" відповідно до договору №029/5 від 01.09.2005 р., укладеному з ТОВ "Інвест Житло", відносить до складу валових витрат маркетингові послуги для здійснення проекту будівництва житлового багатоквартирного будинку за період з 01.09.2005 р. по 04.11.2005 р., згідно акту виконаних робіт № 1, загальна вартість яких становить 25000 грн. в  т. ч. ПДВ  4 166,67 грн.

Згідно договору комісії  № 011004р. від 01.10.2004 р., укладеного між ТОВ "Проект Інвест XXI", та договору  генерального  підряду  № 0102/5   від  20.06.2005 р., укладеного  між ТОВ  "Фірма "СТВ"ЛТД" (Замовник) та ТОВ "Харківміськбуд" (Підрядник), ТОВ "Фірма "СТВ "ЛТД" отримало послуги, а саме здійснення будівництва під "ключ" жилого  12-ти поверхового будинку з магазином та елементами обслуговування, по вул.Мелешкіна біля дому № 29 в м.Кривому Розі від ТОВ "Харківміськбуд",  м.Харків,  згідно матеріалів по проекту, які були виготовлені ПІК "Логос-С" під час Договору комісії.

Таким чином, маркетингові послуги для здійснення проекту будівництва житлового багатоквартирного будинку по ТОВ "Інвест Житло" за період з 01.09.2005р. по 04.11.2005р., не можуть належати до валових витрат, як двічі отримані, та як такі, що не пов'язані з господарською діяльністю.

3. В порушення п.5.1 (з урахуванням норми п.п.5.5.1 п.5.5) ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" № 334/94-ВР від 28.12.1994р. Підприємством до складу валових витрат безпідставно віднесено відсотки за користування банківським кредитом у І кварталі 2006 р. - в сумі 3723,79грн., у II кварталі 2006 р. - в сумі 4696,56грн., при тому, що господарську операцію, у межах якої використовувалися кредитні кошти, було завершено у червні 2005 р.

В позовній заяві ТОВ "Фірма "СТВ" ЛТД" посилається на те, що дана сума була сплачена  з позичкового рахунку, але в ході перевірки даний факт не було встановлено, при поданні первинної скарги до Південної МДПІ у м.Кривому Розі, повторної скарги до ДПА у Дніпропетровській обл. даний факт не було підтверджено підприємством документально.

Факт здійснення Підприємством сплати за договором з позичкового рахунку не має документального підтвердження. Таким чином, позивачем не доведено факт участі кредитних коштів у господарській операції з придбання автомобілю (або будь-якій іншій операції в межах господарської діяльності підприємства).

4. Внаслідок порушення норми п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", а саме: у відповідних звітних періодах безпідставно віднесено до складу податкового кредиту ПДВ з вартості отриманих маркетингових послуг, Підприємством занижено податок на додану вартість на загальну суму 5334,00 грн.

За результатами розгляду справи відповідно до ст. 160 КАСУ, 14.06.07 р. оголошено вступну та резолютивну частини  постанови.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін,  господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Південною МДПІ проведено виїзну планову перевірку ТОВ "Фірма "СТВ" ЛТД" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 липня 2003 р. по 30 червня 2006 р., за результатами якої складений акт  № 277/230/20214693 від 30.10.2006 р. та винесені податкові повідомлення-рішення від 07 листопада 2006 р.:

- № /0, яким нараховані позивачу податкове зобов'язання з податку на прибуток у сумі 54597 грн. 10 коп., в  т. ч. 44545 грн. за основним платежем і 10052,10 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

- № /0, яким нараховані позивачу податкове зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 8001 грн. 00 коп.,  в т. ч. 5334 грн. 00 коп. за основним платежем і 2667 грн.  за штрафними (фінансовими) санкціями.

За результатами процедури адміністративного оскарження (застосованої позивачем згідно п.п.5.2.2. п.5.2. ст.5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" № 2181-ІІІ від 21.12.2000 р. (зі змінами та доповненнями)  (далі –Закон № 2181) прийняті рішення, якими залишено без змін податкові повідомлення-рішення від 07.11.2006 р. №/0, №/0 та прийнято рішення Державною податковою адміністрацією у Дніпропетровській області від 08.02.2007 р. №3099/10/25-608, яким залишено без змін податкові повідомлення-рішення від 07.11.2006 р. №/0, №/0, та збільшено суму податкових зобов'язань з податку на прибуток на 7291,20 грн.

В процесі перегляду вищевказаних скарг позивача, Південною МДПІ прийнято  податкові повідомлення-рішення від 30.11.2006 р. № /1 з податку на прибуток та № /1 з ПДВ, та від 16.02.2007 р. № 004362301/2 з податку на прибуток і  №/2 з ПДВ з визначенням податкових зобов'язань, вказаних у первісних повідомленнях-рішеннях від 07.11.2006 р.

Крім того, на виконання рішення ДПА у Дніпропетровській області від 08.12.2007 р. №3099/10/25-608 про збільшення суми податкового зобов'язання з податку на прибуток на 7291,20 грн. Південною МДПІ прийнято окреме податкове повідомлення-рішення від 16.02.2007 р. № /2 про нарахування податкового зобов'язання з податку на прибуток у сумі 7291,20 грн., в  т. ч. 5208,00 грн. за основним платежем і 2083,20 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Суд вважає позовні вимоги про визнання недійсними  спірних податкових повідомлень-рішень  такими, що підлягають задоволенню з наступного:

1. Відповідно до п.5.9 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" № 334/94-ВР від 28.12.1994 р. (далі - Закон № 334) платник податку веде податковий облік приросту (убутку) балансової вартості товарів, сировини, матеріалів, комплектуючих виробів, напівфабрикатів, малоцінних предметів (далі - запасів) на складах, у незавершеному виробництві та залишках готової продукції, витрати на придбання та поліпшення яких включаються до складу валових витрат згідно з цим Законом. У разі коли балансова вартість таких запасів на кінець звітного періоду перевищує їх балансову вартість на початок того ж звітного періоду, різниця включається до складу валових доходів платника податку у такому звітному періоді.

В порушення зазначеної норми Закону № 334 до розрахунку приросту (убутку) балансової вартості запасів підприємством не включено вартість залишків запасів (по рах.205 "Будівельні матеріали") станом на 30.06.2006 р. в сумі 220 795 грн., що ТОВ "Фірма "СТВ" ЛТД" визнається у позовній заяві.

Посилання відповідача на те, що дане порушення призвело до заниження скоригованого валового доходу за II квартал 2006 р. на 9925,00 грн. і на те, що Підприємство не скористалося п.5.1 ст.5 Закону № 2181 щодо виправлення до початку перевірки помилок у попередній податковій звітності,  не приймається судом до уваги, з наступного:

Відповідно до п.п.4.2.2. "б" п.4.2 ст.4 Закону № 2181  контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму податкового зобов'язання платника податків у разі якщо дані документальних перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкового зобов'язань, заявлених у податкових деклараціях.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач, виявивши заниження скоригованого валового доходу на суму 149924,00 грн. у зв'язку із невідображенням в податковому обліку приросту виробничих запасів у II кварталі 2006 р. (що визнається позивачем)  (рядок 01.2К1 декларації за І півріччя 2006 р.), не врахував, що в цей період позивач занизив у податковому обліку валові витрати на суму 1565965 грн.

Тобто, в рядку 04.1 декларації з податку на прибуток підприємства за І півріччя 2006р.  позивачем зазначено 2282029 грн. витрат на придбання товарів (робіт, послуг), а фактично за даними бухгалтерського обліку (рахунок 20, 22, 23, 28, 92, 93, 94) ним понесені витрати для здійснення господарської діяльності, які відповідно до п.5.2 ст.5 Закону №334 про прибуток включаються до складу валових витрат на суму 3847994,00 грн.

Таким чином, Південна МДШ згідно вимог п.п.4.2.2 "б' п.4.2 ст.4 Закону  № 2181 зобов'язана була при визначенні податкового зобов'язання з податку на прибуток врахувати заниження валових витрат на 1565965 грн. у 2 кварталі 2006 р., що в результаті призводить до від'ємного значення об'єкту оподаткування з податку на прибуток за І півріччя 2006 р. у сумі 1414239 грн. (22352758 сума рядка 03 декларації + 149925 сума донарахованого рядка 01.2К1 декларації - 2346957 рядка 06 декларації - 1565965 заниження рядка 04.1 декларації = -1 414 239).

До того ж виправлення  виявлених помилок згідно п.5.1. ст..5 Закону № 2181 це право, а не обов'язок платник податків.

2. В акті перевірки вказано про порушення позивачем вимог п.1.32 ст.1, п.5.1, п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону № 334, а саме: безпідставне віднесення до складу валових витрат у відповідних звітних періодах вартості отриманих маркетингових   послуг, отриманих  відповідно до договору № 029/5 від 01.09.2005 р., укладеному з ТОВ "Інвест Житло",    що   призвело   до   завищення валових витрат на загальну суму 26666,66 грн., в тому числі: за ІV квартал 2005р. - на суму 20833,33грн., за ІІ квартал 2006р. - на суму 5833,33грн.

Так, між ТОВ "Проект Інвест XXI" (Комісіонер)  та ТОВ "Фірма "СТВ" ЛТД" (Комітент) укладався  договору комісії № 011004р. від 01.10.2004 р., згідно п.1.1 якого Комітент доручає, а Комісіонер зобов'язаний за плату (винагороду) вчинити правочини (угоди) з  пошуку та придбання проекту житлового будинку (далі Проект)...".

Згідно Додаткових угод  до договору комісії № 011004р. від 1.10.2004 р. Комітент прийняв  запропоновану Комісіонером проектну організацію ПІК "Логос-С", та одержав від Комісіонера всі матеріали по проекту, які були виготовлені ПІК "Логос-С" під час дії Договору комісії, щодо розробки проекту  індивідуального 12-ти поверхового будинку з мансардою, офісами, вбудованою автостоянкою.

За  Договором генерального  підряду  № 0102/5   від  20.06.2005 р., укладеним  між ТОВ  "Фірма "СТВ"ЛТД" (Замовник) ТОВ "Харківміськбуд" (Підрядник), Замовник доручає, а Підрядник приймає на себе виконання робіт по будівництву "під ключ" жилого 12-ти поверхового будинку з магазином та елементами обслуговування, по вул.Мелешкіна біля дому № 29 в м.Кривому Розі. Генеральним проектувальником є ПІК "Логос-С", м.Одеса.

Тому, ТОВ "Фірма "СТВ "ЛТД" отримала послуги, а саме здійснення будівництва під "ключ" жилого  12-ти поверхового будинку з магазином та елементами обслуговування, по вул.Мелешкіна біля дому № 29 в м.Кривому Розі від ТОВ "Харківміськбуд",  м.Харків (Підрядник),  згідно матеріалів по проекту, які були виготовлені ПІК "Логос-С" під час Договору комісії.

Таким чином, маркетингові послуги для здійснення проекту будівництва житлового багатоквартирного будинку по ТОВ "Інвест Житло" за період з 01.09.2005р. по 04.11.2005р., що акту виконаних робіт №1 та податкових накладних від 12.09.2005р. №1, від 08.11.2005р. № 1, рахунку № 1 від 08.11.2005р. та рахунку № 1 від 28.04.2006р. податкової накладної №1 від 28.04.2006р. не можуть належати до валових витрат, як двічі отримані, та як такі, що не пов'язані з господарською діяльністю.

01.09.2005 р. між ТОВ "Ін вест Житло" (Виконавець) та ТОВ "Фірма "СТВ" ЛТД" (Замовник) був укладений договір № 029/5 про надання маркетингових послуг, предметом якого є виконання  ТОВ "Інвест Житло" самостійно або через третіх осіб маркетингових , рекламних та інших робіт (т.2, а. с.143-150).

З наданих позивачем доказів вбачається, що позивачем згідно договору від 01.09.2005 р. № 029/5, укладеному з ТОВ "Інвест Житло" у IV кварталі 2005р. та II кварталі 2006 р. були отримані маркетингові послуги, що засвідчується рахунками та актами виконаних робіт відповідно № 1 від 08.11.2005 р. на суму 20833,33 грн. не враховуючи ПДВ 4166,67 грн. та №1 від 28.04.2006 р. на суму 5833,33 грн. не враховуючи ПДВ 1166,67 грн. Отримані послуги   оплачені (платіжні доручення від 08.11.05; від 14.12.05; від 01.06.06).

Відповідно до п.п.5.2.1 п. 5.2 Закону № 334 до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3-5.7 цієї статті.

Згідно  п.5.11 Закону про прибуток установлення додаткових обмежень щодо віднесення витрат до складу валових витрат платника податку, крім тих, що зазначені у цьому Законі, не дозволяється.

Суд вважає хибними висновки відповідача про те, що маркетингові послуги для здійснення проекту будівництва житлового багатоквартирного будинку по ТОВ "Інвест Житло" не можуть належати до валових витрат, як двічі отримані, та як такі, що не пов'язані з господарською діяльністю, оскільки з документів, що відносяться до договору № 029/5 від 01.09.2005 р. не вбачається, що маркетингові послуги отримані саме   з розробки проекту по багатоквартирному будинку по вул.Мелешкіна, біля дому № 29 в м.Кривому Розі  (т.2, а. с.143-150; т.3, а. с.1-14).

До того ж відповідачем не вказано норму права, яка забороняє платнику податків декілька раз отримувати ідентичні послуги, і норму права, яка  в зв'язку з  таким отриманням послуг призвела до порушення податкового законодавства.

Також відповідачем не доведено чому саме ці витрати не пов'язані з господарською діяльністю позивача.

Таким чином, в силу п.п.5.2.1 п.5.2, п.5.11 ст.5 Закону про прибуток позивач правомірно відніс зазначені витрати до складу валових витрат у звітному періоді за першою подією.

Крім того, помилковим  є посилання відповідача в акті перевірки та рішенні на порушення позивачем по зазначеному факту п.п.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону № 334,  оскільки  дана норма закону не може бути застосована в даному випадку з огляду на те, що  регулює вищевказані  господарські операції.

3.  В акті перевірки зазначено про порушення позивачем п.5.1 (з урахуванням норми п.п.5.5.1 п.5.5) ст.5 Закону № 334. Так, Підприємством до складу валових витрат безпідставно віднесено відсотки за користування банківським кредитом у І кварталі 2006 р. - в сумі 3723,79грн., у II кварталі 2006 р. - в сумі 4696,56грн., при тому, що господарську операцію, у межах якої використовувалися кредитні кошти, було завершено у червні 2005  р.

Доводи відповідача про те, що факт здійснення Підприємством сплати за договором з позичкового рахунку не має документального підтвердження, і тому, позивачем не доведено факт участі кредитних коштів у господарській операції з придбання автомобілю спростовується наданими позивачем документальними доказами (т.3, а. с.15-52), з яких вбачається, що:

Позивачем   укладено договір купівлі-продажу автомобіля з використанням банківського кредиту від 07.06.2005 р. № 274, згідно п.2 якого 20 % вартості автомобіля сплачується на протязі 2-х днів після підписання договору і 80% сплачується на протязі 7 днів з моменту підписання акту прийому-передачі автомобіля.

Позивач на виконання п.2 договору сплатив 11182,00 грн. часткової оплати за автомобіль платіжним дорученням № 140 від 07.06.2005 р. з поточного рахунку №71, а 44726,00 грн. остаточної оплати платіжним дорученням №147 від 09.06.2005 р. з позичкового рахунку № 0287, відкритого УБМС "Інвест-Кривбас Банк" на виконання кредитного договору від 09.06.2005 р. № 15-К/05, згідно якого банк надав кредит у сумі 44276,00 грн. строком на 36 місяців з кінцевим терміном погашення 06.06.2008р.) для придбання автомобіля за договором купівлі-продажу.

За період, який перевірявся, позивач частково погасив кредит платіжними дорученнями № №164 від 29.06.05; 186 від 28.07.05; 203 від 30.08.05; 232 від 29.09.05; 265 від 28.10.05; 300 від 29.11.05; 348 від 27.12.05; 17 від 30.01.06; 51 від 27.02.06; 90 від 29.03.06; 118 від 28.04.05; 163 від 29.05.06; 215 від 29.06.06 загалом на суму 16146,00 грн. та сплачував проценти за кредит платіжними дорученнями №№ 162 від 29.06.05; 184 від 28.07.05; 204 від 30.08.05; 233 від 29.09.05; 266 від 28.10.05; 301 від 29.11.05; 349 від 27.12.05 ; 18 від 30.01.06; 52 від 27.02.06; 91 від 29.03.06; 119 від 28.04.05; 164 від 29.05.05; 216 від 23.06.06 загалом за червень-грудень 2005 р. 5288,41 грн. та загалом за січень-червень 2006 р. 3723,79 грн., що разом складає 9012,20 грн.

Відповідно до п.5.5.1 п.5.5 ст.5 Закону про прибуток до складу валових витрат відносяться будь-які витрати, пов'язані з виплатою або нарахуванням процентів за борговими зобов'язаннями (у тому числі за будь-якими кредитами, депозитами) протягом звітного періоду, якщо такі виплати або нарахування здійснюються у зв'язку з веденням господарської діяльності платника податку.

Таким чином, з вищевикладеного слідує, що позивач правомірно відніс до складу валових витрат у спірних податкових періодах суму сплачених процентів банку за кредитним договором.

4. Посилання відповідача на порушення позивачем норми п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" №168/97-ВР від 03.04.1997 р. щодо віднесення Підприємством до складу податкового кредиту ПДВ з вартості отриманих маркетингових послуг, внаслідок чого підприємством занижено податок на додану вартість на загальну суму 5334,00 грн., в т. ч.: за грудень 2005р. - 4166,67 грн., за травень 2006р. - 1166,67 грн., є необґрунтованими з мотивів, наведених судом у пункті 2 мотивувальної частини даної постанови.

Згідно ст.90 КАС України витрати, пов'язані з оплатою адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони.

Позивачем сплачено  ТОВ "Зовнішекономсервіс" 4000 грн. за юридичні послуги, отримані Підприємством від останнього за даним позовним провадженням, згідно  договору-доручення на здійснення юридичних послуг № 1/03-07 від 13.02.2007 р., що підтверджується рахунком № 11 від 16.02.2007 р., актом № 11 здачі-прийомки виконаних робіт від 16.02.2007 р. та платіжним дорученням № 73 від 19.02.2007 р. (т.1, а. с.40-44).

Відповідно до положень статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

З огляду на ухвалення даного судового рішення на користь позивача, який не є суб'єктом владних повноважень, витрати, пов'язані з оплатою адвоката та судові витрати підлягають стягненню з Державного бюджету України.

Враховуючи викладене, на підставі Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", Закону України "Про податок на додану вартість", Закону України "Про погашення зобов'язань платників перед бюджетами та державними цільовими фондами",  керуючись ст.ст.158-163,  розділом VІІ Прикінцевих та перехідних положень КАС України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Південної МДПІ у м. Кривому Розі № /0 від 07.11.2006 року, № /0 від 07.11.2006 року, № /0 від 30.11.2006 року, № /2 від 16.02.2007 року, № /2 від 16.02.2007 року, № /1 від 20.11.2006 року, № /2 від 16.02.2007 року.

Стягнути з Державного бюджету України судові витрати в розмірі 3,40 грн. судового збору та 4000, 00 грн. витрат на правову допомогу.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                                                                        Н.А.Бишевська

Постанова  в повному обсязі  підписана 05.07.07 р.