ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"29" травня 2007 р.

Справа  № 34/155-07-2943А

29.05.2007р. о 15год.54хв.
господарський суд Одеської області

у складі судді Фаєр Ю.Г.

при секретарі судового засідання
Кулаковській С.А.,

за участю представників від
позивача: ОСОБА_1; від відповідача: Харлан Н.А.- завідувача сектором
супроводження справ у судах юридичного відділу ДПІ у Малиновському районі м.
Одеси, діючої на підставі довіреності від 09.01.2007р. №184/10-00; Димитрова
А.В. -старшого державного податкового ревізор-інспектора відділу оперативного
контролю управління аудиту юридичних осіб ДПА в Одеській області, діючого на
підставі довіреності від 23.05.2007р. №16137/10-104;

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань господарського суду Одеської області №11 в м.
Одесі адміністративну справу №34/155-07-2943А

за позовом  Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до відповідача  Державної податкової інспекції у
Малиновському районі м.Одеси

про
скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій

СУТЬ СПОРУ: Фізична
особа-підприємець ОСОБА_1звернувся до суду з позовною заявою та уточненням до
позовної заявою, в якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у Малиновському районі м.Одеси від 06.11.2006р.
№НОМЕР_1, посилаючись на проведення перевірки з грубими порушеннями Закону
України „Про державну податкову службу в Україні”, безпідставність застосування
до позивача штрафних (фінансових) санкцій на підставі п.6 ст.17 та ст.22 Закону
України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг” на суму 310грн.

Відповідач проти позовних вимог
заперечує з підстав, викладених у запереченні на позовну заяву та доповненні до
нього.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення та заперечення представників сторін, суд встановив:

За результатами проведеної ДПА в
Одеській області перевірки господарської одиниці -крамниці, розташованої за
адресою: АДРЕСА_1, що належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1, ДПА в
Одеській області складений акт перевірки щодо контролю за здійсненням
розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єктами
підприємницької діяльності №НОМЕР_2 від 18.10.2006р., в якому зазначено про
порушення позивачем п.11 та п.13 ст.3 Закону України „Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”,
внаслідок незабезпечення використання режиму попереднього програмування
найменування товару та невідповідності сум готівкових коштів на місці
проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в поточному звіті РРО, на
суму 45грн.

На підставі зазначеного акту
перевірки Державною податковою інспекцією у Малиновському районі м. Одеси
прийняте оспорюване рішення №НОМЕР_1 від 06.11.2006р. про застосування штрафних
(фінансових) санкцій за порушення вимог п.п.11, 13 ст.3 Закону України „Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг” на суму 310грн.

Не погодившись з вказаним рішенням,
позивач звернувся до господарського суду Одеської області з адміністративним
позовом та уточненням до нього про його скасування.

Прийняте ДПІ у Малиновському районі
Одеської області оспорюване рішення про застосування штрафних (фінансових)
санкцій №НОМЕР_1 від 06.11.2006р. є правомірним з наступних підстав.

Згідно п.11 ст.3 Закону України
“Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг” від 1.06.2000р. (із змінами та доп.)
суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані: проводити   розрахункові   операції
через   реєстратор
розрахункових   операцій   з
використанням  режиму  попереднього програмування найменування,  цін товарів
(послуг)  та  обліку їх кількості.

Відповідно до п.6 ст.17 Закону
України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг” від 1.06.2000р. (із змінами та доп.), за
порушення вимог цього Закону до суб'єктів підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних
органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції у
таких розмірах: п'яти
неоподатковуваних  мінімумів  доходів громадян -у разі проведення
розрахункових  операцій через реєстратори
розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування  найменування,
цін  товарів  (послуг) та обліку їх кількості.

Незабезпечення позивачем
використання режиму попереднього програмування найменування товару зумовило
правомірне застосування до позивача фінансової санкції на суму 85грн. (17грн.*5)
на підставі наведеної норми закону.

Згідно п.13 ст.3 Закону України
“Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг” від 1.06.2000р. (із змінами та доп.)
суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані: забезпечувати
відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі
коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у
випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за
розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Відповідно до ст.22 названого
Закону у разі невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадку
використання розрахункової книжки -загальній сумі продажу за розрахунковими
квитанціями, виданими з початку робочого дня, до суб'єктів підприємницької
діяльності застосовується фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на
яку виявлено невідповідність.

Незабезпечення позивачем
відповідності сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі
коштів, яка зазначена в поточному звіті РРО, на суму 45грн. (355грн.-310грн.),
підтверджується наявним в матеріалах справи описом наявних готівкових коштів,
що знаходилися на місці проведення розрахунків, та зумовило правомірне
застосування до позивача фінансової санкції (45грн.*5) на суму 225грн.

Крім того, суд враховує той факт,
що позивачем при подачі позову з врахуванням уточнень до нього та під час
розгляду справи не наведено обґрунтованих міркувань з посиланням на конкретні
документи, які б свідчили про неправомірність виявлених перевіряючими органу
державної податкової служби порушень, що зумовили застосування до позивача
фінансових санкцій на суму 310грн., та приписи норм матеріального права.

Поряд з цим, суд не приймає до
уваги твердження позивача щодо неправомірності дій та незаконності здійсненої
перевірки з посиланням на ст.15 Закону України „Про підприємництво”, згідно
якої не допускається прийняття державними органами актів, які визначають
привілейоване становище суб'єктів підприємницької діяльності однієї з форм
власності щодо суб'єктів підприємницької діяльності інших форм власності,
оскільки позивачем на надано рішення суду про визнання дій перевіряючи під час
перевірки неправомірними або протиправними, а також зазначена норма Закону
України „Про підприємництво” від 7.02.1991р. втратила чинність з 01.01.2004р.

Крім того, не заслуговує на увагу
суду твердження позивача щодо проведення планової перевірки не більше одного
разу на рік, зокрема: 18.10.2006р. вже проводилася перевірка позивача, оскільки
позивачем не наведено норму матеріального права, на підставі якої він дійшов
висновку про неправомірність проведення планової перевірки відповідачем щодо
контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та
безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності, здійсненої на
підставі окремого плану органу державної податкової служби відповідно до вимог
п.2.6 наказу ДПА України від 11.10.2005р. №441, яка не пов'язана з перевірками
з питання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків
та зборів (обов'язкових платежів) перевіркою.

Згідно ч.3 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства України: у справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють,
чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з
метою, з якою це повноваження надано 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4)безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням
принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

За викладених обставин, суд
доходить висновку, що Державна податкова інспекція у Малиновському районі м.
Одеси довела належним чином законність і обґрунтованість застосування до
позивача фінансових санкцій на суму 310грн., а також, що прийняте Державною
податковою інспекцією у Малиновському районі м. Одеси рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій від 06.11.2006р. №НОМЕР_1 на суму 310грн. та
підстави його прийняття відповідають вимогам, викладеним в п.п.1, 3-8 ч.3 ст.2
Кодексу адміністративного судочинства України, а тому підстави для задоволення
позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_1щодо скасування цього рішення
відсутні.

Керуючись ст.ст.71, 72, 94,
ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          В задоволенні позовних вимог
відмовити.

Постанова господарського суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, встановленого КАС України, якщо таку заяву не було подано; якщо
було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк, встановлений КАС України, постанова суду набирає законної сили
після закінчення цього строку.

Про апеляційне оскарження рішення
суду (постанови) першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування
мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в
апеляційній скарзі. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга
подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у
повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства
України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя