ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.07                                                                                        Справа №  17/192-15/227-10/60/07

Суддя   Алейникова Т.Г.

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Континент-2000”, м. Запоріжжя

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю “Авторембуд”, м. Запоріжжя

третя особа на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору –приватний підприємець Дібров Роман Геннадійович, м. Запоріжжя

про стягнення 30021,37 грн.

Суддя Алейникова Т.Г.

Представники сторін:

від позивача – не з’явився

від відповідача – Чмут С.В. (дов.б/н від 25.01.2007)

СУТЬ СПОРУ:

Згідно з постановою Вищого господарського суду України від 11.12.2006 у справі № 17/192-15/227 розпорядженням голови господарського суду Запорізької області від 02.01.2007 № 6 справу № 17/192-15/227 за позовом ТОВ “Континент-2000” до ТОВ “Авторембуд” за участю третьої особи на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору - ПП Діброва Р.Г. про стягнення 6367,48 грн. заборгованості передано на новий розгляд судді Алейніковій Т.Г. Ухвалою суду від 02.01.2007 справу прийнято до розгляду з присвоєнням справі № 17/192-15/227-10/60/07 та призначенням судового засідання на 12.02.2007. Розгляд справи відкладався до 02.03.2007, до 27.03.2007, про що винесено ухвали. Ухвалою від 02.03.2007 за клопотанням сторін строк вирішення спору продовжено. В судових засіданнях оголошувалися перерви до 26.04.2007, до 24.05.2007, до 19.06.2007,   до 13.07.2007. В засіданні 13.07.2007 рішення суду оголошено у повному обсязі.

В червні 2003 року ТОВ “Континент-2000” заявлено позов про стягнення з ЗКП “Авторембуд” –правопопередника  ТОВ “Авторембуд” 7537,04 грн. заборгованості за договором № 21 оренди нежилого приміщення від 10.01.2002 за період з квітня 2002 року по квітень 2003 року. В подальшому позивачем розмір заявлених вимог зменшувався до 6367,48 грн., що було прийнято судом під час розгляду  справи № 17/192-15/227.

Заявою, поданою в засіданні 12.02.2007, позивач збільшив розмір заявлених вимог, посилаючись на настання строку виконання відповідачем зобов’язання у повному обсязі,  просить стягнути з ТОВ “Авторембуд”  на користь ТОВ “Континент-2000” суму заборгованості в розмірі 30021,29 грн.  Заява прийнята судом як така, що відповідає положенням ст.22 Господарського процесуального кодексу України.           Позивач підтримав позов з урахуванням збільшених позовних вимог, який  заснований на ст.ст.161, 162, 264, 265 Цивільного кодексу України 1963 р., який діяв на момент виникнення спірних відносин та на момент пред`явлення позову до суду, ст.193 Господарського кодексу України, що набрав чинності з 01.01.2004 та діє на момент розгляду справи, та на договорі № 21 оренди нежилого приміщення, укладеному сторонами 10.01.2002.

На обґрунтування заявлених вимог позивач пояснив, що відповідачем не виконані умови п.5.1  б), в) договору оренди № 21 від 10.01.2002, яким передбачений обов`язок орендатора компенсувати орендарю  витрати по розчищенню стелі від нагару з послідуючою побілкою стін та  стелі та витрати по заміні пелени по всій довжині будівлі з обох сторін і проведення ремонту рулонної ковдри м`якої крівлі. Вказав на те, що додатковою угодою від 28.05.2002 до договору оренди  сторони домовились про проведення розрахунків по п.5.1  б), в) протягом 4-х років з моменту закінчення ремонту згідно документам, підтверджуючим виконання робіт відповідно до умов договору та розрахунково-платіжних документів орендаря, підтверджуючих понесені витрати за фактично виконані роботи.  13.02.2002  між ТОВ “Континент-2000” і приватним підприємцем Дібровим Р.Г. було укладено договір підряду № 3, згідно якому в орендованому позивачем приміщенні були виконані ремонтні роботи, вартість яких склала 25233,7 грн. Окрім того, при проведенні ремонту підрядником були використані власні матеріали на суму 5959,2 грн. Вартість підрядних робіт та матеріалів були оплачені позивачем, внаслідок чого він поніс витрати у розмірі 31192,37 грн. Відшкодування витрат відповідач здійснив частково, в сумі 1171,08 грн. і на сьогоднішній день заборгованість відповідача дорівнює 30021,27 грн. Позивач просить позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач позов визнав частково. Пояснив, що відповідно до п.4.1 г) договору оренди № 21 від 10.01.2002 орендар зобов`язався виконати капітальний ремонт стін та крівлі  орендованого приміщення  своїми силами та засобами, а відповідно до п.5.1  б), в) договору відповідач зобов`язався компенсувати позивачу витрати з розчищення стелі від нагару з наступною побілкою стін та стелі, а також витрати по заміні пелени по всій довжині будівлі з обох сторін і проведення ремонту рулонної ковдри м`якої крівлі. Згідно з представленим відповідачем розрахунком вартість виконаних позивачем робіт з матеріалами, яка підлягає відшкодуванню відповідно до п.5.1 б), в) договору оренди, дорівнює 2601,72 грн. З урахуванням проплати в розмірі 1171,08 грн. сума заборгованості склала 1430,64 грн. Разом з тим, відповідач, посилаючись на п.5.1 г) договору оренди в редакції додаткової угоди від 23.05.2002, який передбачає здійснення розрахунків щомісячно протягом чотирьох років з моменту завершення ремонту, вказав на пропуск строку позовної давності за вимогами, заявленими за період з травня 2003 року по січень 2004 року. За винятком суми 487,8 грн., яка підлягала сплаті у вказаний період, сума відшкодування дорівнює 942,84 грн.  Позов в сумі 942,84 грн. відповідач визнав, в решті частині позову просить відмовити.

Відповідачем заявлено клопотання про застосування у даній справі позовної давності.

Оцінивши  матеріали та фактичні обставини  справи, вислухавши представників сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що 10.01.2002 між ЗКП “Авторембуд”, правонаступником якого є відповідач у справі, та ТОВ “Континент-2000” був укладений договір № 21 оренди нежилого приміщення (далі –Договір), відповідно до якого за актом прийому-передачі відповідач (орендодавець)  передав, а позивач (орендар) прийняв у строкове платне володіння і користування під склад оптової реалізації продовольчих товарів належне відповідачу на праві власності нежиле приміщення площею 428 кв.м. та приміщення під офіс площею 29,9 кв.м., розташовані на вул.Кольорова, 5 в м.Запоріжжі.

Згідно з п.4.1 г) Договору позивач виконує капітальний ремонт стін і крівлі орендованого приміщення площею 428,5 кв.м своїми силами і засобами.

За п.5.1 б), в) відповідач зобов’язався компенсувати позивачу витрати по розчищенню стелі від нагару з наступною побілкою стін та стелі, а також витрати по заміні пелени по всій довжині будівлі з обох сторін і проведення ремонту рулонної ковдри м’якої  крівлі.

Відповідно до п.5.1 г) Договору в редакції додаткової угоди до нього, укладеної 28.05.2002, розрахунки по п.5.1 б), в) сторони домовилися здійснювати щомісячно протягом чотирьох років з моменту завершення виконання робіт згідно з документами, підтверджуючими виконання робіт відповідно до умов Договору та розрахунково-платіжних документів орендаря, підтверджуючих  понесені затрати за фактично виконані роботи.

13.02.2002 між ТОВ “Континент-2000” та ПП Дібровим Р.Г. був укладений договір підряду № 3. Відповідно до кошторису на проведення ремонтно-будівельних робіт до цього договору вартість робіт склала 25233,17 грн. Виконані роботи на вказану вартість були прийняті позивачем за актом прийому виконаних робіт від 04.04.2002.

Крім того, відповідно до переліку № 2 фактично використаних матеріалів до акту прийому-передачі виконаних підрядних робіт від 04.04.2002  вартість використаних підрядником за його рахунок матеріалів склала 5959,2 грн.

Вартість робіт  та матеріалів в сумі 31192,37 грн. була  оплачена позивачем підряднику за квитанціями до  прибуткових касових ордерів і, за твердженням позивача, саме ця сума у повному обсязі підлягає відшкодуванню йому відповідачем відповідно до умов Договору.

Однак, з такими висновками позивача погодитися не можна.

За приписами ч.1 ст.264 ЦК УРСР (1963 р.), ч.2 ст.776 ст. ЦК України (2003 р.) капітальний ремонт майна, переданого у найм, провадиться наймачем за його рахунок за умови, якщо інше не встановлено законом або договором.

Згідно з п.4 ч.1 ст.265 ЦК УРСР (1963 р.), ч.1 ст.776 ЦК України (2003 р.) поточний ремонт речі, переданої у найм, повинен здійснюватися наймачем, якщо інше не встановлено законом або договором.

Виходячи з позицій укладеного сторонами Договору (п.4.1 г), п.5.1 в), г) виконання   капітального ремонту стін і крівлі покладено на орендаря (позивача), силами і засобами останнього. В свою чергу, на орендодавця (відповідача) покладено обов’язок компенсувати орендарю витрати по розчищенню стелі від нагару з наступною побілкою стін та стелі, а також витрати по заміні пелени по всій довжині будівлі з обох сторін і проведення ремонту рулонної ковдри м’якої  крівлі.

В матеріалах справи міститься висновок судової будівельно-технічної експертизи № 319 від 05.12.2005, яка була проведена Регіональним судово-експертним бюро м.Запоріжжя на виконання ухвали Запорізького апеляційного господарського суду від 17.03.2005 у справі № 17/192-15/227.

Предметом дослідження згаданої експертизи були виконані ремонтно-будівельні роботи у орендованому приміщенні по вул.Кольорова, 5 в м.Запоріжжі.   Питання, які вирішувалися експертизою, стосувалися саме робіт,  визначених договором підряду № 3 від 13.02.2002 між ТОВ “Континент-2000” та ПП Дібровим Р.Г., які були прийняті  позивачем за актом прийому-передачі виконаних робіт від 04.04.2002.

Суд дійшов висновку щодо прийняття висновків експертизи переважними при вирішенні спору між сторонами.

Відповідно до висновку експерта  виконані у орендованому приміщенні роботи з ремонту покриття крівлі відносяться до капітального ремонту, а роботи по заміні пелени, розчищенню та побілці внутрішніх приміщень – до поточного ремонту.

Визначена експертизою вартість виконаного поточного ремонту, тобто робіт по заміні пелени, розчищенню та побілці внутрішніх приміщень дорівнює  6440 грн.

Матеріалами справи з’ясовано, що відповідачем в рахунок відшкодування  витрат на  розчищення стелі від нагару з послідуючою побілкою було перераховано позивачу суму 1171,08 грн., про що свідчать платіжні доручення № 21 від 28.08.2002,  № 32 від 13.09.2002, № 94 від 25.11.2002, № 112 від 13.12.2002, № 12 від 17.01.2003, № 37 від 12.02.2003, № 63 від 06.03.2003, № 95 від 04.04.2003, № 128 від 07.05.2003, № 159 від 10.06.2003, № 188 від 09.07.2003, лист відповідача до позивача № 79 від 16.06.2004 про зміну призначення платежу в зазначених платіжних документах. Щойносказане  не заперечується сторонами.

Таким чином, залишок неоплаченої суми за виконані ремонтні роботи, що відносяться до поточних, складає 5268,92 грн.

Оскільки відшкодування вартості вищеназваних робіт поточного ремонту передбачено обов’язком відповідача за п.5.1 г) Договору, позовні вимоги в частині стягнення з ТОВ “Авторембуд” на користь ТОВ “Континент-2000” суми відшкодування в розмірі 5268,92 грн. є обґрунтованими, такими, що відповідають умовам Договору, внаслідок чого підлягають задоволенню.

В решті частині заявлені позовні вимоги задоволенню  не підлягають, оскільки   суперечать умовам п.4.1 г) Договору, яким виконання  в орендованому приміщенні  капітального ремонту стін та крівлі передбачено за рахунок та засобами орендаря (позивача).

Клопотання відповідача про застосування позовної давності відхилено судом, оскільки пунктом 5.1 г) Договору, яким  передбачений порядок розрахунків по п.4.1 б), в) Договору, не визначено розмірів щомісячних платежів.

При розгляді справи судом  прийнято до уваги, що Договір, термін дії якого було узгоджено  сторонами з 10.01.2002 до 10.01.2012, достроково розірвано за рішенням господарського суду Запорізької області від 26.02.2004 у справі № 22/37д,  та враховано, що  припинення договору не звільняє сторони від виконання зобов’язань, які мали місце під час дії договору.

В силу ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі (300,21 грн. державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та 7200,00 грн. витрат за  проведення експертизи) підлягають розподілу між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно зі ст.8 Декрету КМУ “Про державне мито” позивачу з державного бюджету України підлягає поверненню 24,83 грн. зайво сплаченого за позовом державного мита.

На підставі викладеного,  керуючись ст.ст.49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “Авторембуд” (м. Запоріжжя, вул.Кольорова, 5, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Континент-2000” (м. Запоріжжя, вул.Мирна, 20, ) 5268,92 грн. основного боргу, 52,69 грн. державного мита, 20,70 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та 1263,60 грн. витрат за проведення експертизи.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

В решті частини позову відмовити.

Повернути ТОВ “Континент-2000” з державного бюджету України 24,83 грн. зайво сплаченого державного мита. На повернення державного мита видати довідку.

Суддя                                                        Т.Г.Алейникова