КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2007                                                                                           № 43/780

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Алданової  С.О.

суддів:                                          Шипка  В.В.

Борисенко  І.В.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Палажченко О.Е. (дов. № 174 від 01.11.2005р.),

від відповідача   -                Сніжко О.Ю. (дов. б/н від 20.03.2007р.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжрегіональна інвестиційна промислово-енергетична компанія "МІПЕК"

на рішення Господарського суду м.Києва від 20.12.2006

у справі № 43/780 (Пасько М.В.)

за позовом                               Дочірнього підприємства "Харпром" акціонерного товариства "Харпром"

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжрегіональна інвестиційна промислово-енергетична компанія "МІПЕК"

про                                                  стягнення 35458,67 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача на свою користь 35 458,67 грн., та, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь         32 476,57 грн. (23 000,00 грн. основного боргу, 5 052,47 грн. збитків від інфляції, 1 379,10 грн. 3 % річних та 3 045,74 грн. витрат на юридичні послуги), а також витрати на сплату державного мита в сумі 354,60 грн. та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 20.12.2006 р. у справі № 43/780  позов задоволено. Постановлено: стягнути з відповідача на користь позивача 23 000,00 грн. основного боргу, 5 052,47 грн. збитків від інфляції, 1 379,10 грн. 3% річних, 3 045,74 грн. оплати юридичних послуг, 324, 77 грн. державного мита, 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Задовольняючи позовні вимоги, суд мотивував рішення наявністю у справі доказів того, що відповідач товар позивачу не поставив, суму отриманої передоплати за товар повернув позивачу лише частково, і свою заборгованість перед позивачем у сумі 23 000,00 грн. на день подання позову не погасив. Також, суд стягнув з відповідача в якості суми, яка підлягає сплаті за послуги адвоката на підставі ст. 49 ГПК України, суму 3 045,74 грн., сплачену позивачем за договором про надання юридичних послуг.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав до Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу та додаткові пояснення до неї, в яких просить оскаржуване рішення скасувати повністю і прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю та здійснити новий розподіл господарських витрат. Підставою для скасування рішення суду відповідач зазначив невідповідність рішення нормам матеріального та процесуального права. При цьому, відповідач послався на те, що висновок місцевого господарського суду про наявність у відповідача перед позивачем заборгованості у сумі 23 000, 00 грн. не відповідає обставинам справи та не підтверджується належними доказами, а також відповідач зазначив про безпідставність стягнення судом першої інстанції з відповідача на користь позивача суми оплати юридичних послуг, оскільки доказів надання позивачу саме адвокатських послуг, як того вимагає ст. 44 ГПК України, в матеріалах справи не міститься.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача апеляційну скаргу підтримав.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу, як і його представник в судовому засіданні апеляційної інстанції, проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін, вважаючи дане рішення законним та обґрунтованим.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, Дочірнє підприємство „Харпром” акціонерного товариства „Харпром” перерахувало на рахунок товариства з обмеженою відповідальністю „Міжрегіональної інвестиційної промислово-енергетичної компанії „МІПЕК” 50 000,00 грн. за товар - сиру нафту, що підтверджується доданою до матеріалів справи належним чином засвідченою копією платіжного дорученням № 594 від 30.07.2004 року (а.с. 9).

У зв’язку з тим, що відповідач товар не поставив, 20.08.2004 року позивач направив на адресу відповідача лист № 103 з вимогою повернути отримані кошти. (копія – а.с. 10)

Відповідач повернув отримані кошти частково - в сумі 27 000,00 грн., що підтверджується доданими до матеріалів справи належним чином завіреними копіями банківських виписок (а.с.11-12).

Таким чином, на день подання позовної заяви заборгованість відповідача склала    23 000,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст.509 Цивільного кодексу України, зобов’язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов’язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов’язки.

Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги.

Виходячи з вимог ст. 530 ЦК України та зважаючи на відсутність доказів надсилання позивачем відповідачу вимоги про сплату заборгованості, суд першої інстанції правильно визнав строком пред’явлення вимоги 11.01.2005р. оскільки з цієї дати відповідач, відповідно до банківських виписок, почав здійснювати повернення позивачу коштів, отриманих в якості передоплати.

Враховуючи, що відповідач повернув отримані кошти частково - в сумі 27 000,00 грн., і заборгованість відповідача на день подання позову склала 23 000,00 грн. та ця сума на день прийняття рішення сплачена не була, суд першої інстанції обґрунтовано визнав позовні вимоги в частині стягнення основного боргу у сумі 23 000,00 грн. такими, що підлягають задоволенню.

Також, з урахуванням вимог ст. 625 Цивільного кодексу України, суд першої інстанції правомірно визнав обґрунтованими позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 1 379,10 грн. та інфляційних нарахувань в сумі 5 052,47 грн.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що місцевим господарським судом необґрунтовано задоволено позов в частині стягнення з відповідача 3 045,74 грн. оплати юридичних послуг, оскільки стаття 44 Господарського процесуального кодексу України передбачає відшкодування в якості судових витрат сум, сплачених стороною за отримання послуг тільки адвокатам, а не будь-яким представникам.

У відповідності до частини 3 статі 48 ГПУ України, витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України „Про адвокатуру”. Дія зазначеного Закону розповсюджується тільки на осіб, які є  адвокатами.

Визначення особи, яка є адвокатом, наведено у статті 2 Закону України „Про адвокатуру”, відповідно до якої, адвокатом може бути особа, яка має вищу юридичну освіту, підтверджену дипломом України або відповідно до міжнародних договорів України дипломом іншої країни, стаж роботи у галузі права не менше двох років, володіє державною мовою, склала кваліфікаційні іспити, одержала в Україні свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю та прийняла Присягу адвоката України.

Позивач не надав суду доказів, які б підтверджували отримання позивачем  саме адвокатських послуг, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що сума, сплачена позивачем за договором про надання юридичних послуг № 2 від 01.11.2005р., відноситься до судових витрат та підлягає стягненню з відповідача.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, рішення суду першої інстанції належить скасувати частково - в частині задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача суми витрат на юридичні послуги, і відмовити в позові в цій частині, а в решті рішення необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 49, 101, 102, п. 2 ст.103, п.4 ч. 1 ст.104, ст.105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Межрегіональної інвестиційної промислово-енергетичної компанії „МІПЕК” задовольнити частково.

Рішення господарського суду міста Києва від 20.12.2006 року у справі  № 43/780 в частині задоволення позову в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „Межрегіональної інвестиційної промислово-енергетичної компанії „МІПЕК” на користь Дочірнього підприємства „Харпром” акціонерного товариства „Харпром” 3 045,74 грн. витрат на юридичні послуги скасувати і прийняти в цій частині нове рішення, яким у позові в цій частині відмовити.

В решті рішення господарського суду міста Києва від 20.12.2006 року у справі       № 43/780 залишити без змін.

Справу  № 43/780 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом одного місяця з дня її прийняття.

Головуючий суддя                                                                      Алданова  С.О.

Судді                                                                                          Шипко  В.В.

Борисенко  І.В.

29.03.07 (відправлено)