ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2007                                                                                   Справа № 39/96-07

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузнецової І.Л. (доповідача)

суддів:Чимбар Л.О., Швець В.В.

при секретарі Гайдук Ю.А.

за участю представників сторін :

від позивача: Малушко О.І., довіреність №15  від 25.12.06

від  відповідача :не з"явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином,

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю будівельної компанії “Регіон”, м.Дніпропетровськ на рішення господарського суду Дніпропетровської області від  19.03.07р.   у справі  № 39/96-07

за позовом приватної науково-виробничої фірми “ЛЕАН”, м.Дніпропетровськ

до товариства з обмеженою відповідальністю будівельної компанії “Регіон”, м.Дніпропетровськ

про стягнення 12 160грн.86коп.

ВСТАНОВИВ:

- рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 19.03.2007р. у справі №39/96-07 (суддя Ліпинський О.В.) позов приватної науково-виробничої фірми (далі-ПНВФ)“ЛЕАН” задоволено, з товариства з обмеженою відповідальністю (далі-ТОВ) будівельної компанії “Регіон” стягнуто на користь фірми 12 160грн.86коп. основного боргу;

- не погодившись з рішенням суду, ТОВ будівельна компанія “Регіон” подала апеляційну скаргу, в якій, з посиланням на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм процесуального права, просить це рішення скасувати  та припинити провадження по справі;

-  при цьому скаржник посилається на визнання ним претензії позивача, направленої по  договору від 15.09.2006р. №18/12 про що свідчить відповідь на цю претензію від 29.09.2006р. №241, на відсутність у зв”язку з цим спору між сторонами і на те, що при прийнятті рішення господарським судом не була застосована ч.5 ст.8 Господарського процесуального кодексу України, а також на те, що згідно з п.18 ст.3 Закону України “Про виконавче провадження” визнана у встановленому порядку претензія є документом, який підлягає виконанню державною виконавчою службою, на те, що позивач доказів звернення до виконавчої служби з питання примусового виконання визнаної претензії не надав, а також на неправомірність висновків суду про те, що визнання претензії не є підставою для припинення провадження по справі, оскільки спір між сторонами фактично врегульовано в досудовому порядку;

- 12.06.2007р. представник скаржника у судове засідання не з’явився, на адресу апеляційного суду скаржником направлено заяву про розгляд апеляційної скарги за його відсутністю.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.12.2004 між ПНВФ “ЛЕАН”(підрядчиком) та ТОВ будівельною компанією “Регіон”(замовником) укладено договір №18/12 на виконання спеціальних видів робіт, відповідно до умов якого товариство доручило, а фірма прийняла на себе зобов’язання виконати  роботи з використання спеціальної будівельної техніки.

Згідно з укладеним договором протягом грудня 2004 –лютого 2005 років фірмою були виконані роботи на загальну суму 62 160 грн. 86 коп., що підтверджується наявними в матеріалах справи актами приймання виконаних підрядних робіт форми КБ-2в, довідками про вартість виконаних підрядних робіт форми КБ-3 та не оспорюється товариством.

При цьому зобов’язання по оплаті виконаних робіт виконані товариством частково, а саме:  платіжним дорученням №547 від 06.12.2006 на рахунок ПНВФ “ЛЕАН”  було  перераховано  30 000грн. та  платіжним дорученням  №613  від  27.12.2006 –20 000 грн.

Таким чином, на час звернення з позовом, заборгованість товариства перед фірмою становила 12 160 грн. 86 коп., що не заперечується товариством.

Доказів оплати вартості виконаних робіт товариством не надано.

Згідно з  ст.ст.525, 526 ЦК України  зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно, ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не   встановлено договором або законом.

З урахуванням положень наведених норм та вищезазначених фактичних обставин справи, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду про обґрунтованість позовних вимог.

У цьому зв'язку рішення місцевого господарського суду відповідає фактичним обставинам справи, вимогам чинного законодавства, підстави для його скасування відсутні.

Доводи скаржника стосовно відсутності предмета спору внаслідок визнання претензії ПНВФ”Леан” колегією суддів не прийняті до уваги, оскільки відповідь на претензію від 29.09.2006р. №241 не оформлена відповідно до вимог ст.8 ГПК України, не містить відомостей про визнану суму, номеру і дати розрахункового документа на перерахування цієї суми у зв'язку з чим даний лист не може свідчити про визнання претензії.

Керуючись ст.ст. 101-103,105  Господарського процесуального кодексу України, суд , -

ПОСТАНОВИВ :

- рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19.03.07р.   у справі  № 39/96-07 залишити без змін, апеляційну скаргу без задовлення.

Головуючий                                                                                            І.Л.Кузнецова

Суддя                                                                                                        Л.О.Чимбар

Суддя                                                                                                       В.В.Швець