АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2007
№ 40/25

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:                              Корсака В.А.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Кравцов  А.В. (за довір.),

від відповідача -ОСОБА_2 (за довір.), ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Суб"єкта підприємницької діяльності - фізична особа
ОСОБА_1

на рішення Господарського суду м.Києва від
05.02.2007

у справі № 40/25

за позовом                               Заступника
прокурора Подільського району м.Києва

до                                                   Суб"єкта
підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1

третя особа відповідача

третя особа позивача

про
звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від
05.02.2007 р. у справі №40/25  позов
задоволено повністю, зобов'язано відповідача звільнити самовільно зайняту
земельну ділянку площею 25 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1,  та привести її у придатний для використання
стан шляхом знесення самовільно збудованих споруд протягом одного місяця з
моменту набрання рішення законної сили.

Відповідач, не погоджуючись з
прийнятим рішенням, звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного
господарського суду, в якій просить рішення
від 05.02.2007 р. скасувати, оскільки вважає, що воно прийнято судом
внаслідок неповного з'ясування обставин при порушенні норм матеріального  і процесуального права, просить у справі
прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обгрунтувння вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на порушення його процесуальних прав, зокрема
прийняття рішення суду за його відсутності. Крім того, стверджує, що позовні
вимоги є необґрунтованими, порушують його право власності на розміщені на
спірній ділянці павільйони - кіоски, які було правомірно розміщено згідно із
розпорядженням позивача. Стверджує, що неодноразово звертався до позивача з
метою укласти договір оренди спірної ділянки, однак, останній ухиляється від
його укладення, а тому вважає, що заявлені позовні вимоги не підлягають
задоволенню.

Розглянувши доводи апеляційної
скарги,  відзив на неї, дослідивши
зібрані у справі докази, заслухавши пояснення представників сторін, судова
колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов правильних
висновків та обґрунтовано задовольнив позовні вимоги, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
спір між сторонами виник з приводу правомірності користування відповідачем
земельною ділянкою площею 25 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Оскільки за результатами перевірки
дотримання вимог земельного законодавства було встановлено, що відповідач
користується спірною земельною ділянкою не маючи жодних правовстановлюючих
документів, дозволів (акти НОМЕР_1 від 02.06.2006 р., НОМЕР_2 від 16.12.2006
р.), добровільно виявлені правопорушення відповідач усунути відмовився,
заступник прокурора Подільського р-ну м. Києва в інтересах держави в особі
Подільської районної у м. Києві ради звернувся до суду з позовом про
зобов'язання відповідача звільнити спірну земельну ділянку, яку останній
безпідставно займає в порушення ст..ст.9, 116, 125, 126 Земельного кодексу
України.

Згідно 125 Земельного кодексу
України визначено, що право власності та право постійного користування на
земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем
документа, що посвідчує право власності чи право користування земельною
ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки
виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати
до використання земельної ділянки до встановлення її меж в натурі, одержання документа,
що посвідчує право на неї та державної реєстрації, забороняється.

Відповідно до ч. 2 ст. 126
Земельного кодексу України, право оренди землі оформляється договором, який
реєструється відповідно до закону.

Статтею 212 Земельного кодексу
України передбачено, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають
поверненню власникам землі або землекористувачам з одночасним приведенням
земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення
будинків, будівель і споруд. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок
провадиться за рішенням суду.

Дослідивши зібрані у справі докази
та заслухавши пояснення представників сторін, колегією було з'ясовано, що
позовні вимоги заявлено обґрунтовано, оскільки відповідач дійсно не має
правовстановлюючого документа відносно спірної ділянки, договору оренди  чи іншого договору, за умовами якого останній
набував право власності чи користування
спірною ділянкою, відповідач не укладав.

В судовому засіданні відповідач
пояснив, що він є власником чотирьох павільйонів, які розташовані ним на
спірній ділянці. Згідно з розпорядженням голови районної держадміністрації
НОМЕР_3 від 01.03.1999 р. відповідачу було дозволено встановити два кіоски
європейського рівня на місцях узгоджених із ДКП „Флора-сервіс” із вимогою
оформлення короткострокової оренди земельної ділянки у відповідності до вимог
діючого законодавства, з обов'язковим оформленням договору взаємовідносин
сторін з ДКП „Флора-сервіс” (а.с.42).

З наявного в матеріалах справи
розпорядження №1030 від 13.10.2006 р. Подільської районної у м. Києві
держадміністрації  вбачається, що КП
„Поділ-благоустрій” було доручено оформити договори оренди земельних ділянок за
адресою  АДРЕСА_1 з метою реконструкції
МАФ (а.с.28). Відповідач надав пояснення, що договір оренди  спірної земельної ділянки ним у відповідності
до вимог чинного законодавства
оформлений не був, хоча він неодноразово звертався листами до
Подільської районної у м. Києві держадміністрації з проханням оформити
відповідні договори оренди.

Судова колегія також звертає увагу
на те, що згідно архітектурно-планувального завдання на комплексний благоустрій
території з розташуванням кіосків, в паспорті АМФ (а.с.30) зазначено, що місце
розташування кіосків є тимчасовим, до початку реконструкції Контрактової площі.

Враховуючи вищевикладене, судова
колегія вважає доводи апелянта щодо порушення його права власності на кіоски,
пов'язані із вимогою звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та
знесення збудованих споруд, необґрунтованими. Зведення зазначених споруд і їх
розміщення на земельній ділянці  лише за
умов укладеного відповідачем договору підряду на виконання комплексних робіт по
проектуванню та створенню об'єкта культурно-рекреаційного призначення, не
свідчить про правомірність користування спірною ділянкою, і відповідно не
замінюють обов'язок відповідача оформити договір оренди спірної ділянки на
підставі відповідного рішення ради у відповідності до вимог чинного
законодавства. Оскільки відповідач не надав укладеного договору оренди на
спірну земельну ділянку, його користування цією земельною ділянкою є
неправомірним.

Крім того, судова колегія вважає за
необхідне роз'яснити відповідачу про його право звернутися до суду першої
інстанції із позовом про спонукання позивача укласти договір оренди земельної
ділянки у випадку наявності у відповідача свідчень про ухиляння останнього від
укладення відповідного договору.

За таких обставин колегія вважає
апеляційну скаргу необґрунтованою, вимоги якої не підлягають задоволенню, а
рішення Господарського суду м. Києва від 05.02.2007 р. у справі №40/25 таким,
що відповідає фактичним обставинам справи, зібраним доказам, чинному
законодавству, відповідно підстави для його зміни чи скасування є відсутніми.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 -
залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду   м. Києва
від 05.02.2007 р. у справі №40/25 залишити без змін.

3. Матеріали справи №40/25
повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді