ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"16" липня 2007 р.
Справа  № 16/164-06-4663

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Досковської В.Г.

За участю представників сторін:

Від позивача: Шаркова Н.Р.- за довіреністю від 08.03.2007р.;

Від відповідачів: не зявилися.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні з оголошенням перерви згідно ст. 77 ГПК України справу за позовом компанії “Gardner Denver Oy” (Гарднер Денвер ТОВ) до товариства з обмеженою відповідальністю “Артемівський завод скловиробів”; фірми “Інструменти” товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення 32766,67 євро та за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Артемівський завод скловиробів” до компанії “Gardner Denver Oy” (Гарднер Денвер ТОВ) про розірвання договору купівлі –продажу, -

ВСТАНОВИВ:

Компанія “Gardner Denver Oy” (Гарднер Денвер ТОВ) звернулася до господарського суду з позовними вимогами про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю “Артемівський завод скловиробів” (далі по тексту –ТОВ “Артемівський завод скловиробів”) та фірми “Інструменти” товариства з обмеженою відповідальністю  (далі по тексту –фірма “Інструменти”) 32766,67 євро солідарно, у тому числі 30666,67 євро заборгованості за поставлені ТОВ “Артемівський завод скловиробів” за контрактом купівлі-продажу №220-03/CI від 26.05.2003 р. повітряні гвинтові компресори та  2100 євро штрафу за несвоєчасне виконання ТОВ “Артемівський завод скловиробів” грошових зобов’язань за вказаним контрактом. Свої вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням ТОВ “Артемівський завод скловиробів” умов контракту купівлі-продажу №220-03/CI, укладеного між компанією “Gardner Denver Oy” (Гарднер Денвер ТОВ) та ТОВ “Артемівський завод скловиробів” 26.05.2003р. Крім того, вимоги позивача до іншого відповідача –фірми “Інструменти” ґрунтуються на договорі поруки від 21.08.03р., згідно з яким фірма “Інструменти” виступила перед позивачем поручителем ТОВ “Артемівський завод скловиробів” за  контрактом купівлі-продажу №220-03/CI від 26.05.2003р.

Фірмою “Інструменти” позовні вимоги заперечуються у повному обсязі. В обґрунтування своєї правової позиції відповідач, посилаючись на вимоги частини 4 ст. 559 ЦК України, відповідно до яких порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки, наголошує на припиненні поруки відповідно до п. 9 договору поруки від 21.08.2003р.

19.06.2006р. ТОВ “Артемівський завод скловиробів” звернулося до господарського суду з клопотанням про залишення позовної заяви без розгляду відповідно до п. 1ч. 1 ст. 81 ГПК України. При цьому, в обґрунтування зазначеного клопотання відповідач посилається на підписання позовної заяви особою за відсутністю належним чином оформлених повноважень. Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вказаного клопотання з огляду на наступне.

Як вбачається із змісту позовної заяви компанії “Gardner Denver Oy”, від імені позивача вона була підписана представником компанії –Шарковою Н.Р., яка діяла на підставі довіреності. При  цьому до позовної заяви було додано оригінал довіреності від 13.02.2006р. з апостилем та нотаріально посвідченим перекладом.

Від імені компанії “Gardner Denver Oy” довіреність була підписана Рісто Пюлккянен та Ерккі Салмінен. В свою чергу, як вбачаться з виписки з торговельного реєстру Національної палати патентів та реєстрації Фінляндії, право на представництво компанії мають Рісто Юхані Пюлккянен та Ерккі Ніколас Салмінен, Хенна Катрііна Вілен, Кітва Естер Віртанен. При цьому, будь-які дві особи з вище перелічених мають право сумісно представляти компанію та підписувати  від її імені будь-які документи.

Відповідно до ст. 5 „Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів” заповнений належним чином апостиль засвідчує справжність підпису, якість, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичність відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ.

Як було зазначено вище, оригінал довіреності був посвідчений нотаріально державним нотаріусом –Аннамарі Роухе, яким було підтверджено, що Рісто Пюлккянен та Ерккі Салмінен вповноважені робити підпис від імені компанії “Gardner Denver Oy”. В свою чергу, підпис державного нотаріуса –Аннамарі Роухе було апостильовано у встановленому „Конвенцією, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів” порядку. Наведене, виключає у суду будь-які сумніви про відсутність у Рісто Пюлккянен та Ерккі Салмінен повноважень на підписання довіреності від 13.02.2006р., що, в свою чергу, спростовує твердження ТОВ “Артемівський завод скловиробів” про підписання позовної заяви особою за відсутністю належним чином оформлених повноважень. Враховуючи викладене, суд вважає за правомірне відмовити ТОВ “Артемівський завод скловиробів” у задоволенні  клопотання про залишення позовної заяви без розгляду відповідно до п. 1ч. 1 ст. 81 ГПК України.

У судовому засіданні 19.06.2006р. представником ТОВ “Артемівський завод скловиробів” було надано клопотання про вжиття заходів, спрямованих на встановлення змісту норм права Фінляндії та призначення судової експертизи. В обґрунтування зазначеного клопотання відповідач посилається на ті обставини, що до спірних правовідносин, які виникли на підставі контракту купівлі-продажу №220-03/CI від 26.05.2003 р.,  має застосовуватися право Фінляндії, у зв’язку з чим посилаючись на положення ч. 1, 2 ст. 8 Закону України “Про міжнародне приватне право” від 23.06.2005 року N 2709-IV відповідач просить суд здійснити судовий запит до Міністерства юстиції України чи інших компетентних органів та установ в Україні  щодо встановлення змісту норм права Фінляндії, що підлягає застосуванню при вирішенні спору у даній справі  та призначити судову експертизу  щодо встановлення змісту  норм права Фінляндії.

Дійсно, відповідно до вимог ч.1, 2 ст. 8 Закону України “Про міжнародне приватне право” від 23.06.2005 року N 2709-IV  при застосуванні права іноземної держави суд чи інший орган встановлює зміст його норм згідно з їх офіційним тлумаченням, практикою застосування і доктриною у відповідній іноземній державі.  З метою встановлення змісту норм права іноземної держави суд чи інший орган може звернутися в установленому законом порядку до Міністерства юстиції України чи інших компетентних органів та установ в Україні чи за кордоном або залучити експертів.

В свою чергу, згідно з ч. 3 ст. 8 Закону України “Про міжнародне приватне право” від 23.06.2005 року N 2709-IV особи, які беруть участь у справі, мають право подавати документи, що підтверджують зміст норм права іноземної держави, на які вони посилаються в обґрунтуванні своїх вимог або заперечень, іншим чином сприяти суду чи іншому органу у встановленні змісту цих норм. 10.08.2006р.  позивачем було надано до господарського суду Одеської області оригінал роз’яснень положень законодавства Республіки Фінляндії, наданих адвокатським бюро Рошиер Холмберг з апостилем та нотаріально посвідченим перекладом.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про недоцільність  звернення з судовим запитом до Міністерства юстиції України чи інших компетентних органів та установ в Україні  щодо встановлення змісту норм права Фінляндії, що підлягає застосуванню при вирішенні спору у даній справі  та призначення судової експертизи  щодо встановлення змісту  норм права Фінляндії,  у зв’язку з чим судом було відмовлено ТОВ “Артемівський завод скловиробів”  у задоволенні вказаного клопотання.

Не погоджуючись з позовними вимогами, ТОВ “Артемівський завод скловиробів” 07.07.2006р. звернулось до господарського суду Одеської області з зустрічною позовною заявою по справі № 16 / 164 –06 –4663 про розірвання контракту купівлі-продажу №220-03/СІ від 26.05.2003р., умови якого було покладено компанією “Gardner Denver Oy” в обґрунтування заявленого позову у даній справі.  В обґрунтування зустрічного позову ТОВ “Артемівський завод скловиробів” посилається на невиконання позивачем умов вказаного контракту щодо передачі документів, що стосуються товару, та  невідповідністю поставленого товару заявленим технічним характеристикам.

Ухвалою від 12.07.2006р. судом було прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву ТОВ “Артемівський завод скловиробів” та об’єднано зустрічні позовні вимоги ТОВ “Артемівський завод скловиробів” про розірвання контракту купівлі-продажу зі справою № 16 / 164 –06 –4663 в одне провадження.

Відповідачем за зустрічним позовом - Компанією “Gardner Denver Oy” згідно з відзивом на зустрічний позов, наданим представником позивача у судовому засіданні 04.07.2007р.,  зустрічні позовні вимоги заперечуються з огляду на їх безпідставність та необґрунтованість.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи представників сторін, суд встановив наступне.

Враховуючи, що позивачем за первісним позовом є іноземний суб’єкт господарювання, суд, при вирішенні даного спору, вважає за необхідне з метою дотримання вимог законодавства щодо правосуб’єктності учасників процесу, насамперед, вжити заходи для встановлення статусу підприємства позивача.

Відповідно до п.  2 Роз'яснень Президії Вищого господарського суду України  від 31.05.2002 р. N 04-5/608 „порядок визначення правового статусу іноземної особи може бути передбачено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. У разі відсутності у міжнародному договорі такого порядку суд має звернутися до норм внутрішнього цивільного законодавства. Зокрема, відповідно до частини другої статті 567 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність іноземних підприємств і організацій під час укладання угод у сфері зовнішньої торгівлі та пов'язаних із нею розрахункових, страхових та інших операцій визначається за законом країни, де створено підприємство чи організацію. Отже, згідно з цією колізійною нормою правовий статус іноземного учасника судового процесу визначається за його особистим законом, який надає можливість визначити обсяг правоздатності та дієздатності іноземної особи. Правовий статус іноземної юридичної особи визначається за законом країни, де створено (інкорпоровано) юридичну особу”.

Відповідно до ст. 74 Закону України “Про міжнародне приватне право” від 23.06.2005 року N 2709-IV процесуальна правоздатність і дієздатність іноземних осіб в Україні визначаються відповідно до права України. На вимогу суду, який розглядає справу, іноземна юридична особа має представити оформлений з урахуванням статті 13 цього Закону документ, що є доказом правосуб'єктності юридичної особи (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо).

Відповідно до п. 2 Роз'яснень Президії Вищого господарського суду України  від 31.05.2002 р. N 04-5/608 правовий статус іноземного суб'єкта господарювання підтверджується, як правило, випискою з торговельного (банківського, судового) реєстру країни, де такий суб'єкт господарювання має офіційно зареєстровану контору. Правовий статус іноземних суб'єктів господарювання може також підтверджуватись еквівалентними доказами правового статусу, що визнаються як такі законодавством країни створення, громадянства або місця знаходження такого суб'єкта і видані компетентними органами цієї країни.

Як вбачається з оригіналу витягу з торгового реєстру Фінляндії, виданого національною палатою патентів та реєстрації Фінляндії, апостильованого в порядку, визначеному Конвенцією, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів від 05.10.1961 р. /т. 1 а.с. –35-39/, компанія “Gardner Denver Oy” зареєстрована 09.09.1996р. у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю за номером у торговому реєстрі 687.253, ідентифікаційний код бізнесу 1107955-1. Наведене, дозволяє суду дійти висновку, що  позивач є юридичною особою та відповідно до статті 80 ЦК України наділений цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем в суді, та в силу вимог ст.ст.  1, 123 ГПК України учасником судового процесу при вирішенні господарських спорів.

Даючи юридичну оцінку фактичним обставинам справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

26.05.2003 р. між ТОВ  “Артемівський завод скловиробів” (Покупець) і Компанією “Gardner Denver Oy” (Продавець) було укладено контракт купівлі-продажу № 220-03/CI, відповідно до якого Компанія “Gardner Denver Oy” зобов'язалася поставити на адресу ТОВ “Артемівський завод скловиробів” повітряні гвинтові компресори загальною вартістю 70000 євро, а ТОВ “Артемівський завод скловиробів”, у свою чергу, зобов'язався прийняти зазначені компресори та оплатити їхню вартість. При цьому, ТОВ “Артемівський завод скловиробів” зобов'язався здійснювати оплату за компресори у євро. Відповідно до умов п. 3.1. контракту купівлі-продажу № 220-03/CI  сторони домовилися, що оплата товару буде здійснюватися наступним чином: перший платіж у сумі 7000 євро -  протягом 5  банківських днів з моменту підписання цього контракту; другий платіж у такій же сумі –протягом 7  банківських днів з моменту отримання від Продавця письмового повідомлення про готовність обладнання до відвантаження; третій платіж  у розмірі 14000 євро –протягом 5 банківських днів з моменту поставки товару; четвертий платіж у розмірі 14000 євро –не пізніше 30 календарних днів з моменту поставки; п’ятий платіж у розмірі 14000 євро - не пізніше 60 календарних днів з моменту поставки; нарешті, шостий у сумі 14000 євро - не пізніше 90 календарних днів з моменту поставки. На виконання вказаних умов контракту ТОВ  “Артемівський завод скловиробів” 03.07.2003 року була здійснена попередня оплата вартості компресорів в сумі 7000 євро.

Передбачені контрактом компресори у кількості двох одиниць були поставлені на адресу ТОВ “Артемівський завод скловиробів”  на умовах СІР –м. Артемівськ (Інкотермс –2000) 16.09.2003 року, що  підтверджується вантажною митною декларацією від 16.09.2003 р. /т. 1 а.с. –19 - 21/, а також інвойсом №235332 від 12.09.2003 р.

Але, у  порушення  прийнятих на себе за контрактом купівлі-продажу № 220-03/CI зобов'язань ТОВ “Артемівський завод скловиробів” із порушенням установлених контрактом строків здійснив оплату наступних сум: 23.09.2003 року - 7000 євро, 17.02.2004 року –10000 євро, 12 березня 2004 року –15333,33 євро, що підтверджується наданими позивачем за первісним позовом подвійними квитанціями для бенефіціарія /т. 1 а.с. –22-29/.

Всього з урахуванням попередньої оплати в сумі 7000 євро ТОВ “Артемівський завод скловиробів” за поставлені компресори було сплачено на користь компанії “Gardner Denver Oy” 39333,33 євро, внаслідок чого за ТОВ “Артемівський завод скловиробів” утворилась заборгованість перед позивачем по вказаній угоді на загальну суму у розмірі 30666,67 євро, яку відповідачем до теперішнього часу у добровільному порядку не погашено.

Відповідно до п. 5.1. контракту купівлі-продажу № 220-03/CI у випадку порушення ТОВ „Артемівський завод скловиробів” установлених зазначеним договором строків оплати, воно зобов'язалося сплатити позивачеві за первісним позовом штраф в розмірі 0,5 % від вартості компресорів за кожний тиждень прострочення, але не більш ніж 3% вартості компресорів.

З огляду на викладене, за несвоєчасне виконання Покупцем грошових зобов’язань по контракту купівлі-продажу № 220-03/CI компанією “Gardner Denver Oy” додатково було нараховано до сплати ТОВ „Артемівський завод скловиробів” штрафу у розмірі  3% вартості поставлених компресорів, що складає 2100 євро.

В свою чергу, 21.08.2003 року між компанією “Gardner Denver Oy” (Кредитор) та  фірмою “Інструменти” (Поручитель) було укладено договір поруки, відповідно до п. 1 якого фірма “Інструменти” прийняла на себе зобов'язання відповідати перед позивачем за первісним позовом за виконання ТОВ „Артемівський завод скловиробів”  всіх зобов'язань прийнятих ним на себе відповідно до контракту купівлі-продажу № 220-03/CI від 26.05.03 р. Як вбачається з умов п. 2 вказаного договору, сторони за договором поруки  домовилися, що у випадку невиконання ТОВ „Артемівський завод скловиробів”  прийнятих на себе за контрактом № 220-03/CI зобов'язань фірма “Інструменти”  несе відповідальність за його зобов'язаннями, а позивач за первісним позовом вправі пред’явити солідарні вимоги, як до поручителя, так і до боржника, які зобов'язані задовольнити їх у повному обсязі та відповідають по зобов'язаннях всім належним їм майном.

Таким чином, приймаючи до уваги невиконання Покупцем договірних зобов’язань по оплаті вартості придбаного ним за контрактом купівлі-продажу № 220-03/CI товару, компанія “Gardner Denver Oy”  звернулася до господарського суду Одеської області з позовними вимогами про стягнення з відповідачів 32766,67 євро солідарно, у тому числі 30666,67 євро основного боргу та  2100 євро штрафу за несвоєчасне виконання ТОВ “Артемівський завод скловиробів” грошових зобов’язань за вказаним контрактом.

Враховуючи, що позивачем за первісним позовом є іноземне підприємство, суд при виборі законодавства, яке підлягає застосуванню при вирішенні цього спору, керувався вимогами статті 4 ГПК України. Зокрема, ч. 4 ст. 4 ГПК України, якою передбачено можливість застосування господарськими судами норм права інших держав у випадках, передбачених законом або міжнародним договором. При цьому, у разі відсутності волевиявлення сторін зовнішньоекономічної угоди щодо застосовуваного права господарський суд визначає його на підставі колізійної норми, яка може міститися як в міжнародних договорах, що відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства, так і в національному законодавстві.

Оскільки в контракті купівлі-продажу №220-03/CI від 26.05.03 р. відсутнє волевиявлення сторін щодо застосовуваного права, а міжнародні договори, укладені СРСР та Україною з Фінляндською Республікою, не містять відповідних колізійних норм, суд звернувся до колізійних норм внутрішнього цивільного законодавства.

Так,  відповідно до ст. 32 Закону України “Про міжнародне приватне право” зміст правочину може регулюватися правом, яке обрано сторонами, якщо інше не передбачено законом. У разі відсутності вибору права до змісту правочину застосовується право, яке має найбільш тісний зв’язок із правочином. Якщо інше не передбачено або не випливає з умов, суті правочину або сукупності обставин справи, то правочин більш тісно пов’язаний з правом держави, у якій сторона, що повинна здійснити виконання, яке має вирішальне значення для змісту правочину, має своє місце проживання або місцезнаходження. Відповідно до статті 44 Закону України “Про міжнародне приватне право” у разі відсутності згоди сторін договору про вибір права, що підлягає застосуванню до цього договору, застосовується право відповідно до частин другої і третьої статті 32 цього Закону, при цьому стороною, що повинна здійснити виконання, яке має вирішальне значення для змісту договору, за договором купівлі-продажу є продавець.

Таким чином, суд дійшов висновку, що до правовідносин, які випливають з контракту купівлі-продажу №220-03/CI від 26.05.2003р., має застосовуватись право держави продавця, а саме право Фінляндської Республіки. Зокрема, Конвенція Організацій Об’єднаних Націй про договори міжнародної купівлі-продажу товарів від 11.04.1980р., яка була ратифікована Фінляндією та Україною та набрала чинності для Фінляндії з 01.01.1989 р., а для України –з 01.02.1991 р., Закон Фінляндської Республіки від 15.08.2003 р. №728 “Про строк давності боргу”, Закон Фінляндської Республіки  від 13.06.1929 р. №228 “Про юридичні акти майнового права”, Закон Фінляндської Республіки від 03.05.2002 р. №340 “Про відсотки”.

Встановлення змісту норм права Фінляндської Республіки  було здійснено судом відповідно до ст. 8 Закону України “Про міжнародне приватне право”, відповідно до якої при застосуванні права іноземної держави суд чи інший орган встановлює зміст його норм  згідно з їх офіційним тлумаченням, практикою застосування і доктриною у відповідній іноземній державі. Крім того, відповідно до частини 3 цієї статті особи, які беруть участь у справі, мають право подавати документи, що підтверджують зміст норм права іноземної держави, на які вони посилаються в обґрунтування своїх вимог або заперечень, іншим чином сприяти суду чи іншому органу у встановленні змісту цих норм. Зокрема, позивачем за первісним позовом були надані суду текст Закону Фінляндської Республіки від 15.08.03 р. №728 “Про строк давності боргу” російською мовою, а також роз’яснення положень законодавства Фінляндії, здійснені адвокатським бюро Рошиер Холмберг, що знаходиться в м. Тампере, Фінляндська Республіка, правовий статус якого підтверджений витягом з торговельного реєстру Фінляндської Республіки, апостильованим в порядку, визначеному Конвенцією, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів від 05.10.1961 р. /т. 2 а.с.29-39/.

Що стосується договору поруки від 21.08.2003 р., укладеного між позивачем за первісним позовом та фірмою “Інструменти”, то п. 5 цього договору містить волевиявлення сторін зовнішньоекономічної угоди щодо застосовуваного права, а саме права України. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що до правовідносин, які виникли на підставі вказаного договору поруки, підлягає застосуванню право України.

Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне, надати правову оцінку позовних вимог компанії “Gardner Denver Oy” заявлених до  ТОВ “Артемівський завод скловиробів” та фірми „Інструменти” окремо щодо кожного з відповідачів.

Так, відповідно до ст. 53 Конвенції Організацій Об’єднаних Націй про договори міжнародної купівлі-продажу товарів від 11.04.1980 р. (далі Конвенція ООН), яка відносно  договорів про міжнародну торгівлю товарами є частиною законодавства Фінляндії,  покупець зобов'язаний сплатити вартість товару і прийняти поставку товару згідно з вимогами договору та цієї Конвенції. Зобов’язання покупця уплатити ціну включає прийняття таких мір та дотримання таких формальностей, які можуть вимагатися відповідно до договору або відповідно до законів та приписів для того, щоб зробити можливим здійснення платежу (ст. 54 Конвенції ООН). Згідно зі статтею 59 Конвенції ООН покупець зобов’язаний сплатити ціну в день, який установлений або може бути визначений відповідно до договору і Конвенції ООН, без необхідності будь-якого запиту або виконання будь-яких формальностей з боку продавця. Відповідно до статей 61, 62 Конвенції ООН якщо покупець не виконує будь-яке зі своїх зобов’язань за договором або за Конвенцією ООН, продавець має право вимагати від покупця сплати ціни. При цьому, ніяке відстрочення не може бути надане покупцю судом, якщо продавець прибігає до будь-якого засобу правового захисту від порушення договору.

Відповідно до ст. 78 Конвенції ООН, якщо сторона припустила прострочення в сплаті ціни або іншої суми, інша сторона має право на відсотки із простроченої суми, без шкоди для будь-якої вимоги про відшкодування збитків.  Крім того, як вбачається з  роз’яснень положень законодавства Фінляндії, здійснених адвокатським бюро Рошиер Холмберг, відповідно до Закону Фінляндської Республіки від 03.05.2002 р. №340 “Про відсотки” у випадку прострочення сплати заборгованості боржник сплачує за затримку річний відсоток за прострочення платежу. Сторона, яка припустила прострочення платежу, має сплатити договірні штрафні санкції, якщо вони є припустимими.

Відповідно до п. 3.1 контракту купівлі-продажу № 220-03/CI ТОВ “Артемівський завод скловиробів” зобов'язалося сплатити 63000 євро, які є різницею між загальною вартістю компресорів та здійсненою ним попередньою оплатою в сумі 7000 євро наступним чином: платіж в сумі 7000 євро протягом п’яти банківських днів з моменту отримання письмового повідомлення позивача про готовність компресорів до відвантаження; платіж в сумі 14000 євро протягом п’яти банківських днів з моменту поставки компресорів, тобто не пізніше 23.09.2003 року;  платіж в сумі 14000 євро протягом тридцяти календарних днів з моменту поставки компресорів, тобто не пізніше 16.10.2003 року; платіж в сумі 14000 євро протягом шістдесяти календарних днів з моменту поставки компресорів, тобто не пізніше 15.11.2003 року; платіж в сумі 14000 євро протягом дев’яноста днів з моменту поставки компресорів, тобто не пізніше 15.12.2003 року. Крім того, як було зазначено по тексту рішення вище, відповідно до п. 5.1. контракту купівлі-продажу № 220-03/CI у випадку порушення ТОВ „Артемівський завод скловиробів” установлених зазначеним договором строків оплати, воно зобов'язалося сплатити позивачеві за первісним позовом штраф в розмірі 0,5 % від вартості компресорів за кожний тиждень прострочення, але не більш ніж 3% вартості компресорів.

На думку суду, розмір основної суми боргу ТОВ „Артемівський завод скловиробів” перед компанією “Gardner Denver Oy” у сумі 30666,67 євро витікає з умов укладеної між сторонами по справі угоди, підтверджується вантажною митною декларацією від 16.09.2003 р., а також інвойсом №235332 від 12.09.2003 р., а також обґрунтованим розрахунком позовних вимог, доданим позивачем до позовної заяви.

З огляду на викладене, виходячи з наведених положень законодавства Фінляндської Республіки та умов контракту купівлі-продажу №220-03/CI від 26.05.2003 р.  суд доходить висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з ТОВ „Артемівський завод скловиробів” 32766,67 євро, у тому числі 30666,67 євро заборгованості за поставлені за контрактом купівлі-продажу №220-03/CI від 26.05.2003 р. повітряні гвинтові компресори та  2100 євро штрафу за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань за вказаним контрактом, є правомірними, обґрунтованими  та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

В свою чергу, дослідивши правомірність вимог, заявлених позивачем до фірми “Інструменти”,  суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на наступному.

Як було зазначено по тексту рішення вище, свої вимоги до  фірми “Інструменти”  компанія “Gardner Denver Oy”  обґрунтовує  укладенням між компанією “Gardner Denver Oy” (Кредитор) та  фірмою “Інструменти” (Поручитель) договору поруки від 21.08.2003 року, відповідно до умов якого фірмою “Інструменти” було прийнято на себе зобов'язання відповідати перед позивачем за первісним позовом за виконання ТОВ „Артемівський завод скловиробів”  всіх зобов'язань прийнятих ним на себе відповідно до контракту купівлі-продажу № 220-03/CI від 26.05.03 р., а відтак компанія “Gardner Denver Oy” вправі пред’явити солідарні вимоги, як до поручителя, так і до боржника, які зобов'язані задовольнити їх у повному обсязі та відповідають по зобов'язаннях всім належним їм майном.

З цього приводу суд звертає увагу позивача на положення пункту 9 договору поруки від 21.08.2003 р., відповідно до якого порука припиняється якщо кредитор –позивач за первісним позовом, протягом трьох місяців з дня настання строку зобов’язання не пред'явить позов до Поручителя –фірми “Інструменти”.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 559 ЦК України від 16.01.2003 року N 435-IV порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки.

Оскільки строк виконання зобов’язання за контрактом купівлі-продажу  №220-03/CI від 26.05.2003 р. наступив 15.12.2003 р., суд доходить висновку, що позивач мав право звернутися з вимогами до фірми “Інструменти” до  15.03.2004 року. Однак,  як вбачається з матеріалів справи, компанія “Gardner Denver Oy”  у встановлений договором поруки строк не скористалося своїм правом на пред’явлення вимоги про стягнення заборгованості за контрактом купівлі-продажу №220-03/CI від 26.05.2003 р. до Поручителя.

Наведене дозволяє суду дійти висновку про припинення поруки, встановленої договором від 21.08.2003 р., укладеним між компанією “Gardner Denver Oy” та  фірмою “Інструменти”. Зазначене, в свою чергу, означає припинення існування зобов’язання поручителя перед кредитором.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про неправомірність та необґрунтованість позовних вимог, заявлених  компанією “Gardner Denver Oy” до фірми “Інструменти”, у зв’язку з чим у задоволенні позову до фірми “Інструменти”  слід відмовити.

Розглянувши зустрічні позовні вимоги  ТОВ “Артемівський завод скловиробів”  до компанії “Gardner Denver Oy” про розірвання контракту купівлі-продажу №220-03/CI від 26.05.2003 р.,  суд вважає звернути увагу ТОВ “Артемівський завод скловиробів”   на наступному.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач за зустрічним позовом –ТОВ “Артемівський завод скловиробів” наполягає на тих обставинах, що технічні характеристики компресорів, поставлених за контрактом купівлі-продажу №220-03/CI від 26.05.2003 р. не відповідають умовам договору, оскільки покупець внаслідок експлуатації цього обладнання не отримав значний економічний ефект з економії електроенергії і відповідно економії витрат на оплату електроенергії на суму близько 350000 грн. на рік, отримання якої, за його переконанням, було обіцяно відповідачем за зустрічним позовом при укладанні контракту. Крім того, позивач за зустрічним позовом посилається на те, що компанією “Gardner Denver”, на порушення вимог пункту 7.1. контракту та статей 30, 34 Конвенції ООН, не було виконано свої зобов’язань щодо передачі ТОВ “Артемівський завод скловиробів” документів, що стосуються товару.

Згідно вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. В свою чергу, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На порушення статей 32, 33, 34 ГПК України ТОВ “Артемівський завод скловиробів” не надав суду належних доказів в обґрунтування своїх вимог. При цьому судом не приймаються до уваги посилання позивача за зустрічним позовом в обґрунтування своєї позиції на акт від 17.12.2004р., оскільки, як вбачається з вказаного акту, він був складений відповідачем в односторонньому порядку за відсутністю представників компанії “Gardner Denver Oy”.

Більш того, в матеріалах справи маються докази, якими повністю спростовуються твердження ТОВ “Артемівський завод скловиробів” щодо вказаних ним порушень з боку компанії “Gardner Denver Oy”.

Так, відповідно до п. 4.2. контракту купівлі-продажу №220-03/CI обов’язок здійснити налагодження та запуск поставленого за указаним контрактом обладнання був покладений на третю особу - офіційного дистриб'ютора компанії “Gardner Denver Oy” в Україні -  „Компрессорс Інтернешнл” - філію фірми “Інструменти”.

При налагодженні та запуску поставленого обладнання були складені протоколи запуску двох компресорів, підписані головним енергетиком ТОВ „Артемівський завод скловиробів” Лягушиним В.Л. та майстром компресорної ділянки Олексієнко М.І., акти пробного пуску обладнання, підписані від імені позивача за зустрічним позовом - ТОВ „Артемівський завод скловиробів” головним енергетиком  Лягушиним В.Л., а також акти Х27 і Х28 прийому-передачі виконаних робіт з пуску - налагоджування  обладнання /маються в матеріалах справи/.

Згідно з пунктами 2, 3 актів пробного запуску обладнання 11 П/П ДО та 10 П/П ДО від 28.04.2004 р. та п. п. 2, 3 актів Х27 і Х28 від 31.08.2004 р. прийому-передачі виконаних робіт з пуску - налагоджування  обладнання, ТОВ „Артемівський завод скловиробів” було підтверджено, що обладнання, поставлене за контрактом купівлі-продажу №220-03/CI, справно, працює в режимі, що відповідає його технічним характеристикам і вимогам покупця; монтаж обладнання виконаний з дотриманням вимог, пропонованих інструкцією з експлуатації даного обладнання, а також, що йому відомі вимоги, пропоновані  виробником до режиму експлуатації обладнання.

Таким чином, підписуючи акти пробного запуску обладнання та акти прийому-передачі виконаних робіт з пуску - налагоджування  обладнання, позивач за зустрічним позовом, фактично  підтвердив, що на момент пробного запуску та пуску - налагоджування  обладнання в нього була інструкція по експлуатації та інша технічна документація на обладнання, а також підтвердив, що обладнання відповідає вимогам покупця та заявленим технічним характеристикам, при цьому не пред'являючи будь-яких претензій до технічних характеристик і параметрів поставленого обладнання.

Технічні характеристики обладнання були обговорені сторонами в додатку №1 до контракту купівлі-продажу №220-03/CI.

Більш того, відповідно до положень Конвенції ООН у випадку виявлення невідповідності обладнання умовам контракту в процесі його експлуатації, покупець зобов'язаний направити на адресу продавця повідомлення, що містить дані про характер виявленої невідповідності. Згідно зі ст. 39 Конвенції ООН покупець втрачає право посилатися на невідповідність товару, якщо він не надає продавцеві повідомлення, що містить дані про характер невідповідності, у розумний строк після того, як вона була або повинна була бути виявлена покупцем. У кожному разі покупець втрачає право посилатися на невідповідність товару, якщо він не надасть продавцеві повідомлення про таку невідповідність не пізніше, ніж у межах дворічного строку, вважаючи з дати фактичної передачі товару покупцеві.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначених вимог Конвенції ООН щодо направлення на адресу продавця повідомлення про виявлену невідповідність, що містить дані про характер виявленої невідповідності,  ТОВ “Артемівський завод скловиробів” виконано не було. Доказів спростовуючих викладене, суду з дотриманням вимог ст. 32, 33 ГПК України ТОВ “Артемівський завод скловиробів” не представлено.

Судом не приймається до уваги лист позивача за зустрічним позовом до компанії “Gardner Denver Oy” від 13.12.2004 р. з повідомленням про виявлену невідповідність компресорів умовам контракту, оскільки ТОВ “Артемівський завод скловиробів” не надав суду належних доказів відправлення цього листа на адресу відповідача за зустрічним позовом. Крім того, судом також не приймається до уваги надане ТОВ “Артемівський завод скловиробів” техніко-економічне обгрунтування децентралізації подачі стисненого повітря із застосуванням компресорної техніки Гарднер Денвер, оскільки з цього документу ніяким чином не випливає, що він видавався компанією “Gardner Denver Oy” та що він має будь-яке відношення до контракту купівлі-продажу  №220-03/CI.

При цьому, враховуючи положення  ст. 39 Конвенції ООН та наведені обставини, суд дійшов висновку про недоцільність призначення у даній справі судової експертизи  з питань відповідності компресорного обладнання технічним умовам контракту, техніко-економічним характеристикам та відповідності компресорного обладнання державним стандартам, технічним умовам технічної документації та іншим документам, що встановлюють вимоги до обладнання, клопотання про призначення якої було заявлено ТОВ “Артемівський завод скловиробів” у зустрічному позові, у зв’язку з чим судом було відмовлено ТОВ “Артемівський завод скловиробів” у задоволенні вказаного клопотання.

З огляду на викладене, суд оцінює зустрічні позовні вимоги  ТОВ “Артемівський завод скловиробів”  до компанії “Gardner Denver Oy” про розірвання контракту купівлі-продажу №220-03/CI від 26.05.2003 р., як необґрунтовані, безпідставні та такі, що не підлягають задоволенню.

Підсумовуючи вищезазначене, суд вважає за правомірне позовні вимоги компанії “Gardner Denver Oy” в частині вимог, заявлених до  ТОВ “Артемівський завод скловиробів”, задовольнити, у зв’язку з чим з останнього слід  стягнути 32766,67 євро загальної заборгованості за контрактом купівлі-продажу №220-03/CI від 26.05.2003р., у тому числі 30666,67 євро основного боргу та  2100 євро штрафу за несвоєчасне виконання ТОВ “Артемівський завод скловиробів” грошових зобов’язань за вказаним контрактом. В свою чергу,  у задоволенні вимог до  фірми “Інструменти” товариства з обмеженою відповідальністю компанії “Gardner Denver Oy”   слід відмовити.

Крім того, суд вважає за правомірне у задоволенні зустрічного позову ТОВ “Артемівський завод скловиробів”  до компанії “Gardner Denver Oy” про розірвання контракту купівлі-продажу №220-03/CI від 26.05.03 р. відмовити у повному обсязі.

Судові витрати по держмиту, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покласти на ТОВ “Артемівський завод скловиробів”   згідно зі ст.ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “Артемівський завод скловиробів” / 03127, м. Київ, пр-т  40 –річча Жовтня , 100/2, п/р 313 у КФ АК „Кредит-Банк”, МФО 321897, / на користь компанії “Gardner Denver Oy” (Гарднер Денвер ТОВ)  / Фінляндська Республіка, м. Тампере, 33101, поштова скринька 516, рахунок  FІ 086811 Nordea Bank, SWIFT NDEAFIHH / 30666,67 євро / тридцять тисяч шістьсот шістдесят шість євро 67 євроцентів / - основного боргу та  2100 євро  /дві тисячі сто євро / штрафу; 327,67 євро / триста двадцять сім євро 67 євроцентів/ - держмита; 118 грн. /сто вісімнадцять грн.00 коп./ - витрати на ІТЗ судового процесу.

Наказ видати.

3.          В задоволенні позову компанії “Gardner Denver Oy” до  фірми “Інструменти” товариства з обмеженою відповідальністю відмовити.

4.          У задоволенні зустрічного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписане 06.08.2007р.

Суддя