ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.07                                                                                        Справа №  7/77/07

Суддя

За позовом  Дослідного    господарства   “Агрономія”,   с. Агрономія,   Арбузинський  район,

Миколаївська область

до відповідача Товариства   з    обмеженою   відповідальністю    “Корпорація   “Агросинтез”,

м. Запоріжжя

про стягнення 14253 грн. 74 коп.

Суддя Кутіщева Н.С.

Представники:

Позивача:       Селявін В.С., дов. б/н від 12.03.2007р.

Плотніков Г.А., дов. № 15 від 03.04.2007р.

Відповідача:   Євлакова Ю.А., дов. № 02/07 від 03.01.2007р.

Коверник В.А.- ген. директор, протокол № 1 від 01.01.2007р.

Розглядається позов про стягнення різниці між виконаними роботами, яка складає           2352 кг - 14253,12 грн.

Оскільки, діючим законодавством не передбачено можливість заявлення альтернативних вимог в одному позові, суд ухвалою про порушення провадження у справі від 21.02.2007 р. та ухвалою про відкладення судового засідання від 14.03.2007 р., вимагав  від позивача уточнити предмет спору та надати  належне нормативно -  документальне обґрунтування позовних вимог.

14.03.2007 р. порушено провадження у справі, розгляд якої призначено на                11.04.2007 р., про що сторони були повідомлені належним чином.

В судовому засіданні 11.04.2007 р. позивач заявив про уточнення позовних вимог, просить стягнути  борг в сумі 17992,37 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтував договором № 002/06-П на вирощування насіння соняшника від 03.04.2006 р., посилається на належне виконання ним умов договірних зобов’язань і на порушення договірних зобов’язань з боку відповідача.

Відповідач позов не визнав, вказує, що твердження позивача на належне виконання вимог договору  є необґрунтованими,  позивач порушив свої договірні зобов’язання, власно чого збитки має відповідач, оскільки він не отримав очікуваної кількості та якості насіння соняшника (відзив доданий до матеріалів справи).  У зв’язку з цим, відповідач просить в позові відмовити.

За взаємною усною згодою сторін, судовий процес вівся без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

Розгляд справи закінчено 11.04.2007 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Вислухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Між сторонами 03.04.2006 р. було укладено договір № 002/06-П на вирощування насіння соняшника, згідно з предметом якого виконавець (позивач) зобов’язався виростити насіння гібриду “Косово ”, на площі 52 га, а замовник (відповідач) зобов’язався прийняти роботу та сплатити ії вартість на умовах, що визначені в договорі.

Згідно п. 1.2. Договору, вирощування насіння здійснюється з батьківських форм відповідача. Право власності на насіння батьківських форм, на посіви соняшника та все вирощене згідно даного Договору насіння належить відповідачу.

Насіння соняшника батьківських форм гібрид “Косово” було передано відповідачем позивачу 04.05.2006 р. актом прийому-передачі в загальній кількості 199 кг. (відповідно                 п. 2.1.1 Договору).

Права та обов’язки сторін визначені в  розділі 2 даного Договору.

Згідно п. 3.1. Договору, замовник (відповідач) оплачує вартість робіт по вирощуванню насіння на умовах, визначених в додатку № 1 до даного договору.

Оплата здійснюється (п. 3.2. Договору) в безготівковій формі на підставі рахунку виконавця протягом 10 днів після підписання актів приймання-передачі робіт та передачі виконавця (позивача) замовнику (відповідачу) насіння з відповідними документами.

Згідно п.4.1. Договору приймання –передачі робіт здійснюється за Актом протягом           10 днів з моменту повідомлення замовника (відповідача) про готовність передати насіння. Робота за даним Договором вважається виконаною належним чином з моменту передачі замовнику (відповідачу) до 25 жовтня 2006 р. усього вирощеного насіння належної якості на підставі Договору .

Відповідно до п. 4.2. Договору, сторони обумовили місце приймання - передачі насіння –склад виконавця (позивача). Насіння передається у мішкотах з відповідними документами на кожну партію (вантажівку) сортовим свідоцтвом, накладної карантинним сертифікатом, актом  апробації насінників на кожну площу, паспортом-патентом.

Протягом 10 днів з моменту підписання Акту приймання –передачі позивач зобов’язався передати відповідачу або його представнику залишки матеріальних цінностей, а також звіт про їх використання.

Судом встановлено, що позивачем не надані докази виконання належним чином взятих на себе зобов’язання, чим порушено 2 розділ  Договору, а саме: позивачем не виконано (тобто порушено) п.2.2.2. Договору, згідно з яким позивач протягом 7 днів з моменту закінчення посіву повинен передати відповідачу весь залишок невикористаного насіння батьківських форм, у стані який ним був отриманий, з письмовим звітом про використання насіння.

Також, позивач не виконав п. 2.2.16. Договору, згідно з яким повинен був надати відповідачу документацію із насінництва у наступні терміни: акти польових обстежень ділянки гібридизації - протягом одного місяця після їх проведення; звіт про площу збирання насінників, врожайність та валовий збір в господарстві насіння за гібридами - протягом 10 днів після збирання врожаю, але не пізніше 31 жовтня 2006 року.

В порушення п. 2.2.11. Договору, позивач не інформував відповідача  про кожний наступний етап виконання робіт.

Позивач не погодив з відповідачем термін початку збирання врожаю чим порушив            п. 2.2.14. Договору.

Позивач також не виконав  зобов'язання  згідно п. 2.2.8. Договору забезпечити дотримання технологій вирощування та очищення насіння, виконання яких забезпечить урожайність кондиційного насіння гібридів - не менше 8 ц/га. Фактична урожайність насіння склала 2,46 ц/га, що більш ніж у три рази нижче врожайності, яку він повинен був забезпечити за Договором. Сторони за Договором обумовили одержати близько 41 тонни 600 кг насіння (52 га х 8 ц/га), а замість  цього відповідач одержав у тричі менше насіння - 12 тонн 799 кг. Різниця складає 28 тонн 800 кг.

При цьому, ніяких претензій щодо того, що наданий відповідачем  матеріал був неякісний, позивачем не пред'являлось. Також не мало місце пошкодження посівів внаслідок несприятливих погодних умов.

Отже, внаслідок невиконання позивачем умов Договору  збитки відповідача склали 872640,00 грн. (28 тонн 800 кг х 30300,00 грн. ціна за 1 тонну насіння).

Відповідно до частини 1 ст. 852 Цивільного кодексу України, якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором.

Позивач не виконав п.п. 2.2.14 п. 2.2. Договору, один з основних та

найсуттєвіших умов Договору, згідно з яким, позивач  зобов'язувався  зібрати, довести

зібране насіння  до  кондиційних умов  та передати відповідачу  насіння, якістю яка визначена у додатку № 1 до Договору.

Згідно додатку № 1 Договору, якість вирощеного Виконавцем насіння має відповідати вимогам ДСТУ 2240-93. Вологість повинна бути не вище 10 %. У вирощеному насінні не допускається наявність насіння і плодів карантинних та інших бур 'янів, насіння і плодів інших культур, шкідників і хвороб"

Відповідно до статті 1 Закону України від 26.12.2002 р. № 411 -IV „Про насіння і садивний матеріал", некондиційне насіння - насіння, що не відповідає за якісними показниками вимогам нормативних документів.

Умови про якість насіння також зазначені в п. 4.1. Договору, згідно з яким  робота за даним Договором вважається виконаною належним чином з моменту передачі Замовнику до 25 жовтня 2006 року усього вирощеного на підставі Договору насіння належної якості".

27 та  29 жовтня 2006 року, тобто на декілька днів пізніше ніж встановлено Договором, позивач за товарно-транспортними накладними № 147 і № 148 передав відповідачу на своєму току (с. Агрономія, Миколаївська область)   не кондиційне насіння соняшника гібриду „Косово", а його сировину, що підтверджується Актами приймання-передачі насіння соняшнику (далі - Акти приймання-передачі)  в яких зазначено, що відповідачу передається сировина насіння, а саме, позивач передає, а відповідач приймає насіння соняшнику (сировину) вирощене у 2006 році за Договором...

Сторони визначили, що остаточні показники якості сировини,  що передається, встановлюються лабораторією заводу ЗАТ„ Гібрид-С ".

У зв'язку з тим, що відповідачу було передано некондиційне насіння, його доробку (доведення до базисних показників якості) відповідачу довелось проводити на насіннєвому заводі ЗАТ „Гібрид-С", що знаходиться в м. Запоріжжя. У зв'язку з цим, сторони в тих же Актах приймання-передачі визначили, що остаточні показники якості сировини, що передається, встановлюються лабораторією заводу ЗАТ „Гібрид-С".

В момент передачі насіння відповідачу його якість (вологість, смітина) не визначалась і відбір проб не здійснювався. Документів разом з Актами, які б підтверджували в них відомості по якості насіння, не передавалось і не було. Акти заповнювались представником позивача. Усе насіння, що було у позивача, ним було передано 27 та 29 жовтня 2006 року.

Також слід відзначити, що в Актах приймання-передачі кількість насіння вказана в фізичний вазі. А сторони в Договорі в Додатку № 1 визначили, що ціна робіт буде визначатися від залікової ваги. Тобто ваги насіння, що буде отримана після проведення доробки сировини.

Згідно із Положенням про обіг складських документів на зерно, затвердженого наказом Мінагрополітики України від 27.06.2003 р. № 198, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16.07.2003 р. за № 605/7926, фізична маса зерна - це фактична маса зерна, що визначена на відповідних вагах, за його якістю, а залікова маса зерна - фізична маса зерна, зменшена на розрахункову величну маси відхилень показників якості від базисних кондицій.

Позивач 28 і 30 жовтня 2006 року, тобто на наступні дні після передачі відповідачу   сировини насіння соняшнику гібриду „Косово" в Миколаївській області, ця сировина відповідачем була доставлена на завод ЗАТ „Гібрид-С" (м. Запоріжжя), що підтверджується реєстрами ЗАТ „Гібрид-С" № 106/д від 28.10.2006 р. і № 109/д від 30.10.2006 р.

Між відповідачем та  ЗАТ „Гібрид-С" було  укладено договір на виконання робіт з доробки сільськогосподарських культур від 22.09.2006 р., предметом якого (п. 1.1.) є виконання ЗАТ „Гібрид-С" робіт з доробки до кондиційних показників насіння соняшнику ТОВ „Корпорація „Агросинтез", протруєння і пакування в мішки цього насіння.

При прийманні насіння ЗАТ „Гібрид-С" був проведений його аналіз, згідно з яким:

- вологість насіння, що було передано за Актом приймання-передачі від 27.10.2006 р., склала - 12,9 %, смітина - 14,85 %, що підтверджується реєстром ЗАТ „Гібрид-С" № 106/д від 28.10.2006 р.

- вологість насіння, що був переданий за Актом приймання-передачі від 29.10.2006 р., склала - 12,8 %, смітина - 13,57 %, що підтверджується реєстром ЗАТ „Гібрид-С" № 109/д від 30.10.2006 р.

Згідно тих же реєстрів ЗАТ „Гібрид-С" фактичний вихід кондиційного насіння, тобто такого, що відповідає ДСТУ 2240-93, по заліковій вазі складає 12799 кг: за Актом приймання-передачі від 27.10.2006 р. - 9202 кг; за Актом приймання-передачі від              29.10.2006 р. - 3597 кг.

Отже, відповідачем за Договором було отримано 12799 кг належної якості насіння соняшнику гібриду „Косово", а ні 15151 кг, як вказує позивач.

Щодо наданої позивачем Картонки аналізу зерна № 78 від 22.11.2006 року Державного підприємства „Хлібна база № 76", що нібито підтверджує, що якість переданого відповідачу  насіння відповідає показникам, вказаним в Актах приймання-передачі.

Однак, в цій Картонці виправлений місяць її складання: цифра „11", тобто листопад місяць, виправлена на цифру „10".

Про наявність такого документу, як Картонка аналізу зерна, відповідач  дізнався тільки 13.03.2007 р. До цього вона відповідачу  не надавалась і ніде позивачем не згадувалась, на неї немає навіть посилання в претензії позивача.

Отже, якщо Карточка і була одержана в 2006 році, то в листопаді місяці, а не в жовтні. Потім цифру „11" виправили на цифру „10", для того, щоб засвідчити нібито те, що ще до передання насіння позивачем визначалась його якість. Слід також відзначити, що саме 22.11.2006 р. датована претензія позивача.

Договором визначено, що якість насіння повинна відповідати вимогам державного стандарту ДСТУ 2240-93 „Насіння сільськогосподарських культур. Сортові и посівні якості. Технічні  умови». Однак в Карточці посилаються на інший державний стандарт ДСТ 22391-89 „Соняшник. Вимоги  при заготовках та поставках", який застосовується при визначенні якості насіння соняшника не садивного матеріалу при його заготівлях та поставках.

Згідно Карточці смітина складає 4,9 % (сміттєва домішка - 1,7 %, зернова домішка -  3,2 %), а не 3 %, як вказано в Актах приймання-передачі.

Суд вважає, що цей документ є неналежним та недопустимим доказом, і не може підтверджувати те, що якість переданого нам насіння відповідає показникам, вказаним в Актах приймання-передачі, через наведені вище підстави. Крім того, як 22 листопада               2006 року, після того як все насіння було передано відповідачу, ДП „Хлібна база № 76" могла зробити відбір проб насіння.

Крім того, якщо б, насіння було очищено позивачем, то відповідно до п. 8.1. Договору, згідно з яким, всі відходи, одержані в процесі основного очищення і калібрування, належать відповідачу і повертаються йому позивачем, але позивач  не передав відповідачу відходи від очищення насіння та не запропонував їх забрати.

Таким чином, вищевикладене, спростовують довіди позивача про те, що він свої зобов'язання за Договором виконав належним чином. Ним порушено умови Договору, не доведено насіння до кондиційних умов та не передано відповідачу його якістю, що відповідає вимогам ДСТУ 2240-93.

ТОВ “Корпорація “Агросинтез”  співпрацює за договорами вирощування насіння з більше ніж десятьма господарствами України, і по тим з них, що проводили очищення насіння, немає суперечностей щодо показників якості, встановлених лабораторією заводу ЗАТ „Гібрид-С".

08 листопада 2006 року ЗАТ „Гібрид-С" виставив відповідачу  рахунок № 282 від 08.11.2006 р. на оплату робіт з приймання та доробки насіння соняшника до кондиційних показників згідно ДСТУ 2240-93 у сумі 3991,44 грн. (215,16 грн. - послуги з приймання соняшнику + 3739,25 грн. - роботи з доробки насіння).

Відповідач  09  листопада 2006 року оплатив цей рахунок, що підтверджується платіжним дорученням № 54 від 09.11.2006 р.

Відповідач 15 листопада 2006 року надіслав позивачу лист вих. № 270 від              15.11.2006 р., згідно з яким  вказав, що ціна робіт складає 77561,95 грн., виходячи із 12799 отриманного відповідачем  кілограмів насіння соняшника, а оплаті підлягає сума               66574,69 грн. (77561,95 грн. - 3739,25 грн. понесених нами витрат на виправлення недоліків - 7248,00 грн. вартість поставленого відповідачем позивачу в червні 2006 року засіб захисту рослин „Зеллек Супер").

Сума оплати була зменшена на підставі частини 1 ст. 852 Цивільного кодексу України, згідно з якою, якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або травити їх за свій рахунок з правом на  відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідач  16 листопада 2006 року платіжним дорученням № 96 від 16.11.2006 р.  оплатив позивачу 66574,69 грн.

Враховуючи зазначене, сторони повинні виконувати взяті на себе зобов’язання за договором таким чином та в такому порядку, як це встановлено договором.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач, всупереч вимог ст. 33 ГПК України, не довів обґрунтованість заявлених вимог.

За таких обставин,  у задоволенні вимог з зазначених у позові підстав відмовляється.

Судові витрати залишити за позивачем, згідно зі ст. ст. 44, ст. 49 ГПК України.

Оскільки, позивачем була збільшена сума позовних вимог до 17992,37 грн., а державне мито в частині збільшення позовних вимог не сплачено, тому суд вважає за необхідне, стягнути з позивача в рахунок Держаного бюджету України недоплачену суму державного мита у розмірі 37,39 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 Господарського  процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.          У позові  відмовити.

2.          Стягнути з Дослідного    господарства   “Агрономія” (55353, Миколаївська область, Арбузинський район, с. Агрономія, р/р 2203 у Вознесенівському відділенні ПІБ, МФО 326289, код 00854771) на користь Державного бюджету України (одержувач Державний бюджет Орджонікідзевського  району м. Запоріжжя, банк одержувача: головне управління Державного казначейства у Запорізькій області, МФО 813015,  , р/р № 0007, КБК  22090200) 37,39 грн. державного мита. Видати наказ.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів з дня його прийняття.

Рішення підписане “19” квітня  2007 р.

Суддя                                                                                Н.С. Кутіщева