ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"01" червня 2007 р.

Справа  № 30/105-07-2804А

За позовом :
Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку „Канатна-100”

До відповідача: Виконавчий
комітет Одеської міської ради

Третя особа
на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору:
Товариство з обмеженою відповідальністю „Власник”;

Одеська міська рада; ОСОБА_1;

Про
скасування рішення та скасування свідоцтва про право
власності

Суддя                    Рога Н.В.

Секретар
Філіпенко   Н.О.

Представники:

Від позивача: Золотопуп
С.В.-довіреність №4 від 07.02.2007р.,

Іванова Г.С.-  довіреність №5 від 01.06.2007р.;

Панасюк Є.П.- голова правління;

Від відповідача:
Мамедова С.О.- довіреність №03-24вихд
від 26.04.2007р.

Від третьої особи:  Одеська міська рада: Мамедова С.О.-
довіреність №266исх-гс від 26.04.2007р.; Се міног Л.В.- довіреність
№265исх-гс від 26.04.2007р.

Від третьої особи:
ТОВ „Власник”- не зявився;

Від третьої особи:  ОСОБА_1- згідно паспорту;

ОСОБА_2-
довіреність НОМЕР_1

Суть спору: Позивач
- Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку  (далі -ОСББ) „Канатна-100”, звернувся до
господарського суду Одеської області з позовом до Виконкому Одеської  міської
ради, за участю третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору: Товариства з обмеженою відповідальністю
(далі-ТОВ) „Власник” та громадянина ОСОБА_1,
про скасування  рішення Виконкому
Одеської міської ради  від
05.07.2004р.НОМЕР_4  та скасування
свідоцтва про право власності на нежилі підвальні приміщення НОМЕР_2, виданого
виконкомом Одеської міської ради 23.09.2004р.

Представники позивача позовну заяву
підтримують ,  наполягають на задоволенні
позову.

Відповідач - Одеська міська рада
письмових заперечень на позов до суду не надала. Представник виконкому Одеської
міської ради в судовому засіданні  проти
позову заперечує, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність.

Третя особа на стороні відповідача,
яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору -ТОВ „Власник” про місце та
час судових засідань повідомлений належним чином, але представник третьої особи
в судове засідання не з'являвся, своїх міркувань щодо позову до суду не надав.

Третя особа на стороні відповідача,
яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору- громадянин ОСОБА_1 проти
позову заперечує з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву.

З метою повного та всебічного
розгляду справи до участі у справі у якості третьої особи на стороні
відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору судом залучено
Одеську міську раду. Представник Одеської міської ради в судовому засіданні
повністю підтримав заперечення представника виконкому Одеської міської ради та
вважає позов необґрунтованим та таким , що не підлягає задоволенню.

В ході розгляду справи представник
виконкому Одеської міської ради заявив клопотання про закриття провадження у
справі на , у зв'язку з тим, що відповідно до ч.1п.1 ст.18 КАС України місцевим
загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у
яких однією із сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування.

Позивач по справі -ОСББ
„Канатна-100”  вважає клопотання
представника відповідача таким, що не підлягає задоволенню виходячи з того, що
відповідно до ч.6 Розділу УІІ (прикінцеві та перехідні положення) КАС України
до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів
адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до
Господарського процесуального кодексу України 1991р., вирішують у першій та
апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за
правилами Кодексу адміністративного судочинства України. На даний час не
розпочали діяльність окружні адміністративні суди, тому справу належить
розглядати у господарському суді. Крім того, представник позивача зазначив, що
КАС України не визначає такої підстави для закриття провадження у справі
як  порушення предметної підсудності.

Треті особи підтримали клопотання
виконкому Одеської міської ради.

Розглянув дане клопотання суд  у судовому засіданні ухвалив  про відмову у його задоволенні, виходячи з
такого: відповідно до ч.6 Розділу УІІ (прикінцеві та перехідні положення) КАС
України до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів
адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до
Господарського процесуального кодексу України 1991р., вирішують у першій та
апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за
правилами Кодексу адміністративного судочинства України. На даний час не
розпочали діяльність окружні адміністративні суди, тому справу належить
розглядати у господарському суді.

Крім того, ст.157 КАС України не
містить такої підстави закриття провадження у справі як порушення
предметної  підсудності.

У розгляді справи оголошувалась
перерва відповідно до ст.150 КАС України.

Розглянувши  у відкритому судовому засіданні матеріали
справи, заслухавши  пояснення
представників сторін, суд встановив:

Рішенням Виконкому Одеської   міської ради від 05.07.2004р.НОМЕР_4  „Про реєстрацію об'єктів комунальної
власності м. Одеси” вирішено комунальному підприємству „Одеське міське бюро
технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості” провести технічну
інвентаризацію об'єкту нежилого фонду комунальної власності -підвального
приміщення НОМЕР_2, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та оформити і видати
Одеській міській раді свідоцтво про право власності на даний об'єкт . На
виконання даного рішення виконкомом Одеської міської ради 23.09.2004р.
оформлено Свідоцтво про право власності серія САА №НОМЕР_3,  згідно якого вирішено  територіальній громаді м. Одеса в особі
Одеської  міської ради належить право
власності на нежилі підвальні приміщення НОМЕР_2, загальною площею 197,0 кв.м,
що розташовані у АДРЕСА_1

Позивач по справі вважає, що  рішення виконкому Одеської міської ради від
05.07.2004р.НОМЕР_4  та видане на
підставі даного рішення Свідоцтво про право власності  мають бути скасовані посилаючись на таке:

ОСББ „Канатна-100” створено на
установчих зборах співвласників багатоквартирного АДРЕСА_1по вул.. Канатна у м.
Одеса та   зареєстровано як юридична
особа виконкомом Одеської міської ради 15.01.2007р.

Згідно ч.4 ст.4 Закону України „Про
об'єднання співвласників багатоквартирного будинку” предметом діяльності
Об'єднання є забезпечення реалізації прав власників приміщень будинку на
володіння та користування спільним майном членів об'єднання.

Рішенням  загальних зборів об'єднання від 03.02.2007р.
правлінню доручено звертатись до суду з позовами про захист прав і законних
інтересів  ОСББ та його членів.

Позивач по справі вважає, що
відповідно до  ст.9  Закону України „Про об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку”  членом
об'єднання можу бути фізична чи юридична особа, яка є власником квартири
(квартир) або приміщення (приміщень) у багатоквартирному будинку.

Згідно ч.2 ст.10 Закону
України  „Про приватизацію державного
житлового фонду” власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками
допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього
благоустрою; допоміжні приміщення (кладочки, сараї і т.ін.) передаються у власність
квартиронаймачів і окремо приватизації не підлягають.

Крім того, позивач зауважив, що
згідно рішення Конституційного суду України від 02.03.2004р. у справі
№1-22004  допоміжні приміщення (підвали,
сараї, кладочки, горища, колясочні і т.ін.) передаються безоплатно у спільну
власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах)
багатоквартирних будинків.

На підставі зазначеного позивач
вважає, що право власності на підвал будинку належить власникам квартир і інших
приміщень багатоквартирного АДРЕСА_1, на праві спільної власності, тому воно не
може бути передано будь-якій іншій особі, в тому числі територіальній громаді
м. Одеси.

Оскаржувані позивачем рішення
виконкому Одеської міської ради та Свідоцтво про право власності , на думку
позивача, видані з порушенням права спільної власності членів ОСББ та з
порушенням  ст.2 Закону України „Про
власність”.

Позивач зазначив, що відповідно до
ч.1 ст.21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий
акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він
суперечить актам цивільного законодавства і порушує  цивільні права або інтереси. Відповідно до
ч.2 ст.369 цього ж Кодексу розпорядження майном, що є у спільній сумісній
власності здійснюється за згодою всіх співвласників. Згода співвласників на
вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає
нотаріальному посвідченню та (або ) державній реєстрації, має бути висловлена
письмово і нотаріально посвідчена. Своєї згоди на вчинення адміністративного
акту щодо видачі свідоцтва про право власності співвласники  відповідачу не надавали.

Представник позивача по справі у
судовому засіданні також зауважив, що листування щодо розташування у
підвальному приміщенні АДРЕСА_1орендаря, проведення ним реконструкції
орендованого приміщення, здійснювалася між мешканцями будинку  та Приморською рай адміністрацією ще з 2004р.
мешканці будинку вважають, що підвальне приміщення було надано в оренду ТОВ
„Власник” незаконно, реконструкція об'єкту оренди проводилася самовільно, тому
договір оренди мав бути розірваний.

Представник виконкому Одеської
міської ради в судовому засіданні проти позову заперечував, вважає, що
оскаржувані позивачем рішення виконкому від 05.07.2004р.НОМЕР_4 та видане на
підставі нього Свідоцтво про право власності від 23.09.2004р.  ніяким чином не порушують прав та
охоронюваних законом інтересів позивача. Крім того, на думку  відповідача рішення було прийнято у повній
відповідності до норм чинного законодавства, тому не має підстав для його
скасування.

Представник Одеської міської ради
повністю підтримує заперечення відповідача.

Третя особа на стороні відповідача
- ОСОБА_1  вважає позов необґрунтованим,
безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню, посилаючись на те, що на
даний час він є власником підвального приміщення НОМЕР_2  площею
197 кв.м, розташованого у АДРЕСА_1. Приміщення придбано у власність на
підставі договору купівлі-продажу  від
29.12.2005р., укладеного між попереднім власником - ТОВ „ВЛАСНИК” та гр.. ОСОБА_1.
ТОВ „ВЛАСНИК” , у свою чергу, придбало приміщення у Одеської міської ради на
підставі договору купівлі-продажу
НОМЕР_6 нежилих приміщень шляхом викупу
від 21.10.2005р. , як орендар , на підставі рішення Одеської міської
радиНОМЕР_7.  За таких обставин, третя
особа вважає, що на даний час він є правомірним власником підвального
приміщення НОМЕР_2, яке є окремим індивідуально -визначеним приміщенням, не
призначеним для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування
мешканців будинку, отже, не є допоміжним приміщенням.

Крім того, представник третьої
особи вважає, що позивачем пропущено встановлений ст.99 КАС України річний
строк звернення до суду, адже, про оренду приміщення ТОВ „ВЛАСНИК”, викуп
даного приміщення  та про наявність нового
власника - ОСОБА_1 мешканцям будинку
було відомо ще у 2004р., що підтверджується наданими позивачем до
матеріалів справи листами.

Представник третьої особи також
зазначив, що у ОСББ „Канатна-100” , виходячи з тексту позовної заяви, не має
порушеного права, а наявні порушені права членів ОСББ, які є фізичними  особами.
За таких обставин, господарський суд не повноважень щодо розгляду даної
справи.

Розглянув матеріали справи, суд
доходить до висновку про відмову у
задоволенні позовних вимог за таких підстав:

Відповідно до ст. 19 Конституції
України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, а згідно ч. 3 ст. 105 КАС України позивач має право вимагати
скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних
повноважень повністю чи окремих його положень.

Згідно  ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного
судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті
(вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та й спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою
це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом,
запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод
та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з
урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто
протягом розумного строку.

Згідно ст.15 Цивільного кодексу
України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу
України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та інтересу.
Отже, підставою звернення до суду є наявність порушеного, невизнаного
або оспорюваного цивільного права особи.

Як вбачається з тексту позовної
заяви,  позивачем по справі оспорюється
рішення виконкому Одеської міської ради від 05.07.2004р.НОМЕР_4 та видане на
підставі цього рішення територіальній громаді м. Одеси Свідоцтво про право
власності на не житлове підвальне приміщення площею 197 кв.м, розташоване у
АДРЕСА_1. Але, згідно  наданого позивачем
до матеріалів справи Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серія
НОМЕР_5 ОСББ „Канатна-100” зареєстровано лише 15.01.2007р.  Отже, позивач, як юридична особа не існував
на момент прийняття  виконкомом Одеської
міської ради оскаржуваного рішення, тому дане рішення на момент його прийняття
не могло порушувати права та інтереси ОСББ як юридичної особи.

Крім того, як встановлено в ході
розгляду справи, і проти чого позивач не заперечує, на даний час власником   підвального приміщення площею 197 кв.м,
розташованого у АДРЕСА_1 є гр.. ОСОБА_1. Правочин щодо відчуження даного
об'єкту ТОВ „ВЛАСНИК” на користь гр. ОСОБА_1 зареєстрований у Державному
реєстрі правочинів,   отже, Свідоцтво про
право власності від 23.09.2004р., видане виконкомом Одеської міської ради
територіальній громаді м.Одеси в особі Одеської міської ради втратило свою
чинність, адже право територіальної громади м.Одеси  на об'єкт припинилося з моменту переходу
права власності до нового власника -ТОВ „ВЛАСНИК” , а у подальшому -до гр. .
ОСОБА_1.

За таких обставин, у частині
скасування Свідоцтва про право власності від 23.09.2004р., виданого виконкомом
Одеської міської ради територіальній громаді м. Одеси в особі Одеської міської
ради на підвальне приміщення площею 197 кв.м, розташованого у АДРЕСА_1  провадження у справі слід закрити на підставі
п.1 ч.1 ст.157 КАС України.

Керуючись ст. ст. 158-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          У задоволенні адміністративного
позову Міністерства транспорту та зв'язку України   відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
порядку ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили у
порядку ст.254  Кодексу адміністративного
судочинства України.

Постанова підписана 06
червня 2007р.

Суддя