ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"12" липня 2007 р.                                                  Справа № 18/217

За позовом Чернігівської міжрайонної державної податкової інспекції

14000, м. Чернігів, вул. Воровського, 6

До Товариства з обмеженою відповідальністю „Добробут –Чернігів”

15575, с. Олишівка Чернігівського району, вул. Леніна, 91 (юридична адреса)
14000, м. Чернігів, вул. П’ятницька, 47, кв. 68 (фактична адреса)

про   стягнення 219 грн. 05 коп. за рахунок активів

Суддя   А.С.Сидоренко

Секретар судового засідання І.В.Морська

Представники сторін:

Від позивача: Шаргородський Ю.П. –ст. держподатінспектор, дов. № 2296/9/10 від 18.12.2006р.

Від відповідача: не з’явився

СУТЬ СПОРУ:

Чернігівською міжрайонною державною податковою інспекцією (надалі –позивач) заявлено адміністративний позов до Товариства з обмеженою відповідальністю „Добробут –Чернігів” (надалі –відповідач) про стягнення за рахунок активів боржника податкової заборгованості з податку на прибуток в сумі 219,05 грн.

Відповідач письмових заперечень проти позову не надав, в судове засідання не з’явився.

Ухвала господарського суду від 08.06.2007р. про відкриття провадження у справі, копія позовної заяви з доданими до неї документами та судова повістка про виклик представника, що направлялись відповідачу на адресу, вказану в позовній заяві як фактична: м. Чернігів, вул. П’ятницька, 47, кв. 68, були повернуті до суду у зв’язку з відсутністю адресата за своїм місцезнаходженням.

Одночасно судові повістки про виклик представника направлялись відповідачу на адресу, зазначену в позовній заяві як юридична: с. Олишівка Чернігівського району, вул. Леніна, 91, однак були повернуті до суду у зв’язку з відсутністю адресата за юридичною адресою.

На запит господарського суду від 08.06.2007р. № 18/217/1764 державний реєстратор Чернігівської районної державної адміністрації повідомив, що Товариство з обмеженою відповідальністю „Добробут –Чернігів” зареєстроване за адресою: с. Олишівка Чернігівського району, вул. Леніна, 91. Станом на 03.07.2007р. змін щодо місцезнаходження керівного органу товариства засновниками на реєстрацію не подавалось, записів до Єдиного державного реєстру відносно припинення юридичної особи не вносилось.

За таких обставин неявка відповідача не перешкоджає вирішенню справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважного представника позивача, з’ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Добробут –Чернігів” зареєстроване розпорядженням Чернігівської районної ради народних депутатів від 10.04.1995р. № 122 за адресою: с. Олишівка Чернігівського району, вул. Леніна, 91.

Товариство з обмеженою відповідальністю „Добробут –Чернігів” перебуває на обліку в Чернігівській МДПІ в якості платника податків з 10.04.1995р. за № 137.

Відповідно до Закону України “Про систему оподаткування” від 25.06.1991р. № 1251-ХІІ, платники податків зобов’язані подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов'язкових платежів), та сплачувати належні суми податків і зборів у встановлені законами терміни. Стаття 11 названого закону встановлює, що за порушення законів про оподаткування платники податків та зборів несуть відповідальність, передбачену законодавством.

Згідно з пунктами 5.1 та 5.2 ст. 5 Закону України “Про  порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.2000р. № 2181-ІІІ (далі – Закон № 2181-ІІІ) податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації,  вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації. Зазначене податкове зобов'язання не може бути оскаржене платником податків в адміністративному або судовому порядку.

Податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим  органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за   винятком випадків здійснення процедури адміністративного оскарження рішення контролюючого органу платником податків.

Згідно з п. п. 5.3.1 п. 5.3 ст. 5 Закону № 2181-ІІІ платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у  поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів,   наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.

У разі визначення податкового зобов'язання контролюючим органом за  підставами, зазначеними у підпунктах "а" - "в" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4, платник податків зобов'язаний погасити нараховану суму податкового зобов'язання протягом десяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення, крім випадків коли протягом такого строку такий платник  податків розпочинає процедуру апеляційного узгодження.

Згідно п. п. 17.1.1 п. 17.1 ст. 17 Закону № 2181-ІІІ, платник податків, що не подає податкову декларацію у строки, визначені законодавством, сплачує штраф у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання або її затримку.

Сплата (стягнення) штрафних санкцій, передбачених цією статтею, прирівнюється до сплати (стягнення) податку та оскарження їх сум (п. 17.3 ст. 17 Закону № 2181-ІІІ).

Вищевказані приписи чинного законодавства відповідачем не виконані.

На момент розгляду справи за відповідачем існує податкова заборгованість з податку на прибуток в сумі 219,05 грн.

12 січня 2007р. посадовими особами позивача проведена перевірка своєчасності подання декларації з податку на прибуток підприємства за 11 місяців 2006р., граничний термін подання якої, визначений законодавством, становить 20 грудня 2006р. Фактично декларація з податку на прибуток за 11 місяців 2006р. до податкового органу відповідачем подана не була. За результатами проведеної перевірки складений акт № 200/15-017 від 12.01.2007р.

На підставі даного акту позивачем прийняте податкове повідомлення –рішення № /0 від 19.01.2007р., яким відповідачу визначене податкове зобов’язання з податку на прибуток в сумі 170,00 грн. за неподання декларації з податку на прибуток.

27 лютого 2007р. посадовою особою позивача проведена невиїзна документальна перевірка своєчасності подання податкової звітності з податку на прибуток за 2006р., граничний термін подання якої, визначений законодавством, становить 09 лютого 2007р. Фактично декларація з податку на прибуток за 2006р. до податкового органу відповідачем подана не була. За результатами проведеної перевірки складений акт № 25/15-017 від 27.02.2007р.

На підставі даного акту позивачем прийняте податкове повідомлення –рішення № /0 від 28.02.2007р., яким відповідачу визначене податкове зобов’язання з податку на прибуток в сумі 170,00 грн. за не подання декларації з податку на прибуток за 2006р.

Сума податкової заборгованості підтверджується також карткою особового рахунку платника.

Відповідно до п. 6.1 Закону № 2181-III у разі коли сума податкового зобов'язання розраховується контролюючим органом відповідно до статті 4 цього Закону, такий контролюючий орган надсилає платнику податків податкове повідомлення, в якому зазначаються підстава для такого нарахування, посилання на норму податкового закону, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок податкових зобов'язань, сума податку чи збору (обов'язкового платежу), належного до сплати, та штрафних санкцій за їх наявності, граничні строки їх погашення, а також попередження про наслідки їх несплати в установлений строк та граничні строки, передбачені законом для оскарження нарахованого податкового зобов'язання (штрафних санкцій за їх наявності).

З урахуванням наведених вище приписів чинного законодавства, податкові повідомлення –рішення № /0 від 19.01.2007р. та № /0 від 28.02.2007р. направлялись відповідачу як на юридичну та і на фактичну адреси, однак були повернуті до податкового органу у зв’язку з відсутністю адресата вказаними адресами, про що 23.01.2007р. та 03.03.2007р. позивачем складені акти № 3 та № 33 встановлення фактів повернення податкових повідомлень-рішень.

Дані податкові повідомлення –рішення були розміщені на дошці податкових оголошень.

Згідно п. п. 6.2.1 п. 6.2 ст. 6 Закону № 2181-ІІІ, у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки,  податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

05.02.2007р. позивачем була сформована перша податкова вимога № 1/29 на суму 49,05 грн.

12.03.2007р. позивачем була сформована друга податкова вимога № 2/90 на суму 49,05 грн.

Вказані податкові вимоги не були отримані відповідачем у зв’язку з його відсутністю за юридичною адресою, про що позивачем 09.02.2007р. та 14.03.2007р. складені відповідні акти № 19/24 та № 38/24, та розміщені на дошці податкових оголошень.

Відповідно до п. п. п. 6.2.4 п. 6.2 ст. 6 Закону № 2181-ІІІ, податкова вимога  вважається надісланою (врученою) юридичній особі, якщо її передано посадовій особі такої юридичної особи під розписки або надіслано листом з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові повідомлення.

У разі коли податковий орган або пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення або податкові вимоги у зв'язку з незнаходженням посадових осіб, їх відмовою прийняти податкове повідомлення або податкову вимогу, незнаходженням фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків, податковий орган розміщує податкове повідомлення або податкові вимоги на дошці податкових оголошень, встановленій на вільному для огляду місці біля входу до приміщення податкового органу. При цьому день розміщення такої податкової вимоги вважається днем її вручення.

Податкові вимоги до цього часу відповідачем повністю не погашені.

На підставі п. п. 7.2.1 п. 7.2. ст. 7 Закону № 2181-ІІІ, 17.04.2007р. першим заступником начальника Чернігівської МДПІ прийняте рішення № 11/24 про стягнення коштів та продаж інших активів платника податків в рахунок погашення його податкового боргу.

Враховуючи, що податковий борг, зазначений у позовній заяві, самостійно відповідачем не погашений, він підлягає стягненню за рахунок активів такого платника на підставі п. п. 3.1.1 п. 3.1 ст.3 Закону № 2181-ІІІ в судовому порядку.

За таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем –фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. 3, 4, 5, 6, 7, 17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, ст. ст. 94, 158 – 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути за рахунок активів з товариства з обмеженою відповідальністю „Добробут –Чернігів”, с. Олишівка Чернігівського району, вул. Леніна, 91 (р/р 1001 в Чернігівській філії АТ „Укрінбанк” м. Чернігів, МФО 353564, код 21402406) в доход Державного бюджету (Одержувач: Державний бюджет, код 22826386, рахунок 0522 в ГУДК в Чернігівській області, МФО 853592) 219 грн. 05 коп. податкової заборгованості з податку на прибуток.

Дана постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в наступному порядку: про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів  оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу –з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Дана постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                  (підпис)                               А.С.Сидоренко