АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2007
№ 3/392

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:                              Капацин  Н.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - ЗАТ “Соснівський гранкар'єр” :
Лісниченко Є.С. (дов. № 4 від 05.07.07);

Гордієнко В.А. - заступник голови
спостережної ради;

від Української кооперативно -
державної корпорації по агропромисловому будівництву “Украгромпромбуд” - не
з'явився;;

від ТОВ “Соснівський гранітний
кар'єр” : - Ригун А.М. (дов. № 11/р від 15.02.07);

від ТОВ “Еколос” : - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу ТОВ " Соснівський гранітний кар"єр"

на рішення Господарського суду м.Києва від
12.06.2007

у справі № 3/392

за позовом                               Закритого
акціонерного товариства "Соснівський гранкар"єр"

до                                                   Української
кооперативно-державної корпорації по агропромисловому будівництву
"Украгропромбуд"

ТОВ " Соснівський гранітний кар"єр"

Товариства з обмеженою відповідальністю "Еколос"

про
визнання недійсним установчого договору від

за зустрічним

позовом          Товариства з обмеженою
відповідальністю

„Соснівський гранітний кар'єр”

до                    1. Закритого акціонерного
товариства “Соснівський гранкар'єр”

2. Української кооперативно - державної корпорації по агропромисловому
будівництву “Украгропромбуд”

3. Товариства з обмеженою відповідальністю “Еколос”

про визнання недійсним установчого
договору від 30.07.2002 та визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м.
Києва від 12.06.2007 року у справі № 3/392 задоволено заяву Закритого
акціонерного товариства “Соснівський гранкар'єр” про перегляд рішення
Господарського суду м. Києва від 04.11.2004р. у справі № 3/392 за
нововиявленими обставинами, скасовано рішення Господарського суду м. Києва від
04.11.2004р. у справі № 3/392, задоволено первісний позов Закритого
акціонерного товариства “Соснівський гранкар'єр” в особі ліквідатора Приватного
підприємства фірми “Україна - Сервіс”, визнано недійсним установчий договір
Товариства з обмеженою відповідальністю “Соснівський гранкар'єр” від
14.10.2003р., відмовлено у задоволенні зустрічного позову Товариства з
обмеженою відповідальністю “Соснівський гранітний кар'єр”, стягнуто з
Української кооперативно - державної корпорації по агропромисловому будівництву
“Украгропромбуд” на користь Закритого акціонерного товариства “Соснівський
гранкар'єр” 122 грн. 75 коп. судових витрат, стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю “Еколос” на користь Закритого акціонерного товариства
“Соснівський гранкар'єр” 122 грн. 75 коп. судових витрат, повернуто Закритому
акціонерному товариству “Соснівський гранкар'єр” з Державного бюджету зайве
сплачене державне мито в розмірі 5 грн. перерахованого квитанцією № 251 від
12.04.2007р.

Рішення суду першої
інстанції ґрунтується на тому, що висновком економіко - правової експертизи з
питань правового статусу майна, що обліковується на балансі ЗАТ “Соснівський
гранкар”єр” та використовується у його господарській діяльності, проведеної
фахівцями Аудиторської фірми “Міжнародна аудиторська група” встановлено, що ЗАТ
“Соснівський гранкар'єр” є зміненою організаційно - правовою формою орендного
кооперативного підприємства “Соснівський гранкар'єр” і утворене членами цього
орендного кооперативного підприємства.

В свою чергу, орендне кооперативне
підприємство було створено як виробничий кооператив “Соснівський гранкар'єр”,
який у 1989 році змінив свою назву на орендне кооперативне підприємство
“Соснівський гранкар'єр” при “Украгробуді” на підставі рішення виконкому
Сарненської районної ради народних депутатів № 64 від 16.03.1989р.

Виробничий кооператив “Соснівський
гранкар'єр” було створено на базі “Соснівського щебзаводу” тресту
“Промбудматеріали”. Положенням про Соснівський щебзавод було визначено, що воно
є госпрозрахунковою організацією, має самостійний баланс, розрахунковий та
спеціальні рахунки в Держбанку СРСР та підпорядковується Українському
міжколгоспному об'єднанню з будівництва “Укрміжколгоспобуд” без передачі майна
та прав розпорядження ним.

Таким чином, ЗАТ “Соснівський
гранкар'єр” є перетвореною організаційно - правовою формою виробничого
кооперативу “Соснівський гранкар'єр”, створеного на базі “Соснівського
щебзаводу”.

Відповідно до Статуту виробничого
кооперативу “Соснівський гранкар'єр”, затвердженого Загальними зборами
05.01.1989р., зареєстрованим виконкомом районної ради народних депутатів
08.02.1989р., власністю кооперативу були належні йому засоби виробництва,
будівлі, споруди, машини, обладнання, вироблена продукція і грошові кошти.

Враховуючи те, що на момент
прийняття Господарським судом м. Києва рішення від 04.11.2004р. у справі №
3/392 вказані нововиявлені обставини існували, але стали відомі позивачу лише
після прийняття постанов від 07.09.2006р. по справі № 2/494-3/184 та від
27.07.2006р. по справі № 14/47, то місцевий господарський суд прийшов до
висновку, що заява ЗАТ “Соснівський гранкар'єр” про перегляд рішення
Господарського суду м. Києва від 04.11.2004р. по справі № 3/392 є такою, що
підлягає задоволенню.

На думку місцевого господарського
суду, оскільки на момент укладення установчого договору ТОВ “Соснівський
гранітний кар'єр” від 14.10.2003р. Українська кооперативно - державна
корпорація по агропромисловому будівництву “Украгропромбуд” не була власником
спірного майна, отже вона не мала права передавати його до статутного фонду ТОВ
“Соснівський гранітний кар'єр”.

Також місцевий господарський суд
зазначає, що оскаржуваний установчий договір від 14.10.2003р. фактично позбавляє
позивача права власності на належне йому майно та вилучає його у нього, а тому,
установчий договір від 14.10.2003р. є таким, що не відповідає положенням Закону
України “Про власність”, отже є підстави для визнання його недійсним.

Оскільки статтею 12 Закону України
“Про господарські товариства”
(в редакції, яка діяла станом на 15.05.2003р.), товариство є власником:
майна, переданого йому засновниками і учасниками у власність; продукції,
виробленої товариством в результаті господарської діяльності; одержаних
доходів; іншого майна, набутого на підставах, не заборонених законом, то суд
першої інстанції прийшов до висновку, що ТОВ “Соснівський гранітний кар'єр”
неправомірно набув та володіє спірним майном.

Не погоджуючись з рішенням суду
першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю “Соснівський
гранітний кар'єр” звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить Київський
апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду м. Києва
від 12.06.2007р. по справі
№ 3/392 та залишити в силі рішення Господарського суду м. Києва від
04.11.2004р. по справі № 3/392.

В апеляційній скарзі Товариство з
обмеженою відповідальністю “Соснівський гранітний кар'єр” посилається на те, що
оспорюване рішення місцевого господарського суду прийняте з порушенням норм
процесуального права, з неповним з'ясуванням та недоведеністю обставин, що
мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими,
оскільки для правильного та законного вирішення справи Господарським судом м.
Києва рішенням від 04.11.2004р. по справі № 3/392 встановлено ряд істотних
обставин, на які нововиявлені обставини не впливають та ними не спростовано,
зокрема: спірне майно знаходилося в ОПК “Соснівський гранкар'єр” у тимчасовому
користуванні за договором орендного підряду, що додатково підтверджується
аудиторським висновком ТОВ “Аудиторська фірма “Вірус - А” від 14.01.2003р.; ОПК
“Соснівський гранкар'єр” використовував у своїй діяльності лише орендоване
майно, при цьому сам колектив орендарів не викуповував майно у власника, а
продовжував його орендувати; орендні правовідносини між ОКП “Соснівський
гранкар'єр” та Корпорацією “Украгропромбуд” з моменту розірвання договору
орендного підряду від 21.03.1989р. більше не відновлювалися; паювання спірного
майна серед членів колективу ОПК “Соснівський гранкар'єр” не відбулося, а
відтак право власності на майно до них не перейшло, оскільки з ініціативи
останнього постанова Корпорації “Украгропромбуд” № 4 від 08.01.1998р. про паювання
була скасована Постановою Корпорації “Украгропромбуд” за № 35 від 30.03.1998р.;
передача від ОКП до “Украгровибухпрому” активів у 1989р. була незаконною,
оскільки Акт про реорганізацію ОКП від 30.04.1998р., постанова Корпорації
“Украгропромбуд” № 35 від 30.03.1998р. та рішення загальних зборів трудового
колективу ОКП від 13.03.1998р. в судовому порядку визнані недійсними не були;
Корпорація “Украгропромбуд” була уповноваженим органом на управління та
розпорядження майном, що передано до статутного фонду ТОВ “Соснівський
гранітний кар'єр”.

З огляду на зазначене вище апелянт
вважає, що набуття права власності ТОВ “Соснівський гранітний кар'єр” на спірне
майно було правомірним, а відтак істотних обставин для скасування рішення
Господарського суду м. Києва від 04.11.2004р. по справі № 3/392 не було.

Закрите акціонерне товариство
“Соснівський гранкар'єр” надало відзив на апеляційну скаргу, в якому проти
доводів скаржника заперечує та просить Київський апеляційний господарський суд
залишити без задоволення апеляційну скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю “Соснівський гранітний кар'єр”, а рішення Господарського суду
м. Києва від 12.06.2007р. у справі № 3/392 залишити без змін.

Розгляд апеляційної скарги
призначено на 11.07.2007р. В судове засідання апеляційної інстанції не
з'явились представники Корпорації “Украгропромбуд” і ТОВ “Еколос”. Матеріали
справи містять докази належного повідомлення вказаних відповідачів про дату,
час і місце розгляду апеляційної скарги, ухвали про призначення апеляційної
скарги до розгляду вручені поштовим відділенням Корпорації “Украгропромбуд”
04.07.2007р., ТОВ “Еколос” 05.07.2007р. ТОВ “Еколос” не надало заяв, клопотань
про неможливість прийняти участь у розгляді апеляційної скарги.

Корпорація “Украгропромбуд”
звернулася з клопотанням про відкладення розгляду апеляційної скарги у зв'язку
з очікуванням матеріалів, які можуть суттєво вплинути на всебічний та
об'єктивний розгляд справи. Корпорація не обґрунтувала своє клопотання щодо
додаткових документів, які можуть бути надані апеляційному суду, доказів
неможливості прийняти участь в судовому засіданні не надала, а тому колегія
суддів залишила без задоволення клопотання Корпорації “Украгропромбуд” про
відкладення розгляду апеляційної скарги.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні
матеріали справи та заслухавши пояснення представників ТОВ “Соснівський
гранітний кар'єр” і ЗАТ “Соснівський гранкар'єр”, колегія суддів встановила
наступне:

29 січня 2001 року між Українською
кооперативно-державною корпорацією „Украгропромбуд” та ТОВ „Віктор” укладено
установчий договір про створення Товариства з обмеженою відповідальністю
„Соснівський гранітний кар'єр”, установчий договір і Статут якого зареєстровані
розпорядженням Сарненської райдержадміністрації № 71 від 19.02.02.

14 жовтня 2003 року установчий
договір ТОВ „Соснівський гранітний кар'єр” викладено у новій редакції, за
умовами якого „Корпорація „Украгропромбуд” зобов'язалася передати до статутного
фонду ТОВ „Соснівський гранітний кар'єр” майно на суму 440 000 із зазначенням
оціночної вартості об'єктів, в окремих випадках зазначена дата введення в
експлуатацію об'єктів, об'єм і площа.

Передачу вказаного майна до
статутного фонду ТОВ „Соснівський гранітний кар'єр” не можна вважати такою, що
відбулася, оскільки майно не містить індифікуючих ознак, реєстраційних номерів
і місцезнаходження.

Разом з тим, Корпорація
„Украгропромбуд” не могла передати 14.10.03          ТОВ „Соснівський гранітний кар'єр”
перелічене  в установчому договорі майно,
оскільки на майно, розташоване в смт. Клесів, вул. Залізнична, 63 Закритому
акціонерному товариству „Соснівський гранкар'єр” 27.02.03 Клесівською селищною
радою видані свідоцтва про право колективної власності, рухоме майно згідно
довідки Сарненського МРЕВ Державтоінспекції № 35/28-318 від 23.06.04
зареєстровано за ОКП „Соснівський гранкар'єр”.

Таким чином, Корпорація
„Украгропромбуд” не являється власником майна, переданого до статутного фонду
ТОВ „Соснівський гранітний кар'єр”, Корпорація не являється органом управління
по відношенню до майна Закритого акціонерного товариства „Соснівський
гранкар'єр”, оскільки за останнім майно зареєстроване на праві колективної
власності і не являється державним, передача майна за установчим договором від
14.10.03 Корпорацією „Украгропромбуд” Товариству з обмеженою відповідальністю
„Соснівський гранітний кар'єр” здійснена незаконно.

Відповідно до статті 4 Закону
України „Про власність”, статті 86 Цивільного кодексу УРСР, який діяв станом на
14.10.03, лише власникові належать права володіння, користування і
розпорядження майном.

Крім того, при вирішенні спору за
позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Соснівський гранітний кар'єр”
до Корпорації „Украгропромбуд” про зобов'язання виконати умови установчого
договору та визнання права власності на майно Київський апеляційний
господарський суд в постанові від 07.09.06 у справі № 2/494-3/184 зазначив, що
спірне майно залишилося у власності орендно-кооперативного підприємства
„Соснівський гранітний кар'єр”, реорганізованого згодом в ЗАТ „Соснівський
гранкар'єр”, майно ЗАТ „Соснівський гранкар'єр” перебувало у податковій заставі
і Корпорація „Украгропробуд” не мала законних підстав для передачі спірного
майна до статутного фонду ТОВ „Соснівський гранітний кар'єр” (т.3, а.с. 18 - 20).

Разом з тим, згідно з Установчим
договором і Статутом, зареєстрованим виконкомом Київської міськради 14.06.1991,
Українська кооперативно-державна корпорація по агропромисловому будівництву
„Украгропромбуд” створена на засадах об'єднання (т.2, а.с. 43-49). Стаття 3
Закону України „Про підприємства”, який діяв станом на час створення Корпорації
„Украгропромбуд” і на дату укладення установчого договору від 14.10.03,
передбачала, що підприємства мають право на добровільних засадах об'єднати свою
виробничу, наукову, комерційну та інші види діяльності, підприємства можуть
об'єднатися, зокрема, в корпорації - договірні об'єднання, створені на основі
поєднання виробничих, наукових та комерційних інтересів, з делегуванням окремих
повноважень централізованого регулювання діяльності кожного з учасників. До
складу учасників Корпорації „Украгропромбуд” у 1991 році увійшло
Орендно-кооперативне підприємство „Соснівський гранкар'єр”.

Частиною 1 статті 3 Закону України
„Про підприємства”, пунктом 1.2 Статуту Корпорації „Украгропромбуд”
встановлено, що організації - засновники зберігають самостійність і права
юридичної особи, засновниками делеговані Корпорації окремі повноваження по
координації дій учасників між собою, зовнішніми і внутрішніми спеціалізованими
організаціями, підприємствами, науково-дослідними інститутами, вирішення питань
технічного розвитку, удосконалення та модернізація виробництва,
інформаційно-технічного обслуговування і інше. Стаття 4 Установчого договору
про створення Корпорації „Украгропромбуд” передбачала обов'язок засновників
здійснювати відрахування на утримання органів управління Корпорації в розмірі
0,25% від обсягу робіт, продукції та послуг виконуваних власними силами
організацій, підприємств, орендними колективами.

Установчі документи Корпорації не
передбачали переходу до неї права управління, розпорядження, володіння майном
засновників Корпорації, а на підставі рішення трудового колективу
Орендно-кооперативного підприємства „Соснівський гранкар'єр” Рада Корпорації
„Украгропробуд”, прийняла постанову № 1 від 15.06.1998р. про виключення зі
складу учасників Корпорації „Украгропробуд” Орендного кооперативного
підприємства „Соснівський гранкар”єр”, наказом Регіонального відділення Фонду
державного майна України по Рівненській області № 51 від 17.02.03 (т. 3, а.с.
67) підтверджено відсутність державної частки у майні Закритого акціонерного
товариства „Соснівський гранкар'єр”.

Матеріалами справи і, зокрема,
висновком Аудиторської фірми „Міжнародна аудиторська група” від 06.09.06 за
наслідками економіко-правової експертизи з питань правового статусу майна, що
обліковується на балансі ЗАТ „Соснівський гранкар'єр” та використовується у
його господарській діяльності (т. 3, а.с. 69 - 79), висновком Приватної
аудиторської фірми „Аудит України” від 21.05.07                     (т. 3, а.с. 37-44),
Статутом Закритого акціонерного товариства „Соснівський гранкар'єр”,
зареєстрованого Сарненською райдержадміністрацією 10 червня 2003 року за № 237
ЗАТ „Соснівський гранкар'єр” є власником єдиного майнового комплексу, що
знаходиться за адресою смт. Клесів Сарненського району Рівненської області по
вул. Залізничній, 63.

Майно, правовий статус якого є
предметом даного спору утворилося внаслідок будівництва Клесівського щебеневого
заводу. Рішенням виконкому обласної Ради від 15.07.1969 р. № 432 Рівненському
облміжколгоспбуду під будівництво і розробку Клесівського щебзаводу було
виділено 68 га, в тому числі в постійне користування 9,3 га. Відповідно до
фінансового плану Клесівського щебзаводу на 1970 рік власні кошти на
фінансування будівництва сформовані за рахунок фонду розширення господарства,
прибутку від реалізації продукції, доходів від майна, що вибуло, амортизації на
капітальні вкладення та на капітальний ремонт, загально-виробничих доходів за
рахунок собівартості продукції, фінансовими планами на 1971-1972 роки джерелами
фінансування будівництва і розробка щебеневого заводу визначені мобілізація
внутрішніх ресурсів та приріст стійких пасивів.

Згідно з висновком Аудиторської фірми
„Міжнародна аудиторська група” будівництво щебзаводу здійснювалося за власні
кошти заводу та кредити банку, які повністю погашені з власних джерел
щебзаводу, власником майна, що перейшло від Соснівського щебзаводу виробничому
кооперативу „Соснівський гранітний кар'єр” був виробничий кооператив
„Соснівський гранкар'єр”, а в подальшому орендне кооперативне об'єднання
„Соснівський гранкар'єр”. Пунктом 1.2 Статуту ЗАТ „Соснівський гранкар'єр”,
зареєстрованого Сарненською райдержадміністрацією 10.06.03 за № 237, передбачено,
що останнє є правонаступником прав і обов'язків Орендно-кооперативного
підприємства „Соснівський гранкар'єр”.

З огляду на викладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про
задоволення позовних вимог ЗАТ „Соснівський гранкар'єр”.

Безпідставними є доводи ТОВ
„Соснівський гранітний кар'єр”, викладені в апеляційній скарзі, щодо втрати
позивачем цивільної правоздатності юридичної особи у зв'язку із скасування
державної реєстрації ЗАТ „Соснівський гранкар'єр” за № 375 від 05.09.02,
оскільки матеріали справи не містять доказів виключення із державного реєстру
ЗАТ „Соснівський гранкар'єр”, до матеріалів справи додано Статут ЗАТ
„Соснівський гранкар'єр”, зареєстрований Сарненською райдержадміністрацією 10 червня
2003 року за № 237.

Не заслуговують на увагу твердження
заявника про те, що суд першої інстанції не з'ясував чи дійсно статутний фонд
Орендно-кооперативного підприємства „Соснівський гранкар'єр” створювався
підприємством, чи приймали члени ОКП участь у його формуванні та якими
документами позивач може це підтвердити, оскільки підтверджуючими документами
права власності ЗАТ „Соснівський гранкар'єр” на спірне майно є свідоцтва про
право колективної власності на майно, відповідно до статті 49 Закону України
„Про власність” володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде
встановлено судом. Статтею 321 Цивільного кодексу України встановлено, що право
власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права
чи обмежений у його здійсненні.

Крім того, в оспорюваному рішенні
господарського суду детально обґрунтовані правові підстави виникнення права
власності ЗАТ „Соснівський гранкар'єр” на майновий комплекс, що знаходиться в
смт. Клесів Сарненського району по вул. Залізничній, 63.

Безпідставними є доводи ТОВ
“Соснівський гранкар'єр”, викладені в апеляційній скарзі, про те, що судом
першої інстанції не з'ясовано право власності на спірне майно, оскільки для
визнання недійсним установчого договору від 14.10.03 достатньо встановити, що
Корпорація “Украгропромбуд” не була власником майна, переданого до статутного
фонду ТОВ “Сосницький гранкар'єр” і не могла здійснювати передачу майна, на яке
вона не мала ніяких встановлених законом прав.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 12.06.07 по даній справі
відповідає вимогам чинного законодавства, фактичним обставинам і
матеріалам  справи, підстав для його
скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК
України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду
міста Києва від 12.06.2007 року у справі            № 3/392 залишити без змін,
апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Соснівський
гранітний кар'єр” без задоволення.

2. Матеріали справи № 3/392
повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя

Судді

17.07.07 (відправлено)