ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2007                                                                                   Справа № 5/7

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий  –суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді –Білецька Л.М., Науменко І.М.,

секретар судового засідання –Прокопець Т.В.,

за участю представників сторін:

від позивача –Максимчук О.А., довіреність від 11 червня 2007 року №6179/10;

від відповідача-1  –Тертична В.П. паспорт серії ЕА № 7644015  від 30 червня 2000 року;

від відповідача-2 –не з’явився;

від відповідача-3 –не з’явився;

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Олександрійської об’єднаної державної податкової інспекції, м.Олександрія Кіровоградська область

на рішення господарського суду Кіровоградської області від 17 травня 2007 року у справі № 5/7

за позовом Олександрійської об’єднаної державної податкової інспекції, м.Олександрія Кіровоградська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Україна МетТорг”, с.Івано-Благодатне Кіровоградського району Кіровоградської області,

Правобережної товарної біржі, м.Дніпродзержинськ Дніпропетровської області,

Акредитованої Брокерської контори Правобережної товарної біржі, м.Дніпродзержинськ Дніпропетровської області

про розірвання договору купівлі-продажу майна, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 17 травня 2007 року у справі № 5/7 (суддя Змеул О.А.) в задоволенні позову Олександрійської ОДПІ відмовлено.

При прийнятті рішення господарський суд виходив із недоведеності позивачем факту істотного порушення відповідачем умов договору купівлі-продажу майна від 21 червня 2006 року № 53 та недодержання податковою інспекцією встановленого законом порядку розірвання господарських договорів.

Не погодившись з рішенням суду, позивач –Олександрійська ОДПІ, звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на невідповідність викладених судом висновків обставинам справи, порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення та задовольнити позовні вимоги.

В апеляційній скарзі позивач, з посиланням на ст.10 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, Порядок стягнення коштів та продажу інших активів, які перебувають в податковій заставі та Порядок проведення цільових аукціонів з продажу активів платника податків, які перебувають у податковій заставі, як умови договору, зазначає про обов’язок відповідача внести до бюджету попередню оплату за брухт і відсутність можливості у податкового органу передати покупцю придбане ним майно, якщо воно попередньо не було оплачено. Відповідач не виконав обов’язок по внесенню до бюджету коштів на його вимогу, чим порушує істотні умови договору. Також з посиланням на рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2002 року у справі № 1-2/2002 позивач зазначає, що невиконання вимог ст.188 ГК України щодо надсилання пропозиції про розірвання договору не може бути підставою для відмови в позові, оскільки досудове врегулювання спору є правом сторони.

Відповідач-1 –ТОВ “Україна МетТорг”, у поданому відзиві проти викладених в апеляційній скарзі доводів заперечує, рішення суду вважає законним і обґрунтованим, просить залишити його без змін. Зазначає, що договором купівлі-продажу майна від 21 червня 2006 року № 53 термін виконання зобов’язань сторонами не встановлений, а обов’язок покупця здійснити попередню оплату за металевий брухт не передбачений. Позивач не є кредитором у зобов’язанні, тому його вимога про сплату коштів в розмірі 60600 грн. в семиденний строк з моменту отримання вимоги в порядку ч.2 ст. 530 ЦК України є безпідставною і не встановлює для покупця строків виконання зобов’язань. Олександрійська ОДПІ вимогу про розірвання договору купівлі-продажу відповідно до ст.188 ГК України на адресу ТОВ “Україна Мет торг” не надсилала, тому правові підстави вимагати розірвання договору у позивача відсутні.

Відповідачі 2 і 3 –Правобережна товарна біржа та Акредитована Брокерська контора Правобережної товарної біржі, відзив на апеляційну скаргу не надали, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином, своїм правом участі в судовому засіданні не скористалися, явку представників в судове засідання не забезпечили. Враховуючи те, що наявні в справі докази дозволяють визначитися відносно законності оскаржуваного рішення, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду справи у відсутність відповідачів.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається із матеріалів справи, 06 червня 2006 року між позивачем –Олександрійською ОДПІ (довіритель) та відповідачем-2 – Правобережною товарною біржею (повірений) укладено договір доручення № 1 на продаж майна, що перебуває в податковій заставі. Згідно п.1.1 вказаного договору довіритель доручив, а повірений прийняв на себе зобов’язання здійснити продаж на умовах цільового аукціону майна, що перебуває в податковій заставі і належить на праві власності Олександрійській філії ЗАТ “Енерговугілля” /а.с.6-8/.

Згідно протоколу від 21 червня 2006 року № 59 про хід торгів на аукціоні з продажу майна, що перебуває в податковій заставі, переможцем торгів визнано відповідача-1 –ТОВ “Україна МетТорг” /а.с.9/.

На підставі вказаного протоколу 21 червня 2006 року між Правобережною товарною біржею (організатор торгів), Олександрійською ОДПІ (продавець) та ТОВ “Україна МетТорг” (покупець) укладений договір купівлі-продажу майна № 53 /а.с.10/.

Предметом вказаного договору купівлі-продажу майна від 21 червня 2006 року № 53 є металевий лом вагою 220 тон, в тому числі: остов цегляної печі вагою 100 тон та вмуровані в бетон металеві частини каркасу колишньої будівлі тунелю для паропроводу, вагою 120 тон. Зазначене майно придбано покупцем на загальну суму 133320 грн. з урахуванням ПДВ (п.2.1 договору).

Порядок розрахунків за товар сторонами встановлений п.п.3.1, 3.2 договору –при безготівковій формі розрахунків термін розрахунків –часткова оплата: перша проплата –вмуровані в бетон металеві частини каркасу колишньої будівлі тунелю для паропроводу, вагою 120 тон х 606 грн. на суму 72720 грн. (в тому числі брокерська винагорода); друга проплата –остов цегляної печі вагою 100 тон х 606 грн. на суму 60600 грн. (в тому числі брокерська винагорода).

В січні 2007 року позивач –Олександрійська ОДПІ, звернувся до господарського суду Кіровоградської області з позовом до ТОВ “Україна МетТорг”, в якому, з урахуванням уточнень позовних вимог, просить суд розірвати договір купівлі-продажу майна від 21 червня 2006 року № 53 в частині п.3.2 договору щодо другої проплати за майно в сумі 60600 грн. Позов обґрунтований невиконанням відповідачем-1 обов’язку  по внесенню попередньої оплати за придбаний металобрухт, а саме щодо сплати 60600 грн. на вимогу в порядку ч.2 ст.530 ЦК України.

Обговорюючи питання щодо підвідомчості даного спору, судова колегія приходить до висновку, що у даному випадку податкова інспекція не здійснює владні управлінські функції щодо іншого суб’єкта, який є учасником спору, вона не знаходиться “при здійсненні управлінських функцій” та не має встановлених нормами КАС України необхідних ознак суб’єкта владних повноважень. Податковим органом спірний договір укладений, хоча б і на реалізацію своїх повноважень, проте відповідно до норм ЦК і ГК України, тобто вказаний договір є цивільним (господарським), в змісті договору відсутні відносини влади і підпорядкування, сторони договору виступають як рівні, тому такий спір є господарським і підлягає розгляду за правилами ГПК України.

Як встановлено ст.ст.525, 526 ЦК України, ст.193 ГК України, зобов’язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутністю таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов’язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Судова колегія погоджується з висновком господарського суду про необґрунтованість позовних вимог щодо розірвання договору з посиланням на суттєве порушення його умов відповідачем-1 у зв’язку з невиконанням вимоги за ст.530 ЦК України по внесенню повної суми вартості металобрухту на умовах передплати.

Договором від 21 червня 2006 року № 53 конкретний строк оплати товару не встановлений.

Пунктом 3.2 договору передбачається часткова оплата товару двома проплатами.

Разом з цим, виходячи із змісту норм ЦК України, які регулюють відносини купівлі-продажу, здійснення покупцем оплати за товар проводиться після отримання цього товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Як встановлено ст.633 ЦК України, продавець зобов’язаний передати товар покупцеві у строк встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Також, частиною 1 ст.692 ЦК України встановлено, що покупець зобов’язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Крім цього, згідно змісту ч.1 ст.693 ЦК України обов’язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата) повинен бути встановлений договором.

Судова колегія визнає безпідставними твердження позивача в апеляційній скарзі про встановлення сторонами в п.2.3 договору обов’язку внесення покупцем попередньої оплати за товар з посиланням на норми Порядку проведення цільових аукціонів з продажу активів платника податків, які перебувають у податковій заставі, затвердженого наказом ДПА України від 26 червня 2002 року № 294.

Перелічені в п.2.3 договору від 21 червня 2006 року № 53 нормативні акти зазначені як підстава укладення договору та реалізації податковою інспекцією майна, що знаходиться в податковій заставі, але не як умова договору, про що вказує позивач.

Крім цього, п.5.5 вищезазначеного Порядку також передбачає, що терміни внесення платежів покупцем повинні бути обумовлені в договорі купівлі-продажу, а п.5.6 Порядку яким закріплено, що передача активів покупцеві здійснюється тільки після повної сплати ним грошових коштів, не встановлює строків оплати чи обов’язку покупця оплатити товар до фактичного його отримання.

За такими обставинами судова колегія визнає необґрунтованою вимогу Олександрійської ОДПІ від 14 листопада 2006 року за вих.№ 14502/24-00 про здійснення покупцем оплати в сумі 60600 грн. /а.с.12-13/ до моменту виконання продавцем обов’язку з передачі товару.

Також, судова колегія погоджується з позицією суду першої інстанції щодо недодержання відповідачем встановленого законом порядку змін та розірвання господарських договорів, встановленого ст.188 ГК України.

Як встановлено ч.1 вказаної статті, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Згідно п.5.1 договору від 21 червня 2006 року № 53 строк його дії встановлений до повного його виконання сторонами.

За правилами ч.ч.2-4 ст.188 ГК України сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем пропозиція щодо розірвання спірного договору в порядку ст.188 ГК України на адресу відповідача ТОВ “Україна МетТорг” не направлялась.

При цьому судова колегія відхиляє як неспроможні заперечення позивача в апеляційній скарзі про те, що заходи досудового врегулювання спору є правом, а не обов’язком сторони, оскільки у даному випадку йдеться про порушення податковою інспекцією встановлено законом порядку розірвання господарських договорів.

У зв’язку з викладеним, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду повністю відповідає вимогам законодавства і підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 103-105 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 17 травня 2007 року  у справі № 5/7 залишити без змін, а апеляційну скаргу Олександрійської об’єднаної державної податкової інспекції –без задоволення.

Головуючий                                                                                              О.В.Голяшкін

Судді                                                                                                          Л.М.Білецька

І.М.Науменко