ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2007 р.
№ 08/171-06

Вищий  господарський  суд  України  у  складі  колегії  суддів:

головуючого
Подоляк О.А.

суддів :
Дунаєвської Н.Г.,
Мележик Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Харківської обласної спілки
споживчих товариств

на постанову
від 14.05.2007 р. Харківського
апеляційного господарського суду

у справі
№ 08/171-06

за позовом
Харківської обласної спілки
споживчих товариств

до
ЗАТ “Ремхладомонтаж”;
ТОВ “Торгово-промисловий
фондовий регістр”;
Харківського територіального
управління Державної комісії з
цінних паперів та фондового ринку;
ЗАТ “ВК “Світло шахтаря”

про
визнання дій недійсними

за участю представників:

від позивача
-  Шкодін Я.В.

від відповідача-1
-  Пеньківський М.В.

від відповідача-2
-  Пеньківський М.В.

від відповідача-3
-  не з’явились

від відповідача-4
-  Пеньківський М.В.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Харківської області від 06.03.2007 р. (судді: Ковальчук Л.В., Пелипенко Н.М., Тихий П.В.) визнано недійсними дії ЗАТ “Ремхладомонтаж” по передачі відомостей ТОВ “Торгово-промисловий фондовий регістр”, визнано недійсними дії ТОВ “Торгово-промисловий фондовий регістр” по внесенню змін до системи реєстру, зобов’язано ТОВ “Торгово-промисловий фондовий регістр” відновити становище, яке існувало до 01.04.2005 р., виключити данні з системи реєстру акціонерів власників іменних цінних паперів ЗАТ “Ремхладомонтаж”, які були внесені шляхом реєстрації за ЗАТ “ВК “Світло шахтаря” 37500 акцій на суму 37500 грн., відповідно до договору від 03.11.2004 р. на 228 тис. акцій на суму 228000 грн. та 76500 акцій на суму 76500 грн. по договору від 09.11.2004 р. на 228 тис. акцій на суму 228000 грн. В іншій частині позову стосовно ЗАТ “ВК “Світло шахтаря” та Харківського територіального управління Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку провадження у справі припинено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 14.05.2007 р. (судді: Могилєвкін Ю.О., Пушай В.І., Плужник О.В.) рішення господарського суду Харківської області від 06.03.2007 р. скасовано, в позові відмовлено.

Не погоджуючись з постановою, Харківська обласна спілка споживчих товариств звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить її скасувати, а рішення місцевого господарського суду залишити без змін, мотивуючи скаргу порушенням і неправильним застосуванням апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України прийшла до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, 01.11.2004 р. згідно установчого договору про створення ЗАТ “Ремхладомонтаж” від 26.09.2001 р. та додаткової угоди від 11.12.2002 р. до установчого договору акціонерами ЗАТ “Ремхладомонтаж” були: Харківська обласна спілка споживчих товариств (199635 акцій на суму 199635 грн., що складає 51 % статутного фонду), ЗАТ “ВК “Світло шахтаря” (97860 акцій на суму 97860 грн., що складає 25 % статутного фонду) та Масліна І.В. (93946 акцій на суму 93946 грн., що складає 24 % статутного фонду).

На загальних зборах 01.11.2004 р. акціонерами було прийнято рішення про збільшення статутного фонду ЗАТ “Ремхладомонтаж” шляхом додаткового випуску простих іменних акцій у кількості 300000 шт. на суму 300000 грн. номінальною вартістю 1 грн., за наслідком чого статутний фонд товариства повинен був скласти 691441 грн.

Відповідно до пункту 13 Положення про порядок збільшення (зменшення) розміру статутного фонду акціонерного товариства, яке затверджено рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 08.04.1998 р. № 44 (у редакції рішення Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 16.10.2000 р. № 158), для реалізації свого переважного права на придбання акцій, що випускаються додатково, протягом встановленого для цього терміну подається заява і здійснюється оплата акцій відповідно до умов випуску.

Протоколом загальних зборів акціонерів ЗАТ “Ремхладомонтаж” № 3 від 01.11.2004 р. передбачалось, що для реалізації права на акції додаткового випуску акціонер повинен: протягом п'яти днів з моменту прийняття рішення про емісію звернутися до емітента з заявою про укладення договору розміщення акцій і в той же строк укласти такий договір; до дня державної реєстрації сплатити 50 % вартості придбаних акцій; протягом шести місяців з дня державної реєстрації змін до статуту сплатити решту вартості акцій.

Відповідно до протоколу загальних зборів акціонерів ЗАТ “Ремхладомонтаж” 01.11.2004 р. додаткові акції були розподілені між акціонерами наступним чином: за Харківською обласною спілкою споживчих товариств –51 % акцій додаткової емісії (153000 акцій на суму 153000 грн.); за ЗАТ “ВК “Світло шахтаря” –25 % акцій додаткової емісії (75000 акцій на суму 75000 грн.); за Масліною І.В. –24 % акцій додаткової емісії (72000 акцій на суму 72000 грн.).

Приймаючи рішення суд першої інстанції не прийняв до уваги, що позивач у встановлений протоколом строк із заявою про укладення договору розміщення 153000 акцій на суму 153000 грн. не звернувся, відповідний договір не уклав, акції не оплатив. В процесі розгляду справи позивач не заперечував проти факту порушення строку оплати 50 % вартості акцій, встановленого протоколом, а доказів підтверджуючих дату звернення до першого відповідача із заявою про укладення договору розміщення акцій та дати підписання такого договору позивач не надав.

В свою чергу, 03.11.2004 р. ЗАТ “ВК “Світло шахтаря” у встановленому протоколом порядку звернулося до емітента із заявою про укладення договору розміщення акцій, того ж дня уклало договір розміщення акцій у кількості 75000 штук та сплатило 50 % вартості вказаних акцій у встановлений протоколом та договором строк.

Права Харківської обласної спілки споживчих товариств не були порушені, оскільки позивач не мав прав на 75000 акцій ЗАТ “Ремхладомонтаж” додаткового випуску, право на придбання яких згідно з пунктом 19 Протоколу було реалізовано із дотриманням встановленого порядку ЗАТ “ВК “Світло шахтаря”.

Судом апеляційної інстанції також прийнято до уваги, що обставини невикористання позивачем права на придбання частини акцій додаткового випуску згідно з умовами протоколу були також встановлені рішенням Жовтневого районного суду міста Харкова від 17.02.2006 р., яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 23.04.2006 р.

Як враховано судом апеляційної інстанції та не враховано місцевим господарським судом, ЗАТ “ВК “Світло шахтаря” після спливу встановленого протоколом п'ятиденного строку 09.11.2004 р. звернулось до ЗАТ “Ремхладомонтаж” із заявою про укладення договору розміщення частини акцій додаткового випуску у розмірі 153000 штук, на які не реалізував своє право позивач, та був укладений договір розміщення акцій додаткового випуску у кількості 153000 штук на суму 153000 грн. з емітентом. ЗАТ “ВК “Світло шахтаря” оплатило 50% вартості акцій у встановлений протоколом та договором строк, а решта вартості вказаних акцій додаткового випуску була сплачена відповідно до умов протоколу протягом шести місяців з моменту державної реєстрації змін до статуту.

Відповідно до договору № 247-р на ведення реєстру власників іменних цінних паперів від 25.12.2001 р., який укладений ЗАТ “Ремхладомонтаж” та ТОВ “Торгово-промисловий фондовий регістр”, останнє зобов’язалось вести реєстр власників іменних цінних паперів емітента відповідно до діючого законодавства, яке регулює сферу обігу іменних цінних паперів, а емітент зобов’язався своєчасно передавати реєстратору інформацію про всі зміни у своїй діяльності, які повинні бути відображені у системі реєстру, з наданням всіх необхідних документів. Відповідно до пункту 6.4 Положення про порядок ведення реєстрів власників іменних цінних паперів, яке затверджено рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 26.05.1998 р. № 60, до випуску сертифікатів цінних паперів та передачі їх власникам, право власності на цінні папери підтверджується договорами на придбання цінних паперів.

Суд першої інстанції, встановивши, що ЗАТ “ВК “Світло шахтаря” є власником акцій ЗАТ “Ремхладомонтаж” додаткового випуску необґрунтовано прийняв рішення, яким фактично позбавив права власності власника цінних паперів у відсутності правових підстав. При цьому, суд необґрунтовано відхилив посилання реєстратора на те, що загальна кількість акцій по журналу розміщення акцій від 01.04.2005 р. за ЗАТ “ВК “Світло шахтаря” відповідає загальній кількості акцій по договорам розміщення акцій.

Крім цього, як правомірно враховано апеляційним господарським судом і не враховано судом першої інстанції, у статті 16 ЦК України  не  передбачено  такого  способу захисту цивільного права та інтересу, як –визнання недійсними дій юридичної особи по передачі відомостей, визнання недійсними дій реєстратора по внесенню змін до системи реєстру та виключення даних з системи реєстру акціонерів власників цінних паперів. Частиною другою ст. 16 ЦК України визначено способи захисту особою своїх цивільних прав та інтересів і передбачено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. У частині 2 ст. 20 ГК України також зазначено, яким шляхом захищаються права та законні інтереси суб’єкта господарювання і вміщено припис про можливість такого захисту й іншими способами, передбаченими законом.

Проте, чинне законодавство не встановлює такого способу захисту прав та охоронюваних законом інтересів особи, який відповідав би заявленим у даній справі позовним вимогам, зокрема, про визнання недійсними дій особи.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити постанову суду апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що постанова апеляційного господарського суду прийнята з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Перевіривши у відповідності до ч. 2 ст. 1115 ГПК України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду та постанові апеляційного господарського суду, колегія суддів дійшла висновків про те, що господарський суд апеляційної інстанції в порядку ст. ст. 43, 47, 33, 34, 43, 99, 101, 104 ГПК України всебічно, повно і об’єктивно розглянув в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності; обґрунтовано поставив під сумнів помилкові висновки господарського суду першої інстанції; дослідив подані сторонами в обґрунтування своїх вимог і заперечень докази; належним чином проаналізував відносини сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України, повторно розглядаючи справу, апеляційний господарський суд повно з’ясував обставини, які мали значення для її правильного розгляду. Висновки апеляційного суду, якими спростовано необґрунтовані твердження місцевого господарського суду, а також обставини, на які посилалась Харківська обласна спілка споживчих товариств в обґрунтування своїх вимог і заперечень, ґрунтуються на доказах, наведених в постанові суду, та відповідають положенням чинного законодавства. На підставі встановлених фактичних обставин судом апеляційної інстанції з'ясовано дійсні права і обов'язки сторін, правильно застосовано матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини, підставно скасовано рішення місцевого господарського суду, обґрунтовано відмовлено в позові. Як наслідок, прийнята судом постанова відповідає положенням ст. 105 ГПК України та вимогам, що викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 р. № 11 “Про судове рішення” зі змінами та доповненнями.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1115 ГПК України та частин 1, 2 статті 1117 ГПК України, касаційна інстанція на підставі вже встановлених фактичних обставин справи перевіряє судові рішення виключно на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові господарських судів. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Посилання оскаржувача на інші обставини не приймаються колегією суддів до уваги з огляду на положення ст. 1117 ГПК України та з підстав їх суперечності матеріалам справи.

Твердження оскаржувача про порушення і неправильне застосування апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті постанови не знайшли свого підтвердження, в зв’язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Харківської обласної спілки споживчих товариств залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 14.05.2007 р. у справі № 08/171-06 залишити без змін.

Головуючий, суддя                                                                      О. Подоляк

С у д д і:                                                                                          Н. Дунаєвська

Н. Мележик