ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

13.08.2007
Справа №2-11/2136-2007

За позовом – Заступника прокурора м.Сімферополя, (95011, м.Сімферополь, вул..Севастопольська, 11) в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції в м. Сімферополя, (95053, м.Сімферополь, вул..Мате Залки, 1/9)

До першого відповідача – Приватного підприємства „Мірта”, (95018, м.Сімферополь, пров.Піонєрський, 1, к.17)

Фірми „Еркор”, (95038, м.Сімферополь, вул..Кечкеметська, б. 97, кв.2)

Про визнання угоди недійсною

Суддя А.С. Цикуренко

При секретарі Круцюк П.С.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача  – Шугалка Д.І., дов. від 21.05.2007 р.

Від першого відповідача – не з’явився

Від другого відповідача – не з’явився

Прокурор – Кузнєцов К.В., посв. 04135

Обставини справи:

Позивач звернувся з позовними вимогами до відповідача про визнання недійсною угоди, укладеної між Приватним підприємством „Мірта” та фірмою „Еркор”, як укладену з метою, що завідомо суперечить інтересам держави та суспільства, стягнути 47 999,53 грн. отриманих на виконання спірного договору, а також стягнути з фірми „Еркор” товар в асортименті відповідно до накладних №36 від 25.04.2003 р., №43 від 09.06.2003 р., №49 від 10.06.2003 р., №67 від 21.07.2003 р., №74 від 01.08.2006 р., №75 від 01.08.2003 р., №76 від 28.07.2003 р., №78 від 01.08.2003 р., отриманих на виконання спірного договору, в дохід державного бюджету.

Позивач уточнив позовни вимоги, просить суд визнати недійсним правочин, укладений 01.01.2004 р. між Приватним підприємством «Мірта» та Фірмою «Еркор» у вигляді договора постачання, як здійснений з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави та товариства; стягнути з ПП «Мірта» на користь Фірми «Еркор» 47 999,53 грн., отриманих у виконання спірного договора; з фірми «Еркор» стягнути товар в асортименті відповідно до накладних №36 від 25.04.2003 р., №43 від 09.06.2003 р., №49 від 10.06.2003 р., №67 від 21.07.2003 р., №74 від 01.08.2006 р., №75 від 01.08.2003 р., №76 від 28.07.2003 р., №78 від 01.08.2003 р. отриманий у виконання спірного договора в дохід державного бюджета.

Відповідачі в судове засідання не з’явились, відзива та заперечень на представлени позовни вимоги не надали, про причини неявки суд не повідомили, про день розгляду справи ізвещались належним чином : рекомендованою поштою.

Згідно п.2 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, які прибули в судове засідання, або неповідомлення ними про причини неприбуття, не є перешкодою для розгляду справи.

Судове засідання слуханням відкладалося в порядку ст..150 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши представників сторін, суд –

встановив :

Державна податкова інспекція в м.Сімферополі звернулась з позовними вимогами до Приватного підприємства „Мірта”, (95018, м.Сімферополь, пров.Піонєрський, 1, к.17) та                                      Фірми „Еркор”, (95038, м.Сімферополь, вул..Кечкеметська, б. 97, кв.2) про визнання недійсною угоди, укладеної між Приватним підприємством „Мірта” та фірмою „Еркор”, як укладену з метою, що завідомо суперечить інтересам держави та суспільства, стягнути 47 999,53 грн. отриманих на виконання спірного договору, а також стягнути з фірми „Еркор” товар в асортименті відповідно до накладних №36 від 25.04.2003 р., №43 від 09.06.2003 р., №49 від 10.06.2003 р., №67 від 21.07.2003 р., №74 від 01.08.2006 р., №75 від 01.08.2003 р., №76 від 28.07.2003 р., №78 від 01.08.2003 р., отриманих на виконання спірного договору, в дохід державного бюджету.

В процесі розгляду справи позивач уточнив позовни вимоги, просить суд визнати недійсним правочин, укладений 01.01.2004 р. між Приватним підприємством «Мірта» та Фірмою «Екор» у вигляді договора постачання, як здійснений з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави та товариства; стягнути з ПП «Мірта» на користь Фірми «Екор» 47 999,53 грн., отриманих у виконання спірного договора; з фірми «Екор» стягнути товар в асортименті відповідно до накладних №36 від 25.04.2003 р., №43 від 09.06.2003 р., №49 від 10.06.2003 р., №67 від 21.07.2003 р., №74 від 01.08.2006 р., №75 від 01.08.2003 р., №76 від 28.07.2003 р., №78 від 01.08.2003 р. отриманий у виконання спірного договора в дохід державного бюджета.

Свої позовни вимоги позивач мотивує тим, що між Приватним підприємством «Мірта» та фірмою «Еркор» був укладений договір, який був виконаний сторонами на загальну суму 47 999,53 грн. з урахуванням суми податку на додану вартість. Вказаний договір був укладений та виконаний сторонами до 01.01.2004 р.

Виконання умов договору сторонами, як вважає позивач, підтверджуються накладними та податковими накладними про поставку товару від Приватного підприємства «Мирта» Фірмі «Еркор», які позивач представив суду в обґрунтування своїх позовних вимог, про поставку товару від Приватного підприємства «Мірта» Фірмі «Еркор» (а.с.10-25).

Рішенням Центрального районного суду м.Сімферополя від 28.02.2006 р. по справі №2-171/06, за позовом Прокурора м.Сімферополя в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції в м.Сімферополі до ПП «Мірта», Смирнова А.М. третя особа – Управління Державної реєстрації юридичних та фізичних осіб-підприємців про визнання недійсними установчих та реєстраційних документів, були визнани недійсними статут ПП «Мірта», зареєстрований 28.05.2002 р. виконавчим комітетом Центральної районної ради м.Сімферополя та свідоцтво платника податку на додану вартість №00956116 від 03.01.2002 р., видане ПП «Мірта». Вказаним рішенням суду встановлено, що реєстрацію як суб’єкта підприємницької діяльності Приватного підприємства «Мірта» здійснив громадянин Смірнов А.М. на прохохання його знайомих на ім’я «Олександр» та «Ігор» та за грошову винагороду, отриману від цих осіб. Реєструя ПП «Мірта», Смірнов А.М. не мав наміру в подальшому займатися підприємницькою діяльністю від імені вказаного суб’єкта підприємницької діяльності.

Позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Позивач вимагає визнати недійсним правочин від 01.01.2004 р., укладений між ПП «Мірта» та Фірмою «Еркор».

В якості доказу здійснення відповідачами фінансово-господарських правовідносин, позивачем представлено в матеріали справи накладни та податкови накладни, а саме : накладна №36 від 25.04.2003 р. на суму 8200.20 грн.; податкова накладна №36 від 25.04.2003 р. на суму 8200,20 грн.; накладна №43 від 09.06.2003 р. на суму 4344,00 грн.; податкова накладна №43 від 09.06.2003 р. на суму 4344,00 грн.; накладна №49 від 10.06.2003 р. на суму 6796, 80 грн.; податкова накладна №49 від 10.06.2003 р. на суму 6796,80 грн.; накладна №67 від 21.07.2003 р. на суму 6499,20 грн.; податкова накладна №67 від 21.07.2003 р. на суму 6499,20 грн.; накладна №74 від 01.08.2003 р. на суму 4648,47 грн.; податкова накладна №74 від 01.08.2003 р. на суму 4648,47 грн.; накладна №75 від 01.08.2003 р. на суму 2839,98 грн.; податкова накладна №75 від 01.08.2003 р. на суму 2839,98 грн.; накладна №76 від 28.07.2003 р. на суму 5740,760 грн.; податкова накладна №76 від 28.07.2003 р. на суму 5740,76 грн.; накладна №78 від 01.08.2003 р. на суму 6344.24 грн.; податкова накладна №78 від 01.08.2003 р. на суму 6344,24 грн. (а.с.10-25).

Позивач посилається на те, що правочин був укладений та виконаний до 01.01.2004 р., тому підлягає визнанню недійсним правочин, укладений 01.01.2004 р. (а.с.3).

В матеріалах справи відсутній будь-який правочин, укладений між ПП «Мірта» та Фірмою «Еркор» 01.01.2004 р. Представлені накладні датовани 2003 р. Таким чином, позивачем не надано доказів укладення правочину від 01.01.2004 р.

Відповідно до представлених документів суд робить висновок лише про те, що між Приватним підприємством «Мірта» та Фірмою «Еркер» існували фінансово-господарські відносини протягом 2003 р.

Позивачем представлене рішення Центрального районного суду м.Сімферополя від 28.02.2006 р. по справі №2-171/06, відповідно до якого визнани недійсними статут ПП «Мірта», зареєстрований 28.05.2002 р. виконавчим комітетом Центральної районної ради м.Сімферополя та свідоцтво платника податку на додану вартість №00956116 від 03.01.2002 р., видане ПП «Мірта». Вказане рішення суду, як належний доказ, що обґрунтовує позовни вимоги, судом також до уваги не приймається.

Визнання недійсними установчих документів юридичної особи та подальше анулювання свідоцтва платника податку на додану вартість само по собі не тягне за собою недійсність всіх угод, укладених з моменту державної реєстрації такої особи і до моменту виключення з державного реєстру, та не позбавляло правового значення виданих за такими господарськими операціями податкових накладних.

Аналогічна позиція викладена у постанові судової палати в адміністративних справах Верховного суду України від 26.09.2006 р. про перегляд за винятковими обставинами ухвали Вищого адміністративного суду від 05.04.2006 р.

У зв’язку з тим, що правовідносини між відповідачами по справі існували у 2003 р., суд вважає за необхідне у вказаних відношеннях застосовувати статті Цивільного кодексу УРСР.

Згідно ст..49 Цивільного кодексу УРСР якщо угода укладена з метою, завідомо суперечною інтересам соціалістичної держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання угоди обома сторонами - в дохід держави стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання угоди однією стороною з другої сторони стягується в дохід держави все одержане нею і все належне з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності ж умислу лише у однієї з сторін все одержане нею за угодою повинно бути повернуто другій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного стягується в дохід держави.

Необхідними умовами для визнання угоди недійсною відповідно до ст..49 Цивільного кодексу УРСР є її укладення з метою завідомо суперечною інтересам держави і суспільства та наявність умислу хоча б у однієї зі сторін щодо настання відповідних наслідків.

Такого умислу, виходячи з представлених до розгляду суду матеріалів справи, судом не вбачається.

Згідно пунктів 1, 4 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтєю 72 цього Кодексу; суб’єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, висновок суду про недоведеність податковою інспекцією того, що спірний договір укладений з метою, завідомо суперечною інтересам держави і суспільства, зроблений з дотриманням вимог чинного законодавства.

Позовни вимоги задоволенню не підлягають, тому що позивачем не представлено документально обґрунтованих доказів здійснення правочину, завідомо суперечного інтересам держави і суспільства, укладеного між ПП «Мірта» та Фірмою «Еркор» від 01.01.2004 р.

З огляду на вищевикладене, позовни вимоги задоволенню не підлягають.

Вступна та резолютивна частина постанови оголошена в судовому засіданні 13.08.2007 р.

На  підставі викладеного, керуючись статтями 150,160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

Постановив:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова складена та підписана 21.08.2007 р.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення (у разі складання постанови у повному обсязі, відповідно до ст..160 КАСУ – з дня складення у повному обсязі).

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, постанова вступає в законну силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст..186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Цикуренко А.С.