ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.07.07 р.                                                                               Справа № 41/223

Суддя господарського суду Донецької області        Гончаров С.А.

при секретарі судового засідання Говор О.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Державної екологічної інспекції в Донецькій області

до відповідача: Закритого акціонерного товариства „Єнакіївський коксохімпром”, м. Єнакієве

про стягнення збитків, заподіяних державі в сумі 9653,72 грн.

При участі представників:

від позивача: Северіна К.О. – довіреність від 05.07.2007 року

від відповідача: Орлов В.В. – довіреність від 19.06.2007 року

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Державна екологічна інспекція в Донецькій області, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Закритого акціонерного товариства „Єнакіївський коксохімпром”, м. Єнакієве про стягнення збитків, заподіяних державі в сумі 9653,72 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Відділом аналітичного контролю Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Донецькій області, який внаслідок реорганізації увійшов до Державної екологічної інспекції в Донецькій області, при проведенні інструментальних вимірів потужності викиду забруднюючих речовин від джерела викиду, були зафіксовані середні експериментальні потужності викидів в атмосферне повітря. Джерела викиду працювали в режимі наднормативного викиду забруднюючих речовин з 21.03.2006 року по 18.12.2006 року.

Позивач стверджує, що внаслідок порушення ст.ст. 40, 51 Закону України “Про охорону навколишнього природного середовища”, ст.ст. 10, 11 Закону України „Про охорону атмосферного повітря” державі заподіяно збиток на суму 9653,72 грн., який розраховано по „Методиці розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря”.

Відповідач звернувся до суду із заявою, відповідно до якої в повному обсязі визнав позовні вимоги Державної екологічної інспекції в Донецькій області про стягнення 9653,72 грн.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд ВСТАНОВИВ:

Згідно ст. 16 Закону України  "Про  охорону навколишнього природного   середовища", спеціально уповноваженими державними  органами  управління  в галузі охорони навколишнього природного середовища і  використання природних   ресурсів   у  республіці  є  спеціально  уповноважений центральний  орган виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів,  його  органи  на  місцях  та  інші  державні органи, до компетенції  яких  законодавством України та Автономної Республіки Крим віднесено здійснення зазначених функцій.

За приписами п. п. 1, 2 Указу Президента України від 15.09.2003  № 1039/2003 “Про заходи щодо підвищення ефективності державного управління у сфері охорони навколишнього природного середовища та використання природних ресурсів”, спеціально уповноваженим центральним органом  виконавчої влади   з  питань  охорони  навколишнього  природного  середовища,  екологічної  безпеки, заповідної справи, а  також гідрометеорологічної  діяльності  є Міністерство охорони   навколишнього   природного  середовища України, яке створене шляхом реорганізації Міністерства екології та природних ресурсів України.

Згідно із ст. 20 Закону України “Про охорону навколишнього природного середовища” до компетенції спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів і його органів на місцях належить, зокрема, державний контроль за  використанням  і  охороною  земель, надр,  поверхневих і підземних вод, атмосферного повітря, лісів та іншої  рослинності,  тваринного  світу,  морського  середовища  та природних  ресурсів територіальних вод,  континентального шельфу і виключної (морської)  економічної  зони  республіки,  а  також  за додержанням норм екологічної безпеки, а також подання позовів про відшкодування збитків і втрат, заподіяних в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Відповідно до п. 9 ст. 5 „Положення про Державну екологічну інспекцію в областях, містах Києві та Севастополі”, затверджену наказам Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 548 від 19.12.2006 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції 13.02.2007 року за № 120/13387 інспекція має право, зокрема, подавати позови про відшкодування втрат і збитків, завданих унаслідок порушення вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Таким чином, Державна екологічна інспекція в Донецькій області, є належним позивачем по справі.

Державним управлінням екології та природних ресурсів в присутності уповноваженого представника відповідача 21.03.2006 року виконано відбір проб організованих викидів стаціонарних джерел, про що складено акт відбору проб викидів стаціонарних джерел від 21.03.2006 року № 6.

Відповідно до акту відбору проб викидів стаціонарних джерел від 21.03.2006 року № 6 було проведено вимірювання параметрів газопилового потоку стаціонарних джерел викиду, про що складені відповідні протоколи від 21.03.2006 року.

21.04.2006 року фахівцями Держуправління екології та природних ресурсів в Донецькій області на підставі ст. 20 Закону України “Про охорону навколишнього природного середовища”, ст. 28 Закону України „Про охорону атмосферного повітря” проведено інструментально-лабораторну перевірку дотримання нормативів викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами викиду підприємства згідно з завданням Державної екологічної інспекції від 20.03.2006 року, за результатами якої складено акт результатів контролю викидів в атмосферу № 4/17 від 21.04.2006 року (далі – акт перевірки) та протокол вимірювання вмісту забруднюючих речовин в організованих викидах стаціонарних джерел від 21.04.2006 року № 4.

В ході перевірки встановлено та в акті перевірки зафіксовано, що згідно дозволу на викид № 32784459 від 17.01.2006 року, викид забруднюючих речовин від котлів ТСЦ повинен здійснюватися через одне джерело викиду № 1102, Джерело викиду № 1102 відсутнє, фактично викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря від котлів № 3,4,5,6,7 здійснюється на п’ять джерел викиду. На момент перевірки інструментально зафіксовані викиди забруднюючих речовин: із джерела викиду, труби, що відводить викиди забруднюючих речовин від котла № 3, МЗЛ-400, ТСЦ – викиди оксиду вуглецю, оксидів азоту (в перерахунку на діоксид азоту), діоксиду сірки; із джерела викиду, труби, що відводить викиди забруднюючих речовин від котла № 4, ЛМЗ-400, ТСЦ – викиди оксидів азоту (в перерахунку на діоксид азоту), діоксиду сірки; із джерела викиду, труби, що відводить викиди забруднюючих речовин від котла № 7, МП 16/16, ТСЦ – викиди оксиду вуглецю, оксидів азоту (в перерахунку на діоксид азоту), діоксиду сірки.

В ході перевірки також встановлено, що від зазначених джерел викиду здійснюється викид забруднюючих речовин без дозволу на викид, чим порушено ст.ст. 10, 11 Закону України „Про охорону атмосферного повітря”.

21.04.2006 року Державним управлінням екології та природних ресурсів видано припис № 4/17, яким відповідачу приписано отримати дозвіл на викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами для кожного джерела викиду, що відводить викиди забруднюючих речовин від котлів № 3,4,5,6,7 ТСЦ. Термін виконання припису встановлений до 21.10.2006 року.

Внаслідок порушення підприємством ст.ст. 40, 51 Закону України “Про охорону навколишнього природного середовища”, ст.ст. 10, 11 Закону України “Про охорону атмосферного повітря” держави був заподіяних збиток на суму 9653,72 грн., який розрахований згідно «Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря», затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 18.05.95р. № 38 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29.05.1995 року за № 157/693.

Відповідно до ст. 40 Закону України “Про охорону навколишнього середовища”      використання природних ресурсів громадянами,  підприємствами, установами та   організаціями   здійснюється    з    додержанням обов'язкових екологічних вимог, зокрема, здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню   природних   ресурсів,   негативному  впливу  на  стан навколишнього природного середовища.

Статтею 51 Закону України “Про охорону навколишнього природного середовища” обумовлено, що підприємства, установи й  організації, діяльність яких пов'язана з шкідливим впливом на навколишнє  природне  середовище, незалежно  від  часу  введення  їх  у  дію повинні бути обладнані спорудами,  устаткуванням і  пристроями  для  очищення  викидів і скидів або їх знешкодження, зменшення впливу шкідливих факторів, а також приладами контролю за кількістю  і  складом  забруднюючих речовин та за характеристиками шкідливих факторів.

Згідно статті 10 Закону України “Про охорону атмосферного повітря” підприємства, установи,  організації та громадяни -  суб'єкти підприємницької  діяльності,  що  здійснюють  викиди  забруднюючих речовин в  атмосферне  повітря  та  діяльність  яких  пов'язана  з впливом   фізичних   та   біологічних   факторів   на  його  стан, зобов'язані, зокрема, здійснювати організаційно-господарські,   технічні   та  інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та  нормативами  екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України “Про охорону атмосферного повітря” для забезпечення екологічної безпеки, створення сприятливого середовища життєдіяльності, запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров’я людей та навколишнє природне середовище здійснюється регулювання найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, перелік яких встановлених Кабінетом Міністрів України.

Викиди забруднюючих речовин в атмосферне  повітря стаціонарними  джерелами  можуть  здійснюватися  після отримання дозволу,  який   видається  територіальним  органом  спеціально уповноваженого центрального органу  виконавчої влади  з  питань екології та природних ресурсів за погодженням із  територіальним органом  спеціально  уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань охорони здоров'я (ч. 5 ст. 11 Закону України “Про охорону атмосферного повітря”).

Таким чином, відповідачем порушені вимоги ст.ст. 10, 11 Закону України “Про охорону атмосферного повітря”, що підтверджується актом результатів контролю викидів в атмосферу № 4/17 від 21.04.2006 року та протоколом вимірювання вмісту забруднюючих речовин в організованих викидах стаціонарних джерел від 21.04.2006 року № 4.

У відповідності до вимог ст. 33 Закону України “Про атмосферне повітря” особи, винні у  перевищенні    обсягів    викидів    забруднюючих    речовин, встановлених  у  дозволах  на  викиди   забруднюючих   речовин   в атмосферне повітря несуть відповідальність згідно з законом.

Згідно ст. 34  Закону України “Про атмосферне повітря”, шкода, завдана  порушенням    законодавства   про   охорону атмосферного  повітря,  підлягає  відшкодуванню   у   порядку   та розмірах, встановлених законом.

Статтею 68 Закону України “Про охорону навколишнього природного середовища”  передбачена відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища і в тому числі зобов’язання підприємств відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок таких порушень.

Відповідно до статті 69 Закону України “Про охорону навколишнього природного середовища” шкода, заподіяна внаслідок порушення природоохоронного законодавства, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від сплати збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів.

Шкода, заподіяна внаслідок порушення цього законодавства, повинна відшкодовуватись у розмірах, які визначаються на підставі затверджених у встановленому порядку такс і методик обрахування розмірів шкоди, що діють на час здійснення порушення або, у разі неможливості встановлення часу здійснення порушення, - на час його виявлення.

Як зазначалось, у зв’язку з порушенням норм природоохоронного законодавства та з урахуванням норм «Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря», затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього середовища та ядерної безпеки України № 38 від 18.05.95р. (зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за № 157/693 від 29.05.1995 року), була розрахована сума збитку, яка дорівнює 9653,72 грн.

Методика  встановлює  єдині на території України правила визначення розмірів відшкодування і  стягнення збитків, заподіяних державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами (п. 4.1. Методики).

Збитки,  заподіяні державі в  результаті  наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, відшкодовуються підприємствами незалежно від форм власності та видів господарської діяльності ( п. 4.2. Методики).

Стягнення  платежів  за  викиди  забруднюючих  речовин в атмосферне повітря  не  звільняє  підприємства  від  відшкодування збитків за наднормативні викиди ( п. 4.3. Методики).

Сума збитків у розмірі 9653,72 грн. не сплачена відповідачем на день подання позову і заявлена позивачем до стягнення. Суму збитків позивач просить стягнути на рахунок спеціального фонду місцевого бюджету Єнакіївської міської ради

В ст. 47 Закону України “Про охорону навколишнього природного середовища” зазначається про утворення місцевих фондів охорони довкілля у складі відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди за рахунок зборів за забруднення, частини грошових стягнень за порушення норм і правил охорони довкілля та шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Доказів відшкодування збитків в сумі 9653,72 грн.  відповідачем до матеріалів справи не представлено.

Як зазначалось, відповідач звернувся до суду із заявою, відповідно до якої в повному обсязі визнав позовні вимоги Державної екологічної інспекції в Донецькій області про стягнення 9653,72 грн.

Відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право визнати позов повністю або частково.

Відповідно до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

З огляду на викладені положення законодавства та обставини справи, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить законодавству, не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб і, таким чином, суд приймає визнання відповідачем позову та позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі ст. 78 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 20, 40, 51, 47, 68, 69 Закону України “Про охорону навколишнього природного середовища”, ст.ст. 10, 11, 33, 34 Закону України “Про охорону атмосферного повітря”, ст.ст. 1, 2, 22, 32, 33, 43, 78, 82-85 Господарського процесуального кодексу України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Державної екологічної інспекції в Донецькій області до Закритого акціонерного товариства „Єнакіївський коксохімпром” про стягнення збитків, заподіяних державі в сумі 9653,72 грн.  – задовольнити.

Стягнути з Закритого акціонерного товариства „Єнакіївський коксохімпром” (86406, м. Єнакієве, вул. Марата, 1, ) на користь місцевого бюджету Єнакієвської міської ради (ВДК м. Єнакієве, р/р 0043 в УДК В Донецькій області, МФО 834016, , КБК 24062100) збитки, заподіяні державі, в сумі 9653,72 грн.

Закритого акціонерного товариства „Єнакіївський коксохімпром” (86406, м. Єнакієве, вул. Марата, 1, )  на користь Державного бюджету України  державне  мито  в  розмірі 102 грн.

Закритого акціонерного товариства „Єнакіївський коксохімпром” (86406, м. Єнакієве, вул. Марата, 1, )  на користь Державного бюджету України  (розрахунковий рахунок № 0004 у ГУ ДКУ у Донецькій області, МФО 834016, отримувач: , державний бюджет м. Донецьк, Ворошиловський район; призначення платежу: код бюджетної класифікації 22050000) витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справ у судах в розмірі 118 грн.

Суддя