ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2007                                                                                               Справа № 10/365-06

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Лотоцької Л.О. (доповідач)

суддів: Бахмат Р.М., Євстигнеєва О. С.

при секретарі судового засідання: Ролдугіній Н. В.

За участю представників сторін, які були присутні в судовому засіданні 13.03.2007р.:

від позивача: Афанас"єв Р.Г. -представник, довіреність № б/н  від 21.11.2006р.;

від відповідача: Трубкін К.Л. -представник, довіреність № б/н  від 30.10.2006р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства “Дніпродріт” (м. Дніпропетровськ) на рішення господарського суду Дніпропетровської  області від 26.12.2006 року у справі №  10/365-06

за позовом: Приватного підприємства “Дніпродріт” (м. Дніпропетровськ)

до:  Товариства з обмеженою відповідальністю “ДоНа”(м. Дніпропетровськ)

про: стягнення 1 306 995 грн. 30 коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2006 року по справі №10/365 (суддя Кощеєв І.М.) відмовлено у позовних вимогах Приватного підприємства “Дніпродріт” (м. Дніпропетровськ) до Товариства з обмеженою відповідальністю “ДоНа” (м. Дніпропетровськ) про стягнення заборгованості в сумі 1 019 000 грн. вартості виконаних позивачем робіт відповідно до актів здачі-приймання робіт №3 від 29.03.2004р. та №4/1 від 01.04.2005р. (з урахуванням змін і доповнень до позовної заяви).

Приватне підприємство “Дніпродріт” (м. Дніпропетровськ) –позивач, не погоджуючись з рішенням суду, подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2006р. у справі №10/365-06 і задовольнити позов, стягнувши з відповідача на користь позивача 1 019 000 грн. заборгованості, 15 285 грн. витрат зі сплати державного мита і 118 грн. витрат зі сплати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В апеляційній скарзі позивач посилається на неповне з”ясування господарським судом обставин, що мають значення для справи. Так, відповідно до п.3.2 договору підряду №1 від 25.07.2001р. зобов”язання щодо виконання робіт за цим договором припинялися 31.12.2002р. Суд в своєму рішенні помилково дійшов до висновку, що сторони додатковою угодою №1 від 0301.2003р. поновили строк дії договору. Дана угода не може бути взята до уваги, оскільки укладена після припинення зобов”язань. Судом не прийнято до уваги, що предмет робіт за договором підряду від 25.07.2001р. і  предмет  робіт в актах виконаних робіт №3 від 29.03.2004р. і №4/1 від 01.04.2005р. є різним. Позивач також вважає, що між сторонами був укладений договір у спрощений спосіб  відповідно до ст. 184 ГК України і ч.1 і 2 ст. 207 ЦК України. Спрощеним способом укладення договору скаржник називає обмін між сторонами документами, а саме актами виконаних виконаних робіт №3 від 29.03.2004р. та №4/1 від 01.04.2005р. і рахунками №03/29 від 29.03.2004р. та №04/01 від 01.04.2005р. Заборгованість за рахунками у сумі 1 019 000 грн.  в порушення ч. 2 ст. 530 УК України відповідачем не сплачена.

Товариство з обмеженою відповідальністю “ДоНа”  (м. Дніпропетровськ) - відповідач відзив на апеляційну скаргу не надав, в судовому засіданні вказав, що вважає рішення суду законним та обгрунтованим.

Розпорядженням в.о. голови судової палати Лотоцької Л.О. від 12.02.2007 року №90, у зв’язку з хворобою судді Чохи Л.В. справа була передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Лотоцької Л.О. (доповідач) суддів: Бахмат Р.М. і Євстигнеєва О.С.

У судовому засіданні була оголошена перерва до 15.30  22 березня 2007 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши відповідність оскарженого рішення місцевого господарського суду нормам діючого законодавства, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

25 липня 2001р. між приватним багатопрофільним підприємством  “ДоНа” –замовник та приватним підприємством “Дніпродріт” –підрядник був укладений договір підряду №1 на виконання підрядних робіт, відповідно до якого замовник доручив, а підрядник зобов”язався виконати волочіння дроту (п.1.1 договору).

Пунктом 1.2 договору встановлено, що вартість робіт визначається згідно калькуляції.

Пунктом 2.2 договору підрядник зобов”язався виконати волочіння дроту в договорні строки.

Згідно з п.3.3 договору оплата робіт здійснюється перерахуванням грошових коштів на рахунок підрядника відповідно до виставлених рахунків на послуги на протязі 10 днів з дати підписання акту приймання-здачі робіт.

Строк дії договору встановлений до 31.12.2002р.

Додатковою угодою №1 від 03.01.2003р. до договору сторони продовжили строк дії договору до 31.12.2004р.

Додатковою угодою №3 від 31.12.2004р. сторони продовжили строк дії договору до 31.12.2010р.

29 березня 2004р. та 01 квітня 2005р. сторонами підписані акти виконаних робіт за договором №1 від 25.07.2001р., відповідно до яких підрядник виконав в січні-березні 2004 року та січні –березні 2005р. роботи з очищення ручним способом та упаковці катанки та упаковку дроту в кількості відповідно 4952 тн. та 3200 тн на суму 619 000 грн. та 400 000 грн.

Посилаючись на невиконання відповідачем зобов”язань щодо оплати вартості виконаних робіт, позивач просив стягнути з відповідача вартість виконаних робіт з урахуванням індексу інфляції та 3% річних з простроченої суми.

В подальшому позивач змінив підстави позову та посилався на те, що виконанні за актами №3 від 29.03.2004р. та №4/1 від 01.04.2005р. роботи не були предметом договору №1 від 25.07.2001р.

Позивач зазначав, що договір укладений сторонами в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 184 Господарського кодексу України, ч. 1 та ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України, у спрощений спосіб шляхом обміну документами –актами виконаних робіт та рахунками, на які є посилання в актах та просив стягнути заборгованість з відповідача на підставі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України та ч.2 ст. 184 ГК України.

Як вбачається з договору на виконання підрядних робіт від 25.07.2001р. підрядник зобов”язався виконати роьоти з волочіння дроту. В актах приймання викониних робіт від 29.03.2004р. та 01.04.2005р. повноважні особи –керівники підприємств зазначили, що підрядником виконані роботи з очищення ручним способом катанки, тобто дроту, від смазки та упаковку дроту, що зазначені роботи виконані саме за договором підряду №1 від 25.07.2001р.

06 квітня 2005р. керівниками підприємств була підписана додаткова угода №4 до договору підряду №1 від 25.7.2001р., в якій сторони визначили, що розрахунок за виконані роботи за договором підряду №1 від 25.07.2001р. відповідно до актів виконаних робіт №3 від 29.03.2004р. та №4/1 від 01.04.2005р. буде здійснюватися починаючи з 01.05.2010р.

Аналізуючи вищевказані письмові докази в їх сукупності згідно з вимогами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що роботи за спірними актами виконані саме за договором підряду №1 від 25.07.2001р.

Вказані обставини підтверджуються безпосередньо актами виконаних робіт №3 від 29.03.2004р. та №4/1 від 01.04.2005р. та додатковою угодою №4 від 01.04.2005р., підписаними керівниками підприємств.

Зазначаючи у змінах до позовної заяви, що сторони помилково зазначили в актах про те, що роботи виконані за вказаним договором підряду, позивач не надав, як це передбачено ст. 33 ГПК України, жодного доказу, який би підтверджував ці доводи.

Твердження позивача про те, що додаткова угода №4 від 01.04.2005р. не підписувалася сторонами також належним чином не підтверджені.

Натомість визначення в додатковій угоді №4 строку оплати за актами виконаних рбіт №3 та №4/1, починаючи з 01.05.2010р. повністю відповідає домовленості сторін щодо продовження строку дії договору підряду №1 від 25.07.2001р., викладеній у додатковій угоді №3 від 31.12.2004р. до вищевказаного договору, наданій позивачем

Позивач помилково посилається на те, що сторонами укладений у спрощений спосіб договір на виконання робіт, зазначених в актах виконаних робіт, шляхом обміну документами, якими є вказані акти та виникнення у  відповідача на підставі цього договору обов”язку щодо оплати робіт.

Відповідно до ч. 2 ст. 184 ГК України, укладення договору на основі вільного волевиявлення сторін може відбуватися у спрощений спосіб або у формі єдиного документа, з додержанням загального порядку укладення договорів, встановленого статтею 181 цього Кодексу.

В силу ч. 1 ст. 181 ГК України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Акти виконаних робіт №3 та №4/1 фактично є підтвердженням виконання замовником передбаченого ст. 853 ЦК України обов”язку прийняти результат роботи, не можуть мати статусу договору у розумінні ч. 2 ст. 184 ГК України та ч. 1 ст. 207 ЦК України та не породжують прав та обов”язків сторін.

Посилання скаржника на припинення 31.12.2002р. зобов”язань за договором підряду №1 від 25.07.2001р. безпідставне. Підстави припинення зобов”язання були передбачені главою 19 чинного в той час ЦК УРСР і не містять у якості підстави припинення зобов”язання закінчення, встановленого договором строку його дії.

З огляду на викладене позовні вимоги задоволенню не підлягали.

З урахуванням вищенаведеного правові підстави для скасування рішення суду відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства “Дніпродріт” (м. Дніпропетровськ)  залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської  області від 26.12.2006р.у справі №10/365-06 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                                  Л. О. Лотоцька

Суддя                                                                                        Р. М. Бахмат

Суддя                                                                                        О. С. Євстигнеєв

З оригіналом згідно.

Помічник судді                                                      М.В. Юрченко

22.02.2007р.