ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

26.04.07
Справа №20/75-25/208

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського
суду у складі:

при секретарі Соколові А.А.,

представники сторін: (всудовому засіданні від 11.04.2007
р.)

кредиторів -

ТОВ ВКФ
«Стимул» -

Доля Є.І.,                 довіреність від 14.06.2005р. №
10;

ВАТ
«Запоріжгідросталь» -

Погорецький В.А., довіреність від 22.05.2006р. № 06/2;

АБ «АвтоЗАЗбанк» -

Оленець
С.М.,        довіреність від 15.01.2004р.
№ 2/079;

за участю:
ОСОБА_1,       арбітражний
керуючий, ліквідатор;

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу
ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Стимул»,

на ухвалу                      Господарського суду
Запорізької області від 23.01.2007 року

у справі                         № 20 / 75 - 25 / 208

про банкрутство
Товариства з обмеженою відповідальністю „Авен-Езер”,

69096, м. Запоріжжя, вул. Бородінська, 108;

кредитори                     Товариство з обмеженою
відповідальністю

Виробничо-комерційна фірма „Стимул”,

69002, м. Запоріжжя, вул. Горького, 115;

Дослідне
господарство „Мелітопольське”

Інституту зрошувального садівництва ім. М.Ф. Сидоренко

Української академії аграрних наук,

72311, м. Мелітополь Запорізької області, вул. Вакуленчука, 99;

Відкрите
акціонерне товариство «Спеціальне проектне

Конструкторсько-технологічне бюро «Запоріжгідросталь»,

69015, м. Запоріжжя, бул. Вінтера, 26;

Приватний
підприємець ОСОБА_2,

69001, м. Запоріжжя, вул. Чубаря, 4 кв. 57;

Відкрите
акціонерне товариство

по
газопостачанню та газифікації „Запоріжгаз”,

69035, м. Запоріжжя, вул. Заводська, 7;

(Див. на звороті)

Акціонерний банк „АвтоЗАЗбанк”,

69600, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 8;

банк                                ЗАТ КБ
„ПриватБанк”,

69035, м. Запоріжжя, прос. Леніна, 168;

Український інноваційний
банк „Укрінбанк”, Запорізька філія,

69001, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 2;

ліквідатор                   ОСОБА_1,

АДРЕСА_1;

встановили: У зв'язку з неспроможністю суб'єкта
підприємницької діяльності виконати після настання встановленого строку їх
сплати грошові зобов'язання перед кредиторами Товариством з обмеженою
відповідальністю Виробничо-комерційна фірма „Стимул”, Дослідним господарством
„Мелітопольське” Інституту зрошувального садівництва ім. М.Ф. Сидоренко
Української академії аграрних наук та Відкритим акціонерним товариством
«Спеціальне проектне Конструкторсько-технологічне бюро «Запоріжгідросталь»
подано заяву про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою
відповідальністю „Авен-Езер”.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від
18.08.2003р. порушено провадження у справі № 20/75 про банкрутство Товариства з
обмеженою відповідальністю „Авен-Езер”.

За результатами підготовчого засідання господарський суд
Запорізької області ухвалою від 29.08.2003р. зобов'язав кредиторів в
десятиденний строк подати в офіційний друкований орган оголошення про порушення
справи про банкрутство, призначив розпорядника майна.

19.09.2003р. в газеті „Голос України” № 176 таке
оголошення було опубліковано.

25.11.2003р. АБ «АвтоЗАЗбанк» подано заяву про включення
до реєстру вимог кредиторів, забезпечених заставою, в сумі 2.310.594,00 грн.

Заява про грошові вимоги обґрунтована тим, що
08.04.2002р. між АБ "АвтоЗАЗбанк", надалі - КРЕДИТОР, та ТОВ ВКФ
“Стимул” в подальшому - ПОЗИЧАЛЬНИК, був укладений кредитний договір за №
27/02. Відповідно до умов укладеного договору КРЕДИТОР надав ПОЗИЧАЛЬНИКУ
кредитну лінію в сумі $ 1.079.737, 85 на строк по 07.04.2004 року  зі сплатою по строковому кредиту - 18%
річних.

20.08.2003р. рішенням господарського суду Запорізької
області по справі № 17/241д, залишеним без змін постановою Запорізького
апеляційного господарського суду від 21.10.2003р., зазначений кредитний договір
№ 27/02 був розірваний. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю
Виробничо-комерційна фірма "Стимул" на користь Акціонерного банку
"АвтоЗАЗбанк" 6.158.825.80 грн. основного боргу, 85,00 грн. державного
мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу.

Зобов'язання ПОЗИЧАЛЬНИКА за кредитним договором № 27/02
від 08.04.2002 були забезпечені Договорами застави, посвідченими приватним
нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3ІНФОРМАЦІЯ_1,
згідно яких АБ "АвтоЗАЗбанк" у випадку невиконання ТОВ
"Стимул" своїх зобов'язань за кредитним договором № 27/02 від 08
квітня 2002 має право отримати задоволення за рахунок майна, заставленого
Товариством з обмеженою відповідальністю "Авен-Езер", на загальну
суму 2.310.594,00 грн., з яких: 2.071.858,00 грн. згідно до Договору застави,
посвідченого 08.04.2002 року за № 1257; та
238.736,00 грн., згідно Договору застави, посвідченого 29.05.2002 року
за № 1712.

За станом на момент звернення з заявою АБ «АвтоЗАЗбанк»
в попередньому судовому засіданні у справі № 20/75 ПОЗИЧАЛЬНИК не сплатив
КРЕДИТОРУ суму боргу.

За результатами попереднього засідання господарський суд
Запорізької області своєю ухвалою від 05.12.2003р. визнав майнові вимоги кредиторів
<…> АБ «АвтоЗАЗбанк» в сумі 2.310.594,00 грн. Реєстр вимог кредиторів
затвердив.

25.08.2005р. ліквідатором ТОВ «Авен-Езер» подано заяву
про перегляд ухвали господарського суду Запорізької області від 05.12.2003р. за
ново виявленими обставинами та виключення АБ «АвтоЗАЗбанк» з реєстру вимог
кредиторів. Заява ліквідатора була мотивована тим, що з розірванням кредитного
договору за рішенням суду, припинилося право застави на майно ТОВ «Авен-Езер».

Ухвалою господарського суду Запорізької області від
05.10.2006р., залишеною без змін постановою Запорізького апеляційного
господарського суду від 14.11.2005р., та постановою Вищого господарського суду
України від 04.04.2006р., клопотання ліквідатора ТОВ «Авен-Езер» про перегляд
ухвали господарського суду Запорізької області від 05.12.2003р. за ново
виявленими обставинами та виключення АБ «АвтоЗАЗбанк» з реєстру вимог
кредиторів залишено без задоволення.

05.10.2005р. ТОВ ВКФ «Стимул», головою комітету
кредиторів ТОВ «Авен-Езер», подано господарському суду Запорізької області
клопотання про   визнання   грошових
вимог   АБ  «АвтоЗАЗбанк» до  банкрута
у  розмірі  2.310.594,00 грн. виконаними 21.10.2003 року.

Клопотання голови комітету кредиторів мотивовано тим, що
відсутність зобов'язань по кредитному договору № 27/02 від 08.04.2002р.,
починаючи з 21.10.2003р. ( дата ухвалення рішення Запорізьким апеляційним
господарським судом у справі № 17/241д ), має наслідком припинення зобов'язань
банкрута по договорам застави №№ 831 і 836.

Господарський суд Запорізької області ( суддя Черкаський
В.І., при новому розгляді справи ), своєю ухвалою від 23.01.2007р. у справі №
20/75-25/208 клопотання голови комітету кредиторів залишив без
задоволення.

Ухвала суду мотивована тим, що грошові вимоги АБ
«АвтоЗАЗбанк» до боржника у розмірі 2.310.594,00 грн., що забезпечені заставою,
встановлені ухвалою суду від 05.12.2003р. Факти, встановлені рішенням
господарського суду, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких
беруть участь ті самі сторони.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим актом, у
поданій апеляційній скарзі ТОВ ВКФ «Стимул», кредитор, вказує на порушення норм
матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення
питання.

Згідно зі ст. 4-6 Господарського процесуального кодексу
України справи  у  місцевих
господарських судах розглядаються суддею одноособово. В порядку ч. 1 ст.
20 Господарського процесуального кодексу України суддя Дьоміна А.В. від ведення
справи не відсторонена. Відповідно, справа розглянута та рішення прийнято
суддею Черкаським В.І. у незаконному складі суду.

Крім того, рішенням господарського суду Запорізької
області у справі № 17/241д припинені зобов'язання сторін по кредитному договору
№ 27/02. Борг по кредитному договору стягнуто з ТОВ ВКФ «Стимул». Припинення
21.10.2003р. зобов'язань ТОВ ВКФ «Стимул» по кредитному договору № 27/02 від
08.04.2002р. має наслідком в силу статті 28 Закону України «Про заставу»
припинення зобов'язань ТОВ «Авен-Езер» по договорам застави №№831 і 836.

Окрім викладеного, застосування судом першої інстанції
ст. 35 Господарського процесуального кодексу України вважає необґрунтованим. В
силу статті 4 Кодексу ( 1798-12 )
господарський суд не застосовує акти державних та інших органів, якщо ці
акти не відповідають законодавству України.

Просить ухвалу господарського суду Запорізької області
від 23.01.2007р. у справі № 20/75-25/208 скасувати та ухвалити нове рішення.
Визнати грошові вимоги АБ  «АвтоЗАЗбанк»
до  банкрута  у
розмірі  2.310.594,00 грн.
повністю виконаними 21.10.2003 року.

Представники ВАТ «Запоріжгідросталь», кредитор, та
ліквідатор, арбітражний керуючийОСОБА_1, підтримали доводи апеляційної скарги.

АБ «АвтоЗАЗбанк», кредитор, скаргу оспорив. У відзиві на
апеляційну скаргу вказує на те, що вимоги АБ «АвтоЗАЗбанк» у розмірі
2.310.594,00 грн., що забезпечені заставою, встановлені ухвалою суду від
05.12.2003р. Факти, встановлені рішенням господарського суду, не доводяться
знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Розпорядженням голови Запорізького апеляційного
господарського суду від 30.03.2007р. № 998 справу передано для розгляду колегії
суддів у складі - головуючий суддя Антонік С.Г., суддів Юхименко О.В., Яценко
О.М.

В засіданні, відкритому 30.03.2007р. розгляд справи
відкладався на 11.04.2007р. о 12-40.

Дослідне господарство „Мелітопольське” Інституту
зрошувального садівництва ім. М.Ф. Сидоренко Української академії аграрних
наук, Приватний підприємець ОСОБА_2, Відкрите акціонерне товариство по
газопостачанню та газифікації „Запоріжгаз”, кредитори, ЗАТ КБ „ПриватБанк” та
Український інноваційний банк „Укрінбанк”, Запорізька філія, процесуальним
правом на участь представника в судовому засіданні не скористались.

Про дату, час і місце апеляційного розгляду
повідомлялись належним чином.

Запис розгляду судової справи здійснювався за допомогою
програмно-апаратного комплексу «Діловодство суду».

В засіданні, відкритому 11.04.2007р., оголошувалася
перерва до 26.04.2007р. о 09-20 для підготовки постанови у повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши представників сторін,
проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм
матеріального і процесуального права при винесенні оскаржуваної Ухвали,
знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог статті 14 Закону України „Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” від 14
травня 1992 року N 2343-XII, ( 2343-12 ), в редакції Закону N 784-XIV від
30.06.99р., розпорядник майна зобов'язаний окремо внести до реєстру вимоги
кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з  їх заявами, а за їх відсутності, - згідно з
даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно
боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав.

За змістом статті 15 Закону ( 2343-12 ) у попередньому
засіданні господарський суд розглядає реєстр вимог кредиторів, вимоги
кредиторів, щодо яких були заперечення боржника і які не були включені
розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів. За результатами розгляду
господарський суд виносить ухвалу, в якій зазначається розмір визнаних судом
вимог кредиторів, які включаються розпорядником майна до реєстру вимог
кредиторів, та призначається дата проведення зборів кредиторів.

Реєстр вимог кредиторів повинен включати усі визнані
судом вимоги кредиторів.

<…>

Ухвала є підставою для визначення кількості голосів, які
належать кожному кредитору при прийнятті рішення на зборах (комітеті)
кредиторів.

Як зазначено вище, за результатами попереднього засідання
господарський суд Запорізької області своєю ухвалою від 05.12.2003р. визнав
майнові вимоги кредитора АБ «АвтоЗАЗбанк» в сумі 2.310.594,00 грн.

Реєстр вимог кредиторів затвердив.

Окремою формою процесу є перегляд рішення за ново
виявленими обставинами.

25.08.2005р. ліквідатором ТОВ «Авен-Езер» подавалась
заява про перегляд ухвали господарського суду Запорізької області від
05.12.2003р. за ново виявленими обставинами.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від
05.10.2006р. клопотання ліквідатора залишено без задоволення.

Неповне з'ясування обставин, що мали значення для
справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи
процесуального права, могло б бути підставою для реалізації конституційної
засади судочинства на забезпечення апеляційного та касаційного оскарження
рішення суду.

Ухвала суду від 05.12.2003р. набрала законної сили.

Обов'язковість рішень суду є основною засадою
судочинства. І обставини, встановлені рішенням господарського суду, не
доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі
сторони в силу статті 35 Господарського процесуального кодексу України.

Наведена теза виключає спростування встановлених
обставин в загальному порядку. Відповідно, і факт припинення 21.10.2003р. зобов'язань
ТОВ «Авен-Езер» по договорам застави №№ 831 і 836.

При цьому посилання заявника апеляційної скарги на
незастосування судом статті 4 Кодексу ( 1798-12 ) є власним тлумаченням вимог
процесу.

Стаття 4 Кодексу ( 1798-12 ) - «законодавство, яке
застосовується при вирішенні господарських спорів».

За змістом Рішення Конституційного Суду України (справа
про тлумачення терміну "законодавство") від 9 липня 1998 року N
12-рп/98 термін "законодавство" досить широко використовується у
правовій системі в основному у значенні як сукупності законів та інших
нормативно-правових актів, які регламентують ту чи іншу сферу суспільних
відносин і є джерелами певної галузі права. <…> в поняття
"законодавство" включаються як закони та інші акти Верховної Ради
України, так і акти Президента України, Кабінету Міністрів України, а в деяких
випадках - також і нормативно-правові акти центральних органів виконавчої
влади.

Стосовно доводів особи, яка подала апеляційну скаргу,
про розгляд справи та прийняття рішення у незаконному складі суду.

Відповідно до статті 5 Закону ( 2343-12 ) провадження у
справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним
кодексом України ( 1798-12 ), іншими законодавчими актами України.

Господарські суди розглядають справи про банкрутство у
порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей,
встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника
або визнання його банкрутом" ( 2343-12 ).

В силу тієї ж статті 20 Кодексу ( 1798-12 ) суддя, який
брав участь в розгляді справи, не може брати участі в новому розгляді справи у
разі скасування рішення, ухвали, прийнятої за його участю.

Постановою Вищого господарського суду України від
28.11.2006р. судові рішення в частині розгляду клопотання голови комітету
кредиторів ТОВ «Авен-Езер» про визнання грошових вимог АБ «АвтоЗАЗбанк» у  розмірі
2.310.594,00 грн. повністю виконаними 21.10.2003 року скасовано. Справу
в цій частині направлено суду першої інстанції на новий розгляд.

Розпорядженням голови господарського суду Запорізької
області від 21.12.2006р. вирішення питання щодо визнання грошових вимог АБ
«АвтоЗАЗбанк» у  розмірі  2.310.594,00 грн. повністю виконаними 21.10.2003
року передано судді Черкаському В.І.

Ухвалою від 21.12.2006 року суддею Черкаським В.І.
прийнято до провадження справу № 20/75-25/208
в частині  вирішення питання щодо
розгляду клопотання.

Порушення або неправильного застосування норм
процесуального права не вбачається.

Окремо слід зазначити, що спосіб захисту порушеного права
шляхом вимоги про встановлення факту у господарському процесі є процесуально не
обґрунтованим.

Підстави для скасування або зміни Ухвали місцевого
господарського суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 101-106 Господарського процесуального
кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ТОВ ВКФ «Стимул» залишити без
задоволення.

Ухвалу господарського суду Запорізької області від
23.01.2007р. у справі № 20/75-25/208 залишити без змін.