ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"19" червня 2007 р.                                                  Справа № 17/204

м. Чернігів                                                                                         «19 »червня 2007 року

Суддя Кушнір І.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю:

Секретаря судового засідання: Чепурна О.В.

Представника позивача:  Ковпинець Н.В. –головний спеціаліст, довіреність від 12.06.2007р.;

Представника відповідача: не з’явився.

матеріали справи №17/204

За ПОЗОВОМ: Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Новгород-Сіверському районі

16000, Чернігівська область, м. Новгород-Сіверський,  вул. К.Маркса, 2

До ВІДПОВІДАЧА: Відкритого акціонерного товариства „Новгород-Сіверський райагрохім”

16000, Чернігівська область, м. Новгород-Сіверський,  вул. Шевченка, 23

Про стягнення 380,77 грн.

СУТЬ СПОРУ :

Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в  Новгород-Сіверському районі пред’явлено позов до ВАТ „Новгород-Сіверський райагрохім” про стягнення 380,77 грн. недоїмки по сплаті страхових внесків.

До прийняття рішення по справі від Позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог на 40,82 грн. боргу зі сплати пені. Остаточно Позивачем визначена сума стягнення 421,59грн., в т.ч. 380,77 грн. недоїмки зі сплати страхових внесків та 40,82 грн. пені.

Відповідач відзиву на позов не надав, явки представника в судове засідання не забезпечив, хоча двічі належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи (поштові повідомлення про вручення №499094 та №509219 свідчать про вручення ухвали та повісток 22.05.07р. та 08.06.07р. відповідно). За таких обставин неявка представника Відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті. Справа розглядається за наявними матеріалами.

Заслухавши Позивача, дослідивши надані докази, суд

ВСТАНОВИВ :

Враховуючи, що збільшення позовних вимог не суперечить законодавству та не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси і є правом Позивача, передбаченим ст.51 Кодексу адміністративного судочинства України, копія заяви направлена судом Відповідачу, суд приймає заяву Позивача про збільшення позовних вимог.

Відповідно до ст.15 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” від 23 вересня 1999 року №1105-ХІ/ (далі Закон №1105) страхування від  нещасного  випадку здійснює Фонд соціального страхування  від  нещасних  випадків - некомерційна самоврядна організація,  що  діє на підставі статуту,  який затверджується її правлінням.

Згідно ст.18 Закону №1105  виконавча дирекція Фонду соціального страхування від нещасних випадків є постійно діючим виконавчим органом правління Фонду. Виконавча дирекція є підзвітною  правлінню  Фонду,  проводить свою  діяльність  від  імені  Фонду  у  межах  та  в  порядку,  що визначаються його статутом і  Положенням  про  виконавчу  дирекцію Фонду  соціального страхування від нещасних випадків,  організовує та забезпечує виконання рішень правління Фонду.

Робочими органами виконавчої дирекції Фонду є її управління в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, відділення в районах та містах обласного значення, яким зокрема є Позивач.  Управління  та відділення  виконавчої дирекції Фонду є юридичними особами,  мають самостійні кошториси,  печатку  із  зображенням  Державного  Герба України та своїм найменуванням.

Відповідно до ч.ч.1.2 ст.46 Закону №1105, Фонд соціального  страхування від нещасних випадків провадить збір та акумулювання страхових внесків,  має автономну,  незалежну від будь-якої іншої, систему фінансування. Фінансування Фонду соціального страхування від нещасних випадків здійснюється за рахунок, зокрема, внесків роботодавців.

Згідно довідки Позивача Відповідач зареєстрований як платник страхових внесків до Фонду загальнообов’язкового державного страхування від нещасних випадків №.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 45 Закону №1105 роботодавець (в даному випадку Відповідач) як страхувальник зобов'язаний:

·          своєчасно та повністю сплачувати в  установленому  порядку страхові  внески  до  Фонду  соціального  страхування від нещасних випадків.

Даний обов’язок Відповідачем не виконано і за ним рахується заборгованість станом на 01.04.07р. по сплаті страхових внесків в сумі 746,61 грн. та 40,82 грн. пені, яка підтверджується розрахунковою відомістю Відповідача за І квартал 2007 року. Заборгованість Відповідачем була сплачено частково, в розмірі 365,84 грн. Залишок на момент подання позову по сплаті страхових внесків становить 380,77 грн. по сплаті страхових внесків та 40,82 грн. пені.

Згідно ч.1 ст.55 Закону №1105 спори щодо суми страхових внесків, а також щодо розміру шкоди та прав на її відшкодування, накладення штрафів та з інших питань вирішуються в судовому порядку.

Оскільки Відповідач добровільно зазначену суму не сплатив, Позивач звернувся з позовною заявою про стягнення з Відповідача 380,77 грн. недоїмки по сплаті страхових внесків та 40,82 грн. пені.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

При вирішенні питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.4 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України:

“У справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а  відповідачем  -  фізична  чи  юридична  особа,  судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.”

Покладення на Відповідача держмита у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, даною статтею взагалі не передбачено.

На підставі викладеного, суд не знаходить підстав для покладення на Відповідача обов’язку сплачувати держмито за розгляд даної справи.

Керуючись ст.ст.94, 158-163, п.6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.  Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства „Новгород-Сіверський райагрохім” (16000, Чернігівська область, м. Новгород-Сіверський, вул. Шевченка, 23, код 05491913, р/р в Новгород-Сіверському відділенні Ощадбанку, МФО 343143) на користь Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Новгород-Сіверському районі (16000, Чернігівська область, м. Новгород-Сіверський, вул. К.Маркса, 2, код 25975524, р/р0334 в УДК у Чернігівській області, МФО 853592) 380 грн. 77 коп. недоїмки зі сплати страхових внесків та 40 грн. 82 коп. пені.

Виконавчий лист видати після набрання постановою законної сили в разі надходження заяви особи, на користь якої ухвалено судове рішення.

3. Дана Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в наступному порядку. Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі. Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження. Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

4. Дана Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано  заяву  про  апеляційне  оскарження,  але апеляційна  скарга  не  була  подана  у  строк,  встановлений  цим Кодексом,  постанова або  ухвала  суду  першої  інстанції  набирає законної сили після закінчення цього строку. У  разі  подання  апеляційної скарги судове рішення,  якщо його  не  скасовано,  набирає  законної  сили   після   закінчення апеляційного розгляду справи.

5. Дана Постанова після набрання законної сили,  є обов'язковою для осіб,  які беруть  участь  у  справі,  для  їхніх правонаступників,  а також для всіх органів,  підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини,  які  були  встановлені постановою,  що набрала законної  сили,  в  одній  адміністративній   справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Суддя                                                                                          І.В. Кушнір