ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.07
Справа №  22/131/07

Суддя   Скиданова Ю.О.

За
позовом:
Закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «ВЕСКО»в особі
Запорізької філії Закритого акціонерного товариства «Страхова компанія
«ВЕСКО»,                               69036, м.
Запоріжжя, вул. Сталеварів, 3А,           до
відповідача: Відкритого акціонерного товариства
«АТП-2245»,                              69009, м.
Запоріжжя, вул. Скворцова, 211 Третя особа-1 на стороні
відповідача, яка  заявляє самостійних
вимог на предмет спору: гр.ОСОБА_1,                             НОМЕР_1, АДРЕСА_1
Третя особа-2 на стороні позивача, яка  заявляє самостійних вимог на предмет спору:
гр.ОСОБА_2,                              НОМЕР_2, м.
АДРЕСА_2

Суддя

Скиданова Ю.О.

Представники:

від
позивача:

Біла
О.С. -довіреність №1045-07/3 від 01.06.2007 р.

від
відповідача:

Гайдук
Ю.Г. -довіреність б/н від 22.05.2007 р.

від
третьої особи-1:

ОСОБА_1
-паспорт серія НОМЕР_3 від 09.10.1996 р.

від
третьої особи-2

Не
з'явився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

05.03.2007
р. до господарського суду Запорізької області звернулося закрите акціонерне
товариство «Страхова компанія «ВЕСКО»в особі Запорізької філії Закритого
акціонерного товариства «Страхова компанія «ВЕСКО»з позовом до відкритого
акціонерного товариства «АТП-2245»про стягнення 6851,00 грн..

Ухвалою
господарського суду Запорізької області від 05.03.2007 р. порушено провадження
по справі №22/131/07, судове засідання призначено на 12.04.2007 р.. Ухвалою
голови господарського суду Запорізької області від 12.04.2007 р. строк розгляду
спору по справі продовжено на один місяць. Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 12.04.2007 р. до участі у справі в якості третьої
особи-2 на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору
залучено гр.. ОСОБА_2, розгляд справи відкладено до 23.05.2007 р.. Ухвалою суду
від 23.05.2007 р. за клопотанням представників сторін, на підставі ст. 69 ГПК
України строк розгляду спру продовжено на два місяці., на підставі ст. 77 ГПК
України розгляд справи відкладено на 14.06.2007 р.. Розгляд справи відкладався
до 18.07.2007 р.. У судовому засіданні 18.07.2007 р. розгляд справи закінчено,
суддею на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини
рішення, за погодженням представників сторін.

Позивач
у судових засіданнях підтримав свої позовні вимоги з підстав викладених у
позовній заяві, обґрунтовує їх ст. ст. 15, 16, 22, 993, 1166, 1172, 1187, 1191
ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», просить позов задовольнити
з наступних підстав.  29.08.2006 р. по
вул. Зачиняєва в м. Запоріжжя сталася дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля ЗИЛ, НОМЕР_4, що належить відповідачу, під керуванням водія ОСОБА_1
та автомобіля ЗАЗ-DAEWOO Т 13110, НОМЕР_5, під керуванням ОСОБА_3. Зазначений
автомобіль ЗАЗ-DAEWOO Т 13110 застраховано в ЗАТ «СК «ВЕСКО»в особі ЗФ ЗАТ «СК
«ВЕСКО»(договір страхування НОМЕР_13 від 14.07.2006 р.). На підставі вказаного
Договору та висновку спеціаліста-автотоварознавця з визначення вартості
відновлювального ремонтуНОМЕР_5 від 09.09.2006 р. страхова компанія виплатила
ОСОБА_2. страхове відшкодування у розмірі 6601,00 грн.. Згідно з ст. 993 ЦК
України та ст. 27 Закону України “Про страхування” “До страховика, який
виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах
фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані
збитки”. Тобто, до позивача після сплати страхового відшкодування перейшло
право вимоги (регресу) до ВАТ «АТП-2245»в межах понесених фактичних витрат. ДТП
сталася з вини водія відповідача ОСОБА_1, цей факт, на думку позивача
підтверджується постановою  №
3-11064/2006  від 03.10.2006 р.
Ленінського районного суду. ОСОБА_1 на момент ДТП був працівником ВАТ
«АТП-2245»та знаходився при виконанні своїх трудових обов'язків. На підставі
викладеного та ст. 1172 ЦК України
позивач просить суд позов задовольнити.

Відповідач
проти позову заперечує, мотивуючи це тим, що шкода, яка спричинена водієм
ОСОБА_1 під час керування ним автомобілем ЗИЛ, НОМЕР_4, підлягає стягненню з
ОСОБА_1, оскільки на момент здійснення ДТП зазначений транспортний не належав
відповідачу. 25.08.2006 р. між відповідачем та ОСОБА_1 було укладено попередній
договір про укладення в майбутньому договору купівлі-продажу автомобіля та
договір оренди автомобіля. 01.09.006 р. між тими ж сторонами було укладено
договірНОМЕР_6 купівлі-продажу вищезазначеного транспортного засобу. Відповідач
стверджує, що його підприємство з ОСОБА_1 у трудових відносинах не перебувало
на момент вчинення ДТП, а тому підстави стягнення з ВАТ «АТП-2245»шкоди
завданої ОСОБА_1 відсутні. Таким чином, відповідач не може відшкодувати
позивачу збитки, які виникли не з його вини.

Третя
особа-1, у судових засіданнях пояснив суду, що дійсно 29.08.2006 р. за його
участю сталося ДТП на вул. Зачиняєва у м. Запоріжжя, про що інспектором ДАЇ
було складено протокол про адміністративне порушення. Ленінським районним судом
м. Запоріжжя 03.10.2006 винесено постанову по справі №3-11064/2006 якою
встановлено вину ОСОБА_1 у здійсненому правопорушенні передбаченому ст. 124
Кодексу України про адміністративне правопорушення, та постановлено накласти на
ОСОБА_1 штраф. Постановою апеляційного суду
Запорізької області №33-11 від 22.01.2007 р. постанову судді Ленінського
районного суду м. Запоріжжя від 03.10.2006 р. у відношенні ОСОБА_1 -відмінено і
справу провадженням закрито в зв'язку з закінченням строку притягнення до
адміністративної відповідальності. Враховуючи зазначене, третя особа-1 не
вважає себе винним у зазначеному ДТП.

Третя
особа-2,  до суду не з'явилася, про
причини неявки до суду не повідомила, письмових пояснень та витребуваних судом
документів не надала.

При
розгляді справи судом було витребувано з Ленінського районного суду м.
Запоріжжя адміністративну справу НОМЕР_7 відносно ОСОБА_1.

Сторони
заявили клопотання про проведення судових засідань без застосування технічних
засобів фіксації судового процесу, яке судом задоволено.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши
пояснення сторін суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи
з наступного.

29.08.2006
р. на вул. Зачиняєва у м. Запоріжжя сталася дорожньо-транспортна пригода за
участю автомобіля ЗИЛ, НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_1та автомобіля ЗАЗ-DAEWOO
Т 13110, НОМЕР_5, під керуванням ОСОБА_2, що підтверджується матеріалами
справи. Вищезазначений автомобіль, що перебував під керуванням ОСОБА_2
застраховано страховою компанією позивача, що підтверджується наявною в
матеріалах справи копією договору страхування наземного транспорту
№2584-а/06ЗП.

Ленінським
районним судом м. Запоріжжя 03.10.2006 винесено постанову по справі
№3-11064/2006 якою встановлено вину ОСОБА_1 у здійсненому правопорушенні
передбаченому ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення, та
постановлено накласти на ОСОБА_1 штраф.

Постановою
апеляційного суду  Запорізької області
№33-11 від 22.01.2007 р. постанову судді Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 03.10.2006 р. у відношенні ОСОБА_1 -відмінено, а провадження у
справі закрито у зв'язку із закінченням строку притягнення до адміністративної
відповідальності.

Позивачем
додано до матеріалів справи копію страхової справи, з якої вбачається факт
виплати страховою компанією позивача гр. ОСОБА_2. страхової суми, а саме
6601,00 грн.. Також, страхова компанія мала додаткові витрати -по оплаті послуг
експерта -в сумі 250 грн.. Таким чином, на думку позивача збитки завдані йому
під час дорожньо-транспортної пригоди відповідачем складають 6851,00 грн.

У
матеріалах справи містяться попередній договір про укладення в майбутньому
договору купівлі-продажу від 25.08.2007 р. між ВАТ “АТП-2245” (продавець) та
громадянином ОСОБА_1, за яким сторони за договором погодилися укласти в
майбутньому договір купівлі-продажу, за яким відповідач продасть гр. ОСОБА_1
автомобіль ЗИЛ-ММЗ 554М, 1987 року випуску, двигун № НОМЕР_10, шасі НОМЕР_11,
державний реєстраційний номер НОМЕР_8  що
належить ВАТ “АТП-2245” на праві власності.

Отже,
за вказаним попереднім договором від 25.08.2007 р. право власності на
автомобіль ЗИЛ, НОМЕР_12, до підписання основного договору купівлі-продажу
залишається за ВАТ “АТП-2245”.

Основний
договір купівлі-продажу транспортного засобу НОМЕР_6 між ВАТ “АТП-2245” та гр.
ОСОБА_1 був укладений 01.09.2007 р., тобто на момент здійснення ДТП 29.08.2007
р. власником автомобіля ЗИЛ, НОМЕР_4, було ВАТ “АТП-2245”.

Крім
того, в матеріалах справи міститься договір оренди автомобіля від 25.08.2006
р., укладений між ВАТ “АТП-2245” та гр. ОСОБА_1, відповідно до якого відповідач
передав гр.. ОСОБА_1 у тимчасове користування та володіння автомобіль ЗИЛ-ММЗ
554М, НОМЕР_4. Даний договір підписаний обома сторонами, але не засвідчений
нотаріально.

Відповідно
до ч. 2 ст. 799 ЦК України договір найму транспортного засобу за участю
фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. У разі недодержання
сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є
нікчемним (ч. 1 ст. 220 ЦК України).

Таким
чином, згідно з вищезазначеними приписами ст.ст. 220, 799 ЦК України договір
оренди автомобіля від 25.08.2007 р. між ВАТ “АТП-2245” та гр. ОСОБА_1 є нікчемним.

Частиною 1 статті 1166 ЦК України
встановлено, що майнова шкода, завдана
майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Згідно із приписами ч. 2 ст. 1187 ЦК
України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою,
яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим
об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену
небезпеку.

Відповідно
до ст. 993 ЦК України  до страховика,
який виплатив страхове  відшкодування за
договором  майнового страхування, у межах
фактичних витрат переходить право
вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове  відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

На
думку суду посилання позивача на те, що саме відповідач винен в
дорожньо-транспортній пригоді, внаслідок якої позивачем понесені збитки, не
обґрунтоване, оскільки з вищевикладеного вбачається, що ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності притягнуто не було, апеляційним судом
Запорізької області скасовано постанову Ленінського районного суду від  03.10.2006 р. відносно останнього, а справу
провадженням закрито в зв'язку з закінченням строку притягнення до
адміністративної відповідальності.

Таким
чином, у визначеному законодавством порядку не встановлено, що особою, винною у
ДТП, що відбулося 29.08.2006 р. на вул. Зачиняєва у м. Запоріжжя за участю
автомобіля ЗИЛ, НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля ЗАЗ-DAEWOO Т
13110, НОМЕР_5, під керуванням ОСОБА_2, є гр. ОСОБА_1.

На
підставі викладеного суд дійшов висновку, що відсутні підстави для стягнення з
підприємства відповідача збитків завданих внаслідок ДТП, оскільки позивачем не
доведено вини відкритого акціонерного товариства “АТП-2245”.

Таким
чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача  6651,00 грн. збитків в порядку регресу
необґрунтована та не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України
судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.44,49,82,84,85 ГПК
України, суд

ВИРІШИВ:

1.          В позові  відмовити.

Рішення господарського   суду
набирає   законної   сили
після закінчення десятиденного строку з дня його підпису.

Рішення оформлено і підписано згідно із
вимогами ст. 84 ГПК  України 16 серпня
2007 року.

Суддя
Ю.О. Скиданова