ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2007                                                                                   Справа № 31/145-07

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:   судді Науменко І.М. –доповідач

суддів: Білецької Л.М., Голяшкіна О.В.

при секретарі судового засідання: Прокопець Т.В.

За участю представників сторін:

від відповідача-1:  Грабовий Валерій Миколайович, представник, довіреність №б/н  від 26.03.07;

від відповідача-2:  Страшнова Світлана Вікторівна, представник, довіреність №35  від 07.04.07;

від позивача:  Первушин Юрій Юрійович адвокат, довіреність №б/н  від 01.06.07;

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю. „Триком”, Дніпропетровська область на рішення  господарського суду Дніпропетровської області від 25.04.07р.   у справі № 31/145-07

за позовом            товариства з обмеженою відповідальністю. „Триком”, Дніпропетровська область

до              В1: приватного підприємства „ВітАрт”, Дніпропетровська область

В2: товариства з обмеженою відповідальністю фірма „Кассіопея-ГОФ Михайлівська”, м. Донецьк

про  визнання договору недійсним

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Триком», м. Павлоград, звернулося до господарського суду з позовом, в якому просить  визнати недійсним договір № 29/11 від 29.11.2004р. про заміну боржника у зобов’язанні.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач вказаного договору не укладав, не знав про його існування, підпис у договорі від імені позивача вчинено невстановленою особою, позивач не здійснював дії що до виконання умов оспорюваного договору, підписання договору директором Трошиною Л.В. суперечить умовам договору. Позивач наполягав на призначенні почеркознавчої експертизи на предмет встановлення, чи належить підпис на договорі № 29/11 виконаної від імені Трошиної Л.В. саме Трошиній Л.В.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 25.04.2007р. по справі № 31/145-07 в позові відмовлено повністю.

Приймаючи оскаржуване рішення господарський суд виходив  з того, що оглянутий в судовому засіданні оригінал договору містить підпис від імені позивача та скріплений його печаткою. Посилаючись на ч 2 ст. 207 ЦК України, з огляду на той факт, що підпис скріплений печаткою позивача,  суд відхилив клопотання позивача про призначення почеркознавчей експертизи.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить зазначене рішення скасувати, посилаючись на те, що рішення суду винесено з порушенням закону, оскільки господарський суд неповно з’ясував обставини справи, тому неправильно застосував норми матеріального та процесуального права. Позивач просить спірне рішення скасувати та задовольнити позовні вимоги посилаючись на те, що суд, фактично визнав належним скріплений печаткою підпис від імені директора нового боржника Трошиной Л.В. та безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про призначення судової експертизи.

Відповідач приватне підприємство «ВітАрт»апеляційну скаргу не визнав, вказавши на недоцільність проведення почеркознавчих експертиз, та на подальше схвалення оспорюваної  угоди позивачем.

Відповідач товариство з обмеженою відповідальністю фірма «Кассіопея –ГЗФ Михайлівська»апеляційну скаргу не визнав, вказавши на недоцільність проведення почеркознавчих експертиз, та на подальше схвалення оспорюваної  угоди позивачем.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши представників сторін, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу, рішення господарського суду Дніпропетровської області скасувати, позов задовольнити з огляду на наступне.

Судова колегія вважає, господарський суд неправильно застосував ч 2 ст. 207 ЦК України. Зазначена норма встановлює вимоги до письмової форми правочину. А саме вказує, що правочин, який вчиняє юридична особа,  підписується  особами, уповноваженими  на  це  її  установчими документами,  довіреністю, законом   або   іншими   актами   цивільного   законодавства,   та скріплюється печаткою. Але за змістом наведеної норми скріплення печаткою не є посвідченням підпису уповноваженої особи від імені юридичної особи.  Господарський суд не перевірив доводів позивача про неналежність підпису повноважній особі –директору ТОВ «Триком»Трошиной Л.В. та безпідставно в порушення ст. ст. 33, 41 ГПК України відхилив клопотання позивача про призначення почеркознавчої експертизи для встановлення обставин, важливих для розгляду справи.

За клопотанням представника ТОВ «Триком» до матеріалів справи були залучені результати двох судово-почеркознавчих експертиз проведених в ході розслідування кримінальної справи № 35070536. Експерти були попереджені про кримінальну відповідальність по ст. 384 КК України та діяли на підставі постанов слідчого про призначення судово-почеркознавчої експертизи.

Почеркознавча експертиза № 70/04-331 від 13.06.2007р.  показала, що неможливо встановити чи Трошиною Л.В. виконано підпис на договорі від 29.11.2004р. про заміну у зобов’язанні № 29/11 між ТОВ «Кассіопея –ГОФ Михайлівська»в особі генерального директору Мартинова О.В., ТОВ «Триком»в особі Трошиної Л.В. та ПП фірмою «ВітАрт»в особі Савенкова В.А. від ім’я Трошиної Л.В.  До такого висновку експерт дійшов встановивши як розбіжності підпису на договорі так і співпадання загальних ознак з примірниками підпису Трошиної Л.В. Дана експертиза була проведена лише при наявності експериментальних зразків почерку Трошеної Лариси Валентинівни та оригіналу договору № 29/11 від 29.11.2004р.

За результатами почеркознавчої експертизи № 5981 від 06.07.2007р. виконаної експертами Харківським Науково-дослідним інститутом судових експертиз з використанням експериментальних та вільних зразків підпису, а також з використанням оригіналу договору 29/11 від 29.11.2004р. експертиза показала, що підпис від імені Трошиної Л.В. в договорі про заміну боржника 29/11 від 29.11.2004р. розташованої у графі «Новий боржник»строчка  «Директор», виконана не Трошиною Ларисою Валентинівною, а іншою особою.

Поаналізувавши вказані обставини, які були встановлені під час розгляду в апеляційному суді, і не могли бути встановлені у суді першої інстанції у зв’язку з тим, що судом було порушено право позивача встановлене ст. 33 ГПК України суд дійшов висновку, що договір № 29/11 від 29.11.2004р.  про заміну у зобов’язанні між ТОВ «Кассіопея –ГОФ Михайлівська»в особі генерального директору Мартинова О.В., ТОВ «Триком»в особі Трошиної Л.В. та ПП фірмою «ВітАрт»в особі Савенкова В.А. від ім’я Трошиної Л.В. був підписаний не Трошиною Л.В. а іншою особою. Таким чином, спірний договір не відповідає вимогам ст. 207 ЦК України та 181 ГК України, оскільки не був підписаний уповноваженою особою від імені позивача.

Посилання відповідачів на подальше схвалення умов спірного договору не підтверджуються належними доказами. Відповідачі посилалися на копії документів засвідчені печаткою та підписом Позивача. Позивач заперечував існування наданих відповідачами копій акту, оскільки оригінали вказаних документів суду надані не були.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку що договір № 29/11 від 29.11.2004р.  про заміну у зобов’язанні між ТОВ «Кассіопея –ГОФ Михайлівська», ТОВ «Триком» та ПП фірмою «ВітАрт»не був укладений в порядку передбаченому законом. Тобто договір № 29/11 від 29.11.2004р.  про заміну у зобов’язанні між ТОВ «Кассіопея –ГОФ Михайлівська», ТОВ «Триком»та ПП фірмою «ВітАрт»не породжував для сторін  юридичних прав та обов’язків. Відповідно до закону недійсність правочину можу бути встановлена лише при наявності укладеного правочину суд вважає за необхідне рішення господарського суду скасувати, позов задовольнити.

На підставі наведеного, та керуючись ст.ст. 103, 104, 105 ГПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Триком», м. Павлоград задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2007р. по справі № 31/145-07  скасувати.

Позов задовольнити.

Визнати недійсним договір про заміну боржника в зобов’язанні № 29/11 від 29.11.2004р., укладений між товариством з обмеженою відповідальністю „Кассіопея-ГОФ Михайлівська” з одного боку, товариством з обмеженою відповідальністю „Триком” з другого боку та приватним підприємством фірма „ВітАрт” з третього боку.

Постанова може бути оскаржена до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя                                                                              І.М. Науменко

Суддя                                                                                         Л.М. Білецька

Суддя                                                                                                   О.В. Голяшкін

З оригіналом згідно

Помічник судді                                                  К.С. Лукінова