ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.06.07р.

Справа № 28/145-07

За позовом  Дніпропетровського національного університету

до  Комунального житлового ремонтно-експлуатаційного виробничого підприємства Бабушкінського району

про стягнення 361 670,21 грн.

Суддя  Манько Г.В.

Представники:

Від позивача: Гордієнко Т.О. - дов. від 19.09.07р., Кучерук Д.Х.- дов. від 15.05.07р.

Від відповідача: Поновічева З.Г. дов. від 09.01.07р.

СУТЬ СПОРУ:

Дніпропетровський національний університет звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення з  комунального житлового ремонтно-експлуатаційного виробничого підприємства Бабушкінського району м.Дніпропетровська заборгованість за постачання  теплової енергії в сумі 361 670 грн. 21 коп. та  судових витрат.

Позивач наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі та наполягав, що сума позовних вимог  361 670 грн. 21 коп. є заборгованістю за договором про постачання теплової енергії №5 від 28.10.2004р. за період з 01.01.2000р. по 31.12.2006р.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог посилаючись на недійсність договору №5 від 28.10.2004р.  про постачання електричної енергії в зв'язку з тим, що він підписаний неповноважною особою. Також представник відповідача при розгляді справи просив суд застосувати строк позовної давності.

На підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України  в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши наявні матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представників сторін господарський суд, -

Встановив:

Позивачем та працівником відповідача було підписано договір № 5 про постачання теплової енергії. Датований договір 28 жовтня 2004р. (далі Договір 1). В Договорі мається надпис представника відповідача, що договір підписаний з протоколом розбіжностей.

Згідно вимог ст.ст. 7.2 –7.4 Договору 1 розрахунковим періодом є календарний місяць, остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію проводиться впродовж 5 діб після одержання рахунку енергопостачальної організації.

Представником відповідача надано до суду протокол розбіжностей, який, як наполягає представник відповідача, направлявся  позивачу. Інше судом не встановлено.  У зазначеному протоколі  відповідач наполягав на внесенні до договору наступних умов: виключення пункту, що облік тепла ведеться розрахунковим способом, та передбачав встановлення приладів обліку теплової енергії. Також виключав свою відповідальність за неплатежі мешканців будинків, яким здійснюється теплопостачання. Протокол розбіжностей підписано начальником комунального житлового ремонтно-експлуатаційного виробничого підприємства Бабушкінського району м.Дніпропетровська.

Встановлено, що Договір 1 підписано головним інженером комунального житлового ремонтно-експлуатаційного виробничого підприємства Бабушкінського району м.Дніпропетровська, який згідно своєї посадової інструкції не уповноважений підписувати будь –які договори.  На підписання спірного Договору головному інженеру довіреність не видавалась. Також встановлено, що на дату підписання Договору 1  начальник комунального житлового ремонтно-експлуатаційного виробничого підприємства Бабушкінського району м.Дніпропетровська виконував свої обов'язки, у відпустці та відрядженні  не знаходився.

Встановлено, що в подальшому відповідачем фактично було прийнято до виконання умови Договору 1 за виключенням пункту 12.4, згідно умов якого він повинен до 01.11.2005р. сплатити заборгованість в сумі 258 195 грн. 63 коп. яка виникла на 01.11.2004р.

Крім того, між позивачем та відповідачем було укладено договір № 5 на постачання теплової енергії від 01.10. 1996р. (далі Договір 2)  Згідно умов Договору 2 постачальник зобов'язується постачати теплову енергію, а споживач зобов'язується здійснювати оплачувати надані рахунки плановими платежами 10 –15 числа поточного місяця.

Також, між позивачем та відповідачем було укладено договір № 5 на постачання теплової енергії від 06.10. 2002р. (далі Договір 3).

Відповідачем на адресу позивача направлялись відповідні листи, якими відповідач визнавав наявність заборгованості за Договором 2 та Договором 3, яка виникла у період дії зазначених договорів, як заборгованість виключно за вказаними договорами.

Позивач наполягає, що заборгованість за період з 01.01.2000р. по 28.10. 2004р. є заборгованістю за Договором 1 та просить суд її стягнути з відповідача виключно як заборгованість за Договором 1.

Встановлено, що станом на 08.02.2007р., на час надходження позовної заяви до суду, заборгованість за Договором 1 за період з 01.11.2004р. по 31.12.2006р. складала 138 473 грн. 48 коп. Протягом часу розгляду справи за вказаний період відповідачем у добровільному порядку було погашено заборгованість за період з 01.11.2004р. по 31.12.2006р. в сумі 44 652 грн. 76 коп.

Таким чином, заборгованість за теплопостачання відповідача перед позивачем, яка виникла до 28 жовтня 2004р. слід вважати заборгованістю за Договором 2 та Договором 3.

Згідно вимог ст.ст. 203; 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину вимог, встановлених Цивільним кодексом України, в тому числі особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Вимогами ст. 117 Цивільного кодексу України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що право чин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

За вимогами ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймаючи рішення має право визнати недійсним повністю чи у певній частині пов'язаний з предметом спору договір, який суперечить законодавству.

З огляду на викладене, Договір 1 в частині п. 12.4 підлягає визнанню недійсним.

Щодо позовних вимог за період з 01.11.2004р. по 31.12.2006р., то вони обґрунтовані, та підтверджені матеріалами справи.

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк у відповідності з вказівками закону, договору; одностороння відмова від виконання зобов’язань не допускається.

Відповідно до вимог ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Позовні вимоги позивача по стягненню заборгованості за теплопостачання за період з 01.11.2004р. по 31.12.2006р. обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та  підлягають задоволенню в сумі 93 820 грн. 72 коп.

Відповідно статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються  на  сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Провадження по справі щодо стягнення заборгованості  44 652 грн. 76 коп. за період з  01.11.2004р. по 31.12.2006р. підлягає припиненню на підставі ст. 80 ч. 1 п. 1-1 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 80 ч. 1 п. 1-1,   82-85, 116, Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 203, 215, 217, 525, 526, 629 Цивільного кодексу України,  господарський суд,  -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити  частково.

Визнати недійсним п. 12.4 договору № 5 про постачання теплової енергії від 28 жовтня 2004р.

Стягнути з комунального житлового ремонтно-експлуатаційного виробничого підприємства Бабушкінського району м.Дніпропетровська (49030, Дніпропетровська область, м.Дніпропетровськ, вул.. Центральна, 2/4, ) на користь  Дніпропетровського національного університету (49050, Дніпропетровська область, м.Дніпропетровськ, вул. Наукова, 13, ) заборгованість за договором   № 5 про постачання теплової енергії від 28 жовтня 2004р. в сумі  93 820 грн. 72 коп., державне мито 1384 грн. 73 коп., за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу  45 грн. 18 коп.

Припинити провадження по справі в частині стягнення 44 652 грн. 76 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя

Г.В. Манько

Рішення підписано 27.06.07