СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

місто севастополь

10 липня 2007 року

Справа № 2-23/1335-2007А

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Градової
О.Г.,

суддів                                                                      Голика
В.С.,

Волкова К.В.,

секретар судового засідання                                        Алєєва А.М.

за участю представників сторін:

позивача: Душенчук
Т.Б., довіреність №7221910-0 від 22 березня 2007 року,

відповідача: не з'явився,

розглянувши апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції у Сімферопольському районі Автономної
Республіки Крим на постанову Господарського суду Автономної Республіки Крим
(суддя  Іщенко Г.М.) від 15 травня 2007
року у справі № 2-23/1335-2007А за позовом Державної податкової інспекції у
Сімферопольському районі Автономної Республіки Крим (вул. Белова, 2, Мирне,
Сімферопольський р-н, 97503) до          фізичної
особи - підприємця  ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)
про стягнення 1902,26 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача
на користь бюджету податкового боргу -штрафу за неподання декларацій  з податку на додану вартість у сумі  1530грн. і пені по ньому -  372,26 грн., всього - 1902,26 грн.

Позов мотивований тим, що сума штрафу узгоджена, відповідач отримав
податкове повідомлення-рішення, не оскаржував його, але у встановлений строк
суму штрафу не сплатив.

При розгляді справі судом першої інстанції встановлено, що позивачем
прийнято податкове повідомлення-рішення про застосування до відповідача  штрафних санкцій, яки в адміністративному
порядку не оскаржувались, штраф не сплачено.

Постановою місцевого господарського суду позов задоволено частково.
Стягнуто з відповідача до Державного бюджету борг у сумі 1530грн. В частині стягнення
пені в сумі 372,26 грн. в позові відмовлено.

Судове рішення мотивовано тим, що позивачем не надані докази
повідомлення відповідача про донарахування пені, по витягу з облікової картки
відповідача борг становить 1530грн.

Позивач надав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати в
частині відмови стягнення пені у сумі 372,26 грн., позов задовольнити повністю.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судове рішення пийнято з порушенням норм
матеріального права.

Заперечень на апеляційну скаргу не надійшло.

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної
скарги, відповідач не скористувався правом на участь у судовому засіданні, про
час і місто судового засідання був сповіщений -отримав повістку.

На підставі статей 184, 195, 196, 198 Кодексу адміністративного
судочинства України апеляційний господарський суд витребував додаткові доказі
(а.с. 69-80), розглянув справу і встановив наступне.

30 березня 2004 року Сімферопольською міжрайонною державною податковою
інспекцій (правонаступником якою є позивач -а.с. 69-73) прийнято податкове
повідомлення-рішення №НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій за не подачу у
встановлений строк декларацій з податку на додану вартість у сумі 1530грн., яке
отримано відповідачем 30 березня 2004 року (а.с.38, 39-40).

Це податкове зобов'язання у судовому чи адміністративному порядку
платником податків не оскаржувалися  та
було узгоджено у день отримання податкового повідомлення - рішення.

Вказана сума штрафу не сплачена до наступного часу. За що податковим
органом нарахована пеня у сумі 372,26грн. за період з 9 квітня 2004 року до 31
травня 2006 року,  що
підтверджується  корінцями першої і другої
вимог, отриманих відповідачем 26 червня і 23 жовтня 2004 року витягами з картки
особливого рахунку, розрахунком пені (а.с. 15, 16, 10-12, 17, 78, 80).

З свідоцтва про реєстрацію платником податку на додану вартість, заяви
(а.с. 74-77) та пояснень представника позивача слідує, що за власним бажанням
відповідач з 21 грудня 2001 року зареєстрований як платник податку на додану
вартість, свідоцтво не анулювалося.

Відповідно до пункту 3.1.1. Закону України „Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами
” №2181-III від 21 грудня 2000 року (далі Закон України №2181-III) активи
платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його
податкового боргу виключно за рішенням суду.

А тому апеляційний господарський суд вважає правильним стягнення
несплаченого податкового боргу на підставі судового рішення.

Згідно до статті 16 вказаного Закону України №2181-III після закінчення
встановлених строків погашення узгодженого податкового зобов'язання на суму
податкового боргу нараховується пеня у розмірі 120 відсотків річних облікової
ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого
податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того,
яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у
його сплаті.

Пункт 4.2 Інструкції про порядок нарахування та погашення пені,
затвердженої наказом  Державна податкова
адміністрація України N77 від 1 березня 2001 року, зареєстрованого в міністерстві
юстиції України 16 березня 2001 року за №2405431, передбачає, що погашення сум
нарахованої та несплаченої пені здійснюється у загальному порядку,
установленому для погашення податкового боргу.

Апеляційний господарський суд не згодний з обґрунтуванням суду першої
інстанції про те, що суми пені не були податковим органом узгоджені з платником
податку, що стало підставою для відмови у позову.

Статті  16 та 5 Закону України
N2181-III не передбачають необхідності узгодження нарахування пені та
направлення податкового повідомлення. Таке узгодження пені не можливо тому, що
узгодження податкового зобов'язання відбувається у певний строк (в день
отримання податкового повідомлення-рішення, якщо не почата процедура
адміністративного узгодження), який не співпадає з нарахуванням пені, тому що
нарахування пені починається через 10 днів після узгодження податкового
зобов'язання.

Відповідач надав розрахунки нарахованої пені, яки здійснені відповідно
до вимог статті 16 Закону України N2181-III, заперечень про такого розрахунку
відповідач не надав. А тому вказана сума пені підлягає стягненню.

На підставі вказаного, апеляційний господарський суд вважає, що
апеляційна скарга обґрунтована і підлягає задоволенню, місцевим господарським
судом рішення прийнято з порушенням норм матеріального права, що привело до прийняття
неправильного рішення, це є підставою для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 195, 198, 205, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Сімферопольському
районі Автономної Республіки Крим задовольнити.

Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 15 травня
2007 року по справі №2-23/1335-07А скасувати.

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з  фізичної особи - підприємця  ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, відомі банківські
реквізити : рахунокНОМЕР_2 у КФ АКБ „Мрія”, м.Сімферополь, МФО 384618,
ідентифікаційний номер НОМЕР_3) на користь Державного бюджету України ( рахунок
0269, код платежу 16050200, одержувач: місцевий бюджет Гвардійської
сільської ради, банк одержувач: Управління Державного казначейства в АР Крим,
м.Сімферополь, МФО 824026, ідентифікаційний код у ЄДРПО України 24040814)
податковий борг з штрафу за не подачу у встановлений строк декларацій з податку
на додану вартість у сумі 1530грн. та пеню за період з 9 квітня 2004 року до 31
травня 2006 року у сумі 372,26грн., усього 1.902,26грн.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, відомі банківські реквізити рахунок НОМЕР_2 у КФ АКБ
„Мрія”, м.Сімферополь, МФО 384618, ідентифікаційний номер НОМЕР_3) на користь
Державного бюджету України (рахунок 0269, код платежу 16050200,
одержувач: місцевий бюджет Гвардійської сільської ради, банк одержувач:
Управління Державного казначейства в АР Крим, м.Сімферополь, МФО 824026,
ідентифікаційний код у ЄДРПО України 24040814) державне мито у сумі 102грн.

Господарському суду Автономної Республіки Крим надати виконавчі
документи.

Постанова набирає силу з моменту
проголошення.

Постанова може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з моменту
проголошення.

Головуючий суддя

Судді