ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2007 р.
№ 13/53пн

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Божок В.С. –головуючого,

Костенко Т.Ф.,
Коробенко Г.П.

розглянувши матеріали
касаційної скарги
Ленінської міжрайонної державної податкової інспекції у м. Луганську

на постанову
Луганського апеляційного господарського суду
від 12.07.2005р.

у справі
господарського суду Луганської області

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "Топцентр", м. Луганськ

до
1) Кам’янобрідського відділу державної виконавчої служби Луганського міського управління юстиції, м. Луганськ
2)  товариства з обмеженою відповідальністю "Октан", м. Луганськ
3) Ленінської міжрайонної державної податкової інспекції у м. Луганську

про
визнання права на майно та звільнення майна з-під арешту

за участю представників:

позивача: не з’явився,

відповідача 1: не з’явився,

відповідача 2: не з’явився,

відповідача 3: не з’явився,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Топцентр" звернулось до  господарського суду з позовом про визнання права власності на майно:  бензин А-80, А-95, А-92, дизпаливо, касові апарати Datecs N D777.01, яке знаходилось на автозаправних станціях за адресами: м. Луганськ, вул. Зарічна, 2 і  вул. Ломоносова, 946, та звільнення його з під арешту проведеного державним виконавцем на виконання наказу господарського суду Луганської області від 29.09.04р. по справі № 12/3пд(3/32пд) про стягнення з ТОВ "Октан" на користь держави 154152 грн. 20 коп.

Рішенням господарського суду Луганської області від 26.04.2005р. у справі № 13/53пн, залишеним без змін постановою Луганського апеляційного господарського суду від 12.07.2005р. з даної справи, позов задоволено.

Судові рішення мотивовано обгрунтованістю позовних вимог з посиланням на договори позивача від 19.01.2005р. з ТОВ "Енергоснаб" на поставку ТОВ "Топцентр" паливно-мастильних матеріалів і з ТОВ "Октан"  купівлі-продажу касових апаратів та відсутність доказів на підтвердження права власності ТОВ "Октан" на спірне майно.

Не погоджуючись з вказаним рішенням та постановою у даній справі  Ленінська МДПІ у м. Луганську звернулась з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову, мотивуючи скаргу тим, що судами порушено норми матеріального та процесуального права.

У відзиві ТОВ "Топцентр" на касаційну скаргу, останнє просить залишити судові рішення без змін, а касаційну скаргу без задоволення.

Сторони не скористались своїм процесуальним правом на участь у судовому засіданні суду касаційної інстанції.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оспорюваних  судових актів, знаходить необхідним касаційну скаргу  задовольнити   частково, враховуючи наступне.

Розглядаючи касаційну скаргу та перевіряючи юридичну оцінку обставин справи і повноту їх встановлення у відповідності до приписів ст. 1115 ГПК України, касаційна інстанція вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до постанови Пленуму ВС України від 29.12.1976 р. № 11 "Про судове рішення", обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні, а мотивувальна частина рішення наряду з іншим повинна містити  також і посилання на закон та інші нормативні акти матеріального права, на підставі яких визначено права і обов’язки сторін у спірних правовідносинах.

Постанова суду апеляційної інстанції та рішення місцевого суду не відповідають зазначеним вимогам, оскільки не ґрунтуються на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, а постанова суду апеляційної інстанції не містить посилань на закон та інші нормативні акти матеріального права, на підставі яких визначено права і обов’язки сторін у даній справі.

До того ж, згідно ст.1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність   без створення юридичної особи, мають право звертатись до господарського   суду за захистом своїх порушених прав або охоронюваний законом інтересів.

Матеріали справи не містять документа (довідка ЄДРПОУ), що   підтверджує статус позивача як юридичної особи, яка у відповідності до  приписів зазначеної норми має право на звернення з даним позовом до суду.

Слід також зазначити, що в основу рішень попередніх судів про задоволення позову покладені договори № 19-01 від 19.01.2005р. між ТОВ "Енергоснаб" і позивачем на поставку останньому паливно-мастильних матеріалів (т.1 а.с.21) та між ТОВ "Октан" і позивачем купівлі останнім  касових апаратів (т.1 а.с.20), а також додаткова угода № 01-02 від 01.02.2005р. до договору № 19-01 від 19.01.2005р. між позивачем та ТОВ "Енергоснаб" (т.1 а.с.57), на яку сторони за договорами посилаються, як на підставу розрахунку   між собою із зазначенням про це в платіжних документах.

Разом з тим судами попередніх інстанцій залишено поза увагою та  обставина, що договір № 19-01 від 19.01.2005р. між ТОВ "Енергоснаб" та ТОВ "Топцентр" на поставку останньому паливно-мастильних матеріалів укладений  від імені ТОВ "Енергоснаб" головним бухгалтером Комаровим В.Г., який діє на  підставі доручення, а додаткова угода № 01-02 від 01.02.2005р. до цього договору укладена від імені ТОВ "Енергоснаб" тим же головним бухгалтером  Комаровим В.Г., однак діючого вже на підставі Статуту.

В матеріалах справи доручення на ім’я головного бухгалтера Комарова В.Г. та Статут ТОВ "Енергоснаб" відсутні, що позбавляє можливості  перевірити повноваження представника ТОВ "Енергоснаб" на укладення  зазначеного договору та додаткової угоди  до нього.

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція не наділена повноваженнями щодо вирішення питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирання нових доказів або додаткової перевірки доказів, а господарськими судами  порушено вимоги ст. 43 ГПК України колегія вважає рішення та постанову господарських судів такими, що підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

При новому розгляді справи місцевому господарському суду слід взяти до уваги наведене, з’ясувати всі обставини справи і в залежності від встановленого та у відповідності до діючого законодавства вирішити спір.

Керуючись ст.ст.  1115, 1117, 1119 –11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1118, 1119 - 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу задовольнити частково.

Постанову Луганського апеляційного господарського суду від 12.07.2005р. та рішення господарського суду Луганської області від 26.04.2005р. у справі № 13/53пн скасувати.

Справу направити до господарського суду Луганської області на новий  розгляд.

Головуючий суддя                                                                          В.С. Божок

Судді:                                                                                       Т.Ф. Костенко

Г.П. Коробенко