ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"07" червня 2007 р.                                                  Справа № 18/180

За позовом Прокурора Чернігівського району в інтересах держави в особі Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Чернігові

14000, м. Чернігів, вул. Шевченка, 5

До Державного підприємства „Чернігівторф”

14037, м. Чернігів, вул. Борисенка, 35 –а

про стягнення 16831 грн. 37 коп.

Суддя А.С.Сидоренко

Секретар судового засідання К.В.Гурська

ПРЕДСТАВНИКИ  СТОРІН:

Від позивача Білюба Л.В. –зав. сектора юр. –прав. забезпечення, дов. № 1-08/834 від 08.02.2007р.

Від відповідача: Багрова В.В. –представник, дов. № 460 від 21.05.2007р.

В судовому засіданні прийняла участь пом. прокурора Чернігівського району Косова О.А., посв. № 27 від 17.03.2003р.

СУТЬ СПОРУ :

Прокурором Чернігівського району в інтересах держави в особі Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Чернігові (надалі –позивач) заявлено адміністративний позов до Державного підприємства „Чернігівторф” (надалі –відповідач) про стягнення 15124,78 грн. заборгованості по сплаті страхових внесків та 1706,59 грн. пені за несвоєчасну сплату (перерахування) страхових внесків.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги визнаються ним в повному обсязі. Не сплату страхових внесків пояснює відсутністю грошових коштів на рахунках підприємства. Найближчим часом заборгованість в сумі 16831, 37 грн. зобов’язується сплатити.

Згідно ст. ст. 51, 136 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач може відмовитися від адміністративного позову, а відповідач –визнати адміністративний позов протягом всього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову від адміністративного позову чи визнання адміністративного позову викладено в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи. Судове рішення у зв'язку з відмовою від адміністративного позову, визнанням адміністративного позову чи примиренням сторін ухвалюється за правилами, встановленими статтями 112, 113 цього Кодексу.

У разі повного визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом приймається постанова суду про задоволення адміністративного позову. Суд не приймає визнання адміністративного позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї –небудь права, свободи або інтереси (ст. 112 Кодексу адміністративного судочинства України).

Розглянувши вищевказану заяву, суд вважає за можливе прийняти визнання адміністративного позову відповідачем, оскільки такі дії не суперечать закону та не порушують нічиї права, свободи або інтереси.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважних представників сторін та прокурора, з’ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд ВСТАНОВИВ:

У відповідності зі ст. 15 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” від 23 вересня 1999 року № 1105-ХІV (далі - Закон № 1105) страхування від нещасного  випадку здійснює Фонд соціального страхування від нещасних випадків - некомерційна самоврядна організація, що діє на підставі статуту, який затверджується її правлінням.

Згідно ст. 18 Закону № 1105, виконавча дирекція Фонду соціального страхування від нещасних випадків є постійно діючим виконавчим органом правління Фонду. Виконавча дирекція є підзвітною правлінню Фонду,  проводить свою діяльність від імені Фонду у межах та в порядку, що визначаються його статутом і Положенням про виконавчу дирекцію Фонду  соціального страхування від нещасних випадків, організовує та забезпечує виконання рішень правління Фонду.

Робочими органами виконавчої дирекції Фонду є її управління в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, відділення в районах і містах обласного значення. Робочі органи виконавчої дирекції Фонду є юридичними особами, мають самостійні кошториси, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм  найменуванням.

Відповідно до ч. ч. 1. 2 ст. 46 Закону № 1105, Фонд соціального  страхування від нещасних випадків провадить збір та акумулювання страхових внесків, має автономну, незалежну від будь-якої іншої, систему фінансування. Фінансування Фонду соціального страхування від нещасних випадків здійснюється за рахунок, зокрема, внесків роботодавців.

Відповідач зареєстрований як платник страхових внесків до Фонду загальнообов’язкового державного страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України з 11.04.2001р. за № .

Пунктом 2 ч. 2 ст. 45 Закону № 1105 встановлено, що роботодавець (в даному випадку Відповідач) як страхувальник зобов'язаний:

·          своєчасно   та  повністю  нараховувати  і  сплачувати  в установленому порядку страхові внески до Фонду соціального страхування від нещасних випадків.

03 травня 2007р. службовими особами позивача проведена перевірка правильності нарахування, повноти і своєчасності перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Державним підприємством „Чернігівторф”.

За результатами проведеної перевірки складений акт № 198/07 від 03.05.2007р., який підписаний службовими особами позивача, директором та головним бухгалтером відповідача. Останнім був отриманий один примірник акту.

Під час перевірки встановлено, що за підприємством існує заборгованість зі сплати страхових внесків в сумі 41786,04 грн.

Постановою господарського суду Чернігівської області від 22.02.2007р. по справі № 15/344/37 присуджено до стягнення з відповідача 26661,26 грн. заборгованості.

Таким чином, сума боргу, що підлягає стягненню становить 15124,78 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону № 1105 за прострочення сплати страхового внеску до Фонду соціального страхування від нещасних випадків із страхувальника стягується пеня  згідно  із  законом.

Так, позивачем нараховано пеню в сумі 1706,59 грн. за несвоєчасну сплату (перерахування) страхових внесків.

Згідно ч. 1 ст. 55 Закону № 1105 спори щодо суми страхових внесків, а також щодо розміру шкоди та прав на її відшкодування, накладення штрафів та з інших питань вирішуються  в судовому порядку.

Оскільки відповідач добровільно визначену суму не сплатив, позивач звернувся з позовною заявою про стягнення з відповідача 16831,37 заборгованості.

За таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем –фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 15, 18, 45, 46, 55 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”, ст. ст. 51, 94, 112, 136, 158 –163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з державного підприємства „Чернігівторф”, м. Чернігів, вул. Борисенка, 35 –а (р/р 0050 в Укрсоцбанку, код 02968220) на користь відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Чернігові, м. Чернігів, вул. Шевченка, 5 (р/р 0002 в УДК в Чернігівській області, МФО 853592, код 25975429) 15124 грн. 78 коп. заборгованості та 1706 грн. 59 коп. пені.

Дана постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в наступному порядку: про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів  оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу –з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Дана постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                        (підпис)                                      А.С. Сидоренко