ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
вул.Б.Хмельницького,44-Б
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

№ 35/147

11.06.07 р.

За позовом    Відкритого акціонерного товариства «КП ОТІ»

до                    Міністерства
внутрішніх справ України

третя особа   Департамент ресурсного забезпечення
МВС України

про             спонукання до
виконання умов договору та стягнення 395706,34грн.

Суддя  Літвінова М.Є.

Представники:

від позивача:         Лук'яненко Н.В. -предст. за довір.
№б/н від 28.09.2005р.

від відповідача:    не з'явились; (Костіна Т.Л. -предст. за
довір. №03/2006 від 04.12.2006р. була присутня в судових засіданнях 24.04.07р.,
08.05.07р., 10.05.07р.);

від третьої особи:
не з'явились; (Ткач С.В. -предст. за довір. №25/13-1450
від 12.04.2007р. був присутнім в судових засіданнях 24.04.07р., 08.05.07р.,
10.05.07р.).

Обставини справи:

На розгляд Господарського суду
міста Києва передані позовні вимоги
Відкритого  акціонерного
товариства «КП ОТІ»до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа Департамент
ресурсного забезпечення МВС України про спонукання до виконання умов договору
та стягнення боргу в сумі 385 864,00 грн. за виконані роботи згідно з актом
виконаних робіт №8-10/ЄДАПС/52-05 за жовтень -грудень 2005р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач порушив взяті на себе зобов'язання за Додатковою угодою №1 від
31.05.2005р., а саме щодо прийняття виконаних робіт та оплати вартості
останніх.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 02.04.2007 року порушено провадження у справі №35/147 розгляд справи
призначений на 24.04.2007 року.

До початку судового засідання, через
канцелярію суду, від позивача надійшли документи до матеріалів справи.

В судовому засіданні, представник
відповідача подав письмове клопотання про припинення провадження у справі на
підставі ч. 2 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

В обґрунтуванні вказаного клопотання
відповідач зазначив наступне.

Відкрите акціонерне товариство «КП
ОТІ»вже зверталось до суду із позовною заявою до Міністерства внутрішніх справи
України, третя особа Департамент ресурсного забезпечення МВС України про
стягнення заборгованості в розмірі 1108 720,00 грн., а також компенсації за
прострочення виконання грошового зобов'язання .

Рішення господарського
суду м. Києва від 21.11.06р. у справі №35/291 з МВС України було постановлено
стягнути основний борг у сумі  1108720,00
грн. та компенсація за прострочення виконання грошового зобов'язання.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 20.02.2007р. у справі №35/291 змінено Рішення
господарського суду м. Києва від 21.11.06р. у справі №35/291, та стягнуто з МВС
України 722 856 грн. -основного боргу, а також компенсації за прострочення
виконання грошового зобов'язання.

Постановою Вищого господарського суду
України від 24.04.2007р. у справі №35/291 залишено без змін постанову
Київського апеляційного господарського суду від 20.02.2007р. у справі №35/291.

Під час судового розгляду справи №35/291
судом першої, апеляційної та касаційної інстанції були досліджені акти
приймання -передачі виконання робіт №8/ЄДАПС/52-05 від 04.11.05р.,
9/ЄДАПС/52-05 б/д, 10/ЄДАПС/52-05 від 12.01.06р., які були надані позивачем для
обґрунтування своїх позовних вимог та підтвердження факту виконання ВАТ «КП
ОТІ»робіт за період жовтень -грудень 2005 року.

Відповідач вказує, на те що у
задоволенні позовної вимоги щодо стягнення заборгованості за вказаний період
рішенням суду апеляційної та касаційної інстанції позивачеві було відмовлено.

У даній справі (№35/147) позивач
посилається саме на зазначені акти та вимагає стягнути з МВС України кошти за
роботи виконані позивачем у період жовтень -грудень 2005 року.

Таким чином, відповідач стверджує, що
зазначений спір між сторонами цієї справи, про цей же предмет і з тих же
підстав вже був вирішений Господарським судом м. Києва, Київським апеляційним
господарським судом та Вищим господарським судом України (справа №35/291).

Враховуючи викладене, відповідач
просив суд винести ухвалу про припинення провадження у справі №35/147, на
підставі ч. 2 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача заперечував,
проти поданого відповідачем клопотання, про припинення провадження у справі
№35/147, на підставі ч. 2 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Представник третьої особи підтримав
клопотання відповідача про припинення провадження у справі №35/147, на підставі
ч. 2 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 24.04.2007р., на
підставі ст. 77 ГПК України, оголошено перерву до 08.05.2007р.

В судовому засіданні представник
відповідача надав документи для залучення до матеріалів справи.

В судовому засіданні 08.05.2007р., на
підставі ст. 77 ГПК України, оголошено перерву до 10.05.2007р.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про відмову в задоволенні  клопотання, поданого відповідачем в судовому
засіданні 24.04.2007р.  про припинення
провадження у справі №35/147 на підставі ч. 2 ст. 80 Господарського
процесуального кодексу України, виходячи з наступного.

У судовій справі №35/291 позовні
вимоги стосуються порушення відповідачем умов додаткової угоди від 31.05.2005р.
щодо оплати за виконані роботи.

Предметом розгляду зокрема, було
стягнення заборгованості за актами №8/ЄДАПС/52-05 за вересень 2005р. на суму 97
254,00 грн.; №9/ЄДАПС/52-05 за листопад 2005р. на суму 83 520,00 грн.,
№10/ЄДАПС/52-05 за грудень 2005р. на суму 87 991,00 грн.

Апеляційною та касаційною інстанцією
було встановлено, про відсутність правових підстав для стягнення заборгованості
за вказаними актами, виходячи з того, що останні були направленні не
відповідачу -стороні по Договору, а Державному департаменту у справах
громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб -споживачу даних послуг.
Таким чином, позивачем не було надано доказів надання таких актів відповідачу
для розгляду та належного оформлення, чим не доведено виконання свого обов'язку
по передачі виконаних робіт відповідачу та настання права вимоги до відповідача
оплатити виконані роботи.

Частина 2 ст. 80 Господарського
процесуального кодексу передбачає припинення провадження у справі, якщо є
рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції
вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же
підстав.

Слід зазначити, що припинення
провадження у справі можливе лише в разі наявності таких обставин:

-          в справі беруть участь ті ж сторони;

-          спір виник відносно того ж предмету
або з тих же підстав.

Зміна хоча б однієї з обставин, або
її відсутність надає право заінтересованим особам звернутись до господарського
суду з повторним позовом.

Згідно матеріалів позовної заяви,
предметом останньої є прийняття виконаних робіт за узагальненим Актом
№8-10/ЄДАПС/52-05 від 26.02.2007р. виконаних робіт за період жовтень -грудень
2005 року із забезпечення виготовлення паспортних документів на об'єктах першої
черги центрального рівня ЄДАПС за Додатковою угодою №1 від 31.05.2005р. до
Договору №52/01 від 08.01.2004р., підписання вказаного акту та стягнення боргу
за виконані роботи згідно даного акту, який був направлений відповідачу
супровідним листом від 26.02.2007 року за №79.

Підставою даного позову є ухилення
відповідача у виконанні зобов'язання у прийнятті виконаних у 2005 році робіт та
підпису акту виконаних робіт №8-10/ЄДАПС/52-05 від 26.02.2007р., а також оплаті
вартості виконаних робіт.

Таким чином, предметом даного позову
є зовсім інша матеріально -правова вимога позивача, а також іншими є фактичні
обставини на яких ґрунтується вимога позивача.

Враховуючи викладене, судом було
відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про припинення провадження у
справі на підставі ч. 2 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 10.05.2007р.
представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити
останні в повному обсязі.

В судовому засіданні представник
відповідача надав відзив на позов.

Представник відповідача проти
позову заперечував та просив суд відмовити в задоволенні останнього.

Представник третьої особи підтримав
заперечення викладені представником відповідача.

В судовому засіданні представник
відповідача подав заяву про продовження строку вирішення спору у справі
№35/147.

Представник позивача та третьої особи
проти поданої заяви не заперечували.

Суд задовольнив заяву, подану
представником відповідача, про продовження строку вирішення спору у справі
№35/147, та строк вирішення спору у справі №35/147 був продовжений.

В судовому засіданні 10.05.2007р., на
підставі ст. 77 ГПК України, оголошено перерву до 11.06.2007р.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін,
Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

31 травня
2005 року на виконання Постанови Кабінету Міністрів України №898 від
02.08.1996р. «Про створення Єдиної державної автоматизованої паспортної
системи»згідно з якою замовником створення системи -є Міністерство внутрішніх
справ України, а головним виконавцем робіт визначено -Відкрите акціонерне
товариство «КП ОТІ», для виконання додаткового обсягу робіт у 2005 році щодо
забезпечення виготовлення паспортних документів на об'єктах першої черги
центрального рівня ЄДАПС, між позивачем та відповідачем укладено Додаткову
угоду №1 до Договору №52/01 від 08.01.2004р. (надалі Угода).

Відповідно до умов вищевказаної Угоди
позивачем були виконані роботи, здійснено ремонт та заміна комплектуючих на
загальну суму 1 108 720,00 грн., що підтверджується Актами виконаних робіт:

-          акт № ЄДАПС/52-05/7 б/д, загальна
вартість робіт становить 551 562,00 грн.;

-          № 6/ЄДАПС/52-05 б/д, загальна
вартість робіт становить 77 982,00 грн.;

-          №
7/ЄДПАС/52-05 б/д, загальна вартість робіт становить 93 312,00 грн.;

-          № 8/ЄДАПС/52-05 від 04.11.2005р.,
загальна вартість робіт становить 97 254,00 грн.;

-          № 9/ЄДПАПС/52-05 загальна вартість
робіт становить 83 520,00 грн.;

-          № 10/ЄДАПС/52-05 від 12.01.2006р.
загальна вартість робіт становить 87 991, 60 грн.;

Акт прийому -здачі виконаних робіт від грудня місяця 2005р., загальна
вартість робіт становить 117 098,40 грн.

Рішенням господарського суду м.
Києва від 21.11.06р. у справі №35/291 з МВС України було постановлено стягнути
з Міністерства внутрішніх справ основний борг у сумі  1108720,00 грн. та компенсація за
прострочення виконання грошового зобов'язання.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 20.02.2007р. у справі №35/291 змінено Рішення
господарського суду м. Києва від 21.11.06р. у справі №35/291, та стягнуто з МВС
України 722 856 грн. -основного боргу, а також компенсацію за прострочення
виконання грошового зобов'язання.

Постановою Вищого господарського
суду України від 24.04.2007р. у справі №35/291 залишено без змін постанову
Київського апеляційного господарського суду від 20.02.2007р. у справі №35/291.

Апеляційною та касаційною інстанцією
було встановлено відсутність правових підстав для стягнення заборгованості за
актами №8/ЄДАПС/52-05 за вересень 2005р. на суму 97 254,00 грн.; №9/ЄДАПС/52-05
за листопад 2005р. на суму 83 520,00 грн., №10/ЄДАПС/52-05 за грудень 2005р. на
суму 87 991,00 грн.., виходячи з того, що останні були направленні не
відповідачу -стороні по Договору, а Державному департаменту у справах
громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб -споживачу даних послуг.
Таким чином, позивачем не було надано доказів надання таких актів відповідачу
для розгляду та належного оформлення, чим не доведено виконання свого обов'язку
по передачі виконаних робіт відповідачу та настання права вимоги до відповідача
оплатити виконані роботи.

26.02.2007р. на адресу відповідача,
позивачем був направлений узагальнений Акт виконаних робіт №8-10/ЄДАПС/52-05 за
жовтень - грудень 2005 року ( надалі Акт) з кошторисами на загальну суму 385
864,00 грн. (до якого були включені виконані роботи за актами №№№8/ЄДАПС/52-05
за вересень 2005р. на суму 97 254,00 грн.; №9/ЄДАПС/52-05 за листопад 2005р. на
суму 83 520,00 грн., №10/ЄДАПС/52-05 за грудень 2005р. на суму 87 991,00 грн.)
з пропозицією підписати його і розрахуватись за виконані у 2005 році роботи.

Проте відповідач ухилився від
розгляду та оформлення належним чином узагальненого Акту, хоча будь -яких
заперечень чи зауважень щодо виконаних робіт до позивача  не надав.

Крім того, з листа №5517 від 02.04.2007р.,
надісланого відповідачем на адресу позивача значиться (копія листа в матеріалах
справи), що питання про заборгованість МВС України за актами виконаних робіт
№8/ЄДАПС/52-05 за вересень 2005р.; №9/ЄДАПС/52-05 за листопад 2005р.,
№10/ЄДАПС/52-05 за грудень 2005р., вже було предметом позову до Господарського
суду м. Києва рішенням якого від 21.11.2006р. у справі №35/291 та постановою
Київського апеляційного суду від 20.02.2007р. позов у зазначеній справі
задоволено частково.

Зважаючи на викладене у МВС України
немає достатніх правових підстав для повторного розгляду та належного
оформлення акту виконаних робіт за жовтень 2005 року №8-10/ЄДАПС на суму 385
864,00 грн.

Враховуючи викладене, відповідач
проти позову заперечував посилаючись на безпідставність та необґрунтованість
останнього (відзив на позов).

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.32 Господарського
процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює
наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення
господарського спору.

Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу
України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими
актами, але за аналогією погоджують цивільні права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема є : договори та інші правочини.

Відповідно до п. 1 ст. 14
Цивільного кодексу України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених
договором або актом цивільного законодавства.

Зазначене норма також
кореспондується статтею 174 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 626 Цивільного
кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків.

Зміст Договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного законодавства (п.1 ст. 628 Цивільного кодексу
України).

Договір є обов'язковим для
виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

За договором про надання послуг
одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони
(замовника) надати послугу, яка споживається
в процесі вчинення певної дії або здіснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не
встановлено договором (п.1 ст. 901 Цивільного кодексу України).

Якщо договором передбачено надання
послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені договором ( п. 1 ст. 903 Цивільного
кодексу України).

Відповідно до ст. 610 Цивільного
кодексу України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з
порушенням умов,  визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 193
Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники  господарських відносин повинні виконувати
господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання
- відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі
ст. 526 Цивільного кодексу України, де встановлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу,
інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного
кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Посилання позивача на те, що розмір
загальної вартості робіт за договором від 08.01.2004 №52/01 після укладання
додаткової угоди збільшився на 15 524,00 грн. і всього становив 1 297 200,00
грн., не може бути прийнято судом до уваги виходячи з наступного.

В Рішенні господарського суду  у справі №35/291 та Постановах апеляційної та
касаційної інстанції було встановлено, що сума вартості робіт, погоджена в
додатковій угоді №1 є окремою сумою, а не збільшеною сумою вартості робіт,
передбаченою у договорі №52/01 станом на час укладання цього договору.

Відповідно до п. 2.3. Додаткової
угоди №1 за роботи визначені  у п. 1.1.
Договору, розрахунки здійснюються на підставі актів виконаних робіт.

Відповідно до п. 3.1.1. Додаткової
угоди №1 замовник зобов'язаний: прийняти і оплатити роботу, виконану Голованим
виконавцем відповідно до цього Договору на підставі акту здачі -приймання
виконаних робіт.

Враховуючі ті обставини, що позивачем
були помилково направлені акти
№8/ЄДАПС/52-05 за вересень 2005р. на суму 97 254,00 грн.; №9/ЄДАПС/52-05
за листопад 2005р. на суму 83 520,00 грн., №10/ЄДАПС/52-05 за грудень 2005р. на
суму 87 991,00 грн. не відповідачу -стороні по Договору, а Державному
департаменту у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб
-споживачу даних послуг, позивач повторно направив відповідачу, належно
оформлений узагальнений Акт виконаних робіт №8-10/ЄДАПС/52-05 за жовтень
-грудень 2005 року (надалі Акт) з кошторисами на загальну суму 385 864,00 грн.,
до якого були включені виконані роботи за вищевказаними актами з пропозицією
прийняти виконані роботи, підписати акт і розрахуватись за виконані у 2005 році
роботи.

Як вбачається з матеріалів
справи,  відповідач відмовився від
прийняття та підписання узагальненого Акту виконаних робіт №8-10/ЄДАПС/52-05 за
жовтень -грудень 2005 року, та оплаті визначеної в останньому суми вартості
виконаних робіт, чим порушив взяті на себе договірні зобов'язання.

Таким чином, відповідач ухилився від
розгляду та оформлення належним чином наданого йому позивачем узагальненого
акту передання -прийняття  виконаних
робіт, хоча будь -яких заперечень чи зауважень щодо виконаних робіт немає, також
відсутні докази того, що позивач безпосередньо або у своїй відомчій структурі
фактично не використовує виконані відповідачем роботи.

Згідно із ст. 510 Цивільного кодексу
України якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки,
вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої
сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Таким чином, після одержання від
позивача узагальненого акту передання -прийняття робіт, у відповідача виник
обов'язок щодо його оформлення, як це встановлено законодавством і договором та
у передбачені ними строки, а, ухилившись від виконання свого обов'язку,
відповідач зробив неможливим належне оформлення та підписання акту обома
сторонами, що зазначено підставою здійснення розрахунків відповідно до п. 2.3.
додаткової угоди №1.

Відповідачем не було надано доказів
наявності таких обставин, які відповідно до чинного законодавства звільняли б
відповідача від  виконання договірних
зобов'язань.

Враховуючи викладене, суд вважає
вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача прийняти виконані роботи у 2005
році та підписати Акт виконаних робіт №8-10/ЄДАПС/52-05 за жовтень -грудень
2005 року, та стягнення боргу у сумі 385 864,00 грн., є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

На підставі ст. 625 Цивільного
кодексу України позивач здійснив нарахуванням 3% річних в розмірі 2 854,34 грн.
та збитків від інфляції за прострочення виконання грошового зобов'язання  в розмірі 6 988,00  грн.

Суд дійшов висновку про відмову в
задоволенні 3% річних в сумі 2 854,34 грн. та збитків від інфляції в сумі 6
988,00  грн., виходячи з наступного.

Відповідно до п. 4 ст. 613 Цивільного
кодексу України, боржник за грошовим зобов'язанням не сплачує проценти за час
прострочення кредитора.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не були надані суду докази
на спростування викладеного в позові.

На підставі викладеного, керуючись
ст. 174, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 11,14, 525, 526, 610, 625,
626, 628, 901, 903 Цивільного кодексу України, ст.ст. 33, 43, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И
В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Зобов'язати Міністерство
внутрішніх справ України (03024, м. Київ, вул. Богомольця, 10, р/р
№0034 в ОПЕРУ Державного казначейства України, МФО 820172, код ЄДРПОУ
32684) прийняти виконані у 2005 році роботи та підписати Акт виконаних робіт
№8-10/ЄДАПС/52-05 за жовтень -грудень 2005 року.

3. Стягнути з Міністерства
внутрішніх справ України (03024, м. Київ, вул. Богомольця, 10, р/р
№0034 в ОПЕРУ Державного казначейства України, МФО 820172, код ЄДРПОУ
32684) на користь Відкритого акціонерного товариства «КП ОТІ»(03115, м. Київ,
вул. Ф. Пушиної, 30/32, р/р №26001357 в ТОВ «Комерційний Індустріальний Банк»м.
Києва, МФО 322540, ЗКПО 21502504), а у випадку відсутності коштів з будь -
якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання
судового рішення 385 864,00 грн. (триста вісімдесят п'ять тисяч вісімсот
шістдесят чотири гривні 00 коп.) - заборгованості за виконані роботи згідно
Акту виконаних робіт №8-10/ЄДАПС/52-05 за жовтень -грудень 2005 року.

В іншій частині позову відмовити.

3. Рішення набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

4. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Суддя
М.Є. Літвінова