Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" липня 2007 р.                                                           Справа № 5/266-07

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Могилєвкін Ю.О., судді Пушай В.І. , Такмаков Ю.В.

при секретарі Байбак О.І.

за участю представників сторін:

позивача - Кравчук О.Є.

відповідача -  не з*явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. № 1954С/3-7) на рішення господарського суду Сумської області від 17.05.07 р. по справі № 5/266-07

за позовом ТОВ "Житомир-Агробудіндустрія", м. Житомир

до ЗАТ "Промтехмонтаж-1" ДП Сумського управління "Хіммонтаж-14",  м. Суми

про стягнення 5370,39 грн.

встановила:

В квітні 2006 р. позивач –ТОВ „Житомир-Агробудіндустрія”, м. Житомир звернувся до господарського суду з позовною заявою про стягнення з відповідача –ЗАТ „Промтехмонтаж-1” ДСТУ „Хіммонтаж-14” 5370 грн. заборгованості та судових витрат.

Рішенням господарського суду Сумської області від 17.05.2007 р. (суддя Гудим В.Д.) по справі № 5/266-07 позов  задоволено. З відповідача на користь позивача стягнуто 5370 грн. заборгованості, 102 грн. держмита, та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Рішення мотивоване з тих підстав, що відповідач не надав доказів оплати заборгованості.

Відповідач з рішенням господарського суду не погоджується, вважає його таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, подав апеляційну скаргу в якій просить рішення скасувати та припинити провадження у справі. В обгрунтування своїх вимог відповідач посилається на те, що договору купівлі-продажу з відповідачем він не укладав, в зв”язку з чим, на його думку, сторони не встановили термін, в межах якого відповідач мав оплатити одержаний товар, тобто на думку відповідача на момент звернення позивача до суду обов”язок оплатити одержаний товар у відповідача не наступив.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить суд рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на безпідставність посилання відповідача на те, що договору купівлі-продажу між сторонами не укладалося, на те, що відповідач не надав доказів повної оплати за  одержану від позивача продукцію та ін.

Відповідач в судове засідання не з”явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги, відзиву чи пояснення по скарзі не надав, про причини неприбуття не повідомив.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, судова колегія встановила наступне:

Як свідчать матеріали справи, та правомірно встановлено судом першої інстанції, протягом квітня-грудня 2004 р. позивач передав відповідачу продукцію на загальну суму 84502,57 грн. Вказане підтверджується зокрема залученими до матеріалів справи копіями накладних та довіреностей (а.с. 21-54).

Як стверджує позивач, відповідач розрахувався за одержану продукцію лише частково, а саме в сумі 79132,18 грн., в зв”язку з чим, заборгованість відповідача перед позивачем на момент звернення до суду становила 5370,39 грн.

15.05.06 р. позивач на адресу відповідача направив претензію № 1 в якій вимагав сплатити заборгованість в сумі 5370,39 грн., проте відповіді на вказану претензію від відповідача не отримав.

З матеріалів справи вбачається, що господарський суд приймаючи оскаржуване рішення крім іншого виходив з того, що відповідач не надав доказів оплати заборгованості.

Викладені вище висновки господарського суду, на думку колегії суддів,  повністю відповідають фактичним обставинам спору та матеріалам справи, їм  надана правильна та належна правова оцінка, в зв”язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування прийнятого по справі рішення виходячи з наступного:

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі статтею 43 цього ж кодексу  господарський суд  оцінює  докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді  в  судовому  процесі  всіх обставин справи  в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 204-205 ЦК України Правочин є правомірним, якщо його  недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони  мають  право  обирати  форму  правочину,  якщо  інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв   ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання  боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від  дня  пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Враховуючи викладене, а також по-перше те, що відповідач не надав будь-яких доказів погашення заборгованості в сумі 5370 грн. за одержаний від позивача товар, по-друге те, що позивач, з урахуванням позадоговірного характеру спірних правовідносин направляв на адресу відповідача вимогу про сплату заборгованості та вимог ст. 530 ЦК України, господарський суд правомірно задовольнив позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 5370 грн. основного боргу.

Таким чином, висновки, викладені в рішенні господарського суду відповідають вимогам чинного законодавства та фактичним обставинам справи, а мотиви заявника скарги, з яких вони оспорюються не можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись ст. 101, 102, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, судова колегія -

Постановила:

Рішення господарського суду Сумської області від 17.05.07 р. по справі № 5/226-07 залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

Головуючий суддя                                                                    Могилєвкін Ю.О.

Судді                                                                    Пушай В.І.

Такмаков Ю.В.