ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

"29" травня 2007 р.                                        Справа № 16/122

„12” год. „00” хв.

Господарський суд Чернігівської області у складі:

головуючого -  судді Фесюри М.В.,

при секретарі  - Козацькому А.В.,

за участю представників сторін:

від позивача – Татаренко В.Г.,

від відповідачів –не з’явився,

розглянувши в м. Чернігові у відкритому судовому засіданні справу

за ПОЗОВОМ:                Підприємства споживчої кооперації Коопунівермаг Носівської райспоживспілки

(м. Носівка вул. Центральна,16)

До ВІДПОВІДАЧА - 1:           Державної податкової інспекції у Носівському районі

( м. Носівка вул. Центральна,20)

До ВІДПОВІДАЧА - 2:           Державної податкової адміністрації України

(м. Київ Львівська площа,8)

Про скасування рішень.

Позивач заявив позов про скасування рішення ДПІ у Носівському районі про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 18.09.2006р. № /0 та рішення ДПА України про результати розгляду скарги від 15.12.2006р. № 14140/6/25-0415.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що податкові органи прийняли спірні рішення, незаконно приймаючи до уваги  свідчення громадян Плющ О.О. та Хахуди К.В., які не є працівниками позивача.

Відповідач –1 проти позову заперечив, посилаючись на відповідність спірного рішення нормам діючого законодавства.

Позивач подав заяву про відмову від позову відносно ДПА України щодо скасування рішення останньої про результати розгляду скарги.

Суд,  вислухавши пояснення представників сторін, допитавши свідків, з’ясувавши обставини та дослідивши докази по справі,

ВСТАНОВИВ

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі п.4 ст.10, ч.1, п.2 ст.11 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” від 04.12.1990р. № 509-XII (надалі Закон-509) (із змінами та доповненнями), та законів України від 06 липня 1995року №265/95-ВР „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” (надалі Закон-265),  , указів Президента України та інших нормативно-правових актів, які регулюють готівковий обіг в Україні, працівниками податкового органу була здійснена перевірка щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу магазину № 1, який належить позивачу та розташований за адресою: м. Носівка вул. Центральна,16, за результатами якої складено акт від 09.09.2006р..

Перевіркою було встановлено порушення вимог пункту 13 статті 3 Закону –265, а саме –не  забезпечено відповідність готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, зазначеній у денному звіті реєстратора розрахункових операцій, при цьому розмір невідповідності склав 476,24 грн.

Перевірка була проведена в присутності Хахуди К.В., зазначеної в акті перевірки в якості продавця магазину. Згідно акта перевірки, останній було підписано продавцем та отримано примірник акту, про що свідчить підпис останньої, а також надано розписку до акту перевірки. Згідно розписки  продавця Хахуди К.В. сума готівкових коштів на місці проведення розрахунків склала 85грн., в тому числі розписано покупюрно.           Іншою особою Плющ О.О., яка надала перевіряючим письмове пояснення в якості продавця позивача, зазначено, що невідповідність готівки в сумі 476,24 грн. пояснюється вилученням коштів з каси для передачі до установи банку, при цьому операція „службове вилучення” по реєстратору розрахункових операцій не проводилась.

На підставі акту перевірки, керуючись п.11 ст.11 Закону-509 та ст.22 Закону-265, державною податковою інспекцією у Носівському районі прийнято рішення № /0 від 18.09.2006р. про застосування до позивача штрафних ( фінансових ) санкцій у п’ятикратному розмірі від суми невідповідності готівкових коштів, тобто в розмірі 2381,2 грн.

Позивач використав право адміністративного оскарження спірного рішення, в тому числі й до ДПА України. За результатами розгляду скарг всіма податковими органами були прийняті рішення про залишення оскаржуваного рішення без змін, а скарги –без задоволення. Останнє рішення про результати розгляду скарги було прийнято ДПА України 15.12.2006р. за № 14140/6/25-0415.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію, довідки про включення до ЄДРПОУ повною назвою позивача є „Підприємство споживчої кооперації Коопунівермаг Носівської райспоживспілки”, яке знаходиться за адресою: м. Носівка вул. Центральна,16, тобто за тією ж адресою , за якою проводилась перевірка магазину цього підприємства.

Відповідно до наданої копії рішення виконкому Носівської міськради від 24.05.2006р. № 95 за цією ж адресою надано дозвіл на здійснення торгівельної діяльності суб’єкту підприємницької діяльності Чучупа О.М. В трудових відносинах з цим підприємцем на час перевірки знаходились гр.. Плющ О.О. та Хахуда К.В., що підтверджується трудовими договорами від 24.10.2002р. Відповідно до цих договорів зазначені громадяни виконували обов’язки продавців підприємця.

Згідно з поясненням представника позивача та показань допитаних свідків, які були зазначені в якості продавців позивача, на момент початку та подальшого проведення перевірки особа, яка виконувала обов’язки продавця позивача була відсутня за сімейними обставинами , тому всі дії від її імені та на її прохання виконували Плющ О.О. та Хахуда К.В.

Так, допитана в якості свідка Плющ О.О. показала, що в день перевірки продавець позивача попрохала її та Хахуду К.В. підмінити її та роботі та одночасно здати до банку денну виручку. Такі відносини свідок пояснила тим, що місця проведення розрахунків підприємця Чучупа  О.М. та позивача знаходяться поряд і між продавцями склалися довірчі стосунки. Плющ О.О. вилучила готівку з касового апарату, сума якої склала 476,24 грн., та понесла до банку, при цьому не виконавши на реєстраторі розрахункових операцій за браком часу операцію „службове вилучення”.

Свідок Хахуда К.В. підтвердила показання Плющ О.О., зазначивши, що в той час, коли остання відносила готівку до банку, з’явилися перевіряючі з податкового органу , на вимогу яких вона перерахувала залишок готівкових коштів в касі позивача та роздрукувала денний звіт реєстратора. На момент перевірки в касі знаходилась сума, що вказана в наданій перевіряючим розписці, тобто85 грн.

Допитані в якості свідків перевіряючі Стаценко О.М. та Шименчук О.В. показали, що під час перевірки магазину позивача була встановлена невідповідність готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, що вказана у денному звіті РРО. Розмір такої невідповідності зазначено в акті перевірки, а сам факт продавці пояснили вилученням готівки для здачі в банк та непроведенням її через реєстратор за допомогою операції „службове вилучення”.

Відповідно до статті 2 Закону – 265 місцем проведення розрахунків є місце, де здійснюються розрахунки із покупцем  за  продані  товари  (надані  послуги)  та зберігаються  отримані  за  реалізовані  товари  (надані  послуги) готівкові кошти,  а  також  місце  отримання  покупцем  попередньо оплачених  товарів  (послуг)  із  застосуванням  платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо.

Згідно п.13 ст.3 цього Закону суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при  продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані забезпечувати  відповідність  сум  готівкових  коштів  на місці проведення розрахунків сумі коштів,  яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій.

За порушення цієї норми передбачена відповідальність ст.22 Закону –265, а саме до суб’єктів господарювання застосовуються штрафні санкції у п’ятикратному розмірі від суми невідповідності.

Відповідно до наявного в матеріалах справи оригіналу денного звіту на момент перевірки розмір готівкових коштів на місці проведення розрахунків позивача мав складати 561,24 грн., в наявності знаходилась сума 85 грн. Невідповідність склала 476,24 грн.

За таких обставин відповідачем в межах повноважень та відповідно до чинного законодавства застосована штрафна санкція у п’ятикратному розмірі, тому підстави для скасування спірного рішення від 18.09.2006р. № /0 відсутні.

Доводи позивача, які полягають у тому, що податковий орган незаконно прийняв до уваги пояснення осіб, які не є працівниками Коопунівермагу, а також те, що операція „службове вилучення” все таки була проведена хоча і після виявлення порушення , але під час перевірки, судом не приймаються, оскільки пояснення вищенаведених осіб відповідають фактичних обставинам справи, тому повинні прийматись до уваги, і Законом –265 не передбачено такої підстави для звільнення від відповідальності як усунення порушення в сфері застосування реєстраторів розрахункових операцій після його виявлення контролюючим органом.

Таким чином у позові в частині скасування рішення про застосування штрафних санкцій має бути відмовлено, в решті позову - в частині скасування рішення ДПА України про результати розгляду скарги має  бути закрито на підставі п.2 ч.1 ст.157 КАС України у зв”язку з відмовою позивача від цієї частини позову.

Керуючись ст.ст.94, 157-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          В частині позову про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 18.09.2006р. № /0 відмовити.

2.          В решті позову провадження закрити.

3.          Постанова набирає законної сили і може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст.254, 185,186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова у повному обсязі складена 31 травня 2007 року.

Суддя                                                                                                                        М.В.Фесюра