ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Луганської
м.Луганськ пл.Героїв ВВВ 3а тел.55-17-32
ХОЗЯЙСТВЕННЫЙ СУД Луганской
г.Луганск пл.Героев ВОВ 3а тел.55-17-32
Справа № 15/218ад.
Суддя Пономаренко
при секретарі судового засідання
розглянувши матеріали справи за
Державної податкової інспекції у
Артемівському районі, м. Луганська
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Луганськ
про стягнення податкового боргу з
єдиного податку в сумі 1500 грн. 00 коп.
За участю представників сторін:
-Юхнов С.С., податк. інсп. юр. відділу, довіреність №
1718/9/10 від 09.02.07;
До початку слухання справи по суті
не заявлено вимогу про фіксування
судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу у
зв'язку з чим відповідно до п. 21 Прикінцевих та перехідних положень
Кодексу адміністративного судочинства України
таке фіксування судом не здійснювалося.
Згідно п. 6 Прикінцевих та
перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, який набрав
законної сили  з 1 вересня 2005 року, до
початку  діяльності окружного
адміністративного суду адміністративні справи, підвідомчі господарським судам
відповідно до Господарського процесуального кодексу України,  вирішуються відповідним господарським  судом
за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.
Позов подано за правилами Кодексу
адміністративного судочинства України.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 17 та
ст. 104 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція
адміністративних судів поширюється на спори за зверненням суб'єкта владних повноважень
у випадках, встановлених законом.
Виходячи з компетенції органів
державної податкової служби, визначеної Законом України «Про державну податкову
службу в Україні»з урахуванням Указу Президента «Про спрощену систему
оподаткування»спори за позовами органів державної податкової служби про
стягнення сум податкового боргу підлягають розглядові судами за правилами
Кодексу адміністративного судочинства України.
Тому, виходячи з суб'єктного складу
сторін, предмету судового розгляду та з урахуванням рекомендацій Верховного
суду України, провадження у даній справі здійснювалося за правилами Кодексу
адміністративного судочинства України.
Суть спору:  позивачем заявлено вимоги про стягнення з
відповідача заборгованості з єдиного податку у розмірі 958 грн. 03 коп.
Уточненням позовних вимог позивач
просить стягнути борг з єдиного податку у сумі 1500 грн., зазначаючи, що в
резолютивній частині позовної заяви була допущена помилка. Дане уточнення
вручено відповідачу в судовому засіданні. Відповідач не заявив суду клопотання
про оголошення перерви в засіданні для його підготовки у зв'язку зі зміною
Відповідно до ст. 137 Кодексу
адміністративного судочинства України змінена позовна вимога прийнята судом до
Представник позивача в судових засіданнях
позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві.
Відповідач відзивом на позовну
заяву визнав позовні вимоги у повному обсязі у сумі 1500 грн.
В ході судового розгляду справи
судом досліджено всі надані до матеріалів справи пояснення та документи як
Розглянувши матеріали справи,
додатково надані документи, вислухавши представника позивача, встановивши
фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі виходячи з наступних
Відповідач зареєстрований як
фізична особа-підприємець.
Відповідно до свідоцтва одержаного
відповідачем 15.12.2004р. він є платником єдиного податку.
Рішенням Луганської міської ради
НОМЕР_1 встановлено ставки єдиного податку для фізичних осіб -підприємців.
Розмір ставки за видом діяльності -«виробництво виробів з металолому та
відходів», що здійснює відповідач, встановлено у розмірі 150 грн. на місяць.

В органі державної податкової
служби -позивача у справі обліковується заборгованість відповідача з даного
виду податку у розмірі 1500 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 9
Закону України “Про систему оподаткування” платники податків і зборів
(обов'язкових платежів) зобов'язані сплачувати належні суми податків і зборів
(обов'язкових платежів) у встановлені законами терміни.

Відповідно до п. 2 Указу Президента
«Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва»суб'єкти малого підприємництва - фізичні особи мають право
самостійно обрати спосіб оподаткування доходів за єдиним податком шляхом
отримання свідоцтва про сплату єдиного податку.

Ставка єдиного податку для
суб'єктів малого підприємництва - фізичних осіб встановлюється місцевими радами
за місцем їх державної реєстрації залежно від виду діяльності і не може
становити менше 20 гривень та більше 200 гривень на місяць.

Згідно ч. 6 п. 2  Указу Президента «Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва»суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична особа сплачує єдиний податок щомісяця не
пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок відділень Державного
казначейства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України кожна
сторона  повинна  довести
ті  обставини,  на
яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідач зобов'язання по оплаті
єдиного податку виконував не належним чином, допустивши заборгованість, доказів
сплати заявленого до стягнення боргу з податку не надав.

Відповідач у справі визнав позовні
вимоги у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Кодексу
адміністративного судочинства України відповідач має право визнати
адміністративний позов повністю або частково.

Згідно ст. 136 Кодексу
адміністративного судочинства України відповідач може визнати адміністративний
позов протягом всього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. При цьому
судове рішення у зв'язку з визнанням адміністративного позову ухвалюється за
правилами, встановленими ст.ст. 112, 113 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Згідно ч. 4 ст. 112 Кодексу
адміністративного судочинства України У разі повного визнання відповідачем
адміністративного позову і прийняття його судом приймається постанова про
задоволення адміністративного позову.

На підставі вищевикладеного, позов
підлягає задоволенню повністю.

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст. 2, 17, 87, 94, 98, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

п о с т а н о
в и в:

1.          Позов
задовольнити повністю.

2.          Стягнути з
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, 1960 року народження, АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2, борг з єдиного податку у розмірі 1500 грн.
00 коп. на рахунок №0003, код платежу 16050200, отримувач УДК у
м. Луганську ГУДКУ Луганської області, код отримувача 24046582, МФО 804013.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого
Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Постанову
складено у повному обсязі та підписано 30.05.2007р.

Про апеляційне оскарження рішення
суду першої  інстанції спочатку  подається
заява.  Обґрунтування  мотивів оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються
в  апеляційній скарзі.

Заява  про
апеляційне  оскарження  та
апеляційна  скарга подаються до
адміністративного суду  апеляційної  інстанції
через суд  першої  інстанції,
який  ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається  особою,  яка  її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про
апеляційне  оскарження  постанови
суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її
складення  в  повному
обсязі. Апеляційна  скарга  на
постанову  суду першої інстанції
подається протягом  двадцяти  днів
після  подання  заяви
про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга
може  бути  подана
без  попереднього подання заяви
про апеляційне оскарження,  якщо скарга
подається  у строк, встановлений для
подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя

Є.Ю. Пономаренко