СУД
ПОСТАНОВА

31.07.07р.

Справа № А7/255-07

12 год. 10 хв.

За позовом  Прокурора Амур-Нижньодніпровського
району м. Дніпропетровська в інтересах держави в особі Управління Пенсійного
фонду України в Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська, м.
Дніпропетровськ

До  Підприємця - фізичної особи ОСОБА_1, м.
Дніпропетровськ

Про стягнення 850, 00 грн.

Суддя:  Коваль Л.А.

Секретар
судового засідання Пелипенко К.В.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача:
головний спеціаліст відділу надходження доходів Трофименко В.В., дов. №
1305/08-42 від 18.04.2007р.;

від відповідача:
не з'явився;

за участю прокурора: Геник Л.С.,
посвідчення № 100 від 28.07.2005р.

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор Амур-Нижньодніпровського
району м. Дніпропетровська звернувся з позовом в інтересах держави в особі
Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська (м. Дніпропетровськ), яким просить стягнути з Підприємця
-фізичної особи ОСОБА_1 (м. Дніпропетровськ) на користь Управління Пенсійного
фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська фінансові
санкції за неподання розрахунку сум страхових внесків на обов'язкове державне
пенсійне страхування у строки, визначені законодавством, в сумі 850, 00 грн.,
застосовані рішенням НОМЕР_1 від 05.06.2007р.

В судовому засіданні прокурор
пояснив, що фінансові санкції вказаним рішенням застосовані за неподання
розрахунку сум страхових внесків за січень-грудень 2004р., січень-грудень 2005
р., січень-грудень 2006р., строк подання якого відповідно до 31.03.2005р., до
31.03.2006р., до 31.03.2007р.

Позивач позовні вимоги підтримує в
повному обсязі.

Відповідач  в судове засідання не з`явився, відзив на
позов не надав. Про дату, час та місце судового засідання  відповідач повідомлений належним чином за
адресою згідно матеріалів справи.

При розгляді справи судом
досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши доводи прокурора, представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до положень Закону
України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” № 1058-ІV від
09.07.2003р. (надалі -Закон) на Підприємця -фізичну особу ОСОБА_1 (м.
Дніпропетровськ)  покладено обов'язок по
нарахуванню, обчисленню і сплаті в установлені строки та в повному обсязі
страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно п.4 ст. 17 Закону
страхувальник зобов'язаний подавати звітність територіальним органам Пенсійного
фонду у строки, в порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом.

Відповідно до п. 11.12. Інструкції
про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами
внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного
фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003р. № 21-1, з подальшими змінами, (надалі - Інструкція) страхувальники
(до яких відноситься відповідач) (крім тих, які обрали  особливий спосіб оподаткування (фіксований
податок, єдиний податок)), подають до органу Пенсійного фонду один раз на рік,
але не пізніше 1 травня поточного року,
розрахунок авансових  сум  страхових
внесків  згідно  з
додатком  24  цієї Інструкції.  За
підсумками року названі платники (крім тих,  які обрали особливий спосіб оподаткування  (фіксований податок, єдиний  податок)), надають органу Пенсійного фонду за
місцем  проживання  розрахунки сум страхових внесків на
загальнообов'язкове державне   пенсійне
страхування за звітний рік до 1 квітня наступного за звітним роком за  формою
згідно  з  додатком 25 цієї Інструкції.

Відповідно до п.5 ч. 9 ст. 106
Закону виконавчі органи Пенсійного фонду
застосовують до страхувальників фінансові санкції за неподання,
несвоєчасне подання,   подання не за встановленою
формою або подання недостовірних відомостей, що використовуються в системі  персоніфікованого обліку та іншої звітності,
передбаченої законодавством, до територіальних органів Пенсійного  фонду, а саме:  штраф у розмірі 10 відсотків суми страхових
внесків, які були сплачені  або  підлягали
сплаті  за відповідний  звітний період,  за кожний повний або неповний місяць затримки
подання відомостей,  звітності,  але
не  менше  десяти неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян,  а в разі повторного протягом
року такого порушення - у розмірі 20 відсотків зазначених сум та не менше 20
неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Рішенням НОМЕР_1 про застосування
фінансових санкцій за неподання розрахунку сум страхових внесків на обов'язкове
державне пенсійне страхування у строки, визначені законодавством, від
05.06.2007р. до відповідача застосовано фінансову санкцію у розмірі 850, 00
грн.

Рішення відповідачем отримано та не
оскаржено. Фінансова санкція не оплачена.

Прокурор просить стягнути з
відповідача зазначену фінансову санкцію, що і є причиною спору.

Як зазначено вище, розмір штрафу за
неподання звітності визначено Законом - 10 відсотків суми страхових внесків,
які були  сплачені або підлягали сплаті
за відповідний  звітний період,  за кожний повний або неповний місяць затримки
подання відомостей,  звітності,  але
не  менше  десяти неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян,  а в разі повторного протягом
року такого порушення - у розмірі 20 відсотків зазначених сум та не менше 20
неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивач застосував до відповідача
штраф у розмірі 850, 00 грн., які обґрунтував наступним чином: 170 грн. за
неподання розрахунку сум страхових внесків за 2004 рік, по 340 грн. - за
неподання розрахунку сум страхових внесків за 2005 та 2006 роки.

Між тим, з огляду на положення п.5
ч.9 ст. 106 Закону застосування фінансової санкції в сумі 340, 00 грн. буде
правомірним, якщо до суб'єкта господарювання застосовані фінансові санкції за
перше порушення законодавства у вигляді неподання розрахунку сум страхових внесків
та суб'єктом господарювання допущене після цього повторне таке ж порушення
протягом року.

Рішення НОМЕР_1 від 05.06.2007р.
приведеним вимогам закону не відповідає, з огляду на що суд не вбачає підстав
для стягнення фінансових санкцій за таким рішенням.

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти  лише на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та  законами України.

При винесенні рішення НОМЕР_1 від
05.06.2007р. позивач діяв не відповідно до закону.

Оскільки позовні вимоги ґрунтуються
на акті, який не відповідає чинному законодавству, позовні вимоги задоволенню
не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 71, 104,
ст. ст. 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В адміністративному позові
-відмовити.

Суддя
Л.А.Коваль