СУД
РІШЕННЯ

18.07.07р.

Справа № 7/185-07

За позовом  Закритого акціонерного товариства
"Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна", м. Київ

До  Підприємця - фізичної особи ОСОБА_1, АДРЕСА_1

Про стягнення 173 012, 50 грн.

Суддя  Коваль Л.А.

Представники:

від позивача: представник
Артем'єва Я.О., дов. № 87 від 12.12.2006р.;

від відповідача: ОСОБА_1

СУТЬ СПОРУ:

Закрите акціонерне товариство
"Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" (м. Київ) просить
стягнути з Підприємця - фізичної особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) витрати на сплату
страхового відшкодування у розмірі 173 012, 50 грн.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач посилається на те, що вантаж, який перевозив відповідач на підставі
договору від ІНФОРМАЦІЯ_1 на перевезення вантажів автомобільним транспортом,
укладеного відповідачем з ДП „Райз-Агросервіс”, був застрахований позивачем
згідно договору страхування від ІНФОРМАЦІЯ_2, укладеного позивачем з ДП
„Райз-Агросервіс”. Під час здійснення перевезення відбулася крадіжка з
контейнера автомобіля, про яку сповіщено правоохоронні органи. При
розвантаженні автомобілю у місці призначення виявлено нестачу вантажу на суму
177 141, 96 грн., в тому числі втрачено 54 кг препарату „Карібу з.п.” та 300 л
препарату „Гліфос 360 в.р.”. За зверненням страхувальника - ДП
„Райз-Агросервіс” про страховий випадок -втрату частини застрахованого вантажу
позивач на підставі наданих страхувальником документів прийняв рішення про
виплату страхового відшкодування та виплатив страхувальнику 173 012, 50 грн. З
посиланням на ст. 27 Закону України „Про страхування” позивач вважає, що до
нього перейшло право вимоги до відповідача, як особи, що відповідає за
заподіяний збиток, виплаченої страхувальнику суми страхового відшкодування.

Відповідач позов не визнає.
Відповідач вважає, що має бути звільнений від відповідальності, оскільки втрата
частини вантажу сталася внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та
усунення яких від нього не залежало. Про крадіжку з контейнера автомобіля
відповідач сповістив правоохоронні органи. Відповідач вважає, що не міг
запобігти скоєнню злочину. Про крадіжку відповідач дізнався лише коли зупинився
та побачив, що двері контейнера відчинені.

В судовому засіданні 13.06.2007р.
оголошено перерву на 04.07.2007р. Розгляд справи відкладався з 04.07.2007р. на
18.07.2007р.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

На підставі договору від
ІНФОРМАЦІЯ_1 на перевезення вантажів автомобільним  транспортом, укладеного Підприємцем -
фізичною особою ОСОБА_1 (АДРЕСА_1), як перевізником, та Дочірнім підприємством
„Райз-Агросервіс” в особі Дніпропетровської філії, як вантажовідправником,
Підприємець - фізична особа ОСОБА_1 згідно товарно-транспортної накладної від
ІНФОРМАЦІЯ_3 та накладної від ІНФОРМАЦІЯ_4 отримав в Київській філії ДП
„Райз-Агросервіс” для транспортування Дніпропетровській філії ДП
„Райз-Агросервіс” вантаж (засоби захисту рослин): гліфос в кількості 5 160 л та  карібу в кількості 54 кг. Перевезення вантажу
здійснювалося автомобілем КАМАЗ, державний номер НОМЕР_1.

При розвантаженні автомобіля КАМАЗ,
державний номер НОМЕР_1, в пункті призначення було виявлено нестачу вантажу, а
саме: карібу в кількості 54 кг, гліфосу в кількості 300 л, про що складено за
участю відповідача акт огляду від ІНФОРМАЦІЯ_5.

22.05.2006р. Дніпропетровською
торгово-промисловою палатою проведена експертиза фактичної наявності вантажу в
автомобілі КАМАЗ, державний номер НОМЕР_1, з контейнером без номера, на території
виробничої бази ЗАТ Компанії „Райз”, Новомосковський район, смт. Меліоративне,
вул. Заводська, 3. Контейнер не опломбований.

Експертизою встановлено наявність в
контейнері автомобіля 243 пластмасових каністр з добривом „Гліфос”, кожна по 20
л, тобто 4 860 л. Добриво „Карібу” в контейнері автомобіля не виявлено.

21.06.2006р. Знам'янським
міжрайонним прокурором молодшим радником юстиції ОСОБА_2 порушено кримінальну
справу за фактом крадіжки матеріальних цінностей гербіцидів „Карібу” та
„Гліфос” Дніпропетровської філії ДП „Райз-Агросервіс” за ознаками складу
злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

В постанові про порушення
кримінальної справи зазначено, що 19.06.2006р. до Знам'янської міжрайонної
прокуратури надійшла заява директора Дніпропетровської філії ДП
„Райз-Агросервіс” за фактом крадіжки біля міста Знам'янка Кіровоградської
області матеріальних цінностей з контейнеру автомобіля КАМАЗ, державний номер
НОМЕР_1, а саме: гербіцидів „Карібу” та „Гліфос”, які перевозилися з м. Обухів
Київської області до АДРЕСА_2, чим завдано матеріальної шкоди Дніпропетровській
філії ДП „Райз-Агросервіс” на загальну суму 176 818, 00 грн. Факт крадіжки
матеріальних цінностей виявлено водієм транспортного засобу, про що свідчать
його власноручні пояснення.

За договором страхування від
ІНФОРМАЦІЯ_2, укладеним Закритим акціонерним товариством "Акціонерна
страхова компанія "ІНГО Україна" (м. Київ), як страховиком, та  Дочірнім підприємством „Райз-Агросервіс”, як
страхувальником, об'єктом страхування є майнові інтереси страхувальника, що не
суперечать чинному законодавству України, які виникають при перевезеннях
вантажів, а саме: пестициди, насіння цукрового буряку, які перевозяться
автомобільним транспортом зі складів страхувальника по території України. За
умовами договору страхування страховик прийняв на себе зобов'язання при
настанні страхового випадку відшкодувати страхувальнику нанесену матеріальну
шкоду відповідно до умов договору та в межах страхової суми. Страховим випадком
за договором є, в тому числі, крадіжка цілого місця вантажу. Актом огляду від
ІНФОРМАЦІЯ_5 встановлено крадіжку під час перевезення 9  та 15 місць вантажу масою 54 кг (карібу) та
300 л (гліфосу).

Згідно платіжного доручення
ІНФОРМАЦІЯ_6. позивач виплатив Закритому акціонерному товариству компанії
„Райз” страхове відшкодування в сумі 173 012, 50 грн.

Згідно договору від ІНФОРМАЦІЯ_7
про заміну сторони в зобов'язанні
Дочірнє підприємство „Райз-Агросервіс” в зобов'язанні, що випливає з
договору страхування ІНФОРМАЦІЯ_8., замінено на Закрите акціонерне товариство
компанія „Райз”.

Відповідно до ст. 27 Закону України
„Про страхування” до страховика, який виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право
вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування,
має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Аналогічні положення закріплені в
ст. 993 ЦК України.

Згідно п.4.1. договору від
ІНФОРМАЦІЯ_1 на перевезення вантажів автомобільним транспортом відповідач
зобов'язався забезпечити перевезення та збереження вантажу, що належить
Дочірньому підприємству „Райз-Агросервіс” в особі Дніпропетровської філії, до
пункту розвантаження. Згідно п.7.1. названого договору перевізник (відповідач)
несе відповідальність за незбереження вантажу в розмірі повної його вартості.

З огляду на викладені вище
обставини справи, відповідач не забезпечив збереження вантажу, що ним
перевозився.

Оскільки відповідач є особою,
відповідальною за заподіяний збиток Дочірньому підприємству „Райз-Агросервіс”,
позивач оплатив страхове відшкодування, до позивача перейшло право вимоги в
межах фактичних затрат, тобто в розмірі виплаченого страхового відшкодування.

Позовні вимоги є правомірними та
підлягають задоволенню.

Суд відхиляє доводи відповідача
щодо наявності підстав для звільнення його від відповідальності. Згідно ч.1,
ч.2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність
за наявності  її  вини
(умислу  або  необережності),  якщо
інше  не встановлено договором або
законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї
заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить
особа, яка порушила зобов'язання.

З матеріалів справи не вбачається
підстав для звільнення відповідача від відповідальності, вжиття відповідачем
всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов'язання
-забезпечення збереження вантажу, що перевозився.

Крадіжка майна не є тими
обставинами, за які не відповідає відповідач, не є форс-мажорними обставинами,
що не залежать від волі сторін.

Відповідно до ст. 49 ГПК України
судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 34, 43, 44,
49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Підприємця - фізичної
особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь Закритого
акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО
Україна" (01054, м. Київ, вул. Воровського, 33,  ідентифікаційний номер 16285602, рахунок
2453 в „Укрексімбанк”, МФО 322313) 173 012 (сто сімдесят три тисячі
дванадцять) грн. 50 коп., витрати на оплату державного мита  в сумі 1 730 (одна тисяча сімсот тридцять)
грн. 13 коп., витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення судового
процесу в сумі 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп.,

про що видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Суддя

Л. А. Коваль