ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2007 р.
№ 5/297

Колегія суддів Вищого господарського суду України у складі:

головуючий суддя
Муравйов О. В.

судді
Полянський А. Г.
Кривда Д. С.

розглянувши
касаційну скаргу
Державної податкової інспекції у Гуляйпільському районі Запорізької області

на постанову
Запорізького апеляційного господарського суду від 30.03.2007 року

по справі
№ 5/297 Господарського суду Запорізької області

за позовом
Державної податкової інспекції у Гуляйпільському районі Запорізької області

до
Відкритого акціонерного товариства "Птахофабрика "Зарічна"

третя особа
Головне управління Державного казначейства України у Запорізькій області в особі Управління Державного казначейства у Пологівському районі Головного управління Державного казначейства України у Запорізькій області

про
стягнення 334472,21 грн.

За участю представників сторін:

від позивача:
Домбровський Г.М. –дов. №4985/10 від 30.06.2006 року

від відповідача:
не з’явився

від третьої особи:
не з’явився

Ухвалою від 29.05.2007 року колегії суддів Вищого господарського суду України, касаційна скарга Державної податкової інспекції у Гуляйпільському районі Запорізької області була прийнята до провадження новоутвореною колегією суддів у наступному тимчасовому складі: головуючий –Муравйов О.В., судді Полянський А.Г., Коробенко Г.П., а розгляд справи був призначений на 26.06.2007 року.

Відповідно до Розпорядження Заступника Голови Вищого господарського суду України від 26.06.2007 року розгляд касаційної скарги здійснюється колегією суддів у складі: Муравйов О. В. (головуючий), Полянський А. Г., Кривда Д. С.

Відводів зазначеному складу колегії суддів не заявлено.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання 26.06.2007 року не з’явились, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлені заздалегідь належним чином. Оскільки ухвалою Вищого господарського суду України від 29.05.2007 року про прийняття касаційної скарги до розгляду явка представників сторін обов’язковою не визнавалася, додаткові документи від сторін не витребовувались, з врахуванням особливостей розгляду скарги судом касаційної інстанції, передбачених ст. 1117 ГПК України, колегія суддів вважає, що неявка представників відповідача та третьої особи не перешкоджає розгляду справи за наявними матеріалами відповідно до ст. 75, 1115 ГПК України.

За згодою представника позивача в судовому засіданні 26.06.2007 року було оголошено вступну і резолютивну частини постанови Вищого господарського суду України.

Як вбачається з матеріалів справи, Державною податковою інспекцією у Гуляйпільському районі Запорізької області подано позов до Відкритого акціонерного товариства "Птахофабрика "Зарічна" про стягнення бюджетної позички в сумі 197493,72 грн. та 136978,49 грн. пені.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 22.11.2005 року по справі № 5/297 (суддя Проскуряков К. В.) позовні вимоги Державної податкової інспекції у Гуляйпільському районі Запорізької області задоволені повністю: стягнуто з Відкритого акціонерного товариства "Птахофабрика "Зарічна" на користь Держав ного бюджету України заборгованість за бюджетною позичкою в сумі 197493 грн. 72 коп. та пені в сумі 136978 грн. 49 коп.; стягнуто з Відкритого акціонерного товариства "Птахофабрика "Зарічна" в доход Державного бюджету України 3344 грн. 72 коп. держмита; стягнуто з Відкритого акціонерного товариства "Птахофабрика "Зарічна" на користь ДП "Су довий інформаційний центр" 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 30.03.2007 року по справі № 5/297 (головуючий суддя Антонік С. Г., судді Юхименко О. В., Радченко О. П.) здійснена заміна третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - відділення Державного казначейства у Пологівському районі Запорізької області, його правонаступником - Головним управлінням Державного казначейства України у Запорізькій області в особі управління Державного казначейства у Пологівському районі Головного управління Державного казначейства України у Запорізькій області; апеляційна скарга Відкритого акціонерного товариства "Птахофабрика "Зарічна" задоволена частково; рішення Господарського суду Запорізької області від 22.11.2005р. по справі № 5/297 скасовано частково: резолютивну частину рішення викладено в наступній редакції:

"Позов Державної податкової інспекції у Гуляйпільському районі Запорізької області задовольнити частково.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Птахофабрика "Зарічна", на користь Державного бюджету України, 197493,72 грн. заборгованості по бюджетній позичці та 1974,94 грн. державного мита.

У позові про стягнення 136978,49 грн. пені відмовити.»

Частково не погоджуючись з прийнятою по справі постановою апеляційної інстанції, Державна податкова інспекція у Гуляйпільському районі Запорізької області звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 30.03.2007 року скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення 136978,49 грн. пені, у зв’язку з чим залишити рішення Господарського суду Запорізької області від 22.11.2005 року без змін.

В касаційній скарзі заявник стверджує про порушення апеляційним господарськими судом норм матеріального права.

Відзиви на касаційну скаргу на час розгляду справи у Вищому господарському суді України не надані, що не перешкоджає розгляду касаційної скарги по суті.

Розглянувши матеріали справи, касаційну скаргу, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла наступного висновку.

Як встановлено апеляційним господарським судом, відповідно до положень статті 17 Бюджетного кодексу України стягнення заборгованості перед Державним бюджетом України з наданих підприємствам і організаціям позичок із державного бюджету, позичок, наданих за рахунок коштів, залучених державою або під державні гарантії, плати за користування цими позичками органи стягнення застосовують механізм стягнення цієї заборгованості у порядку, передбаченому законом для стягнення не внесених у строк податків і неподаткових платежів, включаючи погашення такої заборгованості за рахунок майна боржників.

В силу статті 24 Закону України "Про Державний бюджет України на 2005 рік" від 23 грудня 2004 року № 2285-IV, органи державної податкової служби України визнано в 2005 році органом стягнення простроченої заборгованості за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, та бюджетними позичками.

Згідно статті 10 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" від 4 грудня 1990 року № 509-ХІІ, в редакції Закону № 3813-ХІІ від 24.12.93р., із змінами та доповненнями, Державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонні та об'єднані державні податкові інспекції серед інших функцій подають до судів позови до підприємств, установ, організацій та громадян про визнання угод недійсними і стягнення в доход держави коштів, одержаних ними за такими угодами, а в інших випадках - коштів, одержаних без установлених законом підстав, а також про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна.

Згідно пп. 3.1.1 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21 грудня 2000 року № 2181-III активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

В інших випадках платники податків самостійно визначають черговість та форми задоволення претензій кредиторів за рахунок активів, вільних від заставних зобов'язань забезпечення боргу.

Наведене, з чим погоджується колегія суддів Вищого господарського суду України, підтверджує повноваження державної податкової служби щодо звернення з позовами про стягнення заборгованості перед бюджетом та державними цільовими фондами.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно договорів від 05.03.1998р. за № 36-98 та № б/н від 24.02.1999р. "Про надання в позичку зерна з державних ресурсів", укладених згідно п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 грудня 1997 p. № 1474 "Про подолання кризового стану у тваринництві і птахівництві та стабілізацію розвитку галузі", ВАТ "Птахофабрика "Зарічна" отримано з державних ресурсів непродовольче зерно для виготовлення комбікормів на загальну суму 241287,50 грн. (без урахування ПДВ).

Протягом 1998-1999рр. ВАТ "Птахофабрика "Зарічна" частково повернуто позичку в сумі 43793,78 грн.

Залишок заборгованості перед державним бюджетом, що визнається касаційною інстанцією, склав 197493,72 грн.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає за необхідне зазначити, що стосовно вказаних обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій, спір між сторонами відсутній.

За змістом статті 78 Господарського процесуального кодексу України визнання позову відповідачем викладається в адресованій господарському суду письмовій заяві, що долучається до справи.

Відповідна заява ані суду першої інстанції, ані апеляційному господарському суду надана не була.

Разом з тим, 27.03.2007р. ВАТ "Птахофабрика "Зарічна" платіжним дорученням № 313 повернуло бюджетну позичку, яка надавалася на закупку с/г продукції за державним замовленням в повному розмірі суми основного боргу - 197493,72 грн., тобто, факт повернення бюджетної позички здійснений вже після прийняття Господарським судом Запорізької області рішення по справі № 5/297.

За таких обставин, колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з Запорізьким апеляційним господарським судом в тому, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позов в частині стягнення 197493,72 грн. суми основного боргу.

Вимоги про стягнення 136978,49 грн. пені мотивовані судом першої інстанції тим, що податкові інспекції стягують з боржника повну суму нездійснених у строк платежів з урахуванням пені. Нарахування пені, що визнається касаційною інстанцією, здійснено на підставі положень Інструкції про порядок нарахування та погашення пені за платежами, що контролюються органами державної податкової служби, затвердженої Наказом Державної податкової адміністрації України 11.06.2003р. № 290.

Зі змісту статті 11 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" від 4 грудня 1990 року № 509-ХІІ, в редакції Закону № 3813-ХІІ від 24.12.93р., із змінами, внесеними згідно з Законом № 2505-IV від 25.03.2005р., органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми недоїмки, пені у випадках, порядку та розмірах, встановлених законами України.

Відповідно пп. 16.1.1 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", як і п. 3.1 Інструкції про порядок нарахування та погашення пені за платежами, що контролюються органами державної податкової служби, пеня нараховується після закінчення встановлених строків погашення узгодженого податкового зобов'язання, на суму податкового боргу.

Колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з Запорізьким апеляційним господарським судом в тому, що в даному випадку відсутнє як податкове зобов'язання, в розумінні Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", так і узгодження такого зобов'язання - самостійне нарахування суми податкового зобов'язання контролюючим органом.

Отже, застосування механізму стягнення заборгованості, в спірному випадку бюджетної позички, у порядку, передбаченому законом для стягнення не внесених у строк податків і неподаткових платежів, що визнається касаційною інстанцією, несумісне з нарахуванням пені (в контексті Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" –міри відповідальності за прострочення встановлених строків погашення узгодженого саме податкового зобов'язання).

З огляду на зазначене, колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з апеляційною інстанцією в тому, що Господарський суд Запорізької області дійшов помилкового висновку про стягнення 136978,49 грн. пені, нарахованої згідно до Інструкції про порядок нарахування та погашення пені за платежами, що контролюються органами державної податкової служби, затвердженої Наказом Державної податкової адміністрації України 11.06.2003р. № 290.

З урахуванням викладеного, Вищий господарський суд України вважає, що підстав для скасування постанови Запорізького апеляційного господарського суду від 30.03.2007 року в даному випадку немає, а тому касаційна скарга Державної податкової інспекції у Гуляйпільському районі Запорізької області задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Гуляйпільському районі Запорізької області залишити без задоволення.

Постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 30.03.2007 року по справі № 5/297 залишити без змін.

Головуючий суддя
О. В. Муравйов

Судді
А. Г. Полянський

Д. С. Кривда