ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2007 р.
Справа № 15а/113-2043

11 год. 40 хв.

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської області

у складі   судді Бучинської Г.Б.

при секретарі судового засідання Суховій Р.М.

Розглянув справу

за позовом Прокурора Бучацького району, вул. Міцкевича, 10, м. Бучач Бучацького району Тернопільської області в інтересах держави в особі Державної податкової адміністрації України в особі Бучацької міжрайонної державної податкової інспекції, вул. Майдан Волі, 1, м. Бучач Бучацького району Тернопільської області

до Приватного агропромислового підприємства "Русилів", с. Русилів Бучацького району Тернопільської області

про стягнення заборгованості по сплаті податків та зборів в сумі 3360,72 грн.

за участю представників сторін:

прокурора: Свачій М.І. - посвідчення № 58.

позивача: головний державний податковий інспектор юридичного сектору Братівник І.В. - довіреність №5034  від 28.12.2006р.

відповідача: не з'явився.

Суть справи:

Прокурор Бучацького району звернувся у господарський суд з позовом в інтересах держави в особі Державної податкової адміністрації України в особі Бучацької міжрайонної державної податкової інспекції, м. Бучач до Приватного агропромислового підприємства "Русилів", с. Русилів Бучацького району Тернопільської області про стягнення заборгованості в сумі 3360,72 грн., з яких 3237,40 грн. боргу по фіксованому сільськогосподарському податку (в тому числі 375,77 грн. пені) та 123,32 грн. –по збору за забруднення навколишнього природного середовища.

Як вбачається із позовних матеріалів, спірні правовідносини за своїм характером є адміністративно-правовими, у зв’язку з чим справа розглядається згідно положень Кодексу адміністративного судочинства України, що набрав чинності з 01.09.2005р.

Відповідно до змісту пунктів 6, 7 Прикінцевих та перехідних положень КАС України, до початку діяльності окружного адміністративного суду адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішуються відповідним господарським судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

У розпочатому судовому засіданні учасникам судового процесу роз’яснено їх процесуальні права та обов’язки згідно ст.ст. 49, 51, 130 Кодексу адміністративного судочинства України.

Технічна фіксація (звукозапис) судового процесу не здійснюється за відсутності відповідного клопотання.

Прокурор та представник позивача у судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, заперечень на позов не представив, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи прокурора та пояснення представника позивача, оцінивши представлені докази в їх сукупності, господарський суд встановлено:

Згідно вимог ст. 121 Конституції України, Закону України “Про прокуратуру”, ст. 60 Кодексу адміністративного судочинства України на органи прокуратури покладається представництво інтересів громадян та держави в судах у випадках, визначених Законом. Прокурор має право звернутися до господарського суду з позовом в інтересах держави або громадянина. В силу ст. ст. 20, 36-1 Закону України “Про прокуратуру” при здійсненні  прокурорського  нагляду  за  додержанням  і застосуванням  законів прокурор має право звертатись  до  суду  з заявою про захист прав і законних інтересів громадян, держави, а також підприємств та інших юридичних осіб при наявності порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

Приватне агропромислове підприємство "Русилів", с. Русилів Бучацького району Тернопільської області зареєстроване як юридична особа (ідентифікаційний код 30811917) Бучацькою районною державною адміністрацією 09.03.2000р. за № 1-0057/240, що підтверджується довідкою Головного управління статистики у Тернопільській області № 31-325 від 14.05.2007р. та свідоцтвом про державну реєстрацію.

Відповідач як платник податків, зборів (обов’язкових платежів) перебуває на обліку у податковій інспекції та подає податкові декларації.

Статтею 67 Конституції України визначено, що кожна особа зобов'язана сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Органи державної податкової служби, у відповідності до ст. 10 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" № 509-ХІІ від 04.12.1990р. (із наступними змінами та доповненнями), здійснюють контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків та зборів (обов'язкових платежів).

Згідно підпункту 2.1.4, 2.3.1 п. 2.1 ст. 2 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000р. № 2181-ІІІ контролюючим органом стосовно сплати податків є податкові органи, які уповноважені здійснювати заходи з погашення податкового боргу.

У відповідності до пп. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3 Закону № 2181 та п. 11 ст. 10, п. 8 ст. 11 Закону України „Про державну податкову службу в Україні" органам державної податкової служби надано право звертатись до суду з позовами про примусове стягнення з платника податкового боргу.

Порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів) регулюється нормами спеціального закону з питань оподаткування, яким є Закон України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000р. № 2181 -III (далі - Закон №2181).

Згідно п. 1.3 ст. 1 Закону № 2181 податковий борг (недоїмка) - це податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації (п. 5.1 ст. 5 Закону № 2181).

Проте відповідач, в порушення норм Закону № 2181-III, несвоєчасно та не в повному обсязі сплачував узгоджені суми податкового зобов'язання, що призвело до виникнення податкового боргу.

Як вбачається із матеріалів справи, податкові зобов'язання по фіксованому сільськогосподарському податку за 2004 –2006 роки в сумі 2861,63 грн. та по збору за забруднення навколишнього природного середовища за 2006 рік в сумі 123,32 грн. самостійно узгоджені відповідачем у поданих ним 29.01.2004р., 26.01.2005р., 30.01.2006р., 24.01.2007р. податкових розрахунках фіксованого сільськогосподарського податку та поданих 17.07.2006р., 02.11.2006р., 24.01.2007р. податкових розрахунках збору за забруднення навколишнього природного середовища.

Відповідно до ст. 16 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", після закінчення встановлених строків погашення узгодженого податкового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

У зв'язку з несплатою у визначені строки сум податкового зобов'язання по фіксованому сільськогосподарському податку, на підставі ст. 16 Закону № 2181, податковим органом правомірно нараховано пеню в розмірі 123,32 грн.

Крім того, заборгованість ПАП "Русилів" в сумі 3360,72 грн. підтверджено довідкою № 1056 від 12.03.2007р.; розрахунком заборгованості по платежах до бюджету; розрахунком нарахування пені; першою та другою податковими вимогами, відповідно № 1/42 від 08.10.2001р., № 2/140 від 21.11.2001р.; податковим повідомленням-рішенням № 30/15-25 від 14.10.2005р.; актом про результати проведення невиїзної документальної перевірки узгодженої суми податкового зобов’язання №18/15/30811917 від 07.10.2005р.; розрахунком штрафних (фінансових) санкцій від 07.10.2005р.; рішенням про стягнення коштів та продаж інших активів платника податків в рахунок погашення його податкового боргу № 19 від 30.04.2002р. і не заперечено належними та допустимими доказами відповідачем.

Частиною 1 статті 9 Закону України „Про систему оподаткування" передбачено, що платники податків і зборів (обов'язкових платежів) зобов'язані сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законами терміни. Обов'язок юридичної особи щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) припиняється із сплатою податку, збору (обов'язкового платежу) або його скасуванням або списанням податкової заборгованості відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (ч. 3 ст. 9 вищеназваного Закону).

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 11 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми недоїмки, пені у випадках, порядку та розмірах, встановлених законами України. Фінансові (штрафні) санкції, суми недоїмки, пені, накладені (застосовані) органами державної податкової служби України, сплачуються платниками добровільно або стягуються у судовому порядку.

Статями 69 - 71 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинства є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджено заборгованість відповідача в заявленій сумі, беручи до уваги, що відповідач позовні вимоги не заперечив, доказів добровільного погашення не надав, суд визнає позовні вимоги позивача щодо стягнення з Приватного агропромислового підприємства "Русилів", с. Русилів Бучацького району Тернопільської області про стягнення заборгованості в сумі 3360,72 грн., з яких 3237,40 грн. боргу по фіксованому сільськогосподарському податку (в тому числі 375,77 грн. пені) та 123,32 грн. –по збору за забруднення навколишнього природного середовища правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення.

Зважаючи на норми ч. 4 ст. 94 КАС України та беручи до уваги, що позивач звільнений від сплати судового збору, останній з відповідача не стягується.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 69-71, 94, 158, 162, 163, 164, 167, п. 6 розділу Прикінцеві та перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд Тернопільської області

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задоволити.

2. Стягнути з Приватного агропромислового підприємства "Русилів", с. Русилів Бучацького району Тернопільської області (ідентифікаційний код 30811917) на користь місцевого бюджету Русилівської сільської ради:

-  2861,63 грн. боргу по фіксованому сільськогосподарському податку та 375,77 грн. пені на р/р 0106 в УДК у Тернопільській області, МФО 838012;

- 123,32 грн. боргу по збору за забруднення навколишнього природного середовища на р/р 0106 в УДК у Тернопільській області, МФО 838012.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. На постанову суду сторони мають право подати заяву про апеляційне її оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі “18” червня 2007 р. до адміністративного суду апеляційної інстанції, а протягом 20 днів після подання заяви подати апеляційну скаргу.

Суддя                                                                                                    Г.Б. Бучинська