ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

05.03.2007
Справа №2-28/3201-2007

За позовом Підприємства «Мала механізація», м. Сімферополь,

до відповідача – Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельно – виробнича компанія «Орхідея», м. Сімферополь,

про визнання дійсним договору, визнання права власності, визнання припиненим права власності та спонукання до передачі права власності на майно

Суддя С. М. Альошина

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача –  Антіпіна Н.О. – представник по довіреності від 01.03.2007 року. (довіреність у справі)

Від відповідача – Старчиков О.В. – представник по довіреності № 2005/1 від 01.09.2006 р. (довіреність у справі)

Суть спору:

Підприємство «Мала механізація», м. Сімферополь, звернулось до господарського суду АР Крим із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельно – виробнича компанія «Орхідея», м. Сімферополь, про визнання дійсним договору купівлі – продажу від 28 грудня 2000 року; визнання права власності за позивачем на майно, придбане за Договором купівлі – продажу від 28.12.2000 р., а саме: частину приміщень Літ. А, які розташовані за адресою: м. Сімферополь,  вул. Кубанська, 23 а, загальною площею 211,3 квадратних метрів; визнання припиненим право власності відповідача на майно – частину приміщень Літ. А, які розташовані за адресою: м. Сімферолопль, вул. Кубанська, 23 а, загальною площею 211,3 квадратних метрів, у зв’язку з відчуженням такого майна за договором купівлі – продажу від 28 грудня 2000 року та спонукання відповідача виконати свої зобов’язання щодо передачі права власності до позивача, на майно  частину приміщень Літ. А, розташованих: м. Сімферополь, вул. Кубанська, 23 а, загальною площею 211,3 квадратних метрів, а саме: надати усі необхідні документи для подальшої реєстрації права власності позивачем у бюро технічної інвентаризації на таке майно.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав частково та надав суду уточнення позовних вимог від 05.03.2007 р., в якому позивач просив позовні вимоги Підприємства «Мала  механізація», м. Сімферополь, викладені в пунктах 1-3 просительної частини позову розглянути по суті, а в частині вимог, викладених в пунктах 4 та 5 просительної частини позову провадження у справі припинити, відповідно до вимог п. 4 ст. 80 ГПК України, у зв’язку з частковою відмовою Підприємства «Мала  механізація», м. Сімферополь, від позову.

Наслідки часткової відмови від позову представнику позивача роз’яснені.

Представник відповідача, до розгляду справи у судовому засіданні, на виконання вимог ухвали господарського суду від 12.02.2007 р.,  надав суду відзив на позовну заяву № 2007-юр. від 03.03.2007 р., в якому заявлені до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельно – виробнича компанія «Орхідея»,                        м. Сімферополь, позовні вимоги відповідач визнав у частині визнання дійсним договору купівлі – продажу від 28.12.2000 р., та визнання права власності за позивачем на частину приміщень Літ. А у м. Сімферополі, вул. Кубанська № 23 а, загальною площею 211,3 квадратних метрів.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

В С Т А Н О В И В:

28 грудня 2000 року між Малим підприємством «Орхідея» та Підприємством «Мала механізація», м. Сімферополь, було укладено договір купівлі – продажу.

Згідно п. 1.2. розділу 1 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельно - виробнича компанія «Орхідея» (нова редакція), правонаступником Малого підприємства «Орхідея» є Колективне підприємство «Торгово – виробнича компанія «Орхідея», яке було перетворене на Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговельно – виробнича компанія «Орхідея» (відповідач у справі).

Відповідно до п. 1.1. Розділу 1 даного договору Продавець (відповідач) зобов’язувався передати у власність, а Покупець  прийняти та оплатити частину приміщень Літ. А, розташованих за адресою: м. Сімферополь, вул. Кубанська, 23 а, загальною площею 211,3 квадратних метрів, згідно Додатку, який є невід’ємною частиною даного договору.

Згідно з п.п. 2.1.1. п. 2.1. Розділу 2 цього договору Продавець (відповідач) зобов’язувався передати у власність майно, зазначене у Розділі 1 даного договору та підписати акт прийомки – передачі протягом одного місяця з моменту підписання даного Договору.

Відповідно до п. 2.3. вищевказаного Договору право власності на майно, яке передається, виникає у Покупця (позивача) з моменту передачі майна.

Пунктом 3.1. договору купівлі – продажу передбачено, що майно, зазначене у Розділі 1 даного договору, вважається переданим Продавцем Покупцю з моменту підписання акту прийомки – передачі уповноваженими особами сторін.

Згідно з п. 4.1. договору ціна майна, що продається складає 78 341,00 грн.

Пунктом 5.1. даного договору передбачено, що Покупець здійснює оплату вартості майна, вказану у п. 4.1. даного Договору, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Продавця протягом 3- х днів з моменту передачі майна.

На виконання умов вищевказаного договору купівлі – продажу від            28.12.2000 року, позивач свої зобов’язання виконав своєчасно та у повному обсязі.

Так, позивачем було здійснено оплату вартості майна на рахунок відповідача, у розмірі 78 341,00 грн., що підтверджено платіжним дорученням від 19.02.2001 року.

23 лютого 2001 року між Малим підприємством «Орхідея» (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговельно – виробнича компанія «Орхідея» (відповідач у справі) та Підприємством «Мала механізація» був складений акт приймання – передачі, який був підписаний обома сторонами (арк. справи - 28).

Проте, відповідач, у порушення умов підпункту 2.1.1. вищевказаного договору, фактично не передав майно у власність позивачу.

Таким чином, суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, даний договір купівлі – продажу укладений між сторонами у простій письмовій формі.

Договір купівлі – продажу від 28.12.2000 року було укладено за нормами Глави 20 Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року з додержанням форми договору, відповідно до ст. ст. 42, 44, 47 Цивільного кодексу України (у редакції від 18.07.1963 р., зі змінами та доповненнями).

Пунктом 9.2. вищевказаного договору передбачено, що договір вступає в силу з  моменту його підписання та дійсний до виконання сторонами своїх зобов’язань.

Крім того, відповідно до другого абзацу п. 4 Прикінцевих та перехідних  положень Цивільного кодексу України, який набрав чинності 01.01.2004 року: щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов’язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться.

Крім того, відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Для укладення договору необхідна наявність таких обставин як домовленість сторін за всіма істотними умовами договору, що підтверджується письмовими доказами, повного або часткового виконання умов договору сторонами (як передача майна Продавцем за договором купівлі – продажу Покупцеві, або оплата Покупцем предмету договору купівлі – продажу і інше).

Так, сторони дійшли всіх істотних умов по вищевказаному договору, а саме: про предмет договору, строк його дії та порядок передачі предмету договору, порядок здійснення платежів, права власності на предмет договору, права і обов’язки сторін, відповідальність сторін та інше.

За таких обставин, договір купівлі продажу від 28.12.2000 р. є дійсним.

Малим підприємством «Орхідея» (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговельно – виробнича компанія «Орхідея» (відповідач у справі) було дотримано всіх умов договору купівлі – продажу.

Статтею 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право  власності вважається набутим правомірно,  якщо інше прямо  не  випливає  із  закону  або  незаконність  набуття  права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 334 Цивільного кодексу України право  власності  у  набувача майна за договором виникає з моменту передання майна,  якщо інше не встановлено  договором  або законом.

Таким чином, право власності по вищевказаному договору придбано правомірно, підтверджено вищевказаним договором від 28.12.2000 р., платіжним документом від 19.02.2001 р., актом прийому – передачі від 23.02.2001 р., іншими матеріалами справи і не оспорюється відповідачем, а визнано ним у  відзиві на позовну заяву № 2007-юр. від 03.03.2007 р.

Як було зазначено вище, позивачем були уточнені позовні вимоги, а саме,  позивач просив позовні вимоги, викладені у пунктах 1-3 просительної частини позову розглянути по суті, а в частині вимог Підприємства «Мала  механізація»,                          м. Сімферополь, викладених в пунктах 4 та 5 просительної частини позову - провадження у справі припинити, відповідно до вимог п. 4 ст. 80 ГПК України, у зв’язку з частковою відмовою Підприємства «Мала  механізація», м. Сімферополь, від позову.

Суд вважає, що часткова відмова позивача від позову не суперечить закону та інтересам сторін і тому може бути прийнята господарським судом.

За таких обставин, позов, з урахуванням вищевказаних уточнень позовних вимог від 05.03.2007 р., підлягає задоволенню частково.

Витрати на державне мито та інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з відповідача відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

За згодою представників сторін, згідно зі ст. 85 ГПК України,  у засіданні суду були оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Рішення  оформлене  у  відповідності  до  ст.  84  ГПК  України  і  підписане 12.03.2007 року.

Керуючись ст. ст.  49, п. 4 ст. 80, ст. ст. 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

В И Р І Ш И В:

1). Позов задовольнити частково.

2). Визнати дійсним договір купівлі – продажу від 28 грудня 2000 року, укладений між Малим підприємством «Орхідея», правонаступником якого є Колективне підприємство «Торгово – виробнича компанія «Орхідея», яке було перетворене на Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговельно – виробнича компанія «Орхідея» (95022, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Кубанська, 23 а) та Підприємством «Мала механізація» (95022, АР Крим, м. Сімферополь,                             вул. Кубанська, 23 б).

3). Визнати за Підприємством «Мала механізація», м. Сімферополь, право власності на  майно, придбане за Договором купівлі – продажу від 28.12.2000 р., а  саме: на частину приміщень Літ. А, які розташовані за адресою: м. Сімферополь,              вул. Кубанська, 23 а, загальною площею 211,3 квадратних метрів.

4). Стягнути з  Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельна – виробнича компанія «Орхідея» (95022, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Кубанська, 23 а, р/р 96 КФ АТ ЗУКБ «Югбанк», МФО 324913, код ЄДРПО України 13781559) на користь Підприємства «Мала механізація» (95022, АР Крим,                              м. Сімферополь, вул. Кубанська, 23 б, р/р 044 у ЯФ «Укрексімбанк»,                 МФО 324786, код ЄДРПО України 23446767) 783,41 грн. державного мита та 118 грн. витрат  на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу.

5). В іншій частині провадження у справі припинити.

Видати наказ після набрання рішенням господарського суду АР Крим  законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Альошина С.М.