СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02.07.07                                                                                 Справа № 7/355ад.

Суддя господарського суду Луганської області Калашник Т. Л., при секретарі судового засідання Михайлевич М.Ю., розглянувши матеріали справи за позовом

Прокурора м. Лисичанська в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області, м. Лисичанськ Луганської області

до Акціонерного товариства закритого типу "Лисичанське будівельне управління", м. Лисичанськ Луганської області

про стягнення  2979 грн. 30 коп.

в присутності представників сторін:

від позивача –Пурик С.О., довіреність № б/н від 01.12.06;

від відповідача –не прибув;

прокурор –Гришина Т.А., посвідчення № 912 від 29.03.06.

Суть спору: про стягнення боргу у сумі 2979 грн. 30 коп., який утворився за відповідачем у зв'язку з невнесенням ним плати, яка покриває витрати на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених за Списком № 2.

Відповідач відзив на позовну заяву  та інші витребувані судом документи не надав, участь свого представника у судовому засіданні не забезпечив, про час і місце був повідомлений у встановленому порядку. Справа розглядається по наявній у ній матеріалах.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представника позивача, встановивши фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, суд, -

в с т а н о в и в:

Відповідач зареєстрований платником збору на загальнообов’язкове пенсійне страхування в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Лисичанську  Луганської області.

Пунктом 2 Заключних положень Закону України від 09.07.03 № 1058-ІV “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” передбачено, що підприємства та організації з грошових коштів, які призначені на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду України плату, яка покриває витрати на виплату та доставку пенсій. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату та доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності Законом № 1058-ІV.

Відповідно до Закону України від 17.02.00 № 1461-ІІІ “Про внесення змін до деяких Законів України” з 16.03.00 відшкодування витрат по пільгових пенсіях здійснюється відповідно до Закону України “Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” від 26.06.97 № 400/97 ВР, згідно зі ст. 2 якого для платників збору об’єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п.п. ‘’б’’-‘’з’’ст. 13 Закону України ‘’Про пенсійне забезпечення ’’до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 12 Закону України ‘’Про пенсійне забезпечення ’’.

Порядок відшкодування Пенсійному фонду витрат на виплату та доставку пенсій регулюється пунктом 6 Інструкції про порядок обчислення та сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.03 № 21-1 (далі –Інструкція).

Розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається на підставі відомостей відділів  з призначення пенсій відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, які надсилаються підприємствам до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених пенсій.

Підприємства щомісяця до 25 числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Таким чином витрати по оплаті пільгових пенсій відшкодовуються Пенсійному фонду за рахунок відповідних підприємств.

Згідно з матеріалами справи суму боргу, пред'явлену до стягнення, складають суми пенсій, виплачених пенсіонерам Акціонерного товариства закритого типу "Лисичанське будівельне управління".

Згідно з розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій відповідач має заборгованість по відшкодуванню пільгових пенсій у сумі 2979 грн. 30 коп. за період 01.01.07 по 01.05.07.

Позивачем надані відповідні докази у підтвердження оформлення повідомлень відповідної форми та їх направлення платнику.

Таким чином, позовні вимоги у сумі 2979 грн. 30 коп. документально обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та не оспорюються відповідачем.

За таких обставин, позовні вимоги слід визнати обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення повністю.

Питання по судових витратах не вирішується, оскільки прокурор звільнений від їх сплати у встановленому порядку, а ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено їх стягнення у даних випадках.

Згідно ст. 160, 167 Кодексу адміністративного судочинства оголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено представників сторін про те, що повний текст постанови буде виготовлений та підписаний у п’ятиденний строк.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 87, 94, 98, 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства закритого типу "Лисичанське будівельне управління", м. Лисичанськ Луганської області, вул. Артемівська, 41, на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області, м. Лисичанськ Луганської області, вул. Свердлова, 347, - борг у сумі  2979 грн. 30 коп.

Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 05.07.07.

Суддя                                                                                Т. Л. Калашник