СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

27.07.2007
Справа №  14/177-ПД-07

Господарський суд Херсонської області
у складі судді  Ємленінової З.І. при секретарі Сокуренко
Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом   відкритого акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації "Кіровоградгаз" м. Кіровоград

до
відповідача-1:
приватного підприємця ОСОБА_1
м.Херсон

відповідача-2 : приватного підприємця ОСОБА_2
АДРЕСА_1

3-я особа на стороні відповідачів
без самостійних вимог -ОСОБА_3  с.Гвіздівці Сокирянського району Чернівецької
області

про  визнання недійсним договору купівлі-продажу

за участю  представників сторін:

від
позивача   -  юрист
Руденко Т.В.

від
відповідача-1 -уповноважена особа
ОСОБА_4

від
відповідача-2 -уповноважена особа
ОСОБА_4

від 3-ї особи  - уповноважена особа  ОСОБА_4

в с т а н о в
и в :

Позивач
звернувся з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу бази
відпочинку "Скіфія" від ІНФОРМАЦІЯ_6 року, укладеного між приватним
підприємцем ОСОБА_1  та приватним
підприємцем  ОСОБА_2, посилаючись   на те, що майно бази відпочинку
"Скіфія" належало позивачу, тому
ніхто, крім  позивача,  не мав правових підстав продавати це майно за
первісними договорами купівлі-продажу, укладеними приватним підприємцем ОСОБА_1
з дирекцією будівництва бази відпочинку "Скіфія".

Справа розглядалася з  перервами, які оголошувалися в
засіданнях  суду 11.07.2007 року та
24.07.2004року.

Заявою  від ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач  відповідно до
ст.22 ГПК України  подав
доповнення до  позовної  заяви, в якому посилається на те, що  договір
купівлі-продажу від
ІНФОРМАЦІЯ_6року є недійсним, оскільки
не  відповідає  вимогам
закону. За його  посиланням  ПП ОСОБА_1 не
набув право  продажу  майна за
спірним договором  оскільки
не  став
власником цього  майна за
попередніми договорами від ІНФОРМАЦІЯ_2 та від ІНФОРМАЦІЯ_3. Він  вважає, що
укладені між  дирекцією  бази відпочинку  "Скіфія" та ПП ОСОБА_1.   договори купівлі продажу  від
ІНФОРМАЦІЯ_4року та від ІНФОРМАЦІЯ_5року є  нікчемними
в силу вимог  закону, а саме - ч.1
ст.220 ЦК України, оскільки  при їх  укладенні сторонами  не
додержано  вимог  закону про
нотаріальне  посвідчення договору.
Оскільки  нікчемний правочин  не
спричиняє  правових  наслідків, то
ПП ОСОБА_1 за договором  від  ІНФОРМАЦІЯ_6року продав  ПП ОСОБА_2. майно  не
набувши на нього право власності.

Представник відповідача-1,
відповідача-2 та третьої  особи  позовні вимоги  не
визнає. Він посилається на те, що майно
бази  відпочинку було  відчужено
в результаті ліквідаційної
процедури  при розгляді
господарським судом Херсонської  області
справи  №5/46-Б про  визнання банкрутом  дирекції
будівництва бази відпочинку "Скіфія".

Він
також  зазначає, що дійсно  база відпочинку "Скіфія" при  укладенні між
нею  та ПП ОСОБА_1. договорів
купівлі-продажу майна від
ІНФОРМАЦІЯ_4року та від ІНФОРМАЦІЯ_5 року ухилилася від  нотаріального
посвідчення  зазначених  договорів і цей факт  оскаржувався в судах.  Представник відповідачів не  заперечує
того факту, що  право  власності
на майно за договором, який підлягає
нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, виникає  з
моменту такого  посвідчення та
державної  реєстрації та підкреслює,
що  укладений між  ПП ОСОБА_1. та ПП ОСОБА_2 договір  купівлі-продажу від  ІНФОРМАЦІЯ_6 року відповідає  цим вимогам.
Щодо  попередніх  договорів, то
він  вважає, що  на момент укладення існували рішення судів
про визнання їх дійсними.

Дослідивши матеріали  справи, заслухавши представників сторін,
суд  дійшов до  висновку про
те, що  позовні вимоги підлягають
задоволенню з  урахуванням наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_7 року  між приватним
підприємцем ОСОБА_1 (відповідач-1) та приватним  підприємцем ОСОБА_2 (відповідач-2)
укладено  договір  купівлі-продажу  майна бази відпочинку, яка знаходиться в
АДРЕСА_2 та складається із  побутового
комплексу літ. "А", їдальні літ. "Б", спального корпусу
літ."В", "Г", котельні літ. "Д, д", прохідної
літ. "Є", будиночків відпочинку літ. "З", "І",
"К", "Л", "М", "Н", "О",
"П", вбиральні літ. "Т", споруди 1- 4.

Зазначений договір  посвідчено
ІНФОРМАЦІЯ_6року приватним нотаріусом Генічеського  районного
нотаріального  округу Херсонської  області ОСОБА_5. та зареєстровано  в Державному реєстрі правочинів  за НОМЕР_1 від  ІНФОРМАЦІЯ_6року.

В пункті 1.2 зазначеного  договору зазначено, що  база відпочинку належить  продавцю -ПП ОСОБА_1., на підставі договору
купівлі-продажу НОМЕР_2  від
ІНФОРМАЦІЯ_4 року  і договору
купівлі-продажу НОМЕР_3  від
ІНФОРМАЦІЯ_5року, укладених Херсонською
товарною  біржею  "Алмаз" і рішень  суду від 26.07.2005року та від  20.09.2005року, виданих  господарським судом Херсонської  області та зареєстрованих  в Генічеському бюро  технічної
інвентаризації  ІНФОРМАЦІЯ_6року
за реєстраційним НОМЕР_4.

Однак, матеріалами  справи
підтверджується, що 31 січня,  8
червня  та 17  серпня 2005року на Херсонській товарній біржі
"Алмаз" проведені торги по реалізації нерухомого майна дирекції
будівництва бази відпочинку "Скіфія", а саме: котельної, побутового
комплексу, столової, спального корпусу, прохідної, 8 дерев`яних будиночків,
спального  корпусу №2 та спального  корпусу №3, що розташовані за адресою: АДРЕСА_3.

За результатами проведених торгів
Біржею складені протоколи ІНФОРМАЦІЯ_8, ІНФОРМАЦІЯ_9 та ІНФОРМАЦІЯ_10
відповідно до яких переможцем торгів визнано приватного підприємця ОСОБА_1.

В подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_11
між   дирекцією  будівництва бази  відпочинку "Скіфія" та
відповідачем-1  укладено договори
купівлі-продажу НОМЕР_2 та НОМЕР_3, відповідно до яких БВ "Скіфія"
продала відповідачу-1 вказане вище майно, а відповідач-1  в свою чергу, зобов'язався сплатити вказану в
договорах вартість.

Разом з тим, статтею 657 Цивільного
кодексу України визначено, що договір
купівлі-продажу   нерухомого  майна укладається в письмовій формі і
підлягає  нотаріальному  посвідченню та державній реєстрації. Зазначена  законом форма
не була дотримана при  укладенні
договорів купівлі-продажу від ІНФОРМАЦІЯ_11.

Відповідно до  частини 1 статті 220  ЦК України у разі недотримання
встановленої  законом вимоги щодо  нотаріального посвідчення договору, такий
договір  є  нікчемний. В силу ч.2 статті 215  ЦК України
недійсним  є  правочин, якщо
його  недійсність  встановлена законом (нікчемний правочин). У
цьому разі визнання такого  правочину
недійсним не  вимагається.

Разом з  тим, згідно з ч.2 ст. 220 ЦК України
якщо  одна із  сторін
ухилилася від  нотаріального  посвідчення договору, то  при виконанні сторонами  зазначених
в цій нормі вимог, суд  може
визнати  такий договір  дійсним.

Приватний підприємець ОСОБА_1  звертався до
господарського  суду
Херсонської  області з  позовом про
визнання дійсними  договорів
купівлі-продажу від  ІНФОРМАЦІЯ_4
року  та ІНФОРМАЦІЯ_5року і  рішеннями
зазначеного  суду по  справах
№13/251-ПД-05 від 26.07.2005року та №13/313-ПД-05   від 20.09.2005року його  вимоги були
задоволені. Але  постановами  Вищого
господарського  Суду України
по  зазначених  справах
від 25.07.2006року   ці рішення
скасовані, а справа передана на новий розгляд. В  постановах
від  25.07.2006року зазначено,
що  в матеріалах  справи
відсутні будь-які дані, які б
свідчили  про  наявність
у   дирекції будівництва бази
відпочинку "Скіфія" права власності
на  спірне  майно, а акт
інвентаризації  не  належить
до  правовстановлювальних  документів на об'єкти  нерухомого
майна відповідно  до  додатку №21 до  Тимчасового
Положення  про  порядок реєстрації  прав власності на нерухоме майно,
затвердженого наказом Міністерства юстиції України від  ІНФОРМАЦІЯ_12.

При новому розгляді справ №
13/251-ПД-05 та № 13/313-ПД-05 про
визнання дійсними  договорів  купівлі-продажу від ІНФОРМАЦІЯ_4 року та
ІНФОРМАЦІЯ_8року рішеннями  від
12.09.2006року   в задоволені позовних
вимог  ПП ОСОБА_1. було  відмовлено, а
постановами  Запорізького  апеляційного
господарського суду від 26.12.2006року по зазначених  справах
провадження у справах
припинено  у зв'язку з  ліквідацією та виключенням  із
Єдиного Державного  реєстру
підприємств і організацій України
дирекції  будівництва  бази відпочинку  "Скіфія", з  якою
відповідач-1 уклав договори
купівлі-продажу.

Таким чином, ні нотаріально  посвідчених
договорів купівлі-продажу  від
ІНФОРМАЦІЯ_4 року та ІНФОРМАЦІЯ_8року,
ні рішень  суду про  визнання їх
дійсними відповідно до  ч.2 ст.
220 ЦК України не  існує, тому посилання
представника відповідачів та третьої
особи на те, що  в подальшому ці
договори  були визнанні дійсними  безпідставне і спростовується
матеріалами  справи.

Вищевикладене  свідчить
про  те, що  договори
купівлі-продажу від ІНФОРМАЦІЯ_4 року та ІНФОРМАЦІЯ_8року за якими  відповідач-1 придбав  нерухоме майно бази  відпочинку
є  нікчемними, а значить  ПП ОСОБА_1. не набув права власності  на майно
бази  відпочинку за зазначеними
договорами, тобто  не  став власником цього  майна.

Статтею 658 ЦК України встановлено,
що  право
продажу товару, крім  випадків
примусового продажу та інших  випадків,
встановлених  законом, належить  власникові товару. Всупереч вимогам  зазначеного закону, не  будучи
власником,  ПП ОСОБА_1. за
договором від ІНФОРМАЦІЯ_6року продав ПП ОСОБА_2. майно  бази відпочинку, яка знаходиться в АДРЕСА_2
та складається із  побутового комплексу
літ. "А", їдальні літ. "Б", спального корпусу літ.
"В", "Г", котельні літ. "Д, д", прохідної літ.
"Є", будиночків відпочинку літ. "З", "І",
"К", "Л", "М", "Н", "О",
"П", вбиральні літ. "Т", споруди 1- 4.

Відповідно до  ч.1 ст.215 ЦК України підставою  недійсності
правочину є  недотримання  в момент
вчинення правочину стороною вимог, встановлених частинами 1-3, 5, 6  статті 203 ЦК України. Частиною 1 ст. 203 ЦК
України  встановлено, що  зміст
правочину  не  може суперечити  ЦК України, іншим актам цивільного законодавства,
а  також
моральним засадам  суспільства.

Оскільки  договір
купівлі-продажу від ІНФОРМАЦІЯ_6року укладений між ОСОБА_1. та ПП
ОСОБА_2 не  відповідає  вимогам статті 658 ЦК України, він  визнається судом недійсним.

Судом не  приймаються, як  належні докази по  справі в розумінні ст. 33, 34 ГПК України,
посилання представника відповідачів та третьої
особи на те, що на момент  укладення  спірного
договору існували  рішення
господарського  суду Херсонської  області по
справі  №13/251-ПД-05 від 25.05.2006року
та №13/313-ПД-05 від 20.09.2005року, якими
визнано  дійсними договори  купівлі-продажу НОМЕР_2  від ІНФОРМАЦІЯ_4року та НОМЕР_3  від ІНФОРМАЦІЯ_5року, оскільки, як
зазначалося вище, ці рішення  були
скасовані постановами Вищого
господарського  суду України
25.07.2006року.

До того ж, статтею 236 ЦК України
встановлено, що нікчемний правочин є недійсним з  моменту його вчинення.

Посилання представника
відповідачів  на ту обставину, що ДББВ
"Скіфія" на момент проведення торгів та укладання договорів
купівлі-продажу з ПП ОСОБА_1., був власником спірних об'єктів нерухомості, а
тому  позивач не  має
прав на позов, також  не  відповідає
доданим до  позовної  заяви
доказам.

Так, матеріали  справи
свідчать  про  те, що відповідно до договору про спільну
діяльність і ділове співробітництво від 24.11.1993, право власності на спірні
будівлі виникло саме у одинадцяти забудовників-засновків (Дніпропетровськгаз,
Київоблгаз, Криворіжгаз, Полтавагаз, Рівнегаз, Сумигаз, Севастопольгаз,
Тернопільгаз, Херсонгаз, Черпігівгаз, Кіровоградгаз), а згодом - перейшло до
позивача по  справі.

25.06.1997року державною
акціонерною холдинговою компанією "Укргаз" видано наказ за НОМЕР_5
про передачу на баланс незавершеного будівництва бази відпочинку
"Скіфія".  Згідно п. 1 зазначеного
наказу ДАХК "Укргаз" зобов'язує керівників 10 дочірніх відкритих
акціонерних товариств передати недобудовану базу відпочинку на баланс ВАТ
"Кіровоградгаз" і паралельно провести ліквідацію ДББВ
"Скіфія" а директору будівництва ОСОБА_6. передати всі основні та
виробничі засоби ВАТ "Кіровоградгаз".

На виконання наказу НОМЕР_5
вищеперераховані засновники -  передали,
а ВАТ "Кіровоградгаз" прийняв на баланс незавершене будівництво БВ
"Скіфія"  на березі Азовського
моря - Арабатській стрільці загальною вартістю 498 765,31 грн. (згідно балансу
ВАТ "Кіровоградгаз" станом на 31.12.2005 р.).

Актом прийому - передачі від
09.03.1998року між ВАТ "Кіровоградгаз" та ВАТ
"Київоблгаз"  позивачу передані
витрати по будівництву БВ "Скіфія" на загальну  суму
42.293грн. 00коп., актом  від
ІНФОРМАЦІЯ_13 року між ВАТ "Кіровоградгаз" та ВАТ
"Дніпропетровськгаз" передано позивачу незавершеного будівництва
спального корпусу № 3 на 134 місця БВ "Скіфія" вартістю 281
776грн.31коп., актом прийому-передачі від ІНФОРМАЦІЯ_14року  між ВАТ "Кіровоградгаз" та ДББВ
"Скіфія"  позивачу
передано  об'єкти загального користування
БВ "Скіфія" оціночною вартістю 65 989грн.00коп.

Крім  того,
відповідно до  розпорядження  Генічеської
районної  державної  адміністрації Херсонської  області
від  ІНФОРМАЦІЯ_15 відкритому
акціонерному товариству "Кіровоградгаз" видано державний акт на право
постійного користування землею під
будівництво  бази  відпочинку "Скіфія"  на Арабатській Стрілці Генічеського  району.

Після зазначених  передач, майно  бази перебувало  в володінні та користуванні позивача і
обліковувалося на його  балансі, тому він  в силу ст. 2, 48 Закону України "Про
власність", ст.ст. 319-321 ЦК України
має  право  на захист
своїх  порушених  прав способом, передбаченим статтею 20
Господарського  Кодексу України, в тому
числі і шляхом визнання недійсними
господарських  угод  щодо відчуження майна бази відпочинку  з
підстав, передбачених  законом.

З урахування викладеного, позовні
вимоги про  визнання недійсним договору купівлі
- продажу від  ІНФОРМАЦІЯ_6 року
підлягають  задоволенню.

Правові наслідки  недійсності правочину  передбачені ст. 216 ЦК України не  можуть
бути  застосовані до  сторін, оскільки, як  встановлено
матеріалами  справи, майно  бази
відпочинку не  знаходиться в
володінні ПП ОСОБА_2., а  відчужено  ним  на
користь  фізичної  особи -ОСОБА_3, тому він  не
може повернути  його  відповідачу-1, який до  того ж, не
був власником цього  майна на
момент  його  відчуження.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача-1
з  вини
якого  виник  цей спір .

В засіданні за згодою  представників сторін  оголошувалася вступна та резолютивна частина
рішення.

На підставі ч. 1 ст. 203,  ч. 1, 2 ст. 215 Цивільного Кодексу
України  та керуючись ст. 44, 49,77,
82-85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Визнати недійсним договір купівлі-продажу  від ІНФОРМАЦІЯ_6 року, укладений між
приватним  підприємцем  ОСОБА_1 та приватним  підприємцем ОСОБА_2.

3. Стягнути з приватного підприємця
ОСОБА_1 АДРЕСА_4  ідентифікаційний код
НОМЕР_6   на користь відкритого
акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації
"Кіровоградгаз" м. Кіровоград
вул.Володарського, 67 р/р 554 в обласній дирекції Укрсоцбанку
МФО 323293 код 03365222  -  85грн.00коп. витрат по сплаті державного мита
та 118грн.00коп.  витрат за
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ
видати  після набрання рішенням
законної сили.

Суддя                                                                               З.І. Ємленінова

Рішення оформлено відповідно до  ст.84 ГПК України  02.08.2007року.