СУД
СУД
УХВАЛА

01.06.07                                                                                 Справа № 16/326пн-ад.

Суддя Шеліхіна Р.М., розглянувши матеріали  справи за позовом

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Лисичанську Луганської області, м.Лисичанськ Луганської області

до Відкритого акціонерного товариства "Державний ощадбанк України" в особі філії –Лисичанського відділення №2867, м.Лисичанськ Луганської області

про витребування коштів з неправомірного володіння у сумі 130грн. 21 коп.

при секретарі судового засідання Агафоновій С.В.

за участю представників сторін:

від позивача –Осєєва Ю.В., дов. від 16.04.07. №04/773,

від відповідача –не прибув,

ВСТАНОВИВ:

Суть спору:  позивачем заявлено вимогу про витребування у відповідача коштів з неправомірного володіння у сумі 130грн. 21 коп. за період з 08.01.07. по 31.03.07., які позивач помилково переказав як щомісячний платіж регрес них виплат на рахунок померлого громадянина, що міститься в банку відповідача.

Відповідач відзивом від 31.05.07. повідомив суд, що списати грошові кошти з рахунку клієнта він має право за рішенням самого клієнта або за рішенням суду, і інших випадків повернення грошових коштів з власного рахунку громадянина законом не встановлено. Банк вказав про відсутність його вини в неповерненні грошей позивачу і у зв’язку з цим заявив про неможливість  нести судові витрати по справі. Заявою від 30.05.07. №90-03/814 відповідач просить розглянути справу за його відсутності.

Представник позивача підтримав позов і вказав, що при переказі грошових коштів на власний рахунок громадянина, який при житті мав право на щомісячні виплати у зв’язку з втратою здоров’я, у позивача не було ін формації з місцевого відділу ЗАГСу про смерть громадянина, тому позивач переказав платіж в сумі 130,21грн. на власний рахунок отримувача.

Враховуючи вищевикладене, повно, всебічно і об’єктивно дослідивши матеріали та обставини справи,  вислухав представника позивача, оцінивши надані сторонами докази своїх вимог і заперечень до суті спору, їх  належність, допустимість, достовірність кожного  окремо і у сукупності, суд дійшов висновку, що провадження у справі слід закрити у зв’язку з тим, що даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно ст.3 КАС України адміністративна справа –це публічно-правовий спір, в якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа або інший суб’єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства. Дослідивши обставини даної справи, суд встановив, що між сторонами по справі публічно-правовий спір відсутній і жодна зі сторін по справі (в тому числі і їх посадові чи службові особи) не здійснює владних управлінських функцій на основі законодавства.

Приписами ст.ст.2,17,18 КАС України встановлено, що спір повинно бути розглянуто в порядку адміністративного судочинства в тому разі, коли суб’єктний склад учасників судопровадження і характер спору між ними врегульовано нормами  адміністративного права і одна зі сторін реалізує свої владні повноваження. В даному спорі позивач не реалізовує своїх владних повноважень по відношенню до відповідача і так же само відповідач –не має ніякого відношення до адміністративної дієздатності позивача і не наділений владними повноваженнями.

З позовної заяви вбачається і підтверджено представником позивача у судовому засіданні, що позивач допустив помилку в своїй діяльності по виплаті застрахованій особі обов’язкового платежу на власний рахунок цієї особи, який знаходиться в відділенні банку (відповідач). Таким чином, між сторонами у справі відсутній адміністративний спір і, взагалі, адміністративні правовідносини як між юридичними особами.

За таких підстав, провадження у справі слід закрити на підставі правил п.1ч.1ст.157 КАС України.

Питання про судові витрати суд не вирішує, оскільки позивач звільнений від їх виплати.

Крім того необхідно вказати, що відповідно до норми ст.19 Основного закону держави – Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Отже, Відкрите акціонерне товариство "Державний ощадбанк України" в особі філії –Лисичанського відділення №2867, м.Лисичанськ Луганської області не може бути відповідачем в цьому спорі, оскільки банк не є власником рахунку (позивач зобов’язаний прийняти до уваги викладені у відзиві доводи відповідача) і у суду відсутні підстави для стягнення з банку переказаних клієнтами коштів. До того ж, спадкоємці власника рахунку мають право отримати гроші з власних рахунків в спадщину.

На підставі викладеного, ст.19 Конституції України, керуючись ст. ст. 2,3,17,18,п.1.ч.1ст.157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1.Закрити провадження в адміністративній справі.

Суддя                                                                       Р.М. Шеліхіна