ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.07.07                                                                                           Справа № 4/1179-11/179

Суддя Сало І.А.

При секретарі судового засідання Легуцькому І.Б.

По справі:

За позовом Дочірнього підприємства “Львівський хлібзавод №5” ВАТ “Концерн хлібпром”, м.Львів

До відповідача Приватного малого підприємства “Ліля” м. Львів

Про  стягнення 108925,99грн.

Представники:

Від позивача Козак В-Р.В. предст. довіреність б/н від 13.03.2007р.

Від відповідача Вишатицький І.С. - директор

На розгляд господарського суду Львівської області Дочірнім підприємством “Львівський хлібзавод №5” ВАТ “Концерн хлібпром” заявлено позовну вимогу про стягнення із Приватного малого підприємства “Ліля” 108925,99грн. боргу.

Ухвалою господарського суду від 08.06.2007року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 19.07.2007року.

Сторонам роз»яснено їх права та обов»язки відповідно до ст. 22 ГПК України.

Від здійснення технічної фіксації судового процесу сторони відмовились.

В судовому засіданні 19.07.2007р. судом оголошено вступну і резолютивну частину рішення. Рішення виготовлене та підписане 23.07.2007р.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та настоює на його задоволенні, з наступних підстав:

Між структурним підрозділом “Самбірський хлібокомбінат” ДП “Львівський хлібзавод №5” та ПМП “Ліля” 01.10.2005р. укладено договір №66/08-05 на поставку хлібобулочних виробів. Позивачем на виконання умов договору поставлено на користь відповідача продукцію на суму 304795,99грн. Відповідач в порушення умов договору не проводить своєчасно розрахунок за посталений товар, станом на момент заявлення позову відповідачем оплачено 195870,00грн. Позивач проти заявленого клопотання про розстрочку виконання рішення в судовому засіданні заперечив.

В судовому засіданні представник відповідача позов визнав, та просив розстрочити виконанння рішення на 6 місяців рівними частинами.

Розглянувши документи і матеріали, подані сторонами, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне:

Між структурним підрозділом “Самбірський хлібокомбінат” ДП “Львівський хлібзавод №5” (позивач) та Приватним малим підприємством “Ліля” (відповідач) 01.10.2005р. було укладено договір поставки хлібобулочних виробів №66/08-05.

Згідно умов п.1.1 даного договору позивач (постачальник) приймає на себе зобов”язання на умовах і протягом терміну дії договору поставити (передати) хлібобулочні вироби а відповідач (покупець) прийняти та оплатити хлібобулочні вироби (продукція).

Позивачем на виконання умов договору протягом 01 жовтня 2005р. по 12 травня 2007р. поставлено відповідно до реєстру видаткових накладних за період з 01.10.2005р. по 31.03.2006р. та реєстру видаткових накладних 3 01.04.2006р. по 12.05.2007р., хлібобулочних виробів на загальну суму 304795,99грн.

Відповідно до п.1.4 договору передача продукції здійснюється на підставі товарно-транспортних накладних на відпуск хлібобулочних виробів, узгоджених та підписаних сторонами.

Той факт, що позивач передав, а відповідач прийняв товар підтверджується реєстром видаткових накладних за період з 01.10.2005р. по 31.03.2006р. та реєстром видаткових накладних за період з 01.04.2006р. по 12.05.2007р., що містяться в матеріалах справи.

Відповідач в порушення умов вищезазначеного договору не проводив своєчасно розрахунки за поставлену позивачем продукцію.

Відповідно до п. 4.2 договору термін оплати продукції становить 7(сім) календарних днів від дати передачі продукції відповідачу, яка здійснювалася позивачем у відповідності з умовами договору протягом наступного дня після отримання замовлення.

Відповідачем з моменту першої поставки порушувались вимоги п.4.2 договору, оплата здійснювалася не у відповідності до строків передбачених умовами договору, і не у відповідності до видаткових накладних та поставленої відповідно до них продукції, а саме: в листопаді 2005р. оплачено 1000,00грн., в грудні 2005р. 6000,00грн.,в березні 2006р. 8500,00грн., в квітні 2006р. 9500,00грн., в травні 2006р. 11000,00грн. в червні 2006р. 27000,00грн., в липні 2006р. 35800,00грн., в серпні 2006р. 6000,00грн., в вересні 2006р., 12300,00грн., в жовтні 2006р. 4000,00грн., в листопаді 2006р. 3870,00грн., в грудні 2006р. 10000,00грн., в січні 2007р. 8000,00грн., в лютому 2007р. 7000,00грн. в березні 2007р. 8000,00грн., в квітні 2007р. 20400,00грн., що підтверджується реєстром банківських виписок що міститься в матеріалах справи.

Таким чином станом на 01.05.2007р. утворилася заборгованістю відповідача перед позивачем в сумі 119319,30грн. що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків від 01.05.2007р. підписаного представниками сторін.

Проятгом травня позивачем здіснювалдася поставка продукції, а відповідачем в свою чергу протягом травня 2007р. сплачено 17500,00грн.

Таким чином на момент заявлення позову заборгованість за поставлену продукцію, хлібобулочні вироби становить  108925,99грн.

Позивач звернувся 24.05.2007р. з вимогою №135/01 та з повторною вимогою №135/01 від 01.06.2007р. до відповідача про сплату заборгованості, відповідач на вимогу не відреагував та суму заборгованості не сплатив.

Дослідивши подані позивачем матеріали, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими що підлягають задоволенню в повному обсязі з огляду на наступне:

П. 1 ст. 193 ГК України передбачено, що суб»єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов»язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Ст. 509 ЦК України зазначає, що зобов»язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов»язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов»язку.

З огляду на вищенаведене, відповідач свої зобов»язання у встановлений договором строк належним чином не виконав тобто відповідачем були порушені вимоги статей 526,692 Цивільного кодексу України, якими передбачено, що зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо ішше не встановлено договором або законом.

Стосовно заявленого клопотання про розстрочення виконання рішення на 6 місяців рівними частинами дане клопотання не підлягає задоволенню, оскільки відповідачем не подано належних доказів конкретних обставин які б ускладнили виконання рішення.

Керуючись ст.ст. 526 Цивільного кодексу України ст.ст.43,49, 82-84,116 ГПК України,

суд-

В И Р І Ш И В:

1.Позов задоволити повністю.

2.Стягнути із Приватного малого підприємства “Ліля” м. Самбір вул. Купилева, 1 ( р/р 3 в Самбірській філії ВАТ “Кредобанк” МФО 325332) на користь Дочірнього підприємства “Львівський хлібзавод №5” ВАТ “Концерн Хлібпром” м. Львів вул. Хлібна,2 ( р/р 0001 у ВАТ “Банк Універсальний” МФО 325707) 108925,99грн –боргу, 1089,26грн. державного мита та 118,00грн. вартості інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

3.Наказ видати відповідно ст. 116 ГПК України

Суддя