ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  12/182

16.05.07

За позовом                    Товариства з обмеженою відповідальністю «Фармастор»

До                              Приватного підприємства юридично-консалтингова фірма «Правіта»

Про                              стягнення 196 664, 99 грн.

Суддя Л.В.Прокопенко

Представники:

Від позивача: Лисенко С.В. –п/к (дов. від 13.05.07 р. №271)

Від відповідача: не з’яв.

Обставини справи:

Позовні вимоги заявлені про стягнення 196 664, 99 грн. (161 600 грн. основного боргу, 2 333, 44 грн. пені, 411, 74 грн. 3% річних, 32 320 грн. збитків у вигляді витрат на юридичні послуги) внаслідок невиконання відповідачем умов договору про надання інформаційно-консалтингових послуг від 04.12.06 р.

Ухвалою суду від 14.03.07 р. за зазначеною вище позовною заявою порушено провадження у справі № 12/182 та призначено розгляд справи на 10.04.07 р.

Ухвалою суду від 10.04.07 р. розгляд справи відкладено на16.05.07 р. в зв’язку з нез’явленням в судове засідання представника відповідача.

04.05.07 р. судом отримано відзив на ухвалу суду, в якій відповідач просить суд зобов’язати позивача направити йому копії документів для написання відзиву та відкласти слухання справи.

Фактично відзив на ухвалу містить заперечення щодо задоволення позовних вимог, тому приймаються судом до уваги в якості відзиву на позов.

В судове засідання 16.05.07 р. відповідач представника знову не направив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

На підставі ст.75 ГПК України справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

Ознайомившись з матеріалами справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

04.12.06 р. між сторонами укладено договір про надання інформаційно-консалтингових послуг, згідно якого відповідач зобов’язався надати послуги з приводу організації придбання корпоративних прав ТОВ ВКФ «МЕЛЬПОНА-Лімітед», а позивач зобов’язався прийняти та оплатити послуги.

За умовами договору відповідач повинен був одержати в разі придбання позивачем корпоративних прав винагороду в розмірі 242 000 грн.

Платіжним дорученням від 04.12.06 р. відповідачу перераховано 161 000 грн. авансу згідно п. 4.2 договору.

Але після проведення експертизи документів ТОВ ВКФ «МЕЛЬПОНА-Лімітед»та проведення будівельної експертизи приміщення, що йому належить, позивач відмовився від придбання корпоративних прав, про що відповідача повідомлено листом від 20.12.06 р.

Згідно умов договору відповідач зобов’язаний протягом трьох днів після отримання відмови, а саме –28.12.06 р. повернути суму авансу, що відповідачем зроблено не було.

Крім суми авансу, позивач просить стягнути пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, що складає 2 333, 44 грн. згідно розрахунку позивача, а також 3% річних в розмірі 411, 74 грн. згідно ст. 625 ЦК України.

Для повернення суми авансу позивач змушений був звернутися до ТОВ «Укркомінвест»за юридичною допомогою та укласти договір від 03.01.07 р., який покладає на позивача додаткові витрати в розмірі 32 320 грн., які позивач вважає збитками згідно ст. 22 ЦК України.

Відповідач у наданому відзиві на ухвалу від 04.05.07 р. проти задоволення позовних вимог заперечує з таких підстав.

25.10.06 р. між сторонами укладено договір доручення про надання юридичних і інформаційно-консалтингових послуг щодо пошуку п’яти об’єктів нерухомості в центральних районах м. Києва для подальшої купівлі або оренди позивачем. Ціна договору –200 000 грн.

08.11.06 р. між сторонами підписаний договір про надання інформаційно-консалтингових послуг щодо пошуку нерухомості без територіального обмеження. Відповідач стверджує, що робота ним була виконана, але він не може це підтвердити у зв’язку з відмовою позивача підписувати акти прийому-передачі інформації та огляду об’єктів.

20.11.06 р. між сторонами укладено майже аналогічний договір, де було чітко встановлено плату за надання інформаційно-консалтингових послуг.

27.11.06 р. підписано додаткову угоду до договору від 20.11.06 р., яким сторони закріпили за відповідачем право на безспірне отримання винагороди у випадку укладення позивачем договору щодо переходу права власності або оренди на приміщення.

04.12.06 р. між сторонами укладено договір щодо спірних питань по першому об’єкту (корпоративним правам), запропонованому відповідачем.

Таким чином, позивач як замовник повинен згідно п. 1.1 та 3.3 договору від 25.10.06 р. оплатити 200 000 грн., з яких перераховано 161 000 грн. згідно договору від 04.12.06 р.

Тобто, відповідач вважає, що заборгованість утворилася саме перед ним в розмірі 38 400 грн.

Крім того, відповідач покликається на той факт, що ним не отримано позовної заяви, відсутнє досудове врегулювання спору.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представників сторін, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до часткового задоволення з таких підстав.

Договором від 04.12.06 р., укладеним між сторонами, чітко врегульовано зобов’язання сторін у випадку відмови позивача як замовника від договору, а саме: згідно п. 4.3 договору в разі отримання виконавцем відмови щодо придбання замовником корпоративних прав ТОВ ВКФ «МЕЛЬПОНА-Лімітед», виконавець на протязі 3-х днів після отримання відмови повертає замовнику авансовий платіж, який було сплачено згідно п. 4.2 договору.

Позивачем надано докази перерахування ним в якості авансу 161 000 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 04.12.06 р. №.

Також позивачем надано докази повідомлення відповідача про відмову від придбання корпоративних прав ТОВ ВКФ «МЕЛЬПОНА-Лімітед», про що надано лист від 08.12.06 р. №128, відправлений відповідачу 20.12.06 р. і отриманий ним 25.12.06 р.

Таким чином, до 28.12.06 р. включно відповідач зобов’язаний був повернути авансовий платіж позивачу, що ним зроблено не було.

За таких обставин суд задовольняє позовні вимоги в частині стягнення 161 000 грн. авансового платежу.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України зобов’язання має виконуватися належним чином; одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Стосовно заперечень відповідача, який вважає, що сума 161 000 грн. є частиною суми винагороди за договором від 25.10.06 р. за надання юридичних послуг у розмірі 200 000 грн., то зазначене твердження не відповідає матеріалам справи.

Згідно змісту договору від 04.12.06 р. сума 161 000 грн. чітко передбачена в якості авансу як частина винагороди за умови придбання позивачем корпоративних прав ТОВ ВКФ «МЕЛЬПОНА-Лімітед», тому посилання відповідача на інший договір в якості підстави для перерахування зазначеної суми є безпідставними.

Крім того, згідно платіжного доручення від 04.12.06 р. № кошти перераховані саме на підставі договору від 04.12.06 р.

У випадку, якщо відповідач, вважає, що позивач неналежним чином виконав свої зобов’язання за іншими договорами, укладеними між сторонами, то це може бути предметом відповідних судових спорів.

Договір від 04.12.06 р. згідно його змісту є самостійним договором, і виконання зобов’язань за ним не прив’язане безпосередньо до виконання зобов’язань за іншими договорами між сторонами.

Стосовно досудового порядку врегулювання спорів, то дотримання зазначеного порядку не є обов’язковою умовою для порушення провадження по справі в господарському суді згідно рішення Конституційного Суду України №15-рп від 09.07.02р.

До позовної заяви додано докази належного надіслання відповідачу копії позовної заяви на поштову адресу.

Також підлягають до задоволення позовні вимоги в частині стягнення пені в розмірі 2 333, 24 грн., так як стягнення пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення передбачене п.5.3 договору; наданий позивачем розрахунок пені проведено згідно законодавства.

Стягнення 3% річних передбачене ст. 625 ЦК України, тому позовні вимоги в частині стягнення 411, 74 грн. підлягають до задоволення.

Стосовно стягнення 32 320 грн. збитків, що виникли у зв’язку з отриманням правової допомоги, то суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Суду не надано доказів оплати позивачем зазначеної суми на користь ТОВ «Укркомінвест».

Згідно п. 4.1 договору від 03.01.07 р. зазначена сума перераховується позивачем протягом 3-х днів з моменту повернення коштів від ПП ЮКФ «Правіта»на поточний рахунок замовника, тобто, сума винагороди і не могла бути перерахована ТОВ «Укркомінвест»станом на день прийняття рішення по справі.

Згідно ст. 22 ЦК України збитками є реальні збитки або упущена вигода.

Саме по собі зобов’язання за настання певної події виплатити винагороди збитками не є.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, ст. 525, 526, 625 ЦК України, ст. 193 ГК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позовні вимоги задовольнити частково.

2.          Стягнути з Приватного підприємства юридично-консалтингова фірма «Правіта»(юридична адреса: 02094, м. Київ, б-р Праці, 6/14, поштова адреса: 04070, м. Київ, вул. Сагайдачного, 8, оф. 3, п/р 260 в КБ «Правексбанк», м. Києва, МФО 321983, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фармастор»(юридична адреса: 04071, м. Київ, вул. Нижній Вал, 61, поштова адреса: 01033, м. Київ, вул. Володимирська, 69, , п/р в ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», м. Києва, МФО 300335) 161 000 грн. авансу, 2 333, 24 грн. пені, 411, 74 грн. 3% річних, 1637, 45 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4.          Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

5.          Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня прийняття.

Суддя                                                                                                    Л.В.Прокопенко