ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

"01" березня 2007 р.                                        Справа № 18/42

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Пан –Сервіс”

16600, м. Новгород –Сіверський, вул. Шевченка, 21-а

До Регіонального управління Департаменту з питань адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом підакцизних товарів Державної податкової адміністрації в Чернігівській області

14000, м. Чернігів, вул. Комсомольська, 11

про скасування рішення

Суддя  А.С. Сидоренко

Секретар судового засідання І.В.Морська

Представники сторін:

Від позивача: Костюченко В.К. –предст., дов. від 19.02.2007р. № 5

Від відповідача: Мозирко В.О. –гол. держподатінспектор, дов. від 23.01.2007р. № 315/9/21-234

Постанова виноситься після перерви, оголошеної в судовому засіданні з 20.02.2007р. по 01.03.2007р., на підставі ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

В судовому засіданні 01.03.2007р., на підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

СУТЬ СПОРУ:

Товариством з обмеженою відповідальністю „Пан –Сервіс” (надалі –Позивач) заявлено адміністративний позов до Регіонального управління Департаменту з питань адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом підакцизних товарів ДПА в Чернігівській області (надалі –Відповідач) про скасування рішення від 12.12.2006р. № 250414/14/21/300 про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу на загальну суму 2700,00 грн. за роздрібну торгівлю тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробником або імпортером таких тютюнових виробів та за зберігання та реалізацію алкогольних напоїв без марок акцизного збору встановленого зразка.

Обґрунтовуючи свої вимоги, Позивач вказує на те, що на момент перевірки (23.11.2006р.) діяли нові максимальні роздрібні ціни на сигарети „BOND”, запроваджені виробником –2,05 грн., по яких і здійснювався продаж залишку сигарет даної марки. Про факт зміни максимальної роздрібної ціни Позивач дізнався після купівлі нової партії сигарет „BOND” на пачках яких була проставлена така ціна. Враховуючи, що в реєстраторі розрахункових операцій неможливо здійснити попереднє програмування одного і того ж найменування товару за різними цінами, продаж тютюнових виробів здійснювався за новими максимальними роздрібними цінами.

Щодо зберігання та реалізації алкогольних напоїв без марок акцизного збору встановленого зразка, Позивач зазначає, що маркування алкогольних напоїв здійснюється безпосередньо виробниками і у зв’язку з використанням останніми неякісного клею трапляються непоодинокі випадки відклеювання акцизних марок. На думку Позивача, відсутність акцизної марки на одній пляшці не свідчить про зберігання та реалізацію підприємством (шляхом здійснення роздрібної торгівлі) алкогольних напоїв без марок акцизного збору встановленого зразка.

Крім того, Позивач вказує на відсутність підстав для проведення позапланової перевірки, передбачених ч. 6 ст. 111 Закону України „Про державну податкову службу в Україні”.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що під час проведення перевірки був встановлений факт здійснення продажу тютюнових виробів за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробником або імпортером таких тютюнових виробів, а також факт зберігання та реалізації алкогольних напоїв без марок акцизного збору встановленого зразка, що підтверджується матеріалами справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважних представників сторін, з’ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд ВСТАНОВИВ:

23 листопада 2006 року службовими особами ДПА в Чернігівській області, на підставі посвідчень –направлень ДПІ у Новгород –Сіверському районі від 23.11.2006р. № 123 та № 124, була проведена перевірка магазину „Ярмак”, який розташований за адресою: м. Новгород –Сіверський, вул. Шевченка, 21 – а, та належить ТОВ „Пан –Сервіс”.

Перевірка проводилась згідно наказу ДПІ у Новгород –Сіверському районі від 22.11.2006р. № 127.

За результатами перевірки складено акт № /232/22822493 від 23.11.2006р.

Як вбачається з акту перевірки, перевіряючими встановлені наступні порушення:

„- на торговій точці здійснювалась реалізація тютюнових виробів за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлені виробником або імпортером, чим порушено ст. 6 Декрету КМУ „Про акцизний збір” від 26.12.1992 року № 18-92 зі змінами та доповненнями. А саме: згідно фіскального чеку від 23.11.06р. № 3714, роздрукований о 13 год. 47 хв., здійснювалась реалізація однієї пачки сигарет „BOND” червоні за ціною 2,05 грн. Ціна на пачці вище вказаних сигарет 2,00 грн. від 16.09.06р. Акцизна марка 20 АЕЄП 400773 ТВ 01/2. Виробник ЗАТ „ФІЛІП МОРРІС Україна”, на момент перевірки в реалізації знаходиться 20 пачок сигарет  „BOND” червоні, чим порушено ст. 6 Декрету КМУ „Про акцизний збір” від 26.12.1992 року № 18-92 зі змінами та доповненнями. Накладні на момент перевірки відсутні.

- при перевірці магазину „Ярмак” ТОВ „Пан –Сервіс” на торговій точці здійснювалась реалізація алкогольних напоїв без марок акцизного збору встановленого зразка, а саме: в торгівельному залі знаходиться одна пляшка вина Портвейн 999 Южный берег Крыма, ємкістю 0,7 л., міцністю 18 % об., виробник ТОВ „Вина Лівадії”, АР Крим, 98612, м. Ялта, вул. Жовтнева, 8/32, код 32362063, ліцензія № 251, дата розливу 09.10.2006р. по ціні 5 грн. 30 коп. за пляшку без марки акцизного збору, чим порушено ст. 11 ЗУ від 19.12.1995р. № 481/95-ВР „Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” зі змінами та доповненнями, п. 20 „Положення про виробництво, зберігання, продаж марок акцизного збору нового зразка з голографічними елементами і маркування алкогольними напоями та тютюновими виробами”, затвердженого Постановою КМУ від 23.01.2003р.  № 567, аб. 2 ч. II ст. 7 ЗУ від 15.09.1995р. № 329/95/ВР „Про акцизний збір на алкогольні напої та тютюнові вироби”. Накладні на момент перевірки на вищевказане вино відсутні.”

Як вказано в акті перевірки, зазначеним порушено вимоги абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” від 19.12.1995р. № 481/95-ВР (надалі –Закон № 481/95), абз. 2 ч. 2 ст. 7 Закону України „Про акцизний збір на алкогольні напої та тютюнові вироби” від 15.09.1995р. № 329/95-ВР (надалі –Закон № 329/95), п. 20 Положення про виробництво, зберігання, продаж марок акцизного збору з голографічними захисними елементами і маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.2003р. № 567 (надалі –Положення), ст. 6 Декрету Кабінету Міністрів України „Про акцизний збір” від 26.12.1992р. № 18-92 (надалі –Декрет № 18-92).

Перевірка була проведена в присутності продавця Шовкопляс Вікторії Вікторівни, 1984 року народження, проживаючої за адресою: м. Новгород –Сіверський, вул. Рокосовського, 24, яка підписала акт перевірки без зауважень, отримала один примірник акту та надала перевіряючим письмове пояснення наступного змісту: „Я продала пачку сигарет з фільтром Бонд червоні по ціні 2,05 грн. (дві грн. 05 коп.) хоча на пачці сигарет зазначена ціна 2,00 грн. (дві грн. 00 коп.) тому що,  так закодовано в касовому апараті. Всього в наявності сигарет Бонд червоний в продажі знаходиться 20 пачок по ціні 2,05 грн. (два грн. 05 коп.). На пачці зазначена ціна 2,00.

В продажі знаходиться 2 пляшки вина Портвейн 999 „Южный берег Крыма”, ємкістю 0,7 л., міцністю 18 % об.,  дата розливу 09.10.2006р. Виробник ТОВ „Вина Ливадии” АРК, м. Ялта, вул. Жовтнева 8/32, код 32662063, ліцензія № 251 без марок акцизного збору встановленого зразка. При вистановлюванні на вітрину вина акцизні марки відірвалися (інше все вино цієї ж марки з марками акцизного збору) тобто це випадково. Де ці марки я не знаю. Ціна вина за одну пляшку становить 5,30 грн. (п’ять грн. 30 коп.) Під час перевірки одна акцизна марка знайшлась”.

У відповідності з преамбулою Закону № 481/95, цей Закон визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі ... алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України.

Згідно ч. 4 ст. 11 Закону № 481/95, алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного збору в порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до ст. 1 Закону № 329/95, марка акцизного збору –спеціальний знак, яким маркуються алкогольні напої та тютюнові вироби. Її наявність на цих товарах підтверджує сплату акцизного збору, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів;

маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів –наклеювання марки акцизного збору в порядку, передбаченому Положенням про виробництво, зберігання, продаж марок акцизного збору, маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

У відповідності з частинами 1 та 2 ст. 7 Закону № 329/95, марки акцизного збору виготовляються, зберігаються та продаються відповідно до Положення про виробництво, зберігання, продаж марок акцизного збору, маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, затвердженого Кабінетом Міністрів України. Виробники алкогольних напоїв та тютюнових виробів проводять маркування кожної пляшки (упаковки) алкогольних напоїв у такий спосіб, щоб марка розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару відповідно до Положення про виробництво, зберігання, продаж марок акцизного збору, маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів. Маркування алкогольних напоїв здійснюється марками акцизного збору, які відрізняються за дизайном для окремих видів продукції, визначених Кабінетом  Міністрів України. Кожна марка акцизного збору на алкогольні напої повинна мати окремий номер та найменування виду продукції. Наявність марки акцизного збору на пляшці (упаковці) алкогольних напоїв та пачці (упаковці) тютюнових виробів є однією з умов для ввезення на митну територію України і реалізації їх споживачам. Забороняється ввезення, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та реалізації на території України алкогольних напоїв та тютюнових виробів, на яких немає марок акцизного збору встановленого зразка.

На виконання ст. 7 Закону № 329/95, постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.2003р. № 567 затверджено Положення про виробництво, зберігання, продаж марок акцизного збору з голографічними захисними елементами і маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

У відповідності з п. 19 –21 Положення, маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюється виробниками цієї продукції. Марки наклеюються виробниками на кожну пляшку, пачку (упаковку) у такий спосіб, щоб вони розривалися під час відкупорювання (розкривання) виробів. Алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог цього Положення або марками, що не відповідають виду продукції та місткості тари та/або не видавалися безпосередньо виробнику (імпортеру) зазначеної продукції, вважаються немаркованими. Для прикріплення марок повинен використовуватися клей (дисперсійний, дескрин тощо), який не дає змоги зняти їх з виробів без пошкодження і змивається у разі потреби в митті пляшок для повторного їх використання.

Також, пунктом 12 Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.07.1996р. № 854 дозволено зберігання та реалізація алкогольних напоїв, крім алкогольних напоїв з вмістом спирту етилового від 1,2 до 8,5 відсотка об'ємних одиниць, вироблених в  Україні, тільки за наявності марки акцизного збору встановленого зразка на пляшці або на іншій тарі згідно із законодавством.

У відповідності з ст. 6 Декрету № 18-92, встановлення максимальних роздрібних цін на підакцизні товари здійснюється виробниками або імпортерами цих товарів шляхом декларування таких цін.

Декларація про встановлені виробником або імпортером максимальні роздрібні ціни на підакцизні товари подається відповідно до центрального органу державної податкової служби України або центрального органу державної митної служби України у формі, спільно визначеній цими органами за погодженням з Комітетом Верховної Ради України, який відповідає за проведення податкової політики.

У декларації повинні міститися відомості про встановлені виробником або імпортером максимальні роздрібні ціни на всі підакцизні товари, що виробляються ним в Україні, або на всі підакцизні товари, що імпортуються ним в Україну, а також про дату, з якої запроваджуються встановлені у декларації максимальні роздрібні ціни.

Встановлені виробником або імпортером максимальні роздрібні ціни на перелічені у декларації товари запроваджуються з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому відповідну декларацію було подано відповідно до центрального органу державної податкової служби України або центрального органу державної митної служби України, і діють до їх зміни у порядку, передбаченому цим Законом.

У суб'єкта підприємницької діяльності, що здійснює роздрібну торгівлю підакцизними товарами, на які встановлено ставки акцизного збору у відсотках до обороту, у місці торгівлі такими товарами на видному місці повинні бути розміщені засвідчені виробником або імпортером копії чинних декларацій про максимальні роздрібні ціни на підакцизні товари, що були подані їх виробником або імпортером до центрального органу державної податкової служби України або центрального органу державної митної служби України.

Встановлені виробником або імпортером максимальні роздрібні ціни на підакцизні товари можуть наноситись на споживчу упаковку таких товарів разом з датою їх виробництва.

Статтею 111 Закону № 481/95 визначено, що встановлена виробником або імпортером максимальна роздрібна ціна на тютюнові вироби наноситься на пачку, коробку або сувенірну коробку тютюнових виробів разом з датою їх виготовлення. Максимальна роздрібна ціна за пачку, коробку або сувенірну коробку наноситься визначеним виробником способом у визначеному виробником місці і складається з її цифрового виразу та скороченого найменування грошової одиниці України.

Згідно листа Державної податкової адміністрації України від 14.02.2007р. № 1460/5/21-0916, станом на 23.11.2006р. максимальна роздрібна ціна на тютюнові вироби марки «BOND» червоні становила 2,05 грн. (відповідно до декларації про встановлені виробником максимальні ціні на підакцизні товари від 25.09.2006р. № 4207/6).

Факт продажу 23.11.2006р. сигарет «BOND»червоні, на пачці яких зазначена максимальна роздрібна ціна 2,00 грн., по ціні 2,05 грн. підтверджується копією фіскального чеку від 23.11.2006р. № 3714, копією пачки цих сигарет, а також письмовими поясненнями продавця Шовкопляс В.В. Цими ж письмовими поясненнями підтверджується факт наявності в торгівельному залі алкогольних напоїв без марок акцизного збору.

Згідно ч. 2 ст. 17 Закону № 481/95, до суб'єктів підприємницької діяльності застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі:

·          роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, - 100 відсотків вартості наявних у суб'єкта підприємницької діяльності тютюнових виробів, але не менше 1000 гривень;

·          зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв та тютюнових  виробів, алкогольних напоїв та тютюнових виробів без марок акцизного збору встановленого зразка або з підробленими марками акцизного збору  -  100  відсотків вартості товару, але не менше 1700 гривень.

На підставі вищевказаного акту перевірки, Відповідачем прийняте рішення про застосування фінансових санкцій до Позивача від 12.12.2006р. № 250414/14/21/300 на загальну суму 2700,00 грн. за роздрібну торгівлю тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробником або імпортером таких тютюнових виробів та за зберігання та реалізацію алкогольних напоїв без марок акцизного збору встановленого зразка.

Твердження Позивача можуть бути прийняті судом до уваги лише частково, виходячи з наступного:

згідно ст. 15 Закону № 481/95, зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб'єкта підприємницької діяльності таке місце зберігання було внесено до Єдиного  реєстру.

В ст. 1 Закону № 481/95 під терміном „місце зберігання” розуміється місце, яке використовується для зберігання спирту, або приміщення, яке використовується для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, відомості про місцезнаходження якого внесені до Єдиного державного реєстру місць зберігання.

Враховуючи, що приміщення магазину, в якому проводилась перевірка не являється місцем зберігання алкогольних напоїв, в розумінні ст. ст. 1, 15 Закону № 481/95, оскільки відомості про його місцезнаходження не внесені до Єдиного державного реєстру місць зберігання, підстави для застосування фінансових санкцій за зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного збору встановленого зразка, в даному випадку, відсутні.

Натомість, в торгівельному залі знаходилась одна пляшка підакцизного товару без марки акцизного збору на пляшці. Відповідний факт повністю визнається сторонами.

Абзацом 13 ч. 2 ст. 17 Закону № 481/95 встановлено відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності, зокрема, за реалізацію алкогольних напоїв без марок акцизного збору встановленого зразка.

В Законі № 481/95 не дано чіткого визначення поняття „реалізація”. Разом з тим, суд вважає, що під реалізацією алкогольних напоїв розуміється діяльність, пов'язана із передачею права власності на алкогольні напої іншим власникам, тобто не лише їх безпосередній продаж споживачам, а і підготовка до продажу, забезпечення виконання вимог законодавства щодо обігу алкогольних напоїв. Схоже визначення терміну „реалізація” наведено у п. 20 ч. 1 ст. 1 Закону України „Про захист прав споживачів”, згідно якої реалізація –це діяльність суб’єктів господарювання з продажу товарів (робіт, послуг).

Як вже зазначалося вище, чинне законодавство, зокрема ст. ст. 1, 7 Закону № 329/95, п. 12 Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, вимагає щоб акцизні марки на алкогольних напоях під час їх реалізації знаходились саме на пляшці або на іншій тарі. Тому посилання Позивача на те, що незважаючи на відклеювання марок, вони фактично перебували в наявності відхиляються судом.

Згідно ч. 13 ст. 18 Закону № 481/95, за наявності у місці торгівлі тютюновими виробами таких виробів однієї власної назви, на пачках, коробках та сувенірних коробках яких вказані різні максимальні роздрібні ціни, продаж таких тютюнових виробів здійснюється за цінами, не вищими, ніж ті, що вказані на відповідних пачках, коробках та сувенірних коробках.

Відповідна правова норма була запроваджена Законом України „Про внесення змін до деяких законів України щодо впорядкування обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів” від 18.11.2004р. № 2189-ІV, одночасно із звільненням з 01 січня 2006 року суб'єктів підприємницької діяльності, що здійснюють роздрібну торгівлю тютюновими виробами, на які встановлено ставки акцизного збору у відсотках до обороту, від необхідності у місці торгівлі такими товарами на видному місці розміщувати засвідчені виробником або імпортером копії чинних декларацій про максимальні роздрібні ціни на тютюнові вироби, що були подані їх виробником або імпортером до центрального органу державної податкової служби України або центрального органу державної митної служби України (ч. 14 ст. 18 Закону № 481/95), тобто з метою впорядкування обігу тютюнових виробів та контролю за ним.

У відповідності з ч. 6 ст. 18 Закону № 481/95, всі інші закони та нормативно-правові акти, які стосуються виробництва та обігу спирту етилового, ..., алкогольних напоїв та тютюнових виробів, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Крім того, відхиляються посилання Позивача на відсутність підстав для проведення позапланової перевірки, передбачених ч. 6 ст. 111 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” від 04.12.1990р. № 509-ХІІ (надалі –Закон № 509).

Частиною 6 ст. 111 Закону № 509 визначено, що позаплановою виїзною перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена в планах роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з передбачених цією частиною обставин.

У відповідності з ч. 7 ст. 111 Закону № 509, позаплановими перевірками вважаються також перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених законами України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а в інших випадках - за рішенням суду.

Таким чином, обставини, визначені ч. 6 ст. 111 Закону № 509 за наявності яких може бути здійснено позапланову виїзну перевірку, поширюються лише на випадки проведення органами державної податкової служби позапланових виїзних перевірок своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів (обов'язкових платежів).

Перевірка ж магазину „Ярмак”, що належить Позивачу, була проведена на підставі ч. 7 ст. 111 Закону № 509. Дана обставина підтверджується також копією наказу ДПІ у Новгород –Сіверському районі від 22.11.2006р. № 127 „Про проведення позапланових перевірок”.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги являються необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 1, 11, 15, 17, 18 Закону України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”, ст. ст. 1, 7 Закону України „Про акцизний збір на алкогольні напої та тютюнові вироби”, ст. 6 Декрету Кабінету Міністрів України „Про акцизний збір”, ст. ст. 94, 158 –163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В позові відмовити повністю.

Дана постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного господарського суду в наступному порядку: про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів  оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу – з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Дана постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                  (підпис)                               А.С.Сидоренко

Постанова складена у повному обсязі 06 березня 2007 року.

Суддя                                  (підпис)                               А.С.Сидоренко