ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.08.07 р.                                                                               Справа № 36/212

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Будко Н.В.

при секретарі судового засідання Крючковой К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні  матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Донбаська торгівельно-промислова компанія” м.Макіївка

до відповідача Державного підприємства „Макіїввугілля”  в особі відокремленого підрозділу „Управління матеріально-технічного постачання” Державного підприємства „Макіїввугілля” м.Макіївка

про стягнення 127 480,61грн.

за участю:

представників сторін:

від позивача: Пригоров А.А. по дов.;

від відповідача: Коротич Є.В. по дов.;

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю „Донбаська торгівельно-промислова компанія” м.Макіївка, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Державного підприємства „Макіїввугілля”  в особі відокремленого підрозділу „Управління матеріально-технічного постачання” Державного підприємства „Макіїввугілля” м.Макіївка, про стягнення заборгованості в сумі 117 040грн., 3% річних в сумі 2 481,89грн., суми інфляції 7 958,72грн.

В обґрунтування вимог посилається на договір №06331 від 04.10.06р., видаткову накладну, довіреність, акти звірки взаєморозрахунків, розрахунок.

Відповідач позовні вимоги визнає.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази судом ВСТАНОВЛЕНО:

04.10.06р. позивач, ТОВ „Донбаська торгівельно-промислова компанія”, та відповідач, Державне підприємство „Макіїввугілля”  в особі відокремленого підрозділу „Управління матеріально-технічного постачання” Державного підприємства „Макіїввугілля”, уклали договір №06331.

На виконання умов за цим договором позивач за видатковою накладною №РН-000452 від 04.10.06р. передав відповідачу кабель КГЭШВ 3х70+1х10+3х4 у кількості 0,380км.  на загальну суму 117 040грн. з урахуванням ПДВ.

Відповідачем означений товар прийнято, що підтверджується вищевказаною видатковою накладною та довіреністю на отримання товарно-матеріальних цінностей ЯМО №340052 від 04.10.06р. підписаними сторонами без зауважень та заперечень і скріпленими печатками обох підприємств.

На підставі вищезазначеного господарський суд робить висновок, що позивачем доведено факт передачі відповідачу товару за видатковою накладною №РН-000452 від 04.10.06р., тобто зобов’язання позивача виконано належним чином відповідно до п.1.1 договору.

Згідно п.3.3 договору розрахунки за продукцію здійснюються по факту поставки з відстрочкою платежу протягом 30 днів.

Однак, відповідач належним чином не виконав взяті на себе договірні зобов’язання, отриманий товар  не оплатив.

Доказів оплати боргу в сумі 117 040грн. відповідач суду не представив, у зв’язку з чим суд робить висновок, що зобов’язання відповідача перед позивачем на момент прийняття рішення суду залишилось невиконаним, що є порушенням вимог статей  525 та 526 Цивільного кодексу України, які передбачають, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, причому одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

За таких обставин, враховуючи те, що факт заборгованості підтверджений матеріалами справи, договором №06331 від 04.10.06р., видатковою накладною, довіреністю, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості в сумі 117 040грн. обґрунтовані, доведені належним чином та підлягають задоволенню.

Крім того, згідно ст. 625 Цивільного кодексу України прострочення відповідачем грошового зобов’язання також тягне за собою обов’язок сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних з простроченої суми.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок, відповідно до якого 3% річних складають 2 481грн. 89коп., а сума інфляції – 7 958грн. 72коп., з огляду на наявність заборгованості, суд вважає вимоги позивача в цій частині обґрунтованими, доведеними належним чином та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі вищенаведеного, згідно ст. ст. 509, 525, 526, 614, 625 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 193,  Господарського кодексу України, керуючись ст. ст. 33, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України суд,-

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю „Донбаська торгівельно-промислова компанія” м.Макіївка до Державного підприємства „Макіїввугілля”  в особі відокремленого підрозділу „Управління матеріально-технічного постачання” Державного підприємства „Макіїввугілля” м.Макіївка про стягнення 127 480,61грн.

Стягнути з  Державного підприємства „Макіїввугілля” (86115, м.Макіївка, пл. Советська, 2, р/р8430 у філії ЦМВ ПІБ м.Макіївка, МФО 334516, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Донбаська торгівельно-промислова компанія” (86115, м.Макіївка, с.Войково, пров. Низьмений, продбаза, р/р7980 у філії ДРУ банка „Фінанси та кредит”, МФО 335816, ) основний борг в сумі 117 040грн., суму інфляції 7 958,72грн., 3% річних в сумі 2 481,89грн., витрати по сплаті державного мита в сумі 1 274,80грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118грн.

Видати наказ.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя