АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2007
№ 2-4388/06

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:                              Андрієнка  В.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Громадянина - ОСОБА_1

на рішення Шевченківського районного суду
м.Києва від 31.10.2006 (суддя Олійник А.С.)

у справі № 2-4388/06

за позовом                               Громадянина -
ОСОБА_1

до                                                   Акціонерного
товариства відкритого типу “Укрліфт”

про
зобов"язання виплатити дивіденди та виділ частки із майна
товариства

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Шевченківського районного суду м.
Києва 03.07.2006 відкрито провадження у справі № 2-4388/06 за позовом
громадянина - ОСОБА_1 до Акціонерного товариства відкритого типу “Укрліфт”
(далі - АТВТ “Укрліфт”) про зобов'язання виплатити дивіденди та виділ частки із
майна товариства.

Рішенням Шевченківського районного суду
м. Києва від 31.10.2006 у справі № 2-4388/06 у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням
громадянин - ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та
прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва
від 19.02.2007 у справі № 1128 на підставі Закону України “Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо визначення підсудності справ з питань
приватизації та з корпоративних спорів” апеляційну скаргу громадянина - ОСОБА_1
разом із справою № 2-4388/06 надіслано за підсудністю до Київського
апеляційного господарського суду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи,
а також неправильно застосовано норми процесуального та матеріального права.

В засідання суду, призначене на
07.06.2007 АТВТ “Укрліфт” повноважних представників не направило та не
повідомило суд про причини їх неявки.

Керуючись ст. 75 ГПК України колегія
суддів вважає за необхідне розглянути справу за наявними в ній документами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення громадянина - ОСОБА_1, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін,
об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Громадянин - ОСОБА_1 звернувся до
Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до АТВТ “Укрліфт” про
зобов'язання виплатити дивіденди та виділ частки із майна товариства.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивовані
тим, що відповідно до статуту АТВТ “Укрліфт” за рішенням загальних зборів
акціонерів за підсумками календарного року повинно виплачувати акціонерам
дивіденди, які з 1997 року не виплачувались.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 31.10.2006 у справі № 2-4388/06 у задоволенні позовних вимог
відмовлено з огляду на те, що загальні збори акціонерів АТВТ “Укрліфт” рішення
щодо виплати дивідендів в період з 1996 по 2004 роки та щодо ліквідації
товариства не приймало, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими.

Акціонерним, згідно ст. 24 Закону
України „Про господарські товариства” та ст. 152 ЦК України визнається
товариство, яке має статутний фонд, поділений на визначену кількість акцій
рівної номінальної вартості, і несе відповідальність за зобов'язаннями тільки
майном товариства.

Відповідно до ст. 4 Закону України
„Про цінні папери та фондову біржу” акція - цінний папір без установленого
строку обігу, що засвідчує дольову участь у статутному фонді акціонерного
товариства, підтверджує членство в акціонерному товаристві та право на участь в
управлінні ним, дає право його власникові на одержання частини прибутку у
вигляді дивіденду, а також на участь у розподілі майна при ліквідації
акціонерного товариства.

Власник акції, згідно ст. 5 Закону
України „Про цінні папери і фондову біржу” має право на частину прибутку
акціонерного товариства (дивіденди), на участь в управлінні товариством (крім
власника привілейованої акції), а також інші права, передбачені цим Законом,
іншими законодавчими актами України, а також статутом акціонерного товариства.

Акція є неподільною. У разі коли
одна і та ж акція належить кільком особам, усі вони визнаються одним власником
акції і можуть здійснювати свої права через одного з них або через спільного
представника.

Статут АТВТ “Укрліфт” (нова редакція)
зареєстровано Шевченківською районною у м. Києві державною адміністрацією 14.06.2002
за № 14036 та затверджено рішенням загальних зборів акціонерів протокол № 10
від 06.12.2001.

Згідно п. 2.1 статуту АТВТ “Укрліфт”
товариство є юридичною особою від дня його державної реєстрації і
правонаступником АТВТ “Укрліфт”, заснованого наказом Держжитлокомунгоспу
України № 9 від 09.02.1994.

Товариство здійснює свою діяльність
відповідно до чинного законодавства України та цього статуту (п. 2.2 статуту
АТВТ “Укрліфт”).

Згідно сертифікатів іменних акцій
ОСОБА_1 є акціонером АТВТ “Укрліфт”.

Як вбачається із матеріалів справи,
ОСОБА_1 в процесі розгляду справи уточнив позовні вимоги та просив суд лише
зобов'язати АТВТ “Укрліфт” виплатити йому дивіденди у повному обсязі та
виділити йому частку майна товариства відповідно до кількості наявних у нього
акцій за період заборгованості.

Відповідно до ч.1 ст. 41 Закону
України „Про господарські товариства” та ч.1 ст. 159 ЦК України вищим органом
акціонерного товариства є загальні збори акціонерів.

Згідно п. ”д” ч. 5 ст. 41 Закону України „Про
господарські товариства” до компетенції загальних зборів належить затвердження
річних результатів діяльності акціонерного товариства, включаючи його дочірні
підприємства, затвердження звітів і висновків ревізійної комісії, порядку
розподілу прибутку, строку та порядку виплати частки прибутку ( дивідендів),
визначення порядку покриття збитків.

Повноваження, передбачені пунктом „д”
належать до виключної компетенції загальних зборів акціонерів і не можуть бути
передані іншим органам товариства.

Також, п. 3 ч. 2 ст. 159 ЦК України
передбачено, що затвердження річної фінансової звітності, розподіл прибутку і
збитків товариства належить до виключної компетенції загальних зборів
акціонерів і не можуть бути передані для вирішення іншим органам товариства.

Акціонери товариства мають право,
зокрема, брати участь у розподілі прибутків товариства та отримувати їх частку
(дивіденди). Право на отримання дивідендів мають особи, які є акціонерами товариства
на початок строку виплати дивідендів (п. 9.4 статуту АТВТ “Укрліфт”); отримати
частку вартості майна товариства у випадку його ліквідації пропорційно вартості
належних їм акцій товариства (п. 9.6 статуту АТВТ “Укрліфт”).

Фонд виплати дивідендів створюється
за рахунок чистого прибутку товариства. Розмір і порядок утворення фонду
виплати дивідендів визначається загальними зборами акціонерів (п. 13.5 статуту
АТВТ “Укрліфт”).

Кошти з фонду дивідендів сплачуються
акціонерам пропорційно до загальної вартості належних їм акцій відповідно до
розрахунків, представлених Правлінням товариства (п. 13.6 статуту АТВТ
“Укрліфт”).

Виплата дивідендів провадиться один
раз на рік за підсумками календарного року за рішенням Загальних зборів
акціонерів. Виплата дивідендів починається через один місяць та закінчується
через шість місяців з дня прийняття загальними зборами акціонерів рішення про
виплату дивідендів. Не отримані в строк дивіденди депонуються (п. 13.7 статуту
АТВТ “Укрліфт”).

Пунктом 15.2.6 статуту АТВТ
“Укрліфт” передбачено, що до компетенції загальних зборів акціонерів належить,
зокрема, затвердження річних результатів діяльності товариства, включаючи його
дочірні підприємства, затвердження звітів і висновків ревізійної комісії,
порядку розподілу прибутку, строк та порядок виплати дивідендів, визначення
порядку збитків.

Отже, питання строку та порядку
виплати частки прибутку (дивідендів) відноситься до виключної компетенції
загальних зборів акціонерного товариства і виплата дивідендів здійснюється на
підставі рішення загальних зборів акціонерів товариства.

АТВТ “Укрліфт” листом № 25-07/251 від
12.03.2004 повідомило акціонера товариства - ОСОБА_1 про те, що відповідно до
протоколу № 12 загальних зборів акціонерів АТВТ “Укрліфт” від 01.10.2003 було
прийнято рішення, що прибуток від господарської діяльності використати для
виробничих потреб, начислення у фонд дивідендів не здійснювати.

Також, як вбачається із листів №
1190-ж від 05.05.2004 та № 811з-05 від 15.03.2005 прокуратури Шевченківського
району м. Києва, прокуратурою проводилась перевірка, якою було встановлено, що
упродовж 1996 - 2004 років загальними зборами акціонерів АТЗТ „Укрліфт”
приймались рішення про використання прибутку від господарської діяльності
товариства для виробничих потреб та не здійснювати нарахування у фонд
дивідендів.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на
яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення господарського спору.

З урахуванням того, що строк та
порядок виплати частки прибутку (дивідендів) належить до виключної компетенції
загальних зборів акціонерів товариства, а надані до матеріалів справи докази
свідчать про те, що загальні збори акціонерів АТВТ „Укрліфт” не приймали
рішення про виплату частки прибутку (дивідендів), то колегія суддів
погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовна вимога ОСОБА_1 про
зобов'язання АТВТ „Укрліфт” виплатити дивіденди у повному обсязі до кількості
наявних у нього акцій за період заборгованості задоволенню не підлягає.

Також, колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1
про виділення йому частки майна товариства відповідно до кількості наявних у
нього акцій, оскільки відповідно до п. 9.6 Статуту АТВТ „Укрліфт” акціонери мають
право отримати частину вартості майна товариства у випадку його ліквідації
пропорційно вартості належних їм акцій товариства.

При чому, в матеріалах справи
відсутні докази того, що АВТ „Укрліфт” перебуває в процесі ліквідації..

Доводи, наведені в апеляційній
скарзі колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони не
ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та спростовуються матеріалами
справи.

За наведених обставин, колегія
суддів дійшла висновку, що відсутні підстави для зміни чи скасування рішення
Шевченківського районного суду м. Києва від 31.10.2006 у справі № 2-4388/06.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 99, 101, 103 - 105 Господарського процесуального кодексу  України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Шевченківського районного суду м.
Києва від 31.10.2006 у справі № № 2-4388/06 залишити без змін, а апеляційну
скаргу Громадянина - ОСОБА_1 - без задоволення.

2. Матеріали справи № 2-4388/06
повернути до Шевченківського районного суду м. Києва.

3. Копію постанови надіслати
сторонам.

Головуючий суддя

Судді

12.06.07 (відправлено)