ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"13" серпня 2007 р.
Справа  № 16/115-06-3347

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Шевченко Г.В.

За участю представників сторін:

Від позивача:     не зявився;

Від відповідача: Єрмак А.М. за дов. від 25.10.2006р.; Мухіна Н.В. по дов. від 18.04.2006р.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом багатогалузевого виробничого підприємства товариства з обмеженою відповідальністю фірми “Радоніт” ЛТД до  асоціації “Лиман” про стягнення 73.440 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Багатогалузеве виробниче підприємство товариство з обмеженою відповідальністю фірма “Радоніт” ЛТД  (далі по тексту –ТОВ „Радоніт” ЛТД) звернулося до господарського суду Одеської області з позовними вимогами про стягнення з асоціації “Лиман” 73.440  грн. збитків завданих відповідачем невиконанням умов договору, укладеного між сторонами по справі 01.03.2001р.

Ухвалою від 26.06.2006р. господарським судом відповідно до ч. І ст. 79 ГПК України  провадження у справі № 16 / 115 –06 –3347 було зупинено до вирішення пов’язаної з нею справи №17/113 за позовом асоціації “Лиман” до ТОВ „ Радоніт” ЛТД про визнання недійсним договору від 01.03.2001р. та набрання рішенням суду у вказаній справі законної сили.

У зв’язку з вирішенням по суті спору, який виник між сторонами по справі  № 17/113 за позовом асоціації “Лиман” до ТОВ „Радоніт” ЛТД про визнання недійсним договору від 01.03.2001р., ухвалою від 09.01.2007р. провадження у справі №16 / 115 –06 –3347 було поновлено.

Пізніше ухвалою від 22.01.2007р. господарським судом провадження у справі № 16 / 115 –06 –3347 було зупинено до розгляду господарським судом Кіровоградської області справи № 4 / 19 за позовом асоціації “Лиман” до ТОВ „ Радоніт” ЛТД про визнання недійсним договору 01.03.2001 р. та набрання рішенням суду у вказаній справі законної сили.

Ухвалою від 15.05.2007р. по справі  №4/19 господарським судом Кіровоградської області позов асоціації “Лиман” до ТОВ „Радоніт” ЛТД про визнання недійсним договору б/н  від 01.03.2001р. було залишено без розгляду. Крім того, до клопотання відповідача про поновлення провадження від 17.07.2007р. асоціацією “Лиман” було  додано постанову  Вищого господарського суду України від 13.03.2007р. по справі № 17/113, якою  постанову суду апеляційної інстанції від 30.11.2006р. було скасовано, а рішення господарського суду Кіровоградської області від 09.10.2006р., яким визнано недійсним договір, укладений між сторонами по справі 01.03.2001р. - залишено без змін. З огляду на викладене, ухвалою від 18.07.2007р. господарським судом Одеської області  провадження у справі №16 / 115 –06 –3347 було поновлено.

Представник позивача у судові засідання, призначені після поновлення провадження у даній справі, жодного разу не з’явився, позовні вимоги ТОВ „Радоніт” ЛТД підтримані не були.

Відповідач проти позовних вимог ТОВ „Радоніт” ЛТД заперечує у повному обсязі, посилаючись на рішення господарського суду Кіровоградської області від 09.10.2006р., яким договір від 01.03.2001р., укладений між ТОВ „Радоніт” ЛТД  та асоціацією “Лиман”  визнано недійсним.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Між ТОВ „Радоніт” ЛТД (Сторона-1) та асоціацією “Лиман” (Сторона-2) було укладено договір від 01.03.2001р., відповідно до умов якого Сторона-2 зобов’язалася звільнити земельну ділянку, яка орендована Стороною-1 у Сичавської сільської ради Комінтернівського району та сплатити Стороні-1 втрачену вигоду, завдану перешкоджанням відповідачем у користуванні ТОВ „Радоніт” ЛТД цією земельною ділянкою.

01.02.2006р. позивачем було направлено відповідачу рахунок № 2 від 01.02.2006р. по сплаті втраченої вигоди за договором від 01.03.2001р. на суму 120960 грн. та запропоновано оплатити його до 15.02.2006р., однак відповідачем рахунок оплачено не було.

Позивачем було направлено відповідачу претензію № 3 від 15.02.2006р. з вимогою сплатити заборгованість в сумі 73440 грн. до 20.03.2006р., яка була залишена відповідачем без відповідного розгляду та задоволення. Внаслідок чого, позивач вважаючи дії асоціації “Лиман” неправомірними, був вимушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, асоціація “Лиман” звернулась до господарського суду Кіровоградської області з позовом до ТОВ „Радоніт” ЛТД про визнання недійсним договору від 01.03.2001р.

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 09.10.2006р. по справі № 17/113 позовні вимоги були задоволені у повному обсязі та визнано недійсним договір від 01.03.2001р., укладений між ТОВ „Радоніт” ЛТД  та асоціацією “Лиман”.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.11.2006р. зазначене рішення було скасовано з прийняттям нового рішення, яким позивачу у задоволенні позову було відмовлено.

В  свою чергу, 13.03.2007р. постановою Вищого господарського суду України постанову суду апеляційної інстанції від 30.11.2006р. було скасовано, а рішення господарського суду Кіровоградської області - залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду України від 14.06.2007р. було відмовлено в порушенні касаційного провадження з перегляду постанови Вищого господарського суду України від 13.03.2007р. в справі № 17/113.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що рішення господарського суду Кіровоградської області від 09.10.2006р., яким позовні вимоги асоціації “Лиман” до ТОВ „Радоніт” ЛТД про визнання недійсним договору від 01.03.2001р. були задоволені та вказаний договір визнано недійсним, набуло законної сили.

Відповідно до ст. 59 Цивільного кодексу України в редакції 1963 р., чинного на час укладення договору від 01.03.2001р., угода, визнана недійсною, вважається недійсною з моменту її укладення. Наведені приписи знайшли своє відображення і у положеннях чинного цивільного законодавства України. Так, відповідно до  ч.1 ст. 236 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року N 435-IV нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Положеннями ст. 216 ЦК України  передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Отже, враховуючи, що договір від 01.03.2001р., укладений між  ТОВ „Радоніт” ЛТД та асоціацією „Лиман”, у встановленому законом порядку був визнаний судом недійсним, у суду відсутні правові підстави для стягнення з відповідача  73.440  грн. за вказаним договором, оскільки недійсний договір не створює для його учасників будь-яких юридичних наслідків, у тому числі і зобов’язань з виконання його умов.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги, що позовні вимоги ТОВ „Радоніт” ЛТД про стягнення 73.440 грн. ґрунтуються виключно на умовах договору від 01.03.2001р., який рішенням господарського суду Кіровоградської області від 09.10.2006р. був визнаний недійсним, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ТОВ „Радоніт” ЛТД у даній справі, у зв’язку з чим  останньому у задоволенні позову про стягнення  73.440 грн. слід відмовити повністю.

Судові витрати по держмиту, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу розподілити між сторонами  згідно зі ст.ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 44, 49,  82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.          В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

Рішення підписане 22.08.2007р.

Суддя