ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2007 р.
№ 4/298

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого
Кравчука Г.А.,

суддів:
Мачульського Г.М., Шаргала В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Державного підприємства “Агроспецсервіс”

на ухвалу
господарського суду м. Києва від 31.10.2006 р.

у справі
№ 4/298

за заявою
Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби м. Києва

до
Державного підприємства “Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат “Пуща –Водиця”

про
заміну сторони правонаступником

у справі за позовом
Державного підприємства “Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат “Пуща –Водиця”

до
Державного комплексного торгівельного підприємства “Хрещатик”

про
стягнення 1 634,40 грн.

в судовому засіданні взяли участь представники:

заявника:
— не з’явились;

позивача:
Красюк Т.В., дов. № 10 від 09.01.2007 р.;

відповідача:
— не з’явились;

скаржника:
— не з’явились;

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду м. Києва від 27.10.2004 р. позовні вимоги Державного підприємства “Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат “Пуща –Водиця” (далі –Агрокомбінат) задоволено та стягнуто на його користь з Державного комплексного торговельного підприємства “Хрещатик” (далі –Підприємство “Хрещатик”) 1 634,40 грн. основного боргу, 51,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На виконання вказаного рішення господарським судом м. Києва видано наказ № 4/298 від 08.11.2004 р.

20.10.2006 р. до господарського суду м. Києва надійшла заява Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби м. Києва (далі –Відділ) № 246/690/5 від 16.10.2006 р. про заміну сторони виконавчого провадження –Підприємства “Хрещатик” на його правонаступника –Державне підприємство “Агроспецсервіс” (далі –Підприємство “Агроспецсервіс”).

Вимоги, викладені у заяві, Відділ обґрунтовував тим, що в ході виконання наказу господарського суду м. Києва № 4/298 від 08.11.2004 р. було встановлено, що наказом Міністерства аграрної політики України № 490 від 05.09.2006 р. на базі майна Підприємства “Хрещатик”, що ліквідується, створено Підприємство “Агроспецсервіс”.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 31.10.2006 р. (суддя Борисенко І.І.) заяву Відділу задоволено: замінено сторону виконавчого провадження –Державне підприємство “Хрещатик” на його правонаступника –Державне підприємство “Агроспецсервіс”. Ухвала прийнята з мотивів, зазначених Відділом у заяві.

Підприємство “Агроспецсервіс” звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу господарського суду м. Києва від 31.10.2006 р. Вимоги, викладені у касаційній скарзі, Державне підприємство “Агроспецсервіс” обґрунтовує тим, що господарський суд першої інстанції при прийнятті ухвали, яка оскаржується, не повідомив його належним чином про розгляд справи, не застосував (порушив) ст. 105 ЦК України, ст. 65 Закону України “Про виконавче провадження” та не врахував той факт, що Підприємство “Хрещатик” на момент винесення відповідної ухвали не було вилучено з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців.

Агрокомбінат, Відділ та Підприємство “Хрещатик” не скористалось правом, наданим ст. 1112 ГПК України, та відзив на касаційну скаргу Підприємства “Агроспецсервіс” до Вищого господарського суду України не надіслали, що не перешкоджає касаційному перегляду судового акту, який оскаржується.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставини справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним ухвали, яка оскаржується, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга Підприємства “Агроспецсервіс” підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.

Частина перша ст. 25 ГПК України передбачає, що в разі вибуття однієї з сторін у спірному або встановленому рішенням господарського суду правовідношенні внаслідок реорганізації підприємства чи організації господарський суд здійснює заміну цієї сторони її правонаступником, вказуючи про це в рішенні або ухвалі. Усі дії, вчинені в процесі до вступу правонаступника, є обов’язковими для нього в такій же мірі, в якій вони були б обов’язковими для особи, яку він замінив.

Відповідно до частини п’ятої ст. 11 Закону України “Про виконавче провадження” у разі вибуття однієї з сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду з заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов’язкові тією мірою, в якій вони були б обов’язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відділ, звертаючись до господарського суду м. Києва з заявою про заміну боржника (Підприємство “Хрещатик”) його правонаступником (Підприємство “Агроспецсервіс”), обґрунтовував свою вимоуи посиланням на наказ Міністерства аграрної політики України № 490 від 05.09.2006 р.

Вказаним наказом Підприємство “Хрещатик” було ліквідовано та на його базі створено Підприємство “Агроспецсервіс”, яке визначено правонаступником майнових прав та обов’язків Підприємства “Хрещатик”. П. 2 зазначеного наказу передбачено, що майно, зокрема, Підприємства “Хрещатик” підлягає передачі на баланс Підприємству “Агроспецсервіс” та зарахуванню його вартості до статутного фонду останнього згідно з актом приймання-передачі.

Частини перша та друга ст. 104 ЦК України визначають, що юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов’язків іншим юридичним особам –правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Частини третя –п’ята ст. 111 ЦК України, якою визначено порядок ліквідації юридичної особи, встановлюють, що після завершення розрахунків з кредиторами ліквідаційна комісія складає ліквідаційний баланс, який затверджується учасниками юридичної особи або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи. Майно юридичної особи, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, передається її учасникам, якщо інше не встановлено установчими документами юридичної особи або законом. Юридична особа є ліквідованою з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Аналогічні положення містяться і у частині сьомій ст. 59 ГК України, згідно з якою суб’єкт господарювання вважається ліквідованим з дня внесення до державного реєстру запису про припинення його діяльності. Такий запис вноситься після затвердження ліквідаційного балансу відповідно до вимог цього Кодексу.

Вирішуючи питання про заміну сторони її правонаступником, господарський суд м. Києва не врахував наведені вище вимоги законодавства України та не з’ясував факту припинення Підприємства “Хрещатик”, а саме –не витребував та не залучив до матеріалів справи передавальний акт та ліквідаційний баланс Підприємства “Хрещатик”, а також відомості про внесення до єдиного державного реєстру запису про припинення          зазначеного суб’єкта господарювання. Між тим, встановлення зазначених обставин має суттєве значення для правильного вирішення даного питання.

Відповідно до частини першої ст. 11110 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

За таких обставин ухвала господарського суду м. Києва від 31.10.2006 р. підлягає скасуванню як така, що не відповідає вимогам законодавства України.

Оскільки передбачені процесуальним законом (ст. 1117 ГПК України) межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відхилені ним, вирішува ти питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних дока зів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що справа підлягає передачі на новий розгляд до господарського суду м. Києва.

Під час нового розгляду справи місцевому господарському суду необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з’ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об’єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду, і в залежності від встановленого, прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11110 та 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Державного підприємства “Агроспецсервіс” задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду м. Києва від 31.10.2006 р. у справі № 4/298 скасувати.

Справу передати на новий розгляд до господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя                                                       Г.А. Кравчук

Суддя                                                                          Г.М. Мачульський

Суддя                                                                          В.І. Шаргало