ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2007 р.
№ 5/388-06-12484

Вищий господарський суд України у складі колегії  суддів :

головуючого
Кочерової Н.О.

суддів
Рибака В.В.
Черкащенка М.М.

розглянув
касаційну  скаргу
Дочірньої компанії "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" в особі Управління магістральних газопроводів "Прикарпатттрасгаз"

на постанову
від 24.05.2007 Одеського апеляційного господарського суду

у справі
№ 5/388-06-12484 господарського  суду  Одеської області

за позовом
Дочірньої компанії "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" в особі Управління магістральних газопроводів "Прикарпатттрасгаз"

до
приватного підприємства "Управління виробничо-технологічної комплектації"

про
за зустрічним позовом про
стягнення 1 300 526,16 грн.
про визнання недійсними договору купівлі-продажу цінних паперів №33/05 від 17.05.2001р., договору купівлі-продажу цінних паперів №37/07 від 09.07.2001р., акту прийому - передачі векселя від 17.05.2001р., акту прийому-передачі векселя від 18.05.2001р., акту прийому - передачі векселя  №101 від 09.07.2001р., акту прийому - передачі векселя  №102 від 09.07.2001р.

за участю представників сторін:

від позивача     Висоцький С.О. дов. від 18.12.2006

від відповідача Охотський Є.М. директор, Пак О.І. дов. від 01.09.2005

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2006 року Дочірня компанія "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" в особі Управління магістральних газопроводів "Прикарпатттрасгаз" звернулось до господарського суду з позовом до приватного підприємства "Управління виробничо-технологічної комплектації" про стягнення 1 300 526,16 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що 26.04.2001 між УВТК (продавець) та ДК "Укртрансгаз" (покупець) укладено договір № 20/04 про поставку дорожнього бітуму, щебеню та двох автосамоскидів МАЗ (10 тон) в кількості 2 штук на суму 2 499 960 грн. згідно специфікації, відповідно до якого 12.06.2001 УМГ "Прикарпатттрансгаз" перерахувало відповідачу аванс в сумі 10 000 грн., а останній в свою чергу поставив позивачу товар (щебінь, бітум дорожній) на суму 501 330,80 грн.

17.05.2001 між ДК "Укртрансгаз" (продавець) та УВТК (покупець) укладено договір купівлі-продау цінних паперів № 33/05, відповідно до умов якого УПТК були передані три простих векселі на суму 600 000 грн. згідно актів приймання-передачі векселів від 17.05.2001 і від 18.05.2001.

09.07.2001 між ДК "Укртансгаз" (продавець) та УВТК (покупець) укладено договір купівлі-продажу цінних паперів № 37/07, відповідно до умов якого УВТК були передані чотири векселі на суму 1 191 885,96 грн. по актам приймання-передачі векселів № 101, №102 від 09.07.01.

Оскільки УМГ "Прикарпатттрансгаз" передало УВТК сім простих векселів на суму 1 791 885,96 грн., перерахувало 10 000 грн., а отримало товар на суму 501 330,80 грн. виникла заборгованість відповідача перед ДК Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України" яка складає 1 300 555,16 грн.

В січні 2007 року приватне підприємство "Управління виробничо-технологічної комплектації" звернулось до господарського суду з зустрічним позовом про визнання недійсними договору купівлі-продажу цінних паперів № 33/05 від 17.05.2001 року, договору купівлі-продажу цінних паперів № 37/07 від 09.07.2001 року, акту прийому-передачі векселя від 17.05.2001 року, акту прийому-передачі векселя від 18.05.2001 року, акту прийому-передачі векселя № 101 від 09.07.2001 року, акту прийому-передачі векселя № 102 від 09.07.2001 року.

В лютому 2007 року УВТК уточнило зустрічні вимоги і просило визнати недійсним з моменту укладання договір купівлі-продажу цінних паперів № 33/05 від 17.05.2001 року, договору купівлі-продажу цінних паперів № 37/07 від 09.07.2001 року, визнати недійсними індосаментні надписи, зроблені УМГ "Прикарпаттрансгаз" на векселях наданих ПП "УВТК": вексель № 649, векселедавець КП "Одеські теплові мережі", 200 000 грн., вексель № 069, векселедавець АТЗТ "Одестеплокомуненерго", 200 000 грн., вексель № 070, векселедавець АТЗТ "Одестеплокомуненерго", 200 000 грн., вексель № 073, векселедавець АТЗТ "Одестеплокомуненерго", 200 000 грн., вексель № 074, векселедавець АТЗТ "Одестеплокомуненерго", 191 855 грн., вексель № 658, векселедавець КП "Одеські теплові мереж", 400 000 грн., вексель № 659, векселедавець КП "Одеські теплові мережі", 400 000 грн. Визнати недійсним на майбутнє акт прийму-передачі векселя від 17.05.2001 року (вексель № 069, векселедавець АТЗТ "Одестеплокомуненерго", 200 000 грн., вексель № 070, векселедавець АТЗТ "Одестеплокомуненерго", 200 000 грн.), акт прийому - передачі векселя від 18.05.2001 року (вексель № 649, векселедавець КП "Одеські теплові мережі", 200 000 грн.) підписані між філією УМГ "Прикарпаттрансгаз" ДК "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України" та ПП "УПТК". Визнати недійним з моменту укладання акт прийому передачі векселя № 101 від 09.07.2001року (вексель № 073, векселедавець АТЗТ "Одестеплокомуненерго", 200 000 грн., вексель № 074, векселедавець АТЗТ "Одестеплокомуненерго", 191 855 грн.), акт прийому-передачі векселя № 102 від 09.07.2001 року (вексель № 658, векселедавець КП "Одеські теплові мережі", 400 000 грн., вексель № 659, векселедавець КП "Одеські теплові мережі", 400 000 грн.) підписаний між філією УМГ "Прикарпаттрансгаз" ДК "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України" та ПП «УВТК». Та зобов'язати УМГ "Прикарпаттрансгаз" ДК "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України" прийняти від ПП «УВТК»наступні векселі: вексель № 658, векселедавець   КП "Одеські теплові мережі", 400 000 грн., вексель № 659, векселедавець КП "Одеські теплові мережі", 400 грн. вексель № 073, векселедавець АТЗТ "Одестеплокомуненерго", 200 000 грн. вексель № 074, векселедавець АТЗТ "Одестеплокомуненерго", 191 855 грн.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог зазначало, що оскаржувані договори та акти підписані не повноважною особою, а саме зам. директором філіала УМГ "Прикарпаттрансгаз" ДК "Укртрансгаз". При цьому посилалось на те, що УМГ "Прикарпаттрансгаз" не може бути векселеутримувачем, оскільки є філіалом ДК "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України" і не є юридичною особою.

Рішенням господарського суду Одеської області від 12.03.2007 (суддя Могил С.К.) у задоволені позову Дочірньої компанії "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" в особі Управління магістральних газопроводів "Прикарпатттрасгаз" відмовлено.

У задоволені зустрічного позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволені первісного позову, господарський суд виходив з того, що позивачем не було доведено факту отримання відповідачем грошових коштів на свій рахунок, окрім як за векселями за якими було здійснено постачання щебеню та бітуму (425 000 грн.) При цьому встановлено, що сторонами по справі були проведені заліки зустрічних вимог на суму 501 330,80 грн. за здійснену відповідачем поставку бітуму та щебеню на суму 501 330,80 грн.

Відмовляючи в зустрічному позові, господарський суд виходив з відсутності наявних обставин, з яким закон пов’язує визнання угод недійсними.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 24.05.2007 (судді: Мацюва П.Ф. –головуючий, Андрєєва Е.І., Ліпчинська Н.В.) рішення залишено без змін з тих же підстав.

В касаційній скарзі Дочірня компанія "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" в особі Управління магістральних газопроводів "Прикарпатттрасгаз" просить рішення господарського суду та постанову апеляційного господарського суду скасувати в частині відмови в задоволені первісного позову і прийняти нове рішення, яким первісний позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального процесуального права.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлених судом обставин справи та їх юридичну оцінку, Вищий господарський суд України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено господарськими судами та вбачається з матеріалів справи, 26.04.2001 між дочірньою компанією "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України" в особі Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" ДК "Укртрансгаз" та приватним підприємством "Управління виробничо-технологічної комплектації"  укладено договір № 20/04 поставки товару, відповідно до умов якого позивач оплачує та приймає, а відповідач постачає на умовах викладених в договорі товар згідно Специфікацій, доданих до договору.

Відповідно до Специфікації № 1 до договору від 26.04.2001 позивач замовив бітум дорожній БНД60Х90 на суму 1 990 800 грн., щебінь на суму 208 800 грн., автосамоскид в кількості 2 одиниць по 10 тон на суму 300 360 грн., а всього на суму 2 499 960 грн.

На виконання своїх зобов’язань за договором, відповідач передав позивачу бітум та щебінь на суму 501 330, 80 грн., що підтверджується видатковими накладними та первісними документами.

Згідно копії платіжного доручення № 1020 від 12.06.2001, позивачем було сплачено 10 000, 00 грн. авансу за поставку бітуму, згідно угоди № 20/04 від 26.04.2001 року.

Господарськими судами досліджено та позивачем зазначено, що 17.05.2001 в рахунок здійснених поставок та майбутніх поставок між дочірньою компанією "Укртраснгаз" НАК "Нафтогаз України" в особі Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" ДК "Укртрансгаз" (продавець) та приватним підприємством "Управління виробничо-технологічної комплектації" (покупець) укладений договір купівлі-продажу цінних паперів № 33/05, відповідно до якого позивач зобов’язався передати у власність 2 векселя номінальною вартістю 200 000 грн. кожен, емітованих АТЗТ “Теплокомуненрго”, згідно з актом прийму-передачі від 17.05.2001, а також один вексель вартістю 200 000 грн., емітований КП “Одеські теплові мережі”, згідно з актом прийому-передачі векселів від 18.05.2001, а ПП "Управління виробничо-технологічної комплектації" зобов’язалось прийняти та оплатити веселі на умовах даного договору.

На виконання даного договору були передані векселі на суму 600 000 грн. - (вексель № 069,  векселедавець АТЗТ “Одестеплокомуненерго”, 200 000 грн., вексель № 070,  векселедавець АТЗТ “Одестеплокомуненерго”, 200 000 грн., вексель № 649,  векселедавець КП “Одеські теплові мережі”, 200 000 грн.), згідно актів прийму-передачі.

Відповідно до пункту 2.1 договору купівлі-продажу цінних паперів № 33/05 від 17.05.2001, покупець зобов’язується в місячний термін з моменту надходження грошових коштів на р/р покупця після погашення зазначених векселів здійснити оплату в сумі 580 000 грн. шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок продавця.

В подальшому між дочірньою компанією "Укртраснгаз" НАК "Нафтогаз України" в особі Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" ДК "Укртрансгаз" (продавець) та приватним підприємством "Управління виробничо-технологічної комплектації" (покупець) був укладений договір купівлі-продажу цінних паперів № 37/07 від 09.07.2001, згідно якого ДП "Укртрасгаз" НАК "Нафтогаз України" в особі Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" ДК "Укртрансгаз" передав у власність 2 векселя номінальною вартістю 200 000 грн. і 191 855, 96 грн., емітованих АТЗТ “Теплокомуненрго”, згідно з актом прийму-передачі № 101 від 09.07.2001, а також 2 векселі номінальною вартістю 400 000 грн. кожен, емітованих КП “Одеські теплові мережі”, згідно з актом прийму-передачі № 102 від 09.07.2001, а ПП "Управління виробничо-технологічної комплектації"  прийняло та  зобов'язалось оплатити веселі на умовах даного договору.

Згідно даного договору були передані векселі на суму 1 191 885, 96 грн. - (вексель № 073, векселедавець АТЗТ “Одестеплокомуненерго”, 200 000 грн., вексель № 074, векселедавець  АТЗТ “Одестеплокомуненерго”, 191 855 грн., вексель № 658, векселедавець КП “Одеські теплові мережі”, 400 000 грн., вексель № 659,  векселедавець КП “Одеські теплові мережі”, 400 000 грн.), згідно актів прийму-передачі.

Відповідно до пункту 2.1 договору купівлі-продажу цінних паперів № 37/07 від 09.07.2001, покупець зобов’язується в місячний термін з моменту надходження грошових коштів на р/р покупця після погашення зазначених векселів здійснити оплату в сумі 1 191 855, 96 грн. шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок продавця. Доказів надходження коштів до відповідача позивач не надав.

Відповідно до статті 70 Конвенції, якою запроваджено Уніфікований Закон про переказні векселі та прості векселі (Підписана в Женеві 7 червня 1930 року ) позовні  вимоги до акцептанта, які випливають з переказного векселя, погашаються із закінченням трьох років, які обчислюються від дати настання строку платежу.  Позовні вимоги держателя до індосантів і до трасанта погашаються після закінчення одного року від дати протесту, здійсненого у встановлений строк, або від дати настання строку платежу, якщо є застереження "обіг без витрат". Позовні вимоги індосантів один до одного і до трасанта погашаються із закінченням шести місяців, які відраховуються з дня, коли індосант акцептував вексель і здійснив платіж за ним, або з дня, коли до нього був пред'явлений позов.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а згідно статті 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Враховуючи умови укладених між сторонами по справі договорів купівлі-продажу цінних паперів № 33/05 від 17.05.2001 та № 37/07 від 09.07.2001 і документів про їх виконання, відповідно до яких ПП "Управління виробничо-технологічної комплектації" взяло на себе зобов’язання в місячний термін з моменту надходження грошових коштів на його р/р після погашення зазначених векселів здійснити оплату шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок ДП "Уртрансгаз" НАК "Нафтогаз України" в особі Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" ДК "Укртрансгаз" господарські суди правомірно прийшли до висновку щодо відсутність у позивача доказів, які би підтвердили доводи про отримання грошових коштів відповідачем після погашення векселів.

Відповідно до ст. 48 Цивільного кодексу УРСР недійсною є та угода, що не відповідає вимогам  закону. По недійсній угоді кожна з сторін зобов'язана повернути другій стороні все одержане за угодою, а при неможливості повернути одержане в натурі - відшкодувати його вартість у грошах, якщо інші наслідки недійсності угоди не передбачені законом.

Статтею 59 цього Кодексу закріплено, що угода, визнана недійсною, вважається недійсною з моменту її укладення. Проте, якщо з самого змісту угоди випливає, що вона може бути припинена лише на майбутнє, дія угоди визнається недійсною і припиняється на майбутнє.

На підставі ст. 48 Цивільного кодексу недійсними можуть визнаватися не лише угоди, які не відповідають закону, а й такі, що порушують вимоги указів Президента України, постанов Кабінету Міністрів України, інших нормативних актів, виданих державними органами, у тому числі відомчих, зареєстрованих у встановленому порядку.

За загальним правилом, невиконання чи неналежне виконання угоди не тягне за собою правових наслідків у вигляді визнання угоди недійсною. Це стосується також і вимог позивача про визнання недійсними індосаментних написів, актів прийому передачі та зобов’язання позивача прийняти від ПП „УПТК” векселі, які по суті є похідними вимогами від вимог про визнання недійсними правочинів.

Як встановлено п.7 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, до позовів про визнання заперечуваного правочину недійсним, право на пред'явлення якого виникло до 1 січня 2004, застосовується позовна давність, встановлена для відповідних позовів законодавством, що діяло раніше.

За правилами ст.71 Цивільного кодексу УРСР до позовів про визнання угод недійсними застосовується загальних строк позовної давності - три роки, який пропущено.

Згідно ст. 80 Цивільного кодексу УРСР закінчення строку позовної давності до пред'явлення позову є підставою для відмови в позові. Якщо суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Аналогічне положення міститься у ст. 267 Цивільного кодексу України.

За відсутності у відповідача поважних причин пропуску строку позовної давності судові інстанції обґрунтовано відмовили в зустрічному позові.

Враховуючи викладене, постановлені судові рішення є законними та обґрунтованими і підстав для їх скасування не вбачається.

Доводи касаційної скарги не спростовують правильних висновків судових інстанцій і не заслуговують на увагу.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу  Дочірньої компанії "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" в особі Управління магістральних газопроводів "Прикарпатттрасгаз" залишити без задоволення, а постанову від 24.05.2007 Одеського апеляційного господарського суду та рішення від 12.03.2007 господарського суду Одеської області у справі № 5/388-06-12484 без змін.

Головуючий:                                                                          Н.Кочерова

Судді:                                                                                      В.Рибак

М.Черкащенко