Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20  серпня 2007 року                                                               справа №35/224-07

Колегія суддів у складі:                           головуючого судді В.В.Афанасьєва,

судді А.І.Бухана,

судді В.О.Демченка

при секретарі Бенціонові З.О.,

за участю представників:

позивача                    -          Семенюк Л.В.

відповідача                     -          не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судового засідання № 5 Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача  (вхідний № 2076Х/3-9) на рішення господарського суду Харківської області від 07 червня 2007 року по справі № 35/224-07

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "Луцьккондитер", м. Луцьк

до  Товариства з обмеженою відповідальністю "Прайд-Продактс", м. Харків

про  стягнення 130611,80 грн.

встановила:

Рішенням господарського суду Харківської області від 07 червня 2007 року у справі № 35/224-07 (суддя Швед Е.Ю.) позовні вимоги задоволені. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Прайд-Продактс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "Луцьккондитер" 129032,62 грн. основного боргу, 1311,18 грн. пені, 268,00 грн. 3% річних, 1306,12 грн. деравного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідач з рішенням господарського суду Харківської області не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 07 червня 2007 року у справі № 35/224-07.

Позивач проти доводів, викладених в апеляційній скарзі заперечує, вважає її  необгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, просить суд відмовити  у задоволенні апеляційної скарги, а рішення господарського суду Харківської області від 07 червня 2007 р. у справі № 35/224-07 залишити без змін.          Уповноважений представник відповідача в судове засідання по невідомим суду причинам не з’явився, хоча відповідно до встановленого законодавством порядку був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу, враховуючи його доповнення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення а оскаржуване рішення –без змін. Разом з тим його представник в судовому засіданні повідомив про те, що яких-небудь інших документів, які можуть мати відповідне відношення до розгляду поданої апеляційної скарги у нього немає, і розгляд справи може здійснюватися на підставі наявних у ній матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, викладені у апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення присутнього уповноваженого представника позивача, перевіривши правильність застосування господарським судом норм матеріального  та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Приймаючи оскаржуване рішення, господарський суд Харківської області виходив з результатів встановлення та дослідження документально підтверджених обставин спору, за якими встановив, що

01 лютого 2006 року між сторонами було укладено Договір поставки № 197, відповідно до умов якого позивач зобов’язався поставити у власність відповідача товар (кондитерські вироби), а відповідач - прийняти та оплатити його в асортименті, кількості, в строк та по цінам, які зазначаються у накладних та інших документах.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач свої зобов'язання за спірним договором виконав належним чином та передав відповідачеві товар на загальну суму 216585,22 грн., що підтверджується накладними, наявними в матеріалах справи. Оплата товару (п.2 Договору) здійснюється відповідачем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позивача не пізніше ніж на 20-й день з дати вказаної в накладних.

Відповідач свої зобов'язання виконав частково, перерахувавши на поточний рахунок позивача грошові кошти в сумі 4183,15 в зв’язку з чим у нього перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 212402,07 грн. Відповідач 04 травня 2007 року, після звернення позивача до суду із позовною заявою, здійснив часткову оплату основного боргу в сумі 100000,00 грн., що підтверджується документально матеріалами справи. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем складає 112402,07 грн., яка до теперішнього часу не відшкодована. Існування зазначеної заборгованості не заперечується відповідачем, оскільки ним підписано акт звірки взаєморозрахунків за період з 01 лютого 2006 року по 10 травня 2007 року, в зв’язку з чим позовна вимога в частині стягнення основного боргу в сумі 112402,07 грн. є обґрунтованою, тому вона приймається судом та підлягає задоволенню, а вказана сума стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи те, що позивач зменшив позовні вимоги, тим самим фактично відмовився від стягнення з відповідача 100 000,00 грн., суд першої інстанції в цій частині позовних вимог провадження у справі припинив.

Позивач на суму основного боргу нарахував відповідачеві інфляційні в сумі 2381,70 грн. та 3% річних в сумі 1082,38 грн., які просить стягнути на свою користь. Враховуючи те, що на підставі статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми. Окрім того, позивач нарахував відповідачеві, відповідно до пункту 2.2 Договору, пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на суму простроченого платежу за кожен день прострочки, яка складає 32211,48 грн. та підтверджується наданим розрахунком, не суперечить чинному законодавству, тому позовна вимога в цій частині задоволена судом першої інстанції, а вказана сума стягнена з відповідача на користь позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції задовольнив позов частково.

Викладені вище висновки господарського суду на думку колегії суддів відповідають фактичним обставинам спору та матеріалам справи, їм надана правильна  та належна  правова оцінка, через що відсутні  підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування прийнятого по справі судового рішення, оскільки відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Як свідчать матеріали справи, господарський суд Харківської  області  забезпечив  додержання вимог статті 43 Господарського процесуального Кодексу України, всебічно, повно та об’єктивно   дослідив  фактичні обставини справи та оцінив наявні у ній докази  в їх сукупності, керуючись при цьому чинним законодавством України.

Наведені  відповідачем  у обґрунтування  своєї апеляційної скарги доводи не підтверджені матеріалами справи, оскільки жодного доказу  повної оплати заборгованості відповідач не надав   судам як  першої, так і  апеляційної інстанції. Крім того, колегія суддів приймає до уваги те, незабезпечення  відповідачем  участі у судових розглядах  справи  судами першої та другої інстанції свого уповноваженого представника та не надання необхідних у  цих випадках  документів у обґрунтування своїх заперечень проти  позовних вимог  і  в обґрунтування своєї апеляційної скарги  дають підстави вважати, що відповідач ухиляється від виконання  прийнятих на себе відповідних грошових зобов’язань. Разом з тим позивач документально підтвердив  здійснення своїх  господарських відносин  відповідно до укладеного з позивачем договору дистрибуції, одержанням ним необхідних у такому випадку  оформлених відповідачем довіреностей та  передачею  зазначеного  у накладних товару.

Враховуючи викладене та керуючись статтями  6, 8, 19, 124, 129 Конституції України статтями 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України,

постановила:

Рішення господарського суду  Харківської області від  07 червня 2007 року по справі № 35/224-07 залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

Головуючий суддя                                     В.В.Афанасьєв

суддя                                  А.І.Бухан

суддя                                 В.О.Демченко