ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

31.05.07р.

Справа № А23/234

За позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Легіондніпротрейд", м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області

до  Центральної міжрайонної державної податкової інспекції у м. Кривому Розі, Дніпропетровської області, м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області

про визнання недійсною першої податкової вимоги від 13.04.07 № 1/387

Суддя  Добродняк І.Ю.

Представники сторін:

Від позивача: Яковлєв Ю.В. - дов. від 05.07.06, представник

Від відповідача: Пурис Н.І. - дов. від 23.05.07, №10888/П/100, старший держподатінспектор

Шпитяк Н.Г. - дов. від 15.01.07, №550/10/240, головний держподатревізор-інспектор

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з позовом, в якому просить визнати недійсною першу податкову вимогу Центральної міжрайонної Державної податкової інспекції у м. Кривому Розі від 13.04.07 №1/378.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач вимагає позивача сплатити податковий борг за узгодженими зобов’язаннями в сумі 490556,15 грн. як штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій. Фактичні правовідносини не є податковими, оскільки регулюються іншими нормами законодавства, Закон України "Про прядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" на ці правовідносини не розповсюджується.

Відповідач проти позову вимог заперечує, посилається на те, що оскаржувана вимога відкликана листом Центральної МДПІ від 16.05.07 №10239/10/240. З огляду на це предмет спору відсутній.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін,  господарський суд, -

В С Т А Н О В И В  :

13.04.07 відповідачем - Центральною міжрайонною державною податковою інспекцією у м. Кривому Розі складена перша податкова вимога № 1/387, відповідно до якої станом на 12.04.07 визначена сума податкового боргу позивачеві за узгодженим податковим зобов'язанням за платежем штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій –490556,15 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.06.06 відповідачем проведена перевірка позивача щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб’єктами підприємницької діяльності за адресою м. Кривий Ріг, вул. Окружна,3, за результатами якої складений акт № 000152.

Під час перевірки встановлено порушення з боку позивача п.13 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", внаслідок чого до позивача застосовані штрафні санкції в порядку ст. 22 цього Закону в сумі 490556,15 грн.

У зв'язку з тим, що визначена сума штрафної санкції позивачем сплачена не була, відповідачем згідно з пп. 6.2.3 п.6.2 ст. 6 Закону України "Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" складено податкову вимогу № 1/387 від 13.04.07 .

Відповідач посилається на норми пп.4.1. п.4 Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 03.07.01 № 266,  відповідно до яких податкові вимоги формуються в автоматичному режимі на підставі облікових даних з карток особових рахунків платників податків, які ведуться в органах державної податкової служби.

Погоджуючись з тим, що виходячи із положень Закону України "Про систему оподаткування", Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", який є спеціальним законом з питань оподаткування, штрафні санкції, передбачені розділом V Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", не є податковими зобов'язаннями, відповідач надав пояснення, що формування оскаржуваної податкової вимоги відбулося завдяки недосконалій програмі, у зв'язку з чим підприємству направлений лист про відкликання податкової вимоги № 1/387 від 13.04.07, внаслідок чого цю податкову вимогу слід вважати такою як помилково надісланою та нечинною.

Суд не може прийняти викладені відповідачем обставини як підставу для відмови в задоволенні позову.

Оскаржувана податкова вимога сформована відповідачем і направлена на адресу позивача в порядку, визначеному п.6.2 ст.6 Закону України "Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", Порядком направлення органами державної податкової служби України податкових вимог платникам податків, затвердженим наказом Державної податкової адміністрації України від 03.07.01 № 266.

Отримання підприємством податкової вимоги має для такого підприємства певні негативні правові наслідки, визначені Законом України "Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

Пунктом 6.4 статті 6 Закону України "Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" визначена процедура відкликання податкових вимог, встановлений вичерпний перелік випадків, коли податкові вимоги вважаються відкликаними, а саме, якщо:

сума податкового зобов'язання або податкового боргу, а також пені та штрафних санкцій (за їх наявності) самостійно погашається платником податків;

контролюючий орган скасовує або змінює раніше прийняте рішення про нарахування суми податкового зобов'язання (пені і штрафних санкцій) або податкового боргу внаслідок їх адміністративного оскарження;

рішення контролюючого органу про нарахування суми податкового зобов'язання або стягнення податкового боргу скасовується чи змінюється судом;

податкові зобов'язання (крім податкового боргу) розстрочуються або відстрочуються чи стосовно них досягається податковий компроміс та про це зазначається у відповідному рішенні про розстрочення, відстрочення або податковий компроміс;

податковий борг визнається безнадійним.

Згідно пп.6.4.3 п.6.4 ст.6 Закону України "Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", п. 7.3 Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових вимог платникам податків у випадках, коли контролюючий орган скасовує або змінює раніше прийняте рішення про нарахування суми податкового зобов'язання (пені і штрафних санкцій) або податкового боргу внаслідок їх адміністративного оскарження, податкова вимога вважається відкликаною з дня прийняття контролюючим органом рішення про скасування або зміну раніше нарахованої суми податкового зобов'язання (пені і штрафних санкцій) або податкового боргу.

Таким чином, порядок відкликання податкової вимоги в повній мірі врегульований нормами діючого законодавства.

Виходячи з зазначених вище правових норм, приймаючи до уваги, що відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, суд вважає, що податкова вимога не може вважатися відкликаною шляхом направлення податковим органом на адресу підприємства листа про таке відкликання.

З огляду на викладене, суд вважає, що оскільки перша податкова вимога № 1/387 від 13.04.07 надіслана відповідачем при відсутності на це правових підстав, на момент вирішення спору права та інтереси позивача залишаються порушеними, позовні вимоги підлягають задоволенню, оскаржувана податкова вимога підлягає визнанню недійсною.

Керуючись ст.ст.94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати недійсною  першу податкову вимогу № 1/387 від 13.04.07 Центральної міжрайонної державної податкової інспекції у м. Кривому Розі, Дніпропетровської області, про визначення суми податкового боргу  у розмірі 490556,15 грн.

Стягнути з Державного бюджету на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Легіондніпротрейд", м. Кривий Ріг, –3,40 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя

І.Ю. Добродняк

10.08.07

Згiдно з оригіналом

Помічник судді
Н.Ф. Голов'яшкіна