ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

05.06.2007
Справа №2-16/6457-2007А

За позовом – Товариства з обмеженою відповідальністю « Крим Пан Укрейн» (95996, м. Сімферополь, вул.. Карла Маркса, 49, , тел. (0652) 27-00-10, 25-52-10)

До відповідача -  Державної податкової інспекції  в м. Сімферополі ( 95953, м. Сімферополь, вул.. Мате Залки 1/9, тел. (0652) 51-20-91)

Про   визнання протиправним та нечинним  рішення  та акту  перевірки.

Суддя В.А.Омельченко

Секретар судового засідання  Хлебнікова Н.С.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача –  Романенко Т.П. – представник дов. б/н від 05.06.2007 року

Від відповідача –   Шугалка Д.І. – начальник відділу дов. № 34/10  від 21.05.2007 року; Макієнко Н.Ю. нач. відділу дов. № 31/10-0 від 16.05.2007 року;  Вербіч І.О., гол. держ. под. ревізор – інспектор дов. № 49/100 від 04.06.2007 року

Суть  спору – Позивач ТОВ «Крим Пан Укрейн», м. Сімферополь  звернувся до господарського суду АРК   до  відповідача Державної  податкової  інспекції  в м. Сімферополь  про визнання  протиправними   та нечинними рішення Державної податкової інспекції  в м. Сімферополі  про  застосування  штрафних ( фінансових) санкцій  від 03.05.2007 року  № та Акт перевірки  по контролю за здійсненням  розрахункових операцій  в сфері  готівкового і безготівкового обігу  суб’єктів  підприємницької діяльності  від 22.03.2007 року № 000503/01090389/2303.

04  червня 2007 року  позивач  надав  доповнення  до адміністративного позову  де вказує, що при написанні  позовної   заяви  були  допущені друкарські помилки.

Позовні вимоги мотивовані тим, що  застосування  позивачем  при наданні послуг клієнтам з авіаперевезень бланків  суворого обліку  ( авіаквитків)  відповідає нормам  чинного законодавства України, в тому числі Закону України «Про застосування  реєстраторів розрахункових операцій у сфері  торгівлі, громадського харчування та послуг», проведення перевірки  на думку позивача здійснювалося  не правомірно, а прийняття  спірного  рішення про застосування  штрафних (фінансових) санкцій  є необґрунтованим.

Відповідач проти задоволення позову заперечує  вважає, що оспорюване  рішення про застосування  штрафних ( фінансових) санкцій   від 03.05.2007 року   прийняте  на підставі акту від 22.03.2007 року № 000503/01090389/2303  перевірки щодо контролю за  здійсненням  розрахункових операцій у сфері  готівкового  та безготівкового обігу суб’єктами  підприємницької діяльності, яким встановлено порушення  позивачем  п. 1,2  ст. 3 Закону України «Про застосування  реєстраторів розрахункових операцій у сфері  торгівлі, громадського харчування та послуг» та відповідає   нормам чинного законодавства, при цьому вказує, що при продажу проїзних документів  на авіаційному транспорті (авіаційних  білетів) без  використання бланків  суворої звітності, які  визнані такими  відповідно до законодавства України,  розрахункові операції в готівковій формі та / або безготівковій  формі ( з застосуванням платіжних карток, чеків, тощо) зобов’язані  проводиться на повну суму  покупки ( наданні послуги)  через зареєстровані, опломбовані в установленому законом порядку   та переведені в фіскальний  режим роботи реєстратори  розрахункових операцій з роздрукуванням  відповідного  розрахункового документу, який  підтверджував  би  проведення  розрахункових операцій.

Після  вияснення  усіх обставин справи, та перевірення доказів, суд перейшов до судових дебатів, які почалися в судовому засіданні, що відбулося 05.06.2007 року.

Після закінчення дебатів  сторін, суд  віддалявся  для  ухвалення рішення по даній справі до нарадчої кімнати.

Розглянувши  матеріали справи та дослідивши  письмові докази, а також заслухавши  представників сторін, суд, -

В С Т А Н О В И В :

22 березня 2007 року Державною  податковою  інспекцією в м. Сімферополі  була здійснена перевірка  по контролю за здійсненням  розрахункових операцій  в сфері готівкового  та безготівкового  обігу  суб’єктами  підприємницької діяльності  про що був складений акт № 000503.

У  вказаному  акті  перевірки від 22.03.2007 року   зроблено висновок  про  порушення ТОВ «Крим Пан Укрейн»  вимог  п. 2.4.1 п. 1  «Ліцензійних вимог  провадження господарської діяльності з виготовлення  бланків  цінних паперів, документів  суворої звітності» затверджених Наказом Державного  комітету України  з питань регуляторної політики та підприємництва, Міністерства фінансів України від 09.01.2001  року № 1/3, зареєстрованим  в Мін’юсті України 23.01.2001 року за № 58/5249  та п. 1 ст. 3  закону України «Про застосування  реєстраторів розрахункових операцій  в сфері торгівлі громадського харчування  та послуг». П.2.4.1 «Ліцензійних умов  провадження господарської діяльності  з  виготовлення  бланків  цінних паперів, документів  суворої звітності» визначає  що «при  виготовленні бланків  за межами України  суб’єкт  господарювання, зареєстрований в Україні, повинен узгодити  з Міністерством  фінансів України їх технічний опис, який є невід’ємною частиною договору (контракту) на виготовлення бланків». Посилаючись  на лист  Міністерства фінансів України  від 28.12.2006 року № 31-32000-0118/28442, в якому вказано, що  суб’єктам господарювання  протягом  2005 – 2006 року  описи  бланків  перевізних документів Мінфіном  не погоджувались, відповідач  в ході перевірки  вказав  в акті, що ТОВ «Крим Пан  Укрейн» у період  2006 року здійснювало реалізацію  авіаквитків, описи бланків  яких  Міністерством фінансів України не погоджувались, через що  недотримані  вимоги п. 2.4.1 «Ліцензійних вимог  провадження господарської діяльності з виготовлення  бланків  цінних паперів, документів  суворої звітності»  та відповідно  реалізація  таких авіаквитків  без застосування  реєстраторів розрахункових операцій  є  порушення вимог  п. 1  ст. 3  Закону України «Про застосування  реєстраторів розрахункових операцій  в сфері торгівлі громадського харчування  та послуг».

03.05.2007 року на підставі акту перевірки  від 22.03.2007 року  Державною податковою інспекцією в м. Сімферополі винесено  рішення про застосування штрафних         (фінансових) санкцій №  до ТОВ «Крим Пан Укрейн»   в сумі 14 238 339, 50 грн.

Суд, дослідивши матеріали справи  прийшов до висновку, що позовні вимоги, щодо визнання протиправним та нечинним  рішення про застосування  штрафних (фінансових) санкцій   обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

ТОВ «Крим Пан Укрейн»  на підставі  сертифікату на  право продажу  авіаційних перевезень, який видано  Державною службою  України з нагляду  за забезпеченням безпеки  авіації  № АП 0184 від  20.11.2006 року здійснює продаж  авіаційних перевезень  відповідно до агентських  угод з авіакомпаніями перевізниками, як  вітчизняними так і іноземними, а також реалізує  квитки,  придбані через  іншого  сертифікованого  агента  з продажу  авіаційних  перевезень – туристичну компанію ТОВ «Агентство «Пан – Укрейн».

Реалізація квитків  здійснюється позивачем  в порядку визначеному  агентськими   угодами з використанням   бланків які надаються  авіакомпаніями.

Згідно до  пункту 4  ст. 9 закону України «Про застосування  реєстраторів розрахункових операцій  в сфері торгівлі громадського харчування  та послуг» реєстратори розрахункових операцій  та розрахункові книжки не  застосовуються  при продажу  проїзних і перевізних  документів  із застосуванням  бланків суворого  обліку  на залізничному ( крім  приміського) та авіаційному  транспорті  з оформленням розрахункових та звітних документів, а  відповідно до  п.п. 1.3.2. правил виготовлення  бланків цінних паперів і документів  суворого обліку, зареєстрованих в Мін’юсті України  14.01.1994 року за № 8/217, проїзні документи  на повітряному транспорті  віднесені до бланків  суворого  обліку.

Що стосується  посилань відповідача на лист Міністерства фінансів  України від 28.12.2006 року № 31-32000-01-18/28442, то вони судом до уваги не приймаються,  оскільки   відповідно до  агентської угоди № 94.411-2005  від 01.12.2005 року  укладеної між  Комунальним  підприємством   «Авіакомпанія «Донбасаеро»   (перевізник) та ТОВ «Крим Пан Укрейн» (агент) вказано, що  агент зобов’язаний  використовувати  для оформлення продажу бланки  суворого обліку Перевізника, при цьому  бланки суворого обліку залишаються власністю перевізника.

Порядок  використання звітність  та відповідальність  агента за бланки  суворого  обліку  перевізника визначені  п.п. 3.1.4.3, п.п. 3.1.4.4., п.п  4.6, п.п. 6.3., п.п 6.3.1., п.п.6.5 та додатком  № 1  до вказаної  агентської угоди.  Також аналогічні  положення  щодо використання  бланків  суворого обліку  авіаперевізників містять  всі інші  агентські угоди з авіакомпаніями, а також  агентська угода  про продаж  авіаперевезень № АСС -29 від 16.01.2006 року  між  ТОВ «Агентство Пан Укрейн»  та ТОВ «Крим  Пан Укрейн», за якою позивач   діє  як агент ТОВ «Агентство Пан Укрейн» з продажу  авіаквитків.  Тобто, позивач отримує  бланки  проїзних документів за накладними, та звітує перед авіаперевізниками про їх використання,  що підтверджується  відповідними звітними документами, а саме  звітами та листами  про проведення звірки  між позивачем та  авіаперевізниками.

Таким чином,  підстави  для застосування  штрафних санкцій відсутні, оскільки  застосування  реєстраторів розрахункових операцій  та розрахункових книжок при наданні послуг з продажу авіаперевезень   не являються обов’язковими, оскільки факт  надання  послуг підтверджується  відповідним розрахунковим документом ( проїзним документом – квітком на проїзд), що повністю відповідає п. 4 ст. 9 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій  в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Крім того, вимоги відносно погодження бланків з Міністерством  фінансів не поширюються   на іноземних перевізників,  квітки яких продавав  позивач.

Що стосується вимоги   визнати  протиправним та  нечинним  акт перевірки  по контролю за здійсненням  розрахункових операцій  в сфері  готівкового і безготівкового обігу  суб’єктів  підприємницької діяльності  від 22.03.2007 року № 000503/01090389/2303, то в даній частині позовних вимог  провадження   по справі підлягає закриттю  з наступних підстав.

Відповідно до  ч.1 п. 1 ст. 17 КАС України   компетенція  адміністративних судів поширюється на  спори фізичних  чи юридичних  осіб із суб’єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень  (нормативно – правових актів чи  правових актів індивідуальної дії), дій чи  бездіяльності.

Акт державного чи іншого органу – це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов’язковий характер для суб’єктів цих відносин.

Залежно від компетенції органу, який прийняв такий документ, і з характеру та обсягу відносин, що врегульовано ним, акти поділяються  на нормативні і такі, що не мають нормативного характеру, тобто індивідуальні.

Нормативний акт – це прийнятий уповноваженим державним чи іншим органом у межах його компетенції офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, носить загальний чи локальний характер та застосовується неодноразово. Що ж до актів ненормативного характеру ( індивідуальних актів), то вони породжують права і обов’язки тільки у того суб’єкта ( чи визначеного ним и певного кола суб’єктів), якому вони адресовані.

В  даному випадку акт  ДПІ в м. Сімферополі, який прохає позивач визнати  протиправним та нечинним  фіксує   лише    факт перевірки щодо контролю за проведенням  готівкових розрахунків за товари ( послуги) у встановленому законом порядку, наявністю свідоцтв про державну реєстрацію суб’єктів підприємницької діяльності, ліцензій  на провадження видів господарської діяльності. А також  перевірка з питань дотримання  вимог Законів України «Про державну податкову  службу  в Україні», «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій  в сфері  торгівлі, громадського харчування  та послуг»,  та інших законів України.

Отже у зв’язку з вищевикладеним суд дійшов до висновку, що акт ДПІ в м. Сімферополі  від 22.03.2007 року № 000503/01090389/2303  не є актом у розумінні ст.. 17 КАС України, оскільки не регулює суспільних відносин і не має обов’язкового характеру для суб’єктів цих відносин.

Відповідно до ч.  2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи  та  підлягають задоволенню частково.

Судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню на його користь у розмірі 3,40грн. з Державного бюджету України на підставі ч. 1 ст. 94 КАС України.

Вступна та резолютивна частини постанови оголошені у судовому засіданні  05.06.2007 р.

Постанова складена у повному обсязі та підписана відповідно до ст.. 160 КАСУ  12.06.2007 року .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 94, 98, 122, 158-164, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

П О С Т А Н О В И В:

1.          Позов задовольнити  частково

2.          Визнати протиправним  та нечинним рішення Державної податкової інспекції в м. Сімферополі про застосування  штрафних ( фінансових) санкцій  від 03.05.2007 року  № .

3.          В частині  визнання протиправним  та нечинним  акту перевірки по контролю за здійсненням розрахункових операцій  в сфері  готівкового та  безготівкового  обігу  суб’єктів  підприємницької діяльності  від 22.03.2007 року № 000503/01090389/2303  провадження  по справі закрити.

4.          Стягнути з Державного бюджету України (р/р № 0002, отримувач Державний бюджет м. Сімферополя, код платежу 22090200, , Банк ГУ ГКУ в АРК м. Сімферополь, МФО 824026)  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « Крим Пан Укрейн» (95996, м. Сімферополь, вул.. Карла Маркса, 49, , тел. (0652) 27-00-10, 25-52-10)  03,40 грн. державного мита.

Постанова  може бути оскаржена  до Севастопольського апеляційного господарського суду через  господарський суд АР Крим шляхом  подачі заяви  про апеляційне оскарження постанови в  десятиденний строк з дня складання постанови в повному обсязі, з  подальшим поданням апеляційної скарги на постанову протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження та в порядку передбаченому ч.5 ст. 186 КАС України.

Постанова  набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, у разі не подання відповідної заяви ( ст. 254 КАС України)

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Омельченко В.А.