ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2007 р.
№ 30/131-07

Колегія суддів Вищого господарського суду України у складі:

головуючого:
Першикова Є.В.,

суддів:
Ходаківської І.П.,

Шаргала В.І.,

розглянула

касаційну скаргу
товариства з обмеженою відповідальністю "Юст-консалтінг" (далі Товариство)

на ухвалу
господарського суду Дніпропетровської області

від
23.03.07

у справі
№ 30/131-07

господарського суду
Дніпропетровської області

за позовом
Товариства

до
Управління містобудування і архітектури Криворізької міської ради (далі Управління)

про
зобов'язання вчинити дії

В засіданні взяли участь представники:

- позивача:
не з'явились;

- відповідача:
не з'явились.

Ухвалою від 23.04.07 колегії суддів Вищого господарського суду України у складі: головуючий –Першиков Є.В., судді –Савенко Г.В., Ходаківська І.П., утвореному розпорядженням заступника Голови Вищого господарського суду України від 09.04.04, касаційна скарга Товариства б/н від 30.03.07 була прийнята про провадження та призначена до розгляду на 14.06.07, без початку перегляду справи по суті.

Вказана ухвала суду була направлена сторонам у справі в установленому порядку, документів які б свідчили про її неотримання сторонами у справі до Вищого господарського суду України не надходило, отже усіх учасників судового процесу відповідно до ст. 1114 Господарського процесуального кодексу України належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

На день розгляду справи у судовому засіданні 14.06.07 будь-яких письмових заяв та клопотань від учасників судового процесу щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило.

У судове засідання 14.06.07 представники сторін не з’явились.

Враховуючи, що ухвалою про призначення справи до розгляд учасників судового процесу було повідомлено про те, що неявка без поважних причин у судове засідання не тягне за собою перенесення розгляду справи на інші строки, а від сторін повідомлень щодо неможливості участі у судовому засіданні 14.06.07 до колегії суддів Вищого господарського суду України не надходило, справа розглядається за наявними матеріалами справи, а повний текст постанови Вищого господарського суду України направляється сторонам у справі в установленому порядку.

У зв‘язку з перебуванням судді Савенко Г.В. на лікарняному, розпорядженням від 11.06.07 заступника Голови Вищого господарського суду України для розгляду справи № 30/131-07 господарського суду Дніпропетровської області, призначеної до перегляду в касаційному порядку на 14.06.07, було створено колегію суддів у складі: головуючий –Першиков Є.В., судді –Ходаківська І.П., Шаргало В.І.

Правовий аналіз матеріалів справи свідчить, що ухвалою від 15.02.07 господарського суду Дніпропетровської області була прийнята до провадження та призначена до розгляду позовна заява Товариства про визнання неправомірними дій Управління щодо публікації з закупівлі томографа комп'ютерного (спірального) та магнітно-резонансного томографа в розділі "технологічне обладнання"; зобов'язання Управління обґрунтувати вартість тендерної документації з закупівлі томографа комп'ютерного (спірального) та магнітно-резонансного томографа; визнання неправомірними дії та бездіяльність Управління щодо виставлення третьою особою –фізичною особою-підприємцем Трегубою Юлією Володимирівною рахунків Товариству за тендерну документацію з закупівлі томографа комп'ютерного (спірального) та магнітно-резонансного томографа; визнання недійсними результатів закупівлі на торгах від 14.02.07 томографа комп'ютерного (спірального) та магнітно-резонансного томографа, оформлених протоколом тендерного комітету Управління.

Ухвалою від 16.02.07 господарського суду Дніпропетровської області задоволено заяву Товариства № 8/01 від 14.02.07 про вжиття заходів по забезпеченню позову.

Управлінню та будь-яким іншим особам заборонено оприлюднювати і публікувати в інформаційних системах, в мережі Інтернет та у спеціалізованих друкованих засобах масової інформації та в інформаційному бюлетені, який видає Тендерна палата України, оголошення про результати проведення процедури відкритих торгів з закупівлі на торгах від 14.02.07 томографа комп'ютерного (спірального) та магнітно-резонансного томографа.

Управлінню заборонено акцептувати тендерну пропозицію, що визнана найкращою за результатами оцінки, та надсилати переможцю торгів з закупівлі на торгах від 14.02.07 томографа комп'ютерного (спірального) та магнітно-резонансного томографа повідомлення про акцепт пропозиції а також надсилати всім учасникам процедури відкритих торгів письмове повідомлення про результати торгів (у тому числі через інформаційні системи в мережі Інтернет).

Управлінню заборонено укладати самостійно та уповноважувати будь-яких інших осіб укладати договір про закупівлю на підставі торгів від 14.02.07 томографа комп'ютерного (спірального) та магнітно-резонансного томографа.

20.03.07 до господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява Товариства б/н від 15.03.07 про додаткове забезпечення позову, в якій ставиться питання про заборону Державному казначейству України та його територіальним підрозділам сплачувати кошти на оплату томографа комп'ютерного (спірального) та магнітно-резонансного томографа на підставі проведених Управлінням торгів від 14.02.07; заборону Управлінню сплачувати кошти на оплату томографа комп'ютерного (спірального) та магнітно-резонансного томографа на підставі проведених торгів від 14.02.07; накладення арешту на всі грошові кошти Управління.

Вказана заява мотивована тим, що Управління ігнорує вимоги Закону України "Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти" та не зупинило процедуру закупівлі після подання скарги та позову.

Ухвалою від 23.03.07 господарського суду Дніпропетровської області (суддя Євстигнеєва Н.М.) Товариству відмовлено в задоволенні заяви про додаткове забезпечення позову.

При винесенні вказаної ухвали місцевий суд дійшов до висновку про те, що всупереч вимог процесуального законодавства заява Товариства не містить доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування визначених заходів по забезпеченню позову. Також, суд першої інстанції врахував, що Спеціальною контрольною комісією з питань державних закупівель при Рахунковій палаті Україні відкликано рішення цієї ж комісії від 25.12.06 № 46/60-СКК-10р та від 25.12.06 № 46/61-СКК-11р.

Не погоджуючись з ухвалою від 23.03.07 господарського суду Дніпропетровської області, Товариство звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою в якій просить оскаржену ухвалу скасувати, заборонити Державному казначейству України та його територіальним підрозділам сплачувати кошти на оплату томографа комп'ютерного (спірального) та магнітно-резонансного томографа на підставі проведених Управлінням торгів від 14.02.07; заборонити Управлінню сплачувати кошти на оплату томографа комп'ютерного (спірального) та магнітно-резонансного томографа на підставі проведених торгів від 14.02.07; накласти арешт на всі грошові кошти Управління.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що при винесенні оскарженого судового акту було порушено норми процесуального права, а саме: ст.ст. 66, 67 Господарського процесуального кодексу України.

Зокрема, скаржник зазначає, що неприйняття додаткових заходів по забезпеченню позову може викликати в подальшому порушення закону Управлінням, що зробить неможливим виконання рішення суду та може призвести до порушення додаткових судових справ про визнання договору недійсним та повернення сторін у первісний стан.

На день розгляду справи по суті письмовий відзив на касаційну скаргу від Управління не надійшов.

Розглянувши матеріали справи, касаційну скаргу, заслухавши суддю-доповідача по справі, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом норм процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Колегія суддів Вищого господарського суду України бере до уваги, що за змістом ст.ст. 66, 67 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Позов забезпечується шляхом: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Про забезпечення позову виноситься ухвала, яку може бути оскаржено в установленому порядку.

Колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає, що заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Також, колегія суддів Вищого господарського суду України враховує, що відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.06 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів, оскільки обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Правовий аналіз матеріалів справи свідчить, що вони не містять даних, на підставі яких можна зробити висновки, що невжиття додаткових заходів по забезпеченню позову, зазначених скаржником в заяві від 15.03.07, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів Вищого господарського суду України під час перегляду даної справи в касаційному порядку обмежилась перевіркою застосування лише норм процесуального права, та не досліджувала підставність та правильність застосування судом норм матеріального права.

На підставі викладеного, колегія суддів Вищого господарського суду України прийшла до висновку, що ухвала місцевого суду про відмову в задоволенні клопотання Товариства про вжиття додаткових заходів по забезпеченню позову, є правомірною та такою, що прийнята з правильним застосуванням вимог процесуального законодавства у зв'язку з чим підлягає залишенню в силі, а справа –направленню до господарського суду першої інстанції для розгляду справи по суті.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Юст-консалтінг" від 30.03.07 залишити без задоволення.

Ухвалу від 23.03.07 господарського суду Дніпропетровської області у справі № 30/131-07 господарського суду Дніпропетровської області залишити без змін.

Головуючий
Є.Першиков

судді:
І.Ходаківська

В.Шаргало