СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

05 липня 2007 року
Справа № 2-23/275-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Голика В.С.,

суддів                                                                      Градової О.Г.,

Фенько Т.П.,

секретар судового засідання                                        Рєвєнко М.Ю.

за участю представників сторін:

позивача:Петросенко Ігор Миколайович, довіреність №  1   від 05.12.06

відповідача: Шутенко Катерина Павлівна, довіреність №  8478/10/10-0   від 11.06.07;Шубенко Надія Миколаївна, довіреність №  703/10/10-0   від 17.01.07;

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Керчі Автономної Республіки Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Іщенко Г.М.) від 19.03.2007 по справі № 2-23/275-2007А

за позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю "Зовнішсервіс" (вул. Кірова, 51а, Керч, 98312)

до           Державної податкової інспекції у місті Керчі Автономної Республіки Крим (вул. Борзенко, 40, Керч, 98300)

про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

За  результатами виїзної планової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю „Зовнішсервіс”  з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства з період з 01.10.2004 по 30.06.2006  (акт перевірки від 13.10.2006) податковою службою прийняті податкові повідомлення-рішення від 21.10.2006 № /0 про донарахування податкового зобов’язання по податку на прибуток  у сумі 86870,20 грн., у тому числі 70364,00 грн. –основний платіж та 16506,20 грн. –штрафні санкції; № /0 про донарахування основного платежу по податку на додану вартість  у сумі 6427,00 грн. та застосування штрафу у сумі  3213,50 грн.; № /0 про донарахування 1149,32 грн. податку з доходів фізичних осіб та 2298,64 грн. –застосування штрафу.

Донараховуючи податок на прибуток, податковий орган посилається на порушення платником податків вимог пункту 4.1. статті 4 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств”, оскільки позивачем, на думку відповідача, не в повному обсязі включено  до складу валового  доходу, дохід від проходження морських суден через Керч-Єнікальський канал.

Податковий орган запевняє, що у порушення вимог Наказу Міністерства транспорту України № 711 від 15.12.2000 „про внесення змін та доповнень до зборів та плат за послуги, які надаються суднам в морських та торговельних портах України”, товариством у перевіряємому періоді було занижено встановлений рівень    даних зборів.

Податкове зобов’язання з податку на додану вартість податковим органом донараховано також за даними обставинами.

Податкове зобов’язання з податку на доходи фізичних осіб донараховано у зв’язку з тим, що  товариством до складу валових витрат віднесено витрати на відрядження без наявності підтверджуючих документів стосовно зв’язку такого відрядження з господарською діяльністю  підприємства.

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим  від 19.03.2007 у справі № 2-23/275-2007А  (суддя Іщенко Г.М.) позов задоволено, вищеназвані рішення податкового органу визнані нечинними.

При прийнятті постанови суд першої інстанції виходив із того, що  при донарахуванні позивачу податкового зобов’язання  по податку на прибуток за непрямим методом податковим органом не враховано вимоги  пункту 4.3. статті 4   Закону України „Про порядок погашення зобов’язань  платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” № 2181 від 21.12.2000. Окрім того, на думку місцевого господарського суду, доводи податкового органу про порушення позивачем Наказу № 711 від 15.12.2000 Міністерства транспорту України є безпідставними, оскільки встановлений даним наказом  граничний рівень цін є врегульованою максимальною вартістю послуг, а не мінімальним рівнем цін.

Доводи податкової служби про відсутність  підтверджень службових відряджень із господарською діяльністю  товариства, судом першої інстанції також визнані безпідставними, протирічащими наданими позивачем доказами.

Державна податкова інспекція у місті Керч Автономної Республіки Крим  оскаржує постанову місцевого господарського суду у зв’язку з неправильним застосуванням  судом норм матеріального права.

Так, на думку податкового органу, місцевим господарським судом неправильно застосовано, а позивачем порушено вимоги  пункту 4.1. статті 4 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств”, оскільки товариством не в повному обсязі включено до складу валового доходу дохід від надання послуг морським суднам. Валовий дохід, як вважає відповідач, позивачем занижено у зв’язку з заниженням плати  за надані послуги морським суднам, стосовно державних ставок, встановлених наказом Міністерства транспорту  України № 711 від 15.12.2000.

Розпорядженням виконуючого обов’язки голови Севастопольського апеляційного господарського суду Видашенко Т.С.  від 05.07.2007 року у зв’язку із відпусткою  судді Дугаренко О.В. у складі колегії було замінено суддю Дугаренко О.В. на суддю Фенько Т.П.

Судова колегія, розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, апеляційну скаргу визнає такою, що не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Вищевказані доводи податкового органу, на думку судової колегії, є безпідставними, при цьому судова колегія погоджується із висновком місцевого господарського суду  про те, що дія наказу Міністерства транспорту  України № 711 від 15.12.2000 розповсюджується на послуги, які надаються у морських портах України, проте, як вбачається із матеріалів справи, позивач надавав послуги морським судам по транзиту через Керч-Єнікальський канал, без заходу до портів міста Керч.

На думку судової колегії є також безпідставним висновок суду першої інстанції і про те, що відповідно до пункту 2 вищеназваного наказу, рівень зборів та плат за послуги, що надаються суднам у морських торговельних портах України є граничним (максимальна вартість послуг, а не мінімальна).

Доводи відповідача про те, що позивачем безпідставно до складу валових витрат віднесені витрати на відрядження у сумі 7691,63 грн., оскільки на підтверджуючих відрядження документах відсутній  ідентифікаційний код, не зазначено місце знаходження підприємства, куди були відряджені робітники;  позивачем не надані докази, які підтверджують зв’язок відрядження із господарською діяльністю товариства, також визнаються судовою колегією безпідставними.

При цьому судова колегія погоджується із висновками   місцевого господарського суду  про те, що: відсутність ідентифікаційного коду на печатці канцелярії Акціонерної компанії „Укррічфлот” не позбавляє права позивача віднести до складу валових витрат фактично понесені витрати,  які підтверджені платіжними документами; що зв’язок відряджень із господарською діяльністю підприємства підтверджується укладеними угодами між позивачем та Акціонерною компанією „Укррічфлот”, здійснення яких відображено також у акті перевірки.

Керуючись статтею 195, пунктом 1 частини 1 статті 198, статтею 200, пунктом 1 частини 1 статті 205, статтями 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Керчі Автономної Республіки Крим залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 19.03.2007 у справі № 2-23/275-2007 А залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскаржена протягом одного місяця безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя                                        В.С. Голик

Судді                                                                      О.Г. Градова

Т.П. Фенько