ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"16" травня 2007 р.           Справа № 4/132-07

за позовом: Приватне підприємство "Бель", 83114, м. Донецьк, вул. Унівеситетська, 96,

до: Приватного підприємства "Торговий дім "Едельвейс", м. Вінниця, проспект Юності, 24/109, код ЄДРПОУ 3154867

про стягнення 33824,66 грн. заборгованості

Головуючий суддя     Білоус В.В.

При секретарі судового засідання Логінов А.О.

Представники :

позивача     :   не з"явився

відповідача :   не з"явився

ВСТАНОВИВ:

Подано позов про  стягнення  33824 грн. 66 коп.   в тому рахунку  33120 грн. 50 коп.  боргу за  горілчані та коньячні вироби  згідно накладної № ДпРн 0634696  від 22.11.2006р., договору   від 22.11. 2006р.,  707 грн. 16 коп.  пені за  прострочення  в оплаті.

Ухвалою від 08.02.2007р.  від  позивача  вимагалося  надати суду  до 30.03.2007р.  детальний обґрунтований розрахунок   боргу, пені, докази   проведення  часткових або повних розрахунків з відповідачем (  платіжні  доручення, накладні, банківські  витяги  як до так  і після  пред'явлення  позову до  суду  ). Витребовування  цих  доказів  було обумовлене  тим, що   відповідач  всупереч  вимогам  п. 5 ст. 54 ГПК України   не надав  із позовною заявою  обґрунтованого  розрахунку  суми  боргу, хоча  зобов'язаний  був це  зробити  ще  при   направленні  позовної заяви  до суду.  В  позовній заяві   позивач  вказав, що  згідно   накладної   від 22.11.2006р.   передав   відповідачеві  товар  на суму  46120 грн. 50 коп.,  а згідно  акту   звірки  розрахунків  станом  на  26.01.2007р.  борг  складає  33120 грн. 50 коп. Не  вказав   і не  надав  бухгалтерських документів, які  б стверджували  суму, дату , призначення платника  частково  отриманої  оплати  за товар. Не  навів  які  арифметичні  дії він  вчинив  для  отримання   суми  боргу 33120 грн. 50 коп.  та не  вказав  і не  надав   первинних  бухгалтерських  документів  які  в силу   ст.. 33,  ч. 2 ст. 34 ГПК України  мали бути  надані   в обґрунтування  сум,  цифр,  які  мали б  бути  наведені  в  розрахунку суми   боргу. Акт звірки   на який позивач   покликався   в позовній заяві  не є  первинним  бухгалтерським  документом , а є похідним  від нього  і мав  перевірятися   і оцінюватися   судом згідно   вимог  ст.. 43 ГПК України  на підставі   первинних  бухгалтерських документів , які  працівник   який   складав   акт  звірки   використав   для  його  складання   і визначення  суми боргу з метою   з'ясування  правильності  його   складання  і недопущення  помилок.

Суд  зауважує, що  названий акт  звірки взаєморозрахунків  був підписаний   позивачем  в односторонньому порядку і без  первинних  бухгалтерських документів не мав  доказової сили.

Позивач  неодноразово  міняв  суму   боргу, не виконав   вимог  ухвали суду   від 08.02.2007р. , 03.04.2007р. про  подання обґрунтованого розрахунку  утворення суми   позову,  оригіналів, належним  чином  завірених  копій  бухгалтерських   документів, накладної   про  передачу   товару, накладної  на  повернення  відповідачем товару, банківських  витягів  про дату, суму , призначення  частково -  перерахованих  відповідачем  коштів, про  помилково  зарахованих  відповідачем 10000 грн. .

Так , в листі  № 335/1 від  20.03.2007р.  позивач  вказав  про те, що борг  складає 43120 грн. 50 коп., а не  33120 грн. 50 коп. , як було  вказано  в позовній заяві  і мотивує  це   тим, що помилково  було зараховано   відповідачу  в оплату   товару 10000 грн.  в зв'язку  із  проведенням  оплати   підприємством  з  такою ж  назвою, як у відповідача  . Стверджував тільки  про  перерахування відповідачем  тільки  3000 грн.  В листі  датованого  тим же днем – 20.03.2007р,  але  за № 335/2  позивач   вказував  про те, що  борг  складає 30857 грн. 68 коп.  і посилався  на  перерахування відповідачем  13000 грн.  В листі  № 335/3  від 26.03.2007р.   вказав суму  боргу  16670 грн. 20 коп.  В листах  № 335/3, 335/4  від 30.03.2007р.  позивач  вказав   ще іншу   суму боргу  14670 грн. 20 коп.   і покликався  на повернення  відповідачем  20.03.2007р.  товару  на суму 13450 грн. 30 коп., та перерахування 26.03.2007р.  платіжним дорученням   2000 грн.  Не надавши  обґрунтованого  розрахунку  утворення суми боргу, документів, які б  стверджували   обґрунтованість  вказаних  різних п'ятьох  сум   боргу,  представники  позивача  в судовому засіданні  03.04.2007р.  не  могли  пояснити  і обґрунтувати  правильність розрахунку  обчислення   кожної  із  сум  боргу, а тому  заявили   клопотання про  відкладення  розгляду справи  і забрали під розписку   додатки  надані  з листом № 335/1 від 20.03.2007р., № 335/1 від 20.03.2007р. , в тому рахунку копією платіжного  доручення  № 2 від 19.03.2007р.  та банківськими  документами, які частково  обґрунтовували  суми оплати  вказаних  позивачем .

Заявляючи  03.04.2007р.   клопотання про   відкладення розгляду справи  представник  позивача  мотивував  його  необхідністю  надання  додаткових  доказів, підготовки  заяви про  зменшення  позовних в вимог та надання  обґрунтованого   розрахунку. Ненадання  позивачем   витребуваних  ухвалою суду  від 08.02.2007р.  доказів –детального  обґрунтованого  розрахунку  суми  боргу, доказів  проведення  часткових   або повних   розрахунків  ( платіжних доручень, накладних, банківських витягів ), неможливість  представниками  позивача   пояснити  і обґрунтувати  доказами  суму  отриманої оплати , вартість   повернутого  товару, а відтак  і визначити  суму боргу, суперечливість  даних  позивача про   суму  боргу  були одними  із причин  винесення  судом  03.04.2007р.  ухвали   про  відкладення розгляду  справи  на  16.05.2007р. та  зобов'язання  позивача вдруге  надати суду  до 14.05.2007р.  обґрунтований розрахунок  ціни  позову, оригінали  і належним чином   завірені копії  первинних  бухгалтерських  документів , накладної  про  передачу  і повернення  товару , банківських витягів про дату, суму, призначення  перерахованих  відповідачем коштів, банківський витяг  про  помилковість  зарахування  відповідачу  10000 грн.  Вказана  ухвала  направлена сторонам рекомендованим листом і органом поштового зв'язку  суду не повернута . Це розцінюється  судом як  вручення  ухвали  позивачу  і відповідачу  і повідомлення їх належним чином про час  і місце розгляду справи.

Вимоги  суду щодо  надання розрахунку сум   боргу   і доказів  які  б  його обґрунтовували   позивачем  вдруге  не  виконані. Пояснення  і докази   про поважність  причин  невиконання  вимог суду  позивачем  не надано, як то   вимагалося   в ухвалах суду у випадку їх  невиконання. Тому суд  розцінює  невиконання   позивачем  вимог суду про  надання  розрахунку  суми  боргу, доказів  в обґрунтування   нього, як таке, що  вчинене без  поважних  причин. Неподання  позивачем  обґрунтованого  розрахунку  суми боргу, бухгалтерських  документів, які  б стверджували  обґрунтованість цього розрахунку не дозволяє вирішити  спір. Вимоги  про стягнення пені  є похідними  від вимог  про стягнення  боргу, а тому   також не  можуть  бути   розглянуті  без  обґрунтованого  розрахунку  суми  боргу  і  доказів  в обґрунтування  нього . Тому суд  приходить  до висновку   про  залишення  позову без розгляду   на підставі  п. 5 ст. 81 ГПК України  з покладенням   на  позивача  судових  витрат.

В листі  № 335/4 від 13.04.2007р.  позивач  просить  повернути   державне мито  в сумі  70 грн. 64 коп.  сплачене платіжним дорученням  № 2 від  19.03.2007р. і  мотивує  це  знаходженням  його  копії  в матеріалах  справи  , зменшенням позовних   вимог. Вказане  клопотання   задоволенню не підлягає, оскільки  Декретом КМ України  «Про державне мито» не  передбачено   повернення із державного бюджету  мита  в зв'язку  із  зменшенням   позовних вимог  ( суми  боргу ) .  В матеріалах   справи  відсутня   копія  платіжного доручення  № 2 від 19.03.2007р. , оскільки  вона 03.04.2007р.  забрана  представником   позивача О. Любаєвою  про що свідчить  її розписка  на  листі № 335/1 від 20.03.2007р.

При направлені  позову  до суду  позивач  платіжними  дорученням  № 2 від 25.01.2007р.  надміру сплатив  29 грн. 70 коп.  При  заявленому позові  33824 грн. 66 коп. мав  сплати 338 грн. 24 коп., державного мита, а  фактично  сплатив  367 грн. 94 коп.  ( 367,94 грн. –338, 24 коп. ). Надмірно  сплачене  платіжним дорученням  № 2 від 25.01.2007р.   державне мито   в сумі  29 грн. 70 коп.  на підставі  ст.. 47 ГПК України   та ст.. 8 Декрету КМ України  «Про державне мито» підлягає  поверненню  позивачеві  із державного бюджету.

Керуючись  викладеним , ст.. 4-3, 4-5, 33, 34, 36, 47,  ч. 2 ст. 49, п. 5 ст. 81, 86, 115 ГПК України,-

УХВАЛИВ:

1.         Позов залишити  без розгляду.

2.          Витрати на державне мито  в сумі 338 грн. 24 коп. та на інформаційно –технічне забезпечення судового  процесу   в сумі 118 грн. покласти  на позивача.

3.          Органу Державного казначейства  м. Вінниці  повернути   Приватному  підприємству «Бель», 83114, м. Донецьк, вул. Університетська, 96,   із  Державного бюджету 29 грн. 70 коп.  надмірно  сплаченого платіжним дорученням  № 2 від 25.01.2007р.  ( знаходиться   в матеріалах судової  справи  ) державного мита.

4.           Оригінал  даної  ухвали   скріплений  печаткою   суду є підставою   для повернення  із Державного бюджету  29 грн. 70 коп.  надмірно  сплаченого  державного мита.

5.          Копії  даної ухвали направити  позивачу ( також оригінал завірений гербовою печаткою суду ), відповідачу рекомендованим листом.

Суддя                                                    Білоус В.В.