ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

20.02.07                                                                                           Справа  № 6/263

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого-судді                                              Г.Гнатюк

суддів                                                                    Н.Кравчук

О.Мирутенко

розглянув  апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Шмідт і партнери ” №56/юр від 29.11.2006р..

на рішення господарського суду Чернівецької  області  від 22.11.2006р.

у справі  №6/263

за позовом   Товариства з обмеженою відповідальністю „МВМ-Київ”, м.Київ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю „Шмідт і партнери ”, м.Чернівці

про стягнення 24072,00 грн.

за участю представників:

від позивача: Ананійчук О.А. –представник

від відповідача: не з”явився

Учасникам судового процесу роз’яснено права і обов’язки,  передбачені ст.ст. 22, 28 ГПК України. Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Чернівецької області від 22.11.2006р. (А.Д.Паскарь) по даній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „МВМ-Київ”, м.Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю „Шмідт і партнери ”, м.Чернівці  про стягнення 24072,00 грн. позовні вимоги задоволено частково.

Відповідач  не погоджуючись рішенням суду першої інстанції звернувся до Львівського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргу про перегляд вищевказаного рішення в порядку апеляційного провадження,  просить змінити рішення, оскільки останнє прийняте при неповному з’ясуванні всіх обставин по справі і з порушенням норм права.

Представник скаржника в засідання суду двічі не  з”явився, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Представник позивача в судових засіданнях та у відзиві на апеляційну скаргу і поданих доповненнях до нього вимоги апелянта заперечує, рішення суду першої інстанції вважає законним в частині стягнення всіх нарахувань і боргу .

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Чернівецької області слід залишити без змін, виходячи з наступного:

Між сторонами по справі укладено договір підряду  від 29.10.2004р. 3У-041029. Згідно укладеного договору позивач зобов’язався виконати роботи по проведенню капітального ремонту і налагодження на місці паркетного форматно-обрізного станка “Schroeder”, а відповідач, згідно пункту 2 договору, зобов’язався оплатити роботу, у відповідності до пункту 3 договору, а саме, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок позивача: 50% передплата від повної вартості, тобто 7500,00 грн. на протязі 5 банківських днів з моменту підписання договору та 50% від повної вартості –7500,00 грн. при підписанні Акту здачі-приймання виконаних робіт.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог  закону. Однак, як вбачається з матеріалів справи відповідач взяті на себе по договору зобов’язання належним чином не виконав, чим і порушив умови договору  і оплату як визначено договором не провів.

Позивач на свій ризик приступив до виконання робіт за договором без попередньої оплати, однак факт виконання позивачем зобов”язань за укладеним договором підтверджується Актом здачі-приймання виконаних робіт від 12 серпня 2005 року.

Посилання скаржника, що акт здачі-приймання виконаних робіт не є належним доказом, що підтверджує виконання робіт і їх прийняття до уваги судом не береться, так як із сторони  відповідача акт підписаний уповноваженою на те особою згідно виданої довіреності. Скаржник у акті жодних претензій щодо виконаних робіт не зазначив.

Тобто зі сторонни позивача взяті на себе по договору підряду зобов»язання виконано належним чинорм, а відповідач оплати своєчасно не провів і на час звернення в суд першої інстанції його заборгованість за виконані роботи  становить 15 000 грн.

Скаржник частково в  сумі 7500 грн. заборгованість визнає, а решту суми заперечує, проте не надав суду жодного  доказу часткової проплати суми.

Згідно ст.854 ЦК України замовник зобов»язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк. Згідно до укладеного договору розрахунок за роботу мав бути здійснений до 12.08.2005р., проте на час звернення в суд з позовом відповідач не славтив заборговавність.

У відповідності із ст.625 ЦК України  боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

Згідно п.5.3 договору в разі несвоєчасної оплати за виконані роботи відповідач сплачує на користь позивача пеню.

Відповідач проти нарахувань позивачем інфляційних нарахувань в сумі 3150,00 грн. та 3% річних в сумі 462,00  грн. заперечує, однак у відповідності до вимог чинного законодавства позивач скористався своїм правом щодо нарахування інфляційних нарахувань та 3% річних за неналежне виконання відповідачем договірних зобов”язань.

Щодо нарахування пені то суд в цій частині провадження припинив правомірно, оскільки позивач в судовому засіданні в суді першої інстанції від неї відмовився (а.с.40).

Заперечення скаржника про стягнення з нього витрат на оплату послуг адвоката, як судом першої інстанції так  апеляційної відхиляється, так як позивач надав суду докази по наданню правової допомоги позивачу адвокатською компанією і надав докази оплати цієї допомоги. 12.07.2006 року між позивачем та АОАК „Соколовський і Партнери" було укладено договір про надання правової допомоги № 26. Позивач сплатив Адвокатській компанії 4000,00 грн. платіжним дорученням № 633 від 17.08.2006р. та платіжним дорученням № 700 від 13.09.2006р.

Як вбачається із матеріалів справи вимоги апелянта нормативно та документально не підтверджені і до задоволення не підлягають.

З огляду на вище  викладене,  колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку, що рішення місцевого господарського залишити без змін, оскільки правових підстав для його скасування не вбачається.            Державне мито з розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника у відповідності до вимог ст.49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України Львівський апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Шмідт і партнери ” №56/юр від 29.11.2006р. залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Чернівецької області  від 22.11.2006р. залишити без змін.

3.Доручити  місцевому господарському суду видати  відповідні накази на виконання постанови.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

6. Матеріали справи №6/263 повернути в господарський суд Чернівецької  області.

Головуючий-суддя                                                             Г. Гнатюк

Суддя                                                                                Н.Кравчук

Суддя                                                                                О.Мирутенко