ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.07 р.                                                                             Справа № 22/53а

Суддя господарського суду Донецької області Волошинова Л. В.

при секретарі судового засідання Прядці І. М.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Закритого акціонерного товариства „Мініметалургійного заводу „ІСТІЛ (Україна)” м. Донецьк

до: Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Донецьку

про визнання недійсним податкового повідомлення – рішення від 29.01.2007 р. № /0/2650/10/15-16-23/1

за участю

прокурора:

представників сторін:

від позивача: Мельник Н. В. – за довір.

від відповідача: Тельнов О. М., Перешивайло О. О., Колбаєв О. В. – за довір.

третя особа

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Закрите акціонерне товариство „Мініметалургійний завод „ІСТІЛ (Україна)” м. Донецьк, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Донецьку про визнання недійсним податкового повідомлення – рішення від 29.01.2007 р. № /0/2650/10/15-16-23/1.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на безпідставність висновку податкового органу про відсутність у підприємства права на бюджетне відшкодування податку на додану вартість за жовтень 2005 р. – травень 2006 р.

Позивач стверджує, що при визначенні сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість ним були дотримані вимоги п. п. 7.7.1 та п. п. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість”, і наполягає на тому, що податковий орган невірно трактує положення п. 1.8 ст. 1 цього Закону.

Відповідач проти позову заперечує і наполягає на тому, що однією з обов’язкових підстав включення сум до податкового кредиту з податку на додану вартість є сплата цих сум до Державного бюджету України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд ВСТАНОВИВ:

Відповідно до розрахунків сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за жовтень 2005 р. – травень 2006 р. Закритим акціонерним товариством „Мініметалургійний завод „ІСТІЛ (Україна)” м. Донецьк було заявлено до відшкодування на розрахунковий рахунок 168 654 957 грн., в тому числі по періодам:

- жовтень 2005 р. – 19 027 350 грн. (актом позапланової документальної перевірки від 17.01.2006 р. № 11/15-16-23/1-30479040 підтверджене бюджетне відшкодування в сумі 18 996 336,51 грн.);

- листопад 2005 р. – 19 745 669 грн. (актом позапланової документальної перевірки від 18.02.2006 р. № 38/15-16-23/1-30479040 підтверджене бюджетне відшкодування в сумі 19 729 168 грн.);

- грудень 2005 р. - 21 583 228 грн. (актом позапланової документальної перевірки від 21.03.2006 р. № 76/15-16-23/1-30479040 підтверджене бюджетне відшкодування в сумі 21 583 052 грн.);

- січень 2006 р. – 21 472 352 грн. (актом позапланової документальної перевірки від 20.04.2006 р. № 154/15-16-23/1-30479040 підтверджене бюджетне відшкодування в сумі 21 471 784 грн.);

- лютий 2006 р. – 11 575 884 грн. (актом позапланової документальної перевірки від 19.05.2006 р. № 172/15-16-23/1-30479040 підтверджене бюджетне відшкодування в сумі 11 575 873 грн.);

- березень 2006 р. – 14 922 144 грн. (актом позапланової документальної перевірки від 19.06.2006 р. № 25/15-16-23/1-30479040 підтверджене бюджетне відшкодування в сумі 11 115 254 грн.);

- квітень 2006 р. – 20 756 543 грн. (актом позапланової документальної перевірки від 19.07.2006 р. № 69/15-16-23/1-30479040 підтверджене бюджетне відшкодування в сумі 13 630 919,68 грн.);

- травень 2006 р. – 39 571 787 грн. (актом позапланової документальної перевірки від 18.08.2006 р. № 125/15-16-23/1-30479040 підтверджене бюджетне відшкодування в сумі 16 824 916 грн.).

З 11.01.2007 р. по 15.01.2007 р. Спеціалізованою державною податковою інспекцією по роботі з великими платниками податків у м. Донецьку проводилась документальна невиїзна перевірка Закритого акціонерного товариства „Мініметалургійного заводу „ІСТІЛ (Україна)” м. Донецьк з питання правомірності відшкодування податку на додану вартість за період з жовтня 2005 р. по травень 2006 р.

За результатами перевірки був складений акт від 17.01.2007 р. № 10/15-16-23/1-30479040, яким зафіксовано, що підприємством визначення сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за жовтень 2005 р. – травень 2006 р. здійснене з порушенням вимог п. 1.8 ст. 1 та п. п. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість”, що призвело до його завищення на 5 954 043,52 грн., в тому числі по періодам:

- жовтень 2005 р. – 1 853 674,21 грн.;

- листопад 2005 р. – 604 271,58 грн.;

- грудень 2005 р. – 1 171 333 грн.;

- січень 2006 р. – 1 633 688,65 грн.;

- лютий 2006 р. – 552 853,12 грн.;

- березень 2006 р. – 39 691, 73 грн.;

- квітень 2006 р. – 14 147,53 грн.;

- травень 2006 р. – 84 383,79 грн.

29.01.2007 р. Спеціалізованою державною податковою інспекцією по роботі з великими платниками податків у м. Донецьку було прийняте податкове повідомлення - рішення № /0/2650/10/15-16-23/1, яким Закритому акціонерному товариству „Мініметалургійному заводу „ІСТІЛ (Україна)” м. Донецьк зменшене бюджетне відшкодування з податку на додану вартість за жовтень 2005 р. – травень 2006 р. на суму 5 954 043,52 грн. та застосовані передбачені п. п. 17.1.3 п. 17.1 ст. 17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” штрафні (фінансові) санкції в сумі 434 766,35 грн.

Висновок податкового органу про порушення позивачем вимог п. 1.8 ст. 1 та п. п. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість” базується на неможливості на дату закінчення перевірки підтвердити факт надмірної сплати до Державного бюджету України податку на додану вартість по всьому ланцюгу постачальників позивача.

За результатами розгляду матеріалів справи суд вважає, що позов Закритого акціонерного товариства „Мініметалургійного заводу „ІСТІЛ (Україна)” м. Донецьк підлягає задоволенню за наступними підставами.

1. Відповідно п. 1.8 ст. 1 Закону України „Про податок на додану вартість” від 03.04.1997 р. № 168/97-ВР зі змінами та доповненнями (далі по тексту Закон) бюджетне відшкодування - це сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

Порядок визначення суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню) визначений п. п. 7.7.1 та п. п. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону.

За приписами цих норм сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг);

б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідач факту сплати Закритим акціонерним товариством „Мініметалургійним заводом „ІСТІЛ (Україна)” м. Донецьк вартості придбаних товарно – матеріальних цінностей у відповідних податкових періодах не заперечує.

Інших умов визначення сум податку на додану вартість, що підлягають відшкодуванню з Державного бюджету України, Законом не визначено. Крім того, Закон не ставить право платника податку на отримання такого відшкодування в залежність від сплати податку на додану вартість його контрагентами.

2. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Частиною другою ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. п. 7.7.5 п. 7.7 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість” протягом 30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації, податковий орган проводить документальну невиїзну перевірку (камеральну) заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав вважати, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право протягом такого ж строку провести позапланову виїзну перевірку (документальну) платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування.

За приписами п. п. 4.2.2 п. 4.2 ст. 4 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.2000 р. № 2181-ІІІ (зі змінами та доповненнями) камеральною вважається перевірка, яка проводиться контролюючим органом виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях, без проведення будь-яких інших видів перевірок платника податків.

Як вбачається з матеріалів справи, податковим органом проводились камеральні перевірки податкових декларацій позивача за спірні податкові декларації (копії актів камеральних перевірок долучені до матеріалів справи). В подальшому Спеціалізованою державною податковою інспекцією по роботі з великими платниками податків у м. Донецьку були проведені позапланові перевірки Закритого акціонерного товариства „Мініметалургійного заводу „ІСТІЛ (Україна)” м. Донецьк з питань правомірності відшкодування податку на додану вартість за відповідні податкові періоди (копії актів позапланових перевірок також долучені до матеріалів справи).

З огляду акту перевірки від 17.01.2007 р. № 10/15-16-23/1-30479040, який став підставою для прийняття спірного податкового повідомлення – рішення, вбачається, що він був складений за результатами невиїзної документальної перевірки, тобто фактично мова ведеться про повторну камеральну перевірку. Цей факт підтверджується також посиланням на стор. 1 акту на п. 1 ст. 11 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” (цією нормою податковим органам надано право здійснювати документальні невиїзні перевірки (на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів (обов'язкових платежів) незалежно від способу їх подачі), а також планові та позапланові виїзні перевірки платників податків).

Враховуючи той факт, що чинним законодавством України податковим органам не надано право проводити повторні камеральні перевірки, суд вважає, що при проведенні документальної невиїзної перевірки, за результатами якої складений акт від 17.01.2007 р. № 10/15-16-23/1-30479040, відповідач діяв з перевищенням своїх повноважень.

За таких обставин суд вважає, що позов Закритого акціонерного товариства „Мініметалургійного заводу „ІСТІЛ (Україна)” м. Донецьк підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 17-20, 69-72, 86, 158 – 163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов Закритого акціонерного товариства „Мініметалургійного заводу „ІСТІЛ (Україна)” м. Донецьк до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Донецьку про визнання недійсним податкового повідомлення – рішення від 29.01.2007 р. № /0/2650/10/15-16-23/1 задовольнити.

Визнати недійсним податкове повідомлення – рішення від 29.01.2007 р. № /0/2650/10/15-16-23/1.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Закритого акціонерного товариства „Мініметалургійного заводу „ІСТІЛ (Україна)” м. Донецьк судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3,40 грн.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Суддя                                                                                              Волошинова Л.В.