СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

13 серпня 2007 року
Справа № 20-4/393

місто Севастополь

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Дугаренко О.В.,

суддів                                                                      Волкова К.В.,

Градової О.Г.,

секретар судового засідання                                        Алєєва А.М.

розглянувши апеляційну скаргу Міністерства оборони Російської Федерації на постанову господарського суду міста Севастополя (суддя  Остапова К.А.) від 16 квітня 2007 року у справі №20-4/393

за позовом           Міністерства оборони Російської Федерації (вул. Знаменка, 19,Москва,119160)

до           Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Севастополя (вул. Кулакова, 37,м.Севастополь,99011)

Державної податкової адміністрації у місті Севастополі (вул. Кулакова, 56,Севастополь,99011)

Державної податкової адміністрації України (Львівська пр.8,Київ-53,МПС,04655)

3-тя особа Військова частина 59131 Чорноморського флоту Російської Федерації  (відділ капітального будівництва Чорноморського флоту) (пр. Нахімова, 13,Севастополь,99011)

про визнання дій неправомірними та скасування податкового повідомлення-рішення і акту перевірки

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду міста Севастополя (суддя Остапова К.А.) від 16 квітня 2007 року у справі № 20-4/393 в задоволенні позову Міністерства оборони Російської Федерації до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Севастополя, Державної податкової адміністрації м. Севастополя, Державної податкової адміністрації України, третя особа військова частина 59131 Чорноморського флоту Російської Федерації (відділ капітального будівництва Чорноморського флоту) про визнання дій неправомірними та скасування податкового повідомлення-рішення і акту перевірки  відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, позивач 03 травня 2007 року подав заяву про апеляційне оскарження. Апеляційну скаргу позивач подав  22 травня 2007 року.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 26 березня 2006 року   співробітниками Державної податкової інспекції в Ленінському районі міста Севастополя була проведена планова комплексна документальна перевірка військової частини 59131. За результатами  перевірки був складений акт № 36/23-01/0759806. На підставі вказаного акту, Державна податкова інспекція у Ленінському районі міста Севастополя прийняла податкове повідомлення-рішення № /0 від 03 квітня 2006 року яким визначила військовій частині 59131 податкове зобов’язання з податку з власників транспортних засобів в сумі 2030 грн., з якої 1240 грн. основний платіж, 790 грн. штрафні (фінансові) санкції.

Не погодившись з податковим повідомленням-рішенням,  позивач оскаржив його на адресу Начальника Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Севастополя. Рішенням Начальника Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Севастополя № 10907/10/250 від 04 травня 2006 року  податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скарга без задоволення.

Після перегляду повторної скарги на податкове повідомлення-рішення, Заступник голови Державної податкової адміністрації у місті Севастополя прийняв рішення про відміну податкового повідомлення-рішення від 03 квітня 2006 року № /0 в частині визначення суми податку з власників транспортних засобів  в сумі 37,50 грн. та застосування штрафних санкцій на суму 18,75 грн., а також у відповідній частині рішення Державної податкової інспекції від 04 травня 2006 рок № 10907/10, в іншій частині податкове повідомлення-рішення залишено без змін.

Рішенням Державної Податкової Адміністрації України від 11 вересня 2006 року № 10063/5/25-0215 про результати розгляду повторної скарги, податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а повторна скарга без задоволення.

Судова колегія вважає, що податкове повідомлення-рішення від  /0 підлягає скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до статті 1 Закону України „Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів” платниками податку  з власників транспортних  засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, а  також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні  засоби, які відповідно до статті 2 Закону є об’єктом оподаткування.

Однак, як встановлено колегією суддів, військова частина  59131 Чорноморського флоту Російської Федерації у якості юридичної особи в податкових органах Російської Федерації та України не зареєстрована, відповідно юридичною особою вона не значиться і не підпадає під дію статті 1 Закону України  „Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів”, та платником вказаного податку бути не може.

Також, апеляційна інстанція встановила, що власником транспортних засобів, військова частина 59131 не є, через те, що вказані транспортні засоби знаходяться у неї у оперативному управлінні та зареєстровані у Російській Федерації 157 військовою автомобільною інспецією, якою видані номерні знаки.

Відповідач, а саме Державна податкова інспекція у Ленінському районі міста Севастополя, не врахувала положення частин 1-3 статті 34 Закону України „Про дорожній рух”. У вказаному Законі значиться, що державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування автомобілі, автобуси, самохідні машини, сконструйовані на шасі автомобілів, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, причепи, напівпричепи та мотоколяски.

Державна реєстрація і облік здійснюються органами Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України, а їх порядок установлюється Кабінетом Міністрів України.

Усі інші механічні транспортні засоби підлягають відомчій реєстрації та обліку, порядок яких установлюється:

транспортних засобів військових частин і об’єднань —відповідними міністерствами і відомствами, яким підпорядковано ці частини і об’єднання. Тоді як транспортні засоби військової частини 59131 у органах Державтоінспекції Міністерства Внутрішніх Справ України не зареєстровані, та їхньому обліку не значаться.

Відповідно до положень Угоди між Російською Федерацією та Україною про статус та умови перебування Чорноморського флоту РосійськоїФедерації на території України, з’єднання  та військові частини Чорноморського флоту мають статус „військових формувань”  та не має статусу підприємств, організацій та установ.

Статтею 2 Угоди для цілей Угоди визначені терміни, що означають:

1.          „Військові формування” –з’єднання та військові частини Чорноморського флоту Російської Федерації, дислоковані на території України.

2.          „Підприємства, організації та установи Чорноморського флоту Російської Федерації” –розташовані на території України об’єкти  Чорноморського флоту Російської Федерації, укомплектовані???? Військовослужбовцями та цивільними особами та такі, що займаться виробничо-господарською, лікувально-оздоровчою або іншою подібною діяльністю в інтересах Чорноморського флоту РосійськоїФедерації.

Таким чином, позивач по справі –є військовим формуванням та не є підприємством, організацією чи установою, через те, що не має установчих документів та у даній якості не зареєстрован, що передбачено статтями 88 та 89 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 6  Угоди, військові формування здійснюють діяльність в місцях дислокації у відповідності  з законодавстом Російської Федерації, поважають суверенитет України, дотримуються її законодавства та не допускають втручання у внутрішні справи України.

Таким чином, відповідно до діючого законодавстваУкраїни, та відповідно до Угоди між Російською Федерацією та Україною, військова частина 59131 не може бути платником податку з власників транспртних засобів, оскільки військова частина 59131 є військовим формуванням, а не господарючим суб’єктом, не є юридичною особою, відповідно до 80 Цивільного кодексу України, не має зареєстрованих на території України транспортних засобів , а транспортні засоби, що виявлені перевіркою, не є власністю  військової частини 59131, а зареєстровані у встановленому порядку у Російській Федерації порядку 157 військовою автомобільною інспекцією.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, апеляційна інстанція приходить до висновку, що прийняте податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню. Також, підлягають скасуванню рішення Державної податкової адміністрації у місті Севастополі  № 1179/10/25-020 від 12 липня 2006 року     та Державної податкової адмінстрації України  № 10063/5/25-0215  від 11 вересня 2006 року з тих підстав, що вони прийняті на підставі акту перевірки, в частині якого провадження по справі закрито, а також враховуючи те, що позивач не є юридичною особою.

Керуючись статтями 195, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства Оборони Російської Федерації задовольнити частково.

Постанову господарського суду міста Севастополя від 16 квітня 2007 року у справі № 20-4/393 скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позов задовольнити частково.

Податковае повідомлення рішення Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Севастополя № /0 від 03 квітня 2006 року про визначення податкового зобов'язання з податку з власників транспортних засобів скасувати.

Рішення Державної податкової адміністрації міста Севастополя № 1179/10/25-020 від 12 липня 2006 року скасувати.

Рішення Державної податкової адміністрації України  № 10063/5/25-0215  від 11 вересня 2006 року скасувати .

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з моменту проголошення.

Головуючий суддя                                                  О.В. Дугаренко

Судді                                                                                К.В. Волков

О.Г. Градова