СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

І09.07.2007

Справа №2-29/6998-2007А

За позовом - Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, смт.Чорноморське.

До відповідача - Міжводненської
сільської ради, с.Міжводне Чорноморського району.

Про визнання недійсними рішень.

Суддя О.І. Башилашвілі

Секретар судового засідання Т.С.
Готовкіна

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача - Коновалова О.Ю. -
представник по нот. довіреності.

Від відповідача - не з'явився.

Суть спору: фізична особа -
підприємець ОСОБА_1 звернувся до господарського суду АР Крим з позовом до
відповідача - Міжводненської сільської ради про визнання недійсним рішення
Міжводненської сільської ради Чорноморського району АР Крим, прийняте у формі
рішення 10 сесії 5-го скликання Міжводненської сільської ради НОМЕР_1 від
ІНФОРМАЦІЯ_1р. про відключення кафе «Дорадо» від центрального водопостачання та
центральної каналізації; визнання недійсним рішення Міжводненської сільської
ради Чорноморського району АР Крим, винесене у формі розпорядження
Міжводненської сільської ради НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_2р. про заборону КП
«Міжводне» укладати договори з кафе «Дорадо» за незаконне будівництво,
самозахват землі; зобов'язати Міжводненську сільську раду утримуватись від дій
по винесенню рішень, які порушують права законного землекористувача.

Заявою від ІНФОРМАЦІЯ_3р. позивач
змінив предмет позову та просив суд визнати протиправним п.4 резолютивної частини
рішення Міжводненської сільської ради Чорноморського району АР Крим 10 сесії
5-го скликання НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1р. та визнати протиправним п.4
резолютивної частини розпорядження сільського голови Міжводненської сільської
ради Чорноморського району АР Крим НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_2р.

Заява прийнята судом.

ІНФОРМАЦІЯ_4р. позивач подав заяву, якою
змінив предмет позову та просить суд: визнати протиправними дії з прийняття
Міжводненською сільською радою Чорноморського району АР Крим п. 4 резолютивної
частини рішення 10 сесії 5 скликання НОМЕР_1 от ІНФОРМАЦІЯ_1р. та скасувати п.
4 резолютивної частини рішення Міжводненської сільської ради Чорноморського
району АР Крим 10 сесії 5 скликання НОМЕР_1 от ІНФОРМАЦІЯ_1 р.; визнати
протиправними та скоєними з перевищенням повноважень дії з прийняття сільською
головою Міжводненської сільської ради Чорноморського району АРК п. 4
резолютивної частини розпорядження НОМЕР_2 от ІНФОРМАЦІЯ_2 р. та скасувати п. 4
резолютивної частини розпорядження сільського голови Міжводненської сільської
ради Чорноморського району АР Крим НОМЕР_2 от ІНФОРМАЦІЯ_2р.; визнати
протиправними дії з прийняття рішення Міжводненською сільською радою 9 сесії 5
скликання НОМЕР_3 від ІНФОРМАЦІЯ_5 р. та скасувати рішення Міжводненськоі сільської
ради 9 сесії 5 скликання НОМЕР_3 від ІНФОРМАЦІЯ_5 р.

Заява прийнята судом.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідачем прийняті спірні рішення з перевищенням повноважень, спірні рішення
не відповідають закону та порушують права позивача не здійснення господарської
діяльності.

Відповідач у відзиві на позовну заяву
проти позову заперечує з тих підстав, що спірні рішення є наслідком порушення
позивачем земельного законодавства в частині самовільно зайнятої земельної
ділянки та порушення законодавства про проведення будівельних робіт на
земельній ділянці, що передані позивачу в оренду.

З'ясувавши можливість врегулювання
спору до судового розгляду, суд встановив, що сторони не згодні врегулювати
спір до судового розгляду, у зв'язку з чим суд закінчив підготовче провадження
та перейшов до судового розгляду справи.

Після вияснення усіх обставин
справи, та перевірення доказів, суд перейшов до судових дебатів, та після
закінчення яких, суд віддалявся для ухвалення рішення по даній справі до
нарадчої кімнати.

Розглянувши матеріали справи,
заслухав представників сторін, суд -

ВСТАНОВИВ:

ІНФОРМАЦІЯ_5р. на 9-ої сесії 5
скликання Міжводненською сільською радою прийнято рішення НОМЕР_3 наступного
змісту «Договір оренди укладений ІНФОРМАЦІЯ_6р. між Міжводненською сільською
радою з одної сторони та ПП ОСОБА_1, вважати недійсним у зв'язку із зміною
власника (а.с. 47).

З цього рішення вбачається, що
підставою для його прийняття послужила службова записка спеціаліста-землевпорядника
про скасування вказаного договору оренди.

ІНФОРМАЦІЯ_7р. на 10-й сесії 5 скликання
Міжводненською сільською радою прийнято рішення НОМЕР_4, п. 4 якого начальнику
КП «Між водне» доручено здійснити відключення кафе «Дорадо» від центрального
водопостачання та центральної каналізації (а.с. 56).

З пункту 4 цього рішення вбачається,
що воно прийнято після розгляду доповідної записки начальника КП «Між водне» та
у зв'язку з незаконним будівництвом та самозахоплення землі.

ІНФОРМАЦІЯ_2р. головою
Міжводненської сільської ради винесено розпорядження НОМЕР_5, яким останній
заборонив начальнику КП «Міжводне» укладати договори на споживання води з
підприємствами та організаціями, що не виконують договірні зобов'язання по оренді
землі, не законно здійснюють будівництво та не здійснюють оплату (а.с. 57).

У п.4 цього рішення встановлено, що
такі договори заборонено укладати з кафе «Дорадо» за незаконне будівництво,
самозахоплення землі.

Суд вважає, що позов підлягає
задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ст. 124 ЦК
Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами.
Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи
посадовими особами не допускаються.

Юрисдикція судів поширюється на всі
правовідносини, що виникають у державі.

Стаття 144 Конституції України
встановлює, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених
законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній
території.

Згідно ст. 204 ЦК України, правочин
є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він
не визнаний судом недійсним.

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_6р.
між Міжводненською сільською радою та позивачем, укладений договір тимчасового
користування землею.

За цім договором позивачу передана
у користування земельна ділянка площею 1,1 га, у тому числі 0,24 га під причал
та кафе, 0,86 га паркової зони.

Ця земельна ділянка передана для
реконструкції та будівництва човнової станції та кафе, організації послуг
відпочиваючим та населенню, а також благоустрою ділянки парку та прилеглої
території пляжу до бази відпочинку «Уралочка».

Цей договір зареєстрований
ІНФОРМАЦІЯ_8р. в книзі записів договорів на право користування землею за
НОМЕР_6, таким чином набув законної сили відповідно до прикінцевих положень
договору, ст. 22 земельного кодексу України (1990 р.), постанови КМ України
№197 від 17.03.1993 р.

Суд встановив, що позивач
використовує земельну ділянку, якою користується на підставі договору оренди за
його цільовим призначенням, своєчасно виконує зобов'язання в частині сплати
орендної плати.

Відповідно до ст. 158 Земельного
Кодексу України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння,
користування і розпорядження земельними ділянками, що

перебувають у власності громадян і
юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст,
районів та областей.

У разі незгоди власників землі або
землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, органу
виконавчої влади з питань земельних ресурсів спір вирішується судом.

Стаття 210 Земельного Кодексу
України встановлює, що угоди, укладені із порушенням встановленого законом
порядку купівлі-продажу, ренти, дарування, застави, обміну земельних ділянок,
визнаються недійсними за рішенням суду.

Зі змісту положень ст. 21 Закону
України «Про оренду землі» також вбачається, що угода про оренду землі може
бути визнана лише судом.

Відповідач не представив суду
відповідні докази визнання судом у встановленому законом порядку договору
оренди землі від ІНФОРМАЦІЯ_9р., недійсним.

Враховуючи наведені норми, суд
приходить до висновку, що Міжводненська сільська рада, приймаючи ІНФОРМАЦІЯ_5р.
спірне рішення НОМЕР_3, порушила основний конституційний принцип про здійснення
правосуддя в Україні, що не допустимо в силу ст. 124 Конституції України.

Таким чином, рішення Міжводненської
сільської ради НОМЕР_3 від ІНФОРМАЦІЯ_5р. не відповідає закону, оскільки
прийнято з перевищенням повноважень наданих відповідачу законом, та відповідно
дії по прийняттю такого рішення є протиправними.

Що ж до вимог позивача про:
визнання протиправними дій з прийняття Міжводненською сільською радою
Чорноморського району АР Крим п. 4 резолютивної частини рішення 10 сесії 5
скликання НОМЕР_1 от ІНФОРМАЦІЯ_1р. та скасування цього пункту; визнання
протиправними та скоєними з перевищенням повноважень дії з прийняття сільською
головою Міжводненської сільської ради Чорноморського району АРК п. 4
резолютивної частини розпорядження НОМЕР_2 от ІНФОРМАЦІЯ_2 р. та скасувати
цього пункту, слід зазначити наступне.

Виключна компетенція сільських рад
передбачена ст. 25, 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в України».

Зі спірного рішення та
розпорядження вбачається, що вони взагалі не містять у собі посилань на норми
закону, відповідно до яких вони були прийняті.

Стаття 6 ГК України встановлює, що
загальними принципами господарювання в Україні є: забезпечення економічної
багатоманітності та рівний захист державою усіх суб'єктів господарювання;
свобода підприємницької діяльності у межах, визначених законом; вільний рух
капіталів, товарів та послуг на території України; обмеження державного
регулювання економічних процесів у зв'язку з необхідністю забезпечення
соціальної спрямованості економіки, добросовісної конкуренції у підприємництві,
екологічного захисту населення, захисту прав споживачів та безпеки суспільства
і держави; захист національного товаровиробника; заборона незаконного втручання
органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб
у господарські відносини.

Суд встановив, що між позивачем та
комунальним підприємством, укладений договір на централізоване водопостачання
та водовідведення. Факт виконання цього договору підтверджується розрахунковою
книжкою та рахунками, актами звірки (а.с. 38-46). З цих документів вбачається,
що позивач належним чином виконує зобов'язання по сплаті комунальних платежів
та за ним відсутня заборгованість.

Відповідно до ст. 23 ГК України,
органи місцевого самоврядування здійснюють свої повноваження щодо суб'єктів
господарювання виключно в межах, визначених Конституцією України, законами про
місцеве самоврядування та іншими законами, що передбачають особливості
здійснення місцевого самоврядування в містах Києві та Севастополі, іншими
законами. Органи місцевого самоврядування можуть здійснювати  щодо
суб'єктів  господарювання  також
окремі повноваження органів виконавчої влади, надані їм законом.

Незаконне втручання органів та
посадових осіб місцевого самоврядування у господарську діяльність
суб'єктів  господарювання забороняється.
Не допускається видання правових актів органів місцевого самоврядування, якими
встановлюються не передбачені законом обмеження щодо обігу окремих видів
товарів (послуг) на території відповідних адміністративно-територіальних
одиниць.

Положення ст.ст. 25, 26 Закону
України «Про місцеве самоврядування в України» не передбачають права органів
місцевого самоврядування втручатися у господарську діяльність суб'єктів
господарювання. Пункти 4 спірного рішення та розпорядження є на думку суду не
чим іншім ніж актами які не тільки підтверджують факт втручання відповідача у
господарську діяльність позивача, але і такими що фактично перешкоджають її
здійсненню.

Суд не приймає посилання
відповідача, в обґрунтування спірних рішення та розпорядження, на самовільне
захоплення відповідачем земельної ділянки.

Суд встановив, що в проводженні
господарського суду АР Крим знаходилась справа НОМЕР_7 за позовом Прокурора
Чорноморського району в інтересах держави в особі Міжводненської сільської Ради
до відповідача - фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, за участю третьої особи -
Державної земельної інспекції АР Крим.

В рамках справи НОМЕР_7
розглядались вимоги про зобов'язання відповідача звільнити самовільно зайняту
земельну ділянку загальною площею 0,20 га на території Міжводненської сільської
ради в с. Міжводне  по вул. Погранична, 3
шляхом зносу приміщення та котеджів та стягнення з відповідача збитків у
вигляді неотриманої орендної платні за землю в сумі 3359,67 грн.

Ухвалою від ІНФОРМАЦІЯ_10р., суд припинив
провадження у цій справі, в наслідок прийняття від прокурора та позивача
відмови від позову (а.с. 29).

Ця ухвала набрала законної сили, та
відповідно є належним доказом відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України,
відсутності одночасно фактів самовільного захоплення відповідачем землі та
будівництва на неї.

Посилання відповідача на акти
перевірок, приписи, протоколи про адміністративне порушення та постанови про
накладення адміністративне стягнення складені у 2005р., також необґрунтовані з
огляду на положення ст.39 КУоАП, відповідно до якої особа, піддана
адміністративному стягненню, протягом року з дня закінчення виконання стягнення
не вчинила нового адміністративного правопорушення, то ця особа вважається такою,
що не була піддана адміністративному стягненню.

Крім того, про необґрунтованість
доводів відповідача, щодо самовільного будівництва, свідчить акт перевірки
діяльності ОСОБА_2 (лист Інспекції ГАСК від ІНФОРМАЦІЯ_11 р. НОМЕР_8), а не
відповідача у цій справі.

Відповідно до ч. 70 КАС України,
належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не
бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Обставини, які за законом  повинні
бути  підтверджені певними
засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування,
крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Частина 2 ст. 71 КАС України
встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача,
якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не надав суду належних
доказів, що підтверджує законність своїх дій та відповідно рішень.

Згідно зі ст. 19 Конституції
України органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти тільки на підставі, в межах повноважень і способом, які
передбачені Конституцією і законами України.

Згідно п. 10 ст. 57 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого
самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України
визнаються незаконними в судовому порядку.

На підставі ст. 2 КАС України
завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого
самоврядування при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень і до адміністративних
судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів
владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи
бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок
судового провадження.

Згідно з вимогами ст.17 КАСУ
компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Згідно з п. 2 роз'яснення ВАСУ від
26.01.2000р № 02-5/35 «Про деякі питання практики розгляду спорів, пов'язаних з
визнанням недійсними актів державних і інших органів» підставою для визнання
акту недійсним є його невідповідність вимогам законодавства та/або визначеною
законом компетенції органу, який видав цей акт, а також порушення у зв'язку з
прийняттям такого акту прав і охоронюваних законом інтересів підприємства -
позивача у справі.

Вступна та резолютивна частини
постанови оголошені - ІНФОРМАЦІЯ_12р.

Повний текст постанови оформлений
та підписаний - ІНФОРМАЦІЯ_13р.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 152, п. 1 ст. 153, 160, 163, п. 4 ст. 167  КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати протиправними дії з прийняття
Міжводненською сільською радою Чорноморського району АР Крим п. 4 резолютивної
частини рішення 10 сесії 5 скликання НОМЕР_1 от ІНФОРМАЦІЯ_1р. та скасувати п.
4 резолютивної частини рішення Міжводненської сільської ради Чорноморського
району АР Крим 10 сесії 5 скликання НОМЕР_1 от ІНФОРМАЦІЯ_1 р.;

3.          Визнати протиправними та скоєними з
перевищенням повноважень дії з прийняття сільською головою Міжводненської
сільської ради Чорноморського району АРК п. 4 резолютивної частини розпорядження
НОМЕР_2 от ІНФОРМАЦІЯ_2 р. та скасувати п. 4 резолютивної частини розпорядження
сільського голови Міжводненської сільської ради Чорноморського району АР Крим
НОМЕР_2 от ІНФОРМАЦІЯ_2р.

4.          Визнати протиправними дії з прийняття
рішення Міжводненською сільською радою 9 сесії 5 скликання НОМЕР_3 від
ІНФОРМАЦІЯ_5 р. та скасувати рішення Міжводненськоі сільської ради 9 сесії 5
скликання НОМЕР_3 від ІНФОРМАЦІЯ_5р.

Постанова може бути оскаржена до
Севастопольського апеляційного господарського суду через господарський суд АР
Крим шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови в десятиденний
строк з дня її проголошення, з подальшим поданням апеляційної скарги на
постанову протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження
та в порядку передбаченому ч. 5 ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, у разі не
подання відповідної заяви (ст. 254 КАС України).

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим
Башилашвілі О.І.