СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

05 квітня 2007 року

Справа № 20-7/143

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Котлярової О.Л.,

суддів                                                                      Маслової З.Д.,

Заплава Л.М.,

за участю представників сторін:

прокурора: Шаблін Є.І. за посвідченням;

позивача: Чикалко О. О. за довіреністю;

відповідача: Ольхович І.М., директор; Ольхович М.Ф. за довіреністю;

третьої особи: Севастопольського міського головного управління земельних ресурсів - Василенко А.О. за довіреністю;

третіх осіб: не з'явились;

розглянувши апеляційне подання прокурора міста Севастополя на рішення господарського суду міста Севастополя (суддя  Ілюхіна Г.П.) від 15 січня 2007 року у справі № 20-7/143

за позовом   прокурора міста Севастополя (вул. Павліченко, 1, місто Севастополь,99011)

в інтересах держави в особі Севастопольської міської ради (вул. Леніна, 3, місто Севастополь, 99011)

до Приватного підприємства "Фассі" (вул. Гер. Бреста, 41-117, місто Севастополь, 99014)

3-ті особи:

1.  Севастопольське міське головне управління земельних ресурсів (вул. Леніна, 2, місто Севастополь, 99011)

2. Севастопольська філія державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України з земельних ресурсів"  (вул. Демідова, 13-519, місто Севастополь, 99011)

3. Державне підприємство "Севгеоцентр"  (вул. Очаківців, 50, місто Севастополь, 99011)

4.  Гаражний кооператив «Атлантик»(вул. Шевченка, 56, місто Севастополь, 99021)

про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 06.04.2004 та повернення сторін у первісне положення; зобов'язання відповідача повернути земельну ділянку площею 0,456 га, яка розташована в 5 мікрорайоні Камишової бухти Севастопольської міської ради у стані придатному для подальшого користування та за рахунок власних коштів і силами знести побудовані споруди та огородження.

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник прокурора міста Севастополя в інтересах держави в особі Севастопольської міської ради звернувся до господарського суду міста  Севастополя з позовними вимогами до приватного підприємства “Фассі” про “визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 06 квітня 2004 року та повернення сторін у первісне положення; зобов’язання відповідача повернути зайняту земельну ділянку площею 0,456 га, яка розташована в 5 мікрорайоні Камишової бухти Севастопольської міської ради у стані придатному для подальшого користування та за рахунок власних коштів і силами знести побудовані споруди та огородження”.

Відповідачем позовні вимоги не було визнано та пояснено що він користувався земельною ділянкою в межах, якими цією ділянкою користувалось товариство з обмеженою відповідальністю „Леона”. Землевпорядкувальні організації уточнили  межі земельної ділянки без зміни його площі; координати кутів повороту земельної ділянки занесені в базу даних державного земельного кадастру. План зовнішніх меж земельної ділянки, який є невід’ємною частиною договору оренди погоджений та затверджений в установленому порядку Севастопольським міським головним управлінням земельних ресурсів; уточнення меж земельної ділянки не підлягає затвердженню на сесії міської ради; земельна ділянка використовується у відповідності з договором оренди.

Ухвалою господарського суду від 03 липня 2006 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Севастопольське міське головне управління земельних ресурсів та державне підприємство „Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України з земельних ресурсів” в особі Севастопольської міської філії.

Ухвалою господарського суду від 04 жовтня 2006 року до участі у справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача державне підприємство „Севгеоцентр”.

Третя особа –Севастопольське міське головне управління земельних ресурсів пояснила, що кадастровий План земельної ділянки (План зовнішніх меж земельної ділянки) є невід’ємною частиною технічної документації по землевпоряджуванню, по складанню документів на земельну ділянку та договору оренди; відповідач повинен здійснювати освоєння земельної ділянки в межах, встановлених землевпоряджуваною організацією –державним підприємством „Севгеоцентр”; згідно Акту від 16 квітня 2004 року Севастопольська міська рада передала відповідачу земельну ділянку в тих межах, які були встановлені державним підприємством „Севгеоцентр”.

Севастопольська міська рада в поясненні вважала, що спірна земельна ділянка не могла змінюватись без складання відповідної та необхідної в даному випадку землевпоряджуванної документації; вважає, що той факт, що з 1997 року з’явилися сусідні землекористувачі земельної ділянки, які примикають безпосередньо до спірної земельної ділянки, також не дає підстав для самовільного змінення меж земельної ділянки.

Державне підприємство „Севастопольський геодезичний центр” пояснив, що межі та площа земельної ділянки були визначені в фактично використовуваних межах з існуючими на момент визначення суміжними землекористувачами, підприємство надало Замовнику абрис земельної ділянки, каталог координат кутів поворотів огородження, акт приймання межевих знаків; участі в оформлені ділянки не приймало.

Рішенням господарського суду міста Севастополя від 15 січня 2007 року у справі №20-7/143 у позові прокурора міста Севастополя в інтересах держави в особі Севастопольської міської ради до приватного підприємства "Фассі, треті особи: Севастопольське міське головне управління земельних ресурсів, Севастопольська філія державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України з земельних ресурсів", державне підприємство "Севгеоцентр" про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 06 квітня 2004 року та повернення сторін у первісне положення; зобов'язання відповідача повернути земельну ділянку площею 0,456 га, яка розташована в 5 мікрорайоні Камишової бухти Севастопольської міської ради у стані придатному для подальшого користування та за рахунок власних коштів і силами знести побудовані споруди та огородження, відмовлено.

Не погодившись з винесеним рішенням господарського суду,  прокурор звернувся з апеляційним поданням до Севастопольського апеляційного господарського суду, в якому просить дане рішення скасувати. Вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним і підлягає скасуванню, у зв’язку з тим, що судом порушено і неправильно застосовано норми матеріального права.

Крім того, прокурор вважає, що висновки викладені судом, не відповідають обставинам справи, втім, при винесенні даного рішення судом взагалі не дана належна оцінка доказам, які були представлені  прокурором при розгляді справи. На думку прокурора при прийнятті рішення Севастопольською міською радою № 968 від 03 червня 2003 року про передачу приватному підприємству „Фассі” в оренду земельної ділянки, в пункті 1 було вказано „без зміни цільового призначення земельної ділянки, межі якої визначені в натурі, площею 0,4563 га в VII мікрорайоні Камишової бухти для обслуговування тимчасової автостоянки”, що свідчить про межі земельної ділянки, яка надавалась в користування товариству з обмеженою відповідальністю „Леона”, а фактичні межі земельної ділянки значно відрізняються від меж тієї земельної ділянки, що підтверджується Планом земельної ділянки від 22 червня 2004 року та Акту визначення меж земельної ділянки в натурі на місцевості від 16 березня 2004 року відрізняються суміжними землекористувачами та кількістю сторін по периметру плану 5 та 8 відповідно, що свідчить про самостійне, без відповідного рішення повноважного органу встановлення інших меж земельної ділянки, ніж тої, яка була надана в оренду, що є підставою для визнання договору недійсним та повернення сторін в первісний стан. Більш детальніше доводи вказані в апеляційній скарзі.

Справа була призначена до розгляду на 26 лютого 2007 року, але відкладена слуханням судовою колегією на 19 березня 2007 року, у зв’язку з  неявкою в судове засідання представників третіх осіб, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи.

Розпорядженням першого заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду Н.М. Шевченко у справі №20-7/143 від  26 лютого 2007 року суддів Латиніна О.А. та Лисенко В.А. було замінено на суддів Заплава Л.М. та Маслову З.Д.

19 березня 2007 року судова колегія знову відклала справу слуханням на 04 квітня 2007 року, у зв’язку з залученням у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору –гаражний кооператив „Атлантик”.

04 квітня 2007 року у судовому засіданні апелянт підтримав апеляційну скаргу.

Присутні у судовому засіданні представники сторін надали судовій колегії пояснення та заперечення на апеляційну скаргу.

Судова колегія оголосила перерву в судовому засіданні до 05 квітня 2007 року для підготовки повного тексту постанови.

Розглянувши справу повторно, в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України та вислухавши прокурора і представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права і відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія встановила наступне.

04 січня 1997 року розпорядженням Севастопольської міської державної адміністрації № 20-р „Про надання в тимчасове користування на умовах оренди товариству з обмеженою відповідальністю „Леона” земельної ділянки для облаштування тимчасової автостоянки в VII мікрорайоні Камишової бухти”, товариству надана із земель міста в тимчасове довгострокове користування на умовах користування строком на 5 років земельна ділянка площею 0,46 га для зазначених цілей.

12 травня 1997 року між Севастопольською міською державною адміністрацією та товариством з обмеженою відповідальністю „Леона” укладено договір оренди № 99.

14 травня 1997 року між товариством з обмеженою відповідальністю „Леона” та приватним підприємством „Фассі” укладено договір купівлі-продажу права оренди вказаної земельної ділянки, який зареєстрований в Севастопольській міській державній адміністрації 14 травня 1997 року за № 2.

20 серпня 1999 року, наказом за № 447 Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю, затверджено Акт державної технічної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об’єкту: автостоянки на 200 місць.

14 березня 2002 року –приватне підприємство „Фассі” звернулось до Севастопольської міської ради та Севастопольську міську державну адміністрацію з заявою про продовження договору оренди № 99 від 12 травня 1997 року строком на 20 років.

26 липня 2002 року за № 166/2, державна землевпоряджувана експертиза дала висновок, що надані матеріали відповідають вимогам діючого законодавства і є підставою для прийняття рішення про передачу приватному підприємству „Фассі” в оренду земельну ділянку площею 0,4563 га в VII мікрорайоні Камишової бухти.

03 червня 2003 року рішенням Севастопольської міської ради за № 968 „Про передачу в оренду земельної ділянки приватному підприємству „Фассі” в VII мікрорайоні Камишової бухти для обслуговування тимчасової автостоянки” приватному підприємству передано в оренду без зміни цільового призначення земельну ділянку, межі якої визначені в натурі, площею 0,4563 га строком до 01 серпня 2007 року.

Відповідно до пункту 2 рішення, приватне підприємство „Фассі” зобов’язано у двомісячний строк з дня прийняття рішення виконати та надати у встановленому порядку до міської ради план зовнішніх мереж земельної ділянки для підготовки договору оренди землі.

06 квітня 2004 року між Севастопольською міською радою та приватним підприємством „Фассі” укладено типовий договір оренди, який був зареєстрований 22 квітня 2004 року за № 120 в Книзі реєстрації договорів оренди за № 4-М-01, земельної ділянки строком до 01 серпня 2007 року, додатком до якого є План-схема земельної ділянки, Акт зазначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), кадастровий план земельної ділянки.

Пунктом 6.1 договору передбачено, що передача земельної ділянки в оренду здійснюється без розробки проекту відводу.

Вимогами статті 13 Конституції України визначено, що від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Згідно зі статтею 9 Земельного кодексу України, до повноважень Київської і Севастопольської міських рад у галузі земельних відносин на їх території, зокрема належить: розпорядження землями територіальної громади міста; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу;

Відповідно до статті 93 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно до статті 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до  статті 13 Закону України „Про оренду землі”, договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Оскаржуваний договір містить у собі всі істотні умови договору оренди землі, передбачені статтею 15 Закону України „Про оренду землі”.

Також, вказаний договір оренди укладено відповідно до прийнятого розпорядження Севастопольської міської ради, відповідає вимогам статті 62 Закону України „Про землеустрій”, згідно якої документація із землеустрою підлягає державній експертизі з метою забезпечення її відповідності вихідним даним та технічним умовам, вимогам законів України, іншим нормативно-правовим актам.

Відповідно до статті 16 Закону України „Про оренду землі, передача земельної ділянки, межі якої визначено в натурі (на місцевості), в оренду без зміни її цільового призначення здійснюється без розроблення проекту її відведення.

У разі зміни цільового призначення земельної ділянки надання її в оренду здійснюється за проектом відведення в порядку, встановленому законом.

Площа спірної земельної ділянки не перевищує площі переданої земельної ділянки, згідно рішення Севастопольської міської ради за № 968 від 03 червня 2003 року.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що  матеріали справи, зміст рішення Севастопольської міської ради за № 968 від 03 червня 2003 року не містять даних, що земельна ділянка передається відповідачу в 2003 році в оренду виходячи з меж і площі, які були встановлені розпорядженням Севастопольської міської державної адміністрації від 07 січня 1997 року за № 20-р для відкритого акціонерного товариства „Леона”.

Висновок управління з контролю за використанням та охороною земель у місті Севастополі від 16 березня 2007 року за №1107, наданий прокурором, не приймається судовою колегією до уваги, з наступних підстав.

Відповідно до рішення Севастопольської міської ради  за №968 від 03 червня 2003 року, спірна земельна ділянка надана в оренду відповідачу без зміни цільового призначення. Для підготовки договору оренди землі, відповідач повинен був зобов’язаний надати план зовнішніх мереж з земельної ділянки, що було зроблено у встановленому законом порядку.

Контролюючі державні органи узгодили надання земельної ділянки в оренду, всі зміни затверджені Севастопольським міським головним управлінням земельних ресурсів, державним підприємством „Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України з земельних ресурсів” в особі Севастопольської міської філії.

Посилання прокурора на статтю 212 Земельного кодексу України безпідставні, так як матеріали справи не дають суду підстав для висновку, що мало місце самовільне захоплення земельної ділянки чи самовільна зміна її меж відповідачем без згоди всіх землевпорядних організацій та власника землі: Севастопольської міської ради.

Крім того, у матеріалах справи відсутні докази, що зміна меж земельної ділянки здійснена за рахунок земель запасу.

Обов’язок щодо оформлення правовстановлюючих документів на використання земельної ділянки, згідно вимог чинного законодавства України, що регулює дані правовідносини, лежить на відповідному повноважному державному органі, в даному випадку –Севастопольській міській раді, яка є у даній справі позивачем і в особі якої в інтересах держави подав позов прокурор.

Підставою для визнання договору недійсним є згідно статті 203, 215, 216 Цивільного кодексу України, не відповідність його змісту Цивільному кодексу України та іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, при відсутності необхідного обсягу цивільної дієздатності, вільного та відповідного його внутрішній волі волевиявленню, формі, встановленій законом та відсутність направлення на реальне настання правових наслідків, обумовлених право чином, що тягне повернення сторін в первісний стан.

Згідно до пункту 1 статті 648 Цивільного кодексу України, зміст договору, укладеного на підставі правового акту органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, обов’язковою для сторін договору, має відповідати цьому акту.

Сторонами не надано доказів не відповідності договору оренди земельної ділянки від 06 квітня 2004 року рішенню Севастопольської міської ради за №968 від 03 червня 2003 року.

Отже, господарським судом правомірно зроблений висновок, що спірна угода укладена без порушення норм діючого законодавства України.

Судова колегія звертає увагу позивача та прокурора на те, що договір оренди, відповідно до розпорядження Севастопольської міської ради був укладений строком до 01 серпня 2007 року та за скінченням строку, може бути у встановленому Законом порядку, змінений або розірваний.

З урахуванням викладеного, судова колегія вважає рішення господарського суду Автономної Республіки Крим винесеним без порушення норм матеріального та процесуального права, а тому, апеляційне подання залишає без задоволення, а рішення господарського суду –без змін.

Керуючись статтями 101, пунктом 1 статті 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційне подання прокурора міста Севастополя залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Севастополя від 15 січня 2007 року у справі № 20-7/143 залишити без змін.

Головуючий суддя                              підпис                    О.Л. Котлярова

Судді                                                            підпис                    З.Д. Маслова

підпис                    Л.М. Заплава