ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2007 р.                                                                                  м.Рівне

дата прийняття постанови                                                                                                                                                                              місце прийняття

11:45 год.                                                                                                   Справа №  12/209

час прийняття постанови                                                                                                                   номер справи

Господарський суд Рівненської області в складі: головуючий - суддя  Крейбух О. Г.; секретар судового засідання - помічник судді О.М.Шандалюк

за участю представників сторін:

від позивача  :  представник  директор Бакун А.Ю., Бакун Р.А., довіреність № 28  від 28.03.07 р.

від відповідача : представник гол.спеціаліст-юрисконсульт Джус Г.Л., довіреність № 1 від 09.01.2007р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Приватне підприємство - правничо-консалтингова фірма "Юркона"

до відповідача  Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне

про визнання нечинним рішення від 07 травня 2007 року № 458, визнання нечинною вимоги від 04 травня 2007 року № Ю 654, визнання за підприємством перераховані кошти в сумі 8062 грн. 25 коп. сплатою страхових внесків

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Позивач звернувся до господарського суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання нечинним рішення управління Пенсійного фонду України в м.Рівне від 07.05.2007р. № 458 про застосування штрафних санкцій на суму 10613,30 грн., визнання нечинною вимоги від 04.05.2007р. № Ю 654 про сплату боргу в сумі недоїмки 3596,81 грн. та визнання за приватним підприємством –правничо-консалтингова фірма «Юркона»перерахованих у 2004 році відділенням Державного казначейства у м.Рівне до управління Пенсійного фонду України в м.Рівне 42% від сплаченої суми єдиного податку в розмірі 8062,25 грн. сплатою страхових внесків.

Позивач свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що:

-          приватне підприємство –правничо-консалтингова фірма «Юркона» є платником єдиного податку і на підставі п.6 Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" від 03.07.1998р.№ 727/98 не є платником збору на обов'язкове державне пенсійне страхування. Проте, всупереч зазначеному положенню, відповідач за результатами перевірки (акт № 294 від 03.05.2007р.) донарахував  підприємству недоїмку зі страхових внесків в сумі 7407,08 грн. за період з квітня 2005 року по липень 2005 року;

-          протягом 2004 року підприємство щомісячно сплачувало єдиний податок, 42% якого за рік становить 8062,25 грн. і перераховувались ВДК у м.Рівне до УПФУ в м.Рівне. Вказана сума, що більша суми недоїмки, не відображена в акті перевірки від 03.05.2007р. А тому вимога від 04.05.2007р. № Ю 654 на суму 3596,81 грн. підлягає скасуванню;

-          відповідачем при винесенні рішення  від 07.05.2007р. № 458 про застосування до ПП-ПКФ «Юркона»фінансових санкцій  в розмірі 10613,30 грн. за донарахування органом Пенсійного фонду сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків не враховано положення статті 250 Господарського кодексу України щодо строків застосування адміністративно-господарських санкцій, які можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності.

Відповідач позовні вимоги заперечує з підстав, викладених в письмовому запереченні на позов від 02.07.2007р. № 5688/10. Просить в позові відмовити. Зокрема, вказує на те, що:

-          відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»платниками страхових внесків до Пенсійного фонду України є страхувальники-роботодавці, зокрема, фізичні особі (включаючи юридичних осіб та фізичних осіб- суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування –єдиний податок) і які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору або на інших умовах, передбачених законодавством або за договорами цивільно-правового характеру, для яких розміри страхових внесків встановлені у розмірі 32,3 % - з 31.03.2005р. та 31,8 % - з 01.01.2006р. від суми фактичних витрат на оплату праці працівників;

-          з метою уникнення надмірної сплати страхових внесків за найманих працівників платниками єдиного податку у зв'язку з одночасною дією Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»та Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва»сума коштів, що спрямовується до Пенсійного фонду у вигляді частини ставки єдиного податку зараховується в рахунок сплати страхових внесків за відповідні періоди;

-          адміністративно-господарські санкції та строки їх застосування, зазначені в Господарському кодексі України, не можуть використовуватись у відносинах, що виникають між суб'єктами загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, оскільки зазначені санкції можуть застосовуватися  уповноваженими органами державної влади або місцевого самоврядування за порушення правил здійснення господарської діяльності.

Письмових клопотань від учасників судового процесу щодо здійснення технічної фіксації судового процесу не надходило. Протокол судового засідання складено відповідно до вимог Прикінцевих та перехідних положень КАСУ.

В судовому засіданні 05.06.2007р. оголошувалась перерва до 03.07.2007р. на 10:10 год., 03.07.2007р. –до 06.07.2007р. на 10:00 год., 06.07.2007р. – до 16.07.2007р. на 11:00 год. з метою дотримання повноти та об'єктивності судового процесу.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, оцінивши наявні в матеріалах справи і досліджені в судовому засіданні докази, суд ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство правничо-консалтингова фірма «Юркона» (далі –ПП ПКФ «Юркона»)  є  суб’єктом малого підприємництва –юридичною особою, платником єдиного податку.

Працівником відділу головного управління ПФУ в Рівненській області та заступником начальника відділу по контрольно-перевірочній роботі за нарахуванням та сплатою платежів  Управлінням  Пенсійного фонду України в м. Рівне проведена позапланова перевірка правильності обчислення, повноти нарахування страхових внесків на  загальнообов’язове державне пенсійне страхування ПП ПКФ «Юркона» за період з 01.08.2000 року по 31.03.2007 року, за наслідками якої складено акт від 03.05.2007 року № 294, підписаний із запереченнями.

Даною перевіркою донараховано ПП ПКФ «Юркона»страхових внесків у квітні, травні, червні та липні 2005 року всього на суму 7407,08 грн. та встановлено несвоєчасне нарахування внесків серпня, вересня, жовтня, листопада, грудня 2005 року і січня 2006 року.

04 травня  2007 року Управлінням  Пенсійного фонду України в м. Рівне  направлено вимогу № Ю 654 про сплату боргу у сумі 3596,81 грн.(а.с.14).

07 травня  2007 року начальником Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне прийнято рішення № 458 про застосування фінансових санкцій у розмірі 10613,30 грн. за донарахування органом Пенсійного фонду України ПП ПКФ «Юркона» сум своєчасно не обчислених та несплачених  страхових внесків.

При прийнятті судового рішення за результатами дослідження наявних у справі доказів, суд виходить з такого.

Статтею 1 Закону України “Про  загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 року № 1058-ІУ (далі –Закон-1058), який набрав чинності з 01 січня 2004 року,  визначено, що страховими внесками є кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону.

За змістом ст.18 Закону-1058 страхові внески  є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом. Страхові внески не включаються до складу податків, інших обов'язкових платежів, що складають систему оподаткування. На ці внески не поширюється податкове законодавство. Законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

Згідно зі статтями 14 та 15 Закону-1058 платниками страхових внесків до Пенсійного фонду України є страхувальники - роботодавці - підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

За змістом статті 5 Закону України “Про  загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”  виключно цим Законом визначається порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Порядок справляння та використання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування визначається Законом України "Про  збір на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997р. № 400/97, яким також не встановлено пільг для суб'єктів підприємницької діяльності, які перейшли на спрощену систему оподаткування.

Указ Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" від 03.07.1998р. № 727/98 (далі - Указ) регулює питання оподаткування суб'єктів малого підприємництва. Відповідно до ст. 6 зазначеного Указу суб'єкти малого підприємництва, які сплачують єдиний податок, не є платниками збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з вимогами статті 15 Прикінцевих положень Закону-1058 до приведення законодавства у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

А тому, положення Указу  щодо звільнення суб'єктів малого підприємництва, які сплачують єдиний податок, від сплати збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування суперечать нормам Закону-1058 і застосуванню не підлягають.

Відповідно до п.п.1 п.8 Прикінцевих положень Закону-1058  страхові внески, що перераховуються до солідарної системи, сплачуються страхувальниками та застрахованими особами на умовах і в порядку, визначених цим Законом, та в розмірах, передбачених Законом України “Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування” для відповідних платників збору.

Відповідно до пп.«а»п.8.2 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003р. № 21-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.2004р. №  64/8663, органи Пенсійного фонду надсилають страхувальникам вимогу про сплату недоїмки у випадку, якщо дані документальних перевірок результатів діяльності страхувальника свідчать про донарахування сум страхових внесків. У випадку а) вимога надсилається одночасно з актом документальної перевірки.

Вимога формується на підставі актів документальних перевірок та облікових даних з карток особових рахунків страхувальників за формою згідно з додатком 9 цієї Інструкції (для страхувальника - юридичної особи).

УПФ України в м.Рівне за наслідками перевірки ПП ПКФ «Юркона»одночасно з актом перевірки від 03.05.2007р. № 294 направлено позивачу вимогу про сплату боргу  від 04.05.2007р. № Ю 654 на суму 3596,81 грн.

Сума 3596,81 грн. визначена у додатку до акту перевірки від 03.05.2007р. № 294 - "співставленні загальних сум виплат, на які нараховуються та утримується збір згідно звітних даних та результатів перевірки по ПП ПКФ «Юркона»",  підписаному ПП ПКФ «Юркона»без заперечень (а.с.14), і складає різницю між розрахунковою сумою страхових внесків і перерахованою відділом державного казначейства до Пенсійного фонду України за цей період частиною єдиного податку   з урахуванням залишку по внесках на кінець звітного періоду :

36437,97 грн. –32868,68 грн. + 27,52 грн. = 3596,81 грн.

За наведеного, УПФ України в м.Рівне при формуванні та направленні вимоги про сплату боргу від 04.05.2007р. № Ю 654 на суму 3596,81 грн. діяло в межах повноважень та у спосіб, визначений законом, а тому в задоволенні позовних вимог щодо визнання нечинною вимоги від 04.05.2007р. № Ю 654 слід відмовити.

Щодо визнання  42 % від сплаченої у 2004 році ПП ПКФ «Юркона»суми єдиного податку в розмірі 8062,25 грн. сплатою страхових внесків.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування»у 2004 році розмір збору на обов'язкове державне пенсійне страхування становить 32,0 % від об'єкта оподаткування.

Враховуючи зазначене та положення ч.1 ст.19 Закону-1058, страхувальники, у  тому числі і ті, що обрали особливий  спосіб оподаткування, зобов`язані нарахувати на суми фактичних витрат на оплату праці, допомоги по тимчасовій непрацездатності страхові внески у 2004 році у розмірі 32,0 % і сплачувати їх у встановлені строки та  у повному обсязі.

У зв`язку з набранням чинності Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, до внесення відповідних змін, з метою уникнення надмірної сплати страхових  внесків за найманих працівників платниками єдиного та фіксованого податків (в зв`язку з одночасною дією Закону-1058, Указу Президента України “Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб`єктів малого підприємництва”) сума коштів, що спрямовується до Пенсійного фонду у вигляді частини ставки єдиного або фіксованого податків, зараховується в рахунок сплати страхових внесків за відповідні періоди.

Пенсійний фонд України листом від 19.03.2004р. № 2645/04 повідомив, що зарахування здійснюється на підставі платіжного документа, який підтверджує сплату єдиного податку, поданого платником одночасно з поданням до органів Пенсійного фонду щомісячного розрахунку суми страхових внесків, та даних органів Державного казначейства України або інших фінансових органів про перерахування до бюджету Пенсійного фонду частини сум єдиного податку.

Управлінням державного казначейства України у м.Рівне листом від 16.05.2007р. № 02-10/01-1071 повідомлено ПП ПКФ «Юркона», що органом державного казначейства у 2004 році відраховано до УПФ України у м.Рівне 8062,25 грн., що складає 42 % від суми сплаченого єдиного податку у розмірі 19195,83 грн. (а.с. 44).

Згідно з даними УПФ України в м.Рівне 42 % від суми сплаченого ПП ПКФ «Юркона»єдиного податку у 2004 році складає 7432,25 грн.(а.с.74).

Різниця у сумі 630,00 грн. між даними ПП ПКФ «Юркона» та УДК у м.Рівне та даними УПФ України у м.Рівне виникла у зв'язку з урахуванням позивачем 42 % суми коштів, які надійшли 15.01.2004р. по платіжному дорученню № 10 у сумі 1500,00 грн.  і які не можуть бути зараховані в рахунок страхових внесків за 2004 рік, оскільки страхові внески підлягають сплаті до 20-го числа місяця, наступного за звітним.

ПП ПКФ «Юркона»факт неподання до органу Пенсійного фонду щомісячних розрахунків суми страхових внесків у 2004 році визнається і матеріалами справи не спростовується.

За наведеного,  сплату єдиного податку позивачем у 2004 році органом державного казначейства підтверджено, розрахунків суми страхових внесків у 2004 році ПП ПКФ «Юркона» до УПФ України в м.Рівне не подавалось, а тому дії відповідача щодо невизнання 42 % від сплаченої суми єдиного податку в розмірі 8062,25 грн. сплатою страхових внесків є правомірними і позовні вимоги в цій частині до задоволення не підлягають.

Щодо визнання нечинним рішення УПФ України в м.Рівне від 07.05.2007р. № 458.

Рішенням  Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне від 07.05.2007р. № 458 до ПП ПКФ «Юркона»застосовано фінансові санкції за донарахування сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків у вигляді штрафу в розмірі 10613,30 грн. за період з квітня 2005р. по січень 2006р., що підтверджується розрахунком УПФ України в м.Рівне, доданим до рішення та наявним в матеріалах справи (а.с.18-19).

Господарський кодекс України  визначає основні засади господарювання в Україні і регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, а також між цими суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання.

За змістом частин 4 і 6 статті 3 ГК України сферу господарських відносин становлять господарсько-виробничі, організаційно-господарські та внутрішньогосподарські відносини. Під організаційно-господарськими відносинами  розуміються відносини, що складаються між суб'єктами господарювання та суб'єктами організаційно-господарських повноважень у процесі управління господарською діяльністю. Тобто суб'єктами організаційно-господарських відносин є, з однієї сторони - суб'єкт господарювання, а з другої сторони - суб'єкт, наділений владними повноваженнями.

Статтею 217 ГК України передбено, що до суб'єктів господарювання за порушеннями ними правил здійснення господарської діяльності уповноваженими органами державної влади застосовуються адміністративно-господарські санкції.

Відповідно до ст.238 ГК України адміністративно-господарські санкції є заходами організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Статтею 239 ГК України визначено види адміністративно-господарських санкцій, одним з яких є адміністративно-господарський штраф. Передбачений статтею перелік не є вичерпним, оскільки допускається застосування інших адміністративно-господарських санкцій, які встановлені Господарським України та іншими законами.

Відповідно до статті 241 ГК України адміністративно-господарський штраф - це грошова сума, що сплачується суб'єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності. Перелік порушень, за які з суб'єкта господарювання стягується штраф, розмір і порядок його стягнення визначаються законами, що регулюють податкові та інші відносини, в яких допущено правопорушення.

Згідно зі статтею 250 ГК України адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Позивачем ПП ПКФ «Юркона» порушено вимоги діючого законодавства щодо своєчасної сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у квітні 2005 року –січні 2006 року, внаслідок чого до нього відповідачем Управлінням Пенсійного фонду України в м.Рівне застосовані фінансові санкції у вигляді штрафу.

Тобто правопорушення ПП ПКФ «Юркона» полягає в несвоєчасній сплаті страхових внесків. Штрафні санкції є відповідальністю за недодержання строків сплати, які застосовують органи державної влади - орган Пенсійного фонду, а тому є адміністративно-господарськими санкціями.

За наведеного, порушення  ПП ПКФ «Юркона»строків нарахування та сплати страхових внесків виявлено 03.05.2007р., відповідно до ст.250 ГК України адміністративно-господарська санкція може бути застосована не пізніш як через один рік з дня порушення. А тому штрафна санкція у сумі 10613,30 грн. за період з квітня 2005р. по січень 2006р. застосована УПФ України в м.Рівне до ПП ПКФ «Юркона»з перевищенням законодавчо визначеного річного строку їх застосування і позовні вимоги про визнання нечинним рішення від 07.05.2007р. № 458 підлягають до задоволення.

Керуючись статтями 160-163, 254, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити частково.

Визнати нечинним рішення управління Пенсійного фонду України в м.Рівне від 07.05.2007р. № 458 про застосування фінансових санкцій у розмірі 10613 грн. 30 коп.

В решті позову - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного  суду через суд першої інстанції, який ухвалив постанову. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення постанови, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини - з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                         Крейбух О. Г.

Повний текст постанови підписано "20" липня 2007 р.

Помічник судді

Шандалюк О.М.