СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

03.07.2007

Справа №2-11/5815-2007А

За позовом - Фірми «ДАК», (95017,
м.Сімферополь, вул..Тургенева, 56/1, кв.12)

До відповідача - Управління
Пенсійного фонду України в Київському районі м.Сімферополя, (95013,
м.Сімферополь, вул..Дм.Ульянова, 6)

Про визнання недійсною вимоги

Суддя А.С. Цикуренко

При секретарі Лисюк О.Д.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача  - Бабич Л.И., дов. у справі

Від відповідача - не з'явився

Обставини справи:

Позивач звернувся з позовними вимогами до відповідача про визнання
недійсною вимоги про сплату боргу №Ю-622 від 05.04.2007 р.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, представив відзив, в якому не згоден з позовними вимогами, просить
суд відмовити в задоволенні позова за мотивами викладеними у відзиві.

Згідно п.2 ст.128 Кодексу
адміністративного судочинства України неприбуття в судове засідання без поважних
причин представника сторони або третьої особи, які прибули в судове засідання,
або неповідомлення ними про причини неприбуття, не є перешкодою для розгляду
справи.

Справа слуханням відкладалася, в
судовому засіданні оголошувалась перерва в порядку ст. 150 Кодекса
адміністративного судочинства України.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши представлені докази,
вислухавши представника позивача, суд

в с т а н о в и в:

Фірма «ДАК», (95017, м.Сімферополь, вул..Тургенева, 56/1, кв.12)
зареєстрована Виконавчим комітетом Сімферопольської міської ради Автономної
Республіки Крим 15.11.1994 р., номер запису про включення відомостей про
юридичну особу до ЄДРПОУ 1 004164.

05.04.2007 р. співробітниками Управління Пенсійного фонду в Київському
районі м.Сімферополя АРК проведена перевірка своєчасності, достовірності,
повноти нарахування та перерахування страхових внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, достовірності відомостей, наданих в систему
персоніфікованого обліку відомостей по Фірмі «ДАК».

У результаті проведеної перевірки 05.04.2007 р. виявлені порушення п.1
ст.19 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»,
що призвело за собою заниження фонду оплати праці на 353481,00 грн.; п.п.4.1
п.4 «Інструкції про порядок нарахування і сплати страхувальниками і
застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду України», що призвело за собою заниження
внесків на 110697,61 грн., про що складений відповідний акт №114 від 05.04.2007
р.

На підставі вказаного акта перевірки, Управлінням Пенсійного фонду
України в Київському районі м.Сімферополя на адресу Фірми «ДАК», м.Сімферополь
було скеровано вимогу про сплату боргу №Ю-622 від 05.04.2007 р.

Позивач - Фірма «ДАК», м.Сімферополь
звернулась з позовними вимогами до Управління Пенсійного фонду в Київському
районі м.Сімферополя про визнання недійсною вимоги про сплату боргу №Ю-622 від
05.04.2007 р.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що Фірма «ДАК» є платником єдиного
податку, у зв'язку з чим звільнена від сплати збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування.

Позовни вимоги підлягають задоволенню у
зв'язку з наступним.

Статтєю 1 Закону України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування» визначаються платники збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування. Зокрема, платниками збору є суб'єкти
підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання,
бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та
інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької
діяльності, які використовують працю найманих працівників. Об'єктом
оподаткування для вказаних осіб є фактичні витрати на оплату праці працівників.

Закон України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» регулює відносини, що виникають між суб'єктами
системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, визначає
ставки, механізм справляння та пільги щодо сплати збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на
ці відносини лише у випадках, передбачених вказаним Законом, або в частині, що
не суперечить йому (ч.1 ст.5 Закону України «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування»).

Згідно з пунктом 1 статті 14 вказаного Закону юридичні та фізичні особи,
які обрали особливий спосіб оподаткування, є страхувальниками (роботодавцями)
для осіб, що працюють у них на умовах трудового договору (контракту) або інших
умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового
характеру.

Відповідно до підпункту 1 пункту 8 Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до набрання чинності законом
про спрямування частини страхових внесків до накопичувального фонду страхові
внески, що перераховуються до солідарної системи, сплачуються страхувальниками
та застрахованими особами на умовах і в порядку, визначеному цим Законом, та в
розмірах, передбачених Законом України «Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування» для відповідних платників зборів.

Статтєю 18 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлено, що страхові внески не включаються до складу податків,
інших обов'язкових платежів, які складають систему оподаткування. На ці внески
не поширюється податкове законодавство. Законодавством не можуть
встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення
від їх сплати.

Враховуючи вищезазначене та
положення частини 1 статті 19 Закону України «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», всі платники незалежно від форм вланості та
господарювання, а також від обраної системи оподаткування зобов'язані
нараховувати на суми фактичних витрат на оплату праці працівників та допомоги
по тимчасовій непрацездатності страхові внески у розмірі 32% та сплачувати їх у
встановлени строки та у повному обсязі.

Фірма «ДАК», (95017, м.Сімферополь,
вул..Тургенева, 56/1, кв.12), відповідно до свідоцтва №01280071 від 01.01.2005
р., свідоцтва №012800958 від 01.01.2006 р., свідоцтва №328 від 01.01.2007 р.
про право сплати єдиного податку суб'єктом малого підприємництва - юридичною
особою, що знаходиться на спрощеній системі оподаткування і є платником єдиного
податку.

Відповідно до частини 1 статті 1 Указу Президента України «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та звітності» запроваджується для суб'єктів
малого підприємництва, фізичних осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність
без створення юридичної особи і у трудових відносинах з якими, включаючи членів
їх сімей, протягом року перебуває не більше 10 осіб та обсяг виручки яких від
реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500 тис.грн.

Статтєю 6 Указу Президента
України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів
малого підприємництва», яким запроваджена спрощена система оподаткування,
передбачено перелік обов'язкових платежів, які не сплачуються суб'єктом малого
підприємництва - платником єдиного податку. До їх числа віднесено збір на
обов'язкове державне пенсійне страхування.

Указ Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого підприємництва» прийнято відповідно до п.4 розд. XV
«Перехідні положення» Конституції України, і він діє до набрання чинності
законом, прийнятим Верховною Радою України з цих питань. 22 листопада 2000 року
набрав чинності Закон України від 19.10.2000 р. «Про державну підтримку малого
підприємництва», яким визначено правові засади державної підтримки суб'єктів
малого підприємництва, і одним з основних напрямів такої підтримки передбачено
запровадження спрощеної системи оподаткування, бухгалтерського обліку та
звітності в порядку, встановленому законодавством України (статті 5,11).

В Україні окремими законодавчими актами врегульовано відносини, що
складаються щодо сплати податків, передбачених Законом про систему
оподаткування, і щодо сплати єдиного податку, передбаченого Указом і Законом
України «Про підтримку малого підприємництва».

Спрощена система запроваджена Указом Президента України «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» і
закріплена в Законі України «Про підтримку малого підприємництва», суть якої
відповідно до статті 11 цього Закону полягає в заміні сплати передбачених
звичайною системою оподаткування податків сплатою єдиного податку.

Названим Указом суб'єктам малого підприємництва надано право самостійно
обирати спосіб оподаткування доходів за єдиним податком, встановлено ставки
єдиного податку, визначено базу та об'єкти оподаткування, строки і порядок
сплати єдиного податку та коло осіб, на яких дія Указу не поширюється.

Заміна сплати звичайних податків сплатою єдиного податку відповідно до
статті 5 Закону про підтримку малого підприємництва є одним з напрямків
державної підтримки малого підприємництва поряд, зокрема, з встановленням
системи пільг для зазначених платників податків. Це означає, що вказана заміна не
є ні пільгою в оподаткуванні, ні звільненням від сплати податків.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування», визначено, що збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування платники збору сплачують до Пенсійного фонду України у
порядку, визначеному законодавством України.

Таким чином, цією нормою визначено, що сплата збору може відбуватися не
тільки у порядку, визначеному Законом України «Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування», але й у порядку, визначеному іншими нормативно-правовими
актами України.

Відповідно до абзацу 7 пункту 2 вищезазначеного Указу відділення
Державного казначейства України наступного дня після надходження коштів
перераховують суми єдиного податку, зокрема до Пенсійного фонду України в
розмірі 42%.

Указ Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого підприємництва» вбачається одним з таких актів, яким
визначено механізм сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування,
шляхом проведення відрахувань з сум єдиного податку в Пенсійний фонд України.

З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позивач сплачує
збір на загальнообов'язкове пенсійне страхування у складі сум єдиного податку.
Аналогічна позиція викладена в ухвалі ВАСУ від 17.05.2006 р. за позовом Малого
підприємства «Фірма Людмила» до Управління Пенсійного фонду України в м.Глухові
про визнання недійсним рішення.

Згідно ст..71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна
сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків, встановлених статтєю 72 цього Кодексу.

Вступна та резолютивна частина
постанови оголошена в судовому засіданні 03.07.2007 р.

.На підставі викладеного, керуючись ст.ст.150, 160-163 Кодекса
адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати нечинною вимогу Управління
Пенсійного фонду в Київському районі м.Сімферополя про сплату боргу №Ю-622 від
05.04.2007 р.

Постанова складена та підписана 10.07.2007 р.

У разі неподання заяви про
апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її
проголошення (у разі складання постанови у повному обсязі, відповідно до
ст..160 КАСУ - з дня складення у повному обсязі).

Якщо після подачі заяви про
апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, постанова вступає в законну
силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в
порядку і строки, передбачені ст..186 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Цикуренко А.С.