ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  37/156

16.05.07

За позовом

До
Про
Закритого акціонерного  товариства "Енергогенеруюча компанія "Укр - Кан Пауер"
Державного науково-дослідного інституту "Еластик"
стягнення 42875,99 грн.

Суддя  Кондратова І.Д.

Представники сторін:

Від позивача     Поліщук А.М. –представник за довіреністю № 1/314 від 14.02.2007 року;

Від відповідача  Саватієва Л.П.- представник за довіреністю № 29 від 18.04.2007 року;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Закритого акціонерного  товариства "Енергогенеруюча компанія "Укр - Кан Пауер" до Державного науково-дослідного інституту "Еластик" про стягнення 42875,99 грн. заборгованості за договором № 430129 від 01.11.2000 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив взяті на себе зобов’язання щодо повноти та своєчасності внесення оплати за отриманий товар, в звязку з чим у відповідача за листопад 2006 року-лютий 2007 року виникла заборгованість.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.03.2007 р. порушено провадження у справі № 37/156, розгляд справи було призначено на 19.04.2007 року о 10-10.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.04.2007 року розгляд справи було відкладено на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 16.05.2007 року представник позивача надав суду клопотання про припинення провадження у справі на підставі пункту 1-1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, у зв’язку з повною сплатою відповідачем заборгованості за теплову енергію, згідно договору за  листопад 2006 року - лютий 2007 року.

Судом подане клопотання було задоволено частково.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні за згодою представників сторін було оголошено тільки вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01  листопада 2000 року між Закритим акціонерним  товариством "Енергогенеруюча компанія "Укр - Кан Пауер" та Державним науково-дослідним інститутом "Еластик" було укладено договір на постачання теплової енергії у вигляді гарячої води № 430129 та Угода № 1 від 01 листопада 2002 року про зміну і доповнення договору.

Відповідно до п. 1.1 Договору позивач зобов’язався виробляти, систематично поставляти та передавати у власність відповідача товар –теплову енергію у вигляді гарячої води, а відповідач зобов’язався приймати товар та своєчасно здійснювати за нього оплату на умовах договору.

Пунктом 6.5 Договору сторони погодили, що відповідач самостійно сплачує за прийняту теплову енергію згідно отриманого платіжного доручення не пізніше 28 числа поточного місяця.

За твердженням позивача, відповідач неналежним чином виконував свій обов’язок щодо оплати отриманого товару, в зв’язку з чим у відповідача за листопад 2006 року - лютий 2007 року виникла заборгованість в розмірі 42875,99 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна  довести  ті  обставини,  на  які  вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як визначено частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

З 01.01.04 набрав чинності Цивільний кодекс України від 16.01.03. Відповідно до п. 4 його Прикінцевих та перехідних положень щодо цивільних відносини, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов’язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Оскільки правовідносини між сторонами продовжують існувати, вони регулюються нормами Цивільного кодексу України.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач у відзиві на позовні вимоги посилається на те, що ним належним чином виконані вимоги договору та повністю погашена заборгованість за спожиту тепло енергію за лютий місяць.

Пунктом 6.5. Договору передбачено, що «Покупець»самостійно сплачує за прийняту теплову енергію згідно отриманого платіжного доручення від Позивача не пізніше 28 числа поточного місяця, отже тільки після отримання платіжного доручення відповідач сплачує встановлений платіж до 28 числа поточного місяця.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачем платіжними дорученнями № 284 від 06.03.2007 року на суму 12500,00 грн., № 400 від 30.03.2007 року на суму 2000,00 грн., № 433 від 05.04.2007 року на суму 30400,00 грн. перерахована заборгованість на рахунок позивача за спожиту теплонергію.

З вищевикладеного вбачається, що відповідач частково належним чином виконав умови договору щодо оплати отриманих послуг з теплопостачання і на момент звернення позивача до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості (29.03.2007року)  Державним науково - дослідним інститутом "Еластик"" вже було перераховано позивачу суму боргу в розмірі 12500,00 грн.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги положення статті 1 Господарського процесуального кодексу України,  суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог Закритого акціонерного  товариства "Енергогенеруюча компанія «Укр - Кан Пауер" про стягнення з Державного науково-дослідного інституту "Еластик" заборгованості в розмірі 12500,00 грн., а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до пункту 1-1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи норми пункту 1-1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, провадження у справі № 37/156 в частині стягнення 30375,99 грн. боргу підлягає припиненню, в зв’язку із відсутністю предмету спору.

Відповідно до статті  49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті держмита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на позивача та відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 80, 82 –85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,  –

В И Р І Ш И В:

1.          В частині стягнення заборгованості в розмірі 30375,99 грн. провадження у справі припинити.

2.          В іншій частині позовних вимог відмовити.

3.          Стягнути з Державного науково - дослідного інституту "Еластик"  (02090, м. Київ, Дніпровськи район, вул. Празька, 5, ) на користь Закритого акціонерного  товариства "Енергогенеруюча компанія "Укр - Кан Пауер"  (02660, м. Київ, вул. Червоногвардійська, 20, ) 303 грн. (триста три) грн. 76 коп. - державного мита, 83 (вісімдесят три) грн. 60 коп. –витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4.          Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

5.          Рішення вступає в законну силу після десятиденного терміну з дня його прийняття, оформленого у відповідності до ст.84 ГПК України.

Суддя                                                                                           І. Д. Кондратова

Дата підписання

рішення   31.05.2007 року