ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"26" червня 2007 р.
Справа № 2/145-39А.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестор», м. Луцьк

до Луцької об’єднаної державної податкової інспекції, м. Луцьк

Головного управління Державного казначейства України у Волинській області в особі управління Державного казначейства у м. Луцьку

про  визнання неправомірними дій Луцької ОДПІ та ВДК у м. Луцьку щодо повернення нарахованих відсотків на суму бюджетної заборгованості по податку на додану вартість та зобов’язання стягнути з Державного бюджету відсотки, нараховані на бюджетну заборгованість за 2004 рік в сумі 392918,83 грн.

Суддя Черняк Л. О.

при секретарі Андрусенко О. О.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача: Керешкені В. Й. – фінансовий директор (довіреність у справі)

від Луцької ОДПІ: Таран О. П. – податковий інспектор (довіреність у справі), Грицишина І. О. – податковий інспектор (довіреність у справі),

від Головного УДК у м. Луцьку: Кудь О. О. – начальник відділу (довіреність у справі)

Представникам сторін у судовому засіданні роз’яснені права та обов’язки, передбачені ст. ст. 49, 51 КАС України.

Відповідно до ст.160 КАС України в засіданні суду 26.06.2006 р. було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Суть спору: позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестор» просить суд визнати неправомірними дії Луцької ОДПІ та ВДК у м. Луцьку щодо повернення нарахованих відсотків на суму бюджетної заборгованості по податку на додану вартість та зобов’язати стягнути з Державного бюджету відсотки, нараховані на бюджетну заборгованість за 2004 рік в сумі 392918,83грн..

В обґрунтування своїх вимог товариство посилається на таке.

ТзОВ «Інвестор» декларації з податку на додану вартість за січень - грудень 2004р. здані в податкову інспекцію м. Луцька, у встановлений законодавством термін.

У податкових деклараціях з податку на додану вартість, що подавалися за звітні періоди в 2004р., ТзОВ «Інвестор» дотримуючись вимог статті 7 Закону «Про податок на додану вартість» від 03.04.97р. №168/97-ВР із змінами, визначило суми податку на додану вартість, які підлягають відшкодуванню з бюджету. Відшкодування здійснюється шляхом перерахування відповідних грошових сум з бюджетного рахунку на рахунок платника податку в установі банку, яка його обслуговує.

Достовірність даних по заборгованості податку на додану вартість, заявлених ТзОВ «Інвестор» до відшкодування, підтверджується довідками перевірок правомірності відшкодування ПДВ, що проведені працівниками податкової інспекції у м Луцьку.

Суми податку на додану вартість, заявлені до відшкодування, ТзОВ «Інвестор» отримані повністю, але з порушенням термінів передбачених Законом «Про ПДВ»

Суми, що не відшкодовані платнику податку протягом визначених термінів, вважаються бюджетною заборгованістю. На суму бюджетної заборгованості нараховуються проценти на рівні 120% від облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент її виникнення, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Згідно розрахунків ТзОВ «Інвестор», сума нарахованих відсотків за несвоєчасне відшкодування ПДВ за 2004 рік складає 392 918,13грн.

Свої розрахунки нарахованих відсотків ТзОВ «Інвестор» 17 серпня 2006р.направило в Луцьку об'єднану Державну податкову інспекцію для взаємозвірки та їх перерахування на наш рахунок, згідно Порядку відшкодування податку на додану вартість від 21.05.01р. №200/86. Відповіді з Луцької ОДПІ ТзОВ»Інвестор» не отримало, відсотки за несвоєчасне відшкодування ПДВ на рахунок не поступили.

У поясненнях від 06.11.2006 р. Луцька ОДПІ зазначила наступне.

Станом на 23.12.2004р. в Законі України «Про податок на додану вартість» було виключено норму 7.7.3. суми, що не відшкодовані платнику податку протягом визначеного у цьому пункті строку, вважаються бюджетною заборгованістю. На суму бюджетної заборгованості нараховуються проценти на рівні 120 відсотків від облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент її виникнення, протягом строку її дії, включаючи день погашення. Платник податку має право у будь-який момент після виникнення бюджетної заборгованості звернутися до суду з позовом про стягнення коштів бюджету та притягнення до відповідальності посадових осіб, винних у несвоєчасному відшкодуванні надмірно сплачених податків.

Станом на 19.01.2006р. наведена вище норма викладена в такій редакції 7.7.3. "Платник податку може прийняти самостійне рішення про зарахування належної йому повної суми бюджетного відшкодування у зменшення податкових зобов'язань з цього податку наступних податкових періодів. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за наслідками звітного періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті. При прийнятті такого рішення зазначена сума не враховується при розрахунку сум бюджетного відшкодування наступних податкових періодів".

Тобто, на нинішній момент норма закону про відшкодування відсотків за несвоєчасно повернуті суми ПДВ відсутня.

Відповідно до ч.2 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства «провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи».

Норма п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону № 168 крім визначених обов'язкових підстав виникнення у платника права на податковий кредит з податку на додану вартість, передбачає обов'язкову наявність ще й такої підстави, як сплата платником податку у звітному періоді відповідних сум податку.

Відповідно до п.п. 7.7.5 п.7.7 Закону № 168 суми податку на додану вартість зараховуються до Державного бюджету України, а зараховані суми використовуються у першу чергу для бюджетного відшкодування податку на додану вартість згідно з цим Законом

Тобто, законодавцем чітко передбачено, що однією з обов'язкових підстав включення сум до податкового кредиту з податку на додану вартість є сплата цих сум до державного бюджету України.

Висновок про те, що відшкодуванню підлягають лише суми, які були сплачені до державного бюджету випливає із самої суті поняття податку, його основної функції -формування доходів Державного бюджету України (п.19 ст.1, ст..9 Бюджетного Кодексу України, а також з поняття платника податку , як особи, яка згідно Закону № 168 зобов'язана здійснювати утримання та внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем (п.1.3 ст.1 Закону № 168)

Тобто, Законом № 168 встановлений прямий взаємозв'язок між сплатою, надходженням до бюджету податку на додану вартість та відшкодуванням такого податку. При цьому зазначені етапи нерозривно пов’язані між собою: сплата податку на додану вартість та відшкодування податку на додану вартість за рахунок коштів, що були сплачені у вигляді податку.

За змістом Закону № 168 право на відшкодування виникає лише при фактичній надмірній сплаті податку на додану вартість, а не з самого факту існування зобов'язання по сплаті податку на додану вартість в ціні товару.(дані висновки підтверджені Постановою Верховного суду від 19.04.2005р.).

Підтвердити факт надмірної сплати можливо лише при проведенні зустрічних перевірок постачальників платника. Згідно з вимогами п.5 Наказу ДПА України № 538 від 12.11.2002р. для здійснення ефективного контролю за правомірністю відшкодування з бюджету сум ПДВ, який є обов'язковим до виконання всіма підпорядкованими ДПІ, передбачено, що у ході проведення документальної перевірки заявленого до відшкодування ПДВ проводяться зустрічні перевірки основних постачальників (до виробника або імпортера товарів, робіт, послуг.

Зважаючи на те, що Луцькою ОДПІ було здійснено ряд запитів для проведення зустрічних перевірок з метою підтвердження правомірності заявленого до відшкодування ПДВ ТзОВ "Інвестор", фактичне відшкодування відбувалось лише після зроблених зустрічних перевірок, якими підтверджено сплату ПДВ.

Крім того, обов'язковість складання висновків на відшкодування ПДВ при настанні терміну законодавством не обумовлена про що свідчить практика Вищого господарського суду України та Верховного суду України по справах за позовами платників податків до органів ДПС про відшкодування бюджетної заборгованості по ПДВ (Постанови Верховного суду України від 13.08.2002р., від 22.08.2002р. по справі № 25/188, постанова Київського апеляційного господарського суду від 21.10.2002р. по справі № 28/382, від 10.10.2002р. по справі № 11/861).

ГУДКУ у Волинській області у поясненнях від 03.11.2006 р. повідомило таке.

Згідно Порядку відшкодування податку на додану вартість, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України та Державного казначейства України №209/72 від 02.07.1997 р. у редакції наказу Державної податкової адміністрації України та Державного казначейства України №200/86 від 21.05.2001 р. та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.06.2001 р., органи Державного казначейства України здійснюють відшкодування сум податку на додану вартість та відсотків за бюджетною заборгованістю по податку на додану вартість платникам податку за висновками податкових органів.

У відділенні станом на 03 листопада 2006 року невиконаних висновків Луцької    об’єднаної    державної    податкової    інспекції    на    проведення відшкодування відсотків за бюджетною заборгованість по податку на додану рахунок ТзОВ "Інвестор" немає.

Із  досліджених  матеріалів  справи, пояснень представників сторін суд

встановив:

У період з січня по грудень 2004р. ТзОВ «Інвестор» здавало в податкову інспекцію м. Луцька декларації з податку на додану вартість, у яких було визначено суми податку на додану вартість, які підлягають відшкодуванню з бюджету. Відшкодування здійснюється шляхом перерахування відповідних грошових сум з бюджетного рахунку на рахунок платника податку в установі банку, яка його обслуговує.

Достовірність даних по заборгованості податку на додану вартість, заявлених ТзОВ «Інвестор» до відшкодування, підтверджується довідками перевірок правомірності відшкодування ПДВ.

У зв’язку з невідшкодуванням податковою інспекцією податку на додану вартість, товариство «Інвестор» зверталося до господарського суду Волинської області з позовами про відшкодування ПДВ.

Рішенням господарського суду Волинської області від 02.09.2004 р. у справі № 02/83-54.3  постановлено повернути товариству «Інвестор» з Державного бюджету 2241530 грн. бюджетної заборгованості по ПДВ за лютий, травень 2004 року.

Рішенням господарського суду Волинської області від 01.07.2004 р. у справі № 05/83-54.3  постановлено відшкодувати з Державного бюджету 731241 грн. товариству «Інвестор» бюджетної заборгованості.

Рішенням господарського суду Волинської області від 02.06.2004 р. у справі № 2/61-54  постановлено відшкодувати з Державного бюджету 284216 грн. товариству «Інвестор» бюджетної заборгованості.

Відповідно до п. п. 7.7.3 Закону про ПДВ (в редакції, що діяла до 01.06.2005 р.) суми, що не відшкодовані платнику податку протягом визначеного у цьому пункті строку, вважаються бюджетною заборгованістю. На суму бюджетної заборгованості нараховуються проценти на рівні 120 відсотків від облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент її виникнення, протягом строку її дії, включаючи день погашення. Платник податку має право у будь-який момент після виникнення бюджетної заборгованості звернутися до суду з позовом про стягнення коштів бюджету та притягнення до відповідальності посадових осіб, винних у несвоєчасному відшкодуванні надмірно сплачених податків.

Законом України від 25.03.2005 р. N 2505-IV «Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2005 рік" та деяких інших законодавчих актів України» внесено зміни до Закону про ПДВ, підпункт 7.7.3 викладено у такій редакції: «Платник податку може прийняти самостійне рішення про зарахування належної йому повної суми бюджетного відшкодування у зменшення податкових зобов'язань з цього податку наступних податкових періодів. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за наслідками звітного періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті. При прийнятті такого рішення зазначена сума не враховується при розрахунку сум бюджетного відшкодування наступних податкових періодів».

Отже, з 01.06.2005 р. платники податку втратили право на нарахування процентів на суму бюджетної заборгованості по ПДВ.

Відповідно до п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 р. N 2747-IV до початку  діяльності  окружного  адміністративного  суду адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішуються відповідним господарським судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Кодекс адміністративного судочинства України вступив в дію з 01.09.2005 р.

ТзОВ «Інвестор» звернулося до господарського суду Волинської області з адміністративним позовом 19.10.2006 р.

Пунктом 2 ст. 99 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, податковою інспекцією бюджетна заборгованість не відшкодовувалась по деклараціях за січень-грудень 2004 року, тобто з моменту порушення права позивача на відшкодування ПДВ до дня звернення до суду (19.10.2006 року), пройшло більше одного року.

Таким чином, враховуючи, що з 01.09.2005 р. набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України, за правилами якого подано даний позов, позов подано з пропуском строку звернення до адміністративного суду, що є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову, у відповідності із  п.1 ст.100 КАС України, на чому наполягав відповідач в засіданні господарського суду.

Крім того, судом взято до уваги те, що товариство звернулося до суду з позовом 19.10.2006 р., тобто після того, як підпункт 7.7.3 Закону про ПДВ (яким передбачалося право нарахування процентів)  втратив чинність.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне в позові про визнання неправомірними дій Луцької ОДПІ та ВДК у м. Луцьку щодо повернення нарахованих відсотків на суму бюджетної заборгованості по податку на додану вартість та зобов’язання стягнути з Державного бюджету відсотки, нараховані на бюджетну заборгованість за 2004 рік в сумі 392918,83 грн. відмовити.

Керуючись  ст. ст. 99, 100, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України,  Конституцією  України, Законом  України  „Про  податок на додану вартість”, Законом України  „ Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2005 рік" та деяких інших законодавчих актів України ”, господарський суд

постановив:

В позові ТзОВ «Інвестор» про визнання неправомірними дій Луцької ОДПІ та ВДК у м. Луцьку щодо повернення нарахованих відсотків на суму бюджетної заборгованості по податку на додану вартість та стягнення з Державного бюджету відсотків, нарахованих на бюджетну заборгованість за 2004 рік в сумі 392918,83 грн. - відмовити.

Заява про апеляційне оскарження постанови може бути подана протягом 10 днів з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову може бути подана протягом 20 днів після подання  заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                          Л.О.Черняк

Дата підписання повного тексту постанови 27.06.2007 р.

Суддя