Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2007 р.                                                          Справа № 29/266-07

Колегія суддів у складі:

головуючого-судді - Могилєвкіна Ю.О., судді –Карбань І.С., Плужник О.В.

при секретарі –Гудкової І.В.

за участю представників сторін:

позивача – Данилової Т.А.

1-го відповідача – Кравцов Д.Л., Тридуб Н.І.

2-го відповідача – Перевєрзєва К.М.

третіх осіб –не з’явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського  апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. № 2361Х/3-7) на рішення господарського суду Харківської області від 26.06.07 р. по справі № 29/266-07

за позовом ЗАТ „Страхова компанія „ВЕСКО”, м. Запоріжжя

до 1) ВАТ „Валківське АТП-16341”, м. Валки

2) ДП „Харківський облавтодор” ВАТ „ДАК „Автомобільні дороги України”, м.Харків

3-і особи –Бондаренко М.І.; смт. Коломак; Бездітко О.М., м.Новоросійськ

про стягнення 10497,67 грн., -

встановила:

Рішенням господарського суду Харківської області по справі № 29/266-07 (суддя Тихий П.В.) в задоволенні позовних вимог - відмовлено. Стягнуто з позивача на користь 1-го відповідача 872,00 грн. витрат на оплату експертизи.

Рішення господарського суду мотивоване з тих підстав, що вини в діях водія АТП-16341 Бондаренко М.І. не вбачається, як і вини ДП „Харківський облавтодор” ВАТ „ДАК „Автомобільні дороги України”, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Позивач з винесеним рішенням не погоджується, надав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове, яким задовольнити його позовні вимоги.

В підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі позивач вказує на те, що зазначене рішення винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

При цьому, позивач зазначає, що рішення суду першої інстанції не відповідає обставинам справи, що суперечить ст.104 ГПК України, зокрема суд не звернув увагу на  висновки автотехнічної експертизи, де вказано, що водій Бондаренко М.І. порушив вимоги п.12.3 ПДР, яким водію дозволяється безпечно об’їхати перешкоду, яка з’явилась на дорозі. Також, позивач зазначає, що якщо б водій Бондаренко своєчасно застосував гальмування автомобілю ГАЗ без зміни напрямку пуху, не залежно від швидкості руху автомобіля, автомобіль ЗАЗ до моменту зіткнення повністю покинув би проїзну частину і зіткнення не відбулося б, тому водій Бондаренко мав технічну можливість уникнути зіткнення шляхом застосування екстреного своєчасного гальмування без зміни напрямку руху при обраній ним швидкості автомобілю ГАЗ, т.б. шляхом виконання вимог п.п.12.3; 10.1 ПДР. Також, позивачем заявлено клопотання про призначення додаткової експертизи.

Перший та другий відповідачі проти апеляційної скарги заперечують, вважають рішення місцевого господарського суду законним та обґрунтованим і просять залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Також, представники першого та другого відповідачів заперечують проти призначення додаткової експертизи, посилаючись на те, що позивачем для проведення додаткової експертизи поставлені ті ж самі питання, що були предметом розгляду первісної експертизи.

Судова колегія, розглянувши клопотання позивача про призначення додаткової експертизи, вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду скарги по суті і як обґрунтовано зазначили представники першого та другого відповідачів позивачем для проведення додаткової експертизи поставлені ті ж самі питання, що були предметом розгляду первісної експертизи.

Перевіривши повноту встановлення судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія приходить до висновку про залишення рішення місцевого господарського суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено місцевим господарським судом, позивач ЗАТ «Страхова компанія «Веско»звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягти з відповідачів солідарно в порядку регресу суму виплаченого страхового відшкодування гр. Санжаревській А.П. 10097,67 грн., суму витрат на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 400 гривень, а також стягти з відповідачів судові витрати - сплаченого державного мита і витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В додатковій позовній заяві поставлене питання про стягнення з відповідачів витрат, понесених на оплату правової допомоги.

Свій позов позивач обґрунтовував тим, що ДТП сталася з вини відповідачів, про що свідчить та обставина, що постановою судді Коломацького районного суду від 20 липня 2004 року водій першого відповідача Бондаренко М.І. притягувався до адміністративної відповідальності за частиною 4 ст. 122 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення», а другий відповідач перед перехрестям доріг не встановив дорожнього знака, який свідчив би про те, що водій автомобіля ЗАЗ ДЕУ Бездітко О.М. рухається по другорядній дорозі і під'їжджає до головної дороги.

Відповідно до вимог п.п.1-2 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповіднодо вимог п.1 ст. 1188 Цивільного кодексу України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Приймаючи рішення місцевий господарський суд обґрунтовано дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не надано достатніх доказів,  які свідчили б  про те,  що ДТП  сталася з  вини відповідачів. Матеріали справи свідчать, що ДТП сталася з вини водія автомобіля ЗАЗ ДЕУ Бездітка О.М. і висновки суду підтверджуються наданими до справи доказами.

Постанова судді Коломацького районного суду від 20.07.04 р. про притягнення Бондаренка М.І. до адміністративної відповідальності за частиною 4 ст. 122 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення»скасована як така, що постановлена на неповно вивчених матеріалах справи. При повторному розгляді матеріалів 01.03.06 р. встановлено, що водій Бондаренко М.І. не порушив правил дорожнього руху. У зв'язку з цим провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності закрите за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Як встановлено місцевим господарським судом 19.06.04 р. працівником ДАІ було проведено огляд місця ДТП і за його результатами складена довідка, в якій зазначено, що в діях водія Бондаренко М.І. порушень правил дорожнього руху немає. Довідка складається в день ДТП за результатами огляду і нікому не видається. Вона знаходиться в матеріалах перевірки і надсилається разом з такими матеріалами до органів розслідування і суду. Довідка надійшла до господарського суду на запит суду разом з матеріалами перевірки ДТП. Підписана вона старшим ДАІ ВДАІ Коломацького РВ ст. лейтенантом Ткаченко А.М. Сумнівів у достовірності і правильності записів у довідці у суду не виникає.

Автомобіль під керуванням Бондаренка М.І. рухався по головній дорозі, а автомобіль під керуванням Бездітка О.М. - по другорядній дорозі. При таких обставинах Бездітко О.М. повинен уступити дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі. Однак він частково виїхав на головну дорогу на смугу руху автомобіля під керуванням Бондаренка М.І. і зупинився. При таких обставинах у відповідності до п. 12.3 Правил дорожнього руху Бондаренко М.І. загальмував автомобіль, знизив швидкість руху і почав об'їжджати стоячий автомобіль. Це не суперечить вимогам п. 12.3 Правил, оскільки цим пунктом дозволяється водію безпечно об'їхати перешкоду, яка появилася на дорозі. В даній ситуації суд визнає дії Бондаренка М.І. такими, що відповідають п. 12.3 Правил. Але в той час, коли автомобіль Бондаренка М.І. знаходився на відстані 5-7 метрів від автомобіля ЗАЗ ДЕУ і здійснював маневр об'їзду, автомобіль ЗАЗ ДЕУ під управлінням водія Бездітко О.М. різко рвонув уперед і такий маневр призвів до зіткнення, автомобілів. Суд вважає, що тільки ці дії водія Бездітко О.М. є причиною зіткнення автомобілів і в результаті цих дій автомобілі були пошкоджені. Водій Бондаренко М.І. в даній ситуації виконав вимоги Правил дорожнього руху. Згідно з п. 1.4 Правил дорожнього руху кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Рухаючись по головній дорозі, він вправі був сподіватися, що водій автомобіля ЗАЗ ДЕУ, який під'їхав з другорядної до головної дороги, буде виконувати Правила дорожнього руху. У зв'язку з цим, оцінюючи висновок автотехнічної експертизи №8033, суд обґрунтовано не погодився. з ним у тому, що водій Бондаренко М.І. порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху і це спростовується письмовими поясненнями третьої особи Бондаренка М.І., довідкою про дорожньо-транспортну пригоду від 19.06.04 р. та розглянутою апеляційною справою Коломацьким районним судом

При проведенні перевірки обставин ДТП водій Бездітко О.М. пояснив, що він, щоб ухилитися від зіткнення автомобілів, збільшив швидкість свого автомобіля, але зіткнення сталося. Ці дії водія Бездітко О.М. суд правомірно оцінив як обставину, яка сприяла виникненню ДТП. Бездітко О.М. в даній ситуації повинен був дати можливість Бондаренкові М.І. об'їхати його автомобіль.

Про вину водія Бездітка О.М. свідчить і те, що після ДТП власник автомобіля ЗАЗ ДЕУ Санжаревська А.П. відшкодувала добровільно збитки, завдані АТП-16341 пошкодженням автомобіля ГАЗ 322132 державний № АР 1198 ХА.

Проведеною по справі експертизою встановлена відсутність вини і другого відповідача. Згідно наданому висновку - «…невідповідність вимогам організації дорожнього руху на перехресті, тобто невідповідність встановлення дорожніх знаків на перехресті, які б регламентували порядок його проїзду, з технічної точки зору, не випливають на виникнення даної події, оскільки можливість уникнення даної ДТП, залежала тільки від дій водіїв Бездітна О.М. та Бондаренко М.І….»

Та обставина, що водій Бездітко О.М. неправильно зорієнтувався доріг, не визначив, яка дорога є головною, не може бути підставою для задоволення позову, оскільки найважливішою причиною зіткнення автомобілів є те, що він після зупинки на дорозі різко поїхав уперед, не пропустив автомобіль ГАЗ 322132 у той час, коли він здійснював маневр об'їзду автомобіля ЗАЗ ДЕУ. Такі дії водія Бездітко О.М. є підставою для відмови в позові як до першого, так і до другого відповідача.

На підставі викладеного, висновки, викладені в рішенні господарського суду   відповідають вимогам чинного законодавства та фактичним обставинам справи, а доводи  апелянта, з яких вони оспорюються  не можуть бути підставою для його  скасування.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, п. 1 ст. 103,  ст. 105 ГПК України, судова колегія, -

постановила:

Рішення господарського суду Харківської області від 26.06.2006 р. по справі № 29/266-07 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Головуючий суддя                                                                Могилєвкін Ю.О.

cудді                                                                 Карбань І.С.

Плужник О.В.

Повний текст постанови підписано 20.08.2007 р.