ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

05.06.07                                                                                           Справа  № 2/1920-7/417

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого-судді                                                            М.Г. Слука

Суддів                                                                                          В.В. Онишкевич

П.Д. Скрутовський

При секретарі Тренич А.Г.

розглянув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма (далі ТзОВ НВФ) «Прогрет»б/н від 01.03.07 р.

на постанову господарського суду Львівської області від 20.02.07р.

у справі № 2/1920-7/417

за позовом ТзОВ НВФ «Прогрет», м. Львів

до відповідача Управління Пенсійного фонду (УПФ) України у Шевченківському районі м. Львова, м. Львів

про визнання недійсною вимоги № Ю 61 від 02.11.06 р.

за участю представників:

від позивача: Козловський А.В. –довіреність № 6/12 від 04.12.06р.; Крупська С.І. - довіреність № 5/12 від 04.12.06 р.;

від відповідача: Тарасяк Р.В. –довіреність № 1093/06-12 від 20.02.07 р.

Ухвалою від 14.03.07 р. призначено розгляд апеляційної скарги на 17.05.07 р. і витребувано від сторін докази, зазначені в ухвалі про підготовку справи до розгляду.

Ухвалою від 26.03.07 р. виправлено помилку в ухвалі від 14.03.07 р.

Ухвалою від 15.05.07 р. відкладено розгляд апеляційної скарги на 05.06.07 р. і витребувано від сторін додаткові докази.

До початку судового засідання представникам сторін роз’яснено права і обов’язки передбачені ст.ст. 49, 51 КАС України і задоволено клопотання про відмову від технічної фіксації судового процесу.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши представників сторін, судом встановлено:

Постановою господарського суду Львівської області від 20.02.07 р. у справі № 2/1920-7/417 (суддя Б.О. Білоус) в позові ТзОВ НВФ «Прогрет» до УПФ України у Шевченківському районі м.Львова про визнання недійсною вимоги № Ю 61 від 02.11.06 р., відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що: фізичні, юридичні особи, СПД зобов’язані нараховувати на суми фактичних витрат на оплату праці працівників страхові внески і сплачувати їх у встановлені строки та в повному обсязі; закон не встановлює будь-яких виключень для платників податку в залежності від їх статусу, як суб’єктів підприємницької діяльності; страхові внески до солідарної системи загальнообов’язкового державного пенсійного страхування нараховуються всіма суб’єктами підприємницької діяльності.

Апелянт в апеляційній скарзі посилається на те, що: постанова господарського суду прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права; оскаржувана вимога № Ю 61 від 02.11.06 р. виставлена відповідачем позивачу в зв’язку тим, що в січні 2005 року ВДК України не перерахувало в ПФ України частину єдиного податку за грудень 2004 року; вимога ПФ мала би зобов’язати позивача сплатити заборгованість не в сумі 5 943,28 грн., а в сумі 7 647,36 грн.(сума фактично не перерахована до ПФ); донарахування та фінансові (штрафні) санкції до суб’єктів господарської діяльності, які застосовують особливі умови оподаткування, обліку та звітності щодо сум фактично сплачених внесків у 2004 році –I кварталі 2005 року, не застосовуються; просить скасувати постанову господарського суду Львівської області від 20.02.07 р. та прийняти нову постанову, якою задоволити вимоги позивача, а саме: вимогу № Ю 61 від 02.11.06 р. визнати нечинною; зобов’язати УПФ України в Шевченківському районі м. Львова кошти сплачені позивачем в складі єдиного податку за 4 квартал 2004 року в сумі 7 647,36 грн. не вважати заборгованістю; заборонити УПФ України в Шевченківському районі м. Львова здійснювати донарахування суми (7 647, 36 грн.), яка була фактично сплачена позивачем у складі єдиного податку за 4 квартал 2004 року.

Відповідачем подано до справи заперечення на апеляційну скаргу де зазначено, що: ТзОВ НВФ «Прогрет»є страхувальником та платником страхових внесків; страхові внески є цільовим загальнообов’язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому законом, вони не включаються до складу податків, інших обов’язкових платежів, що складають систему оподаткування, на ці внески не поширюється податкове законодавство, а іншим законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати; суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені законом вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій; просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова господарського суду Львівської області від 20.02.07р. у справі № 2/1920-7/417 –скасуванню, виходячи з такого:

Згідно повідомлення про взяття на облік юридичної особи, ТзОВ НВФ «Прогрет»зареєстровано в УПФ України в Шевченківському районі м. Львова, як платник страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування 11 серпня 1992р. за реєстраційним номером 08.04-0773.

Як зазначає позивач у позовній заяві, до 31.12.04 р. ТзОВ НВФ «Прогрет»перебувало на спрощеній системі оподаткування та сплачувало єдиний податок за ставкою 10 %, що підтверджується платіжним дорученням № 26 від 20.01.05 р. (а.с.5-6).

УПФ України в Шевченківському районі м. Львова проведена перевірка своєчасності, достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати зобов’язання зі збору та страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування ТзОВ НВФ «Прогрет»за період з 16.10.02 р. по 14.09.04 р.

За наслідками перевірки складено акт № 135 від 14.09.04 р., в якому зазначено, що: в результаті перевірки порушень не виявлено; індивідуальні дані за 2002-2003 р.р. передано у відділ персоніфікованого обліку; станом на 14.09.04 р.: 13 825,40 грн. за платником; доплата до 32 % повністю не проведена до врегулювання чинного законодавства.

02.11.06 р. відповідачем виставлена позивачу вимога № Ю 61 про сплату боргу, якою УПФ України в Шевченківському районі м. Львова вимагає від позивача сплатити недоїмку зі страхових внесків на суму 5 943,28 грн.

Закон України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 р. № 1058-ІУ (надалі ЗУ № 1058-ІУ) регулює відносини, які виникають в загальній системі загальнообов’язкового державного пенсійного страхування, в т.ч. ст. 14 цього Закону дає перелік страхувальників, а п. 6 ч.2 ст. 17 Закону передбачає обов’язок сплати страхових внесків всіма страхувальниками, в т.ч. і тими, хто обрав спрощену систему оподаткування.

В ч.1 ст. 19 ЗУ № 1058-ІУ визначено об’єкт на який нараховуються внески.

Згідно ст. 15 ЗУ № 1058, визначено що платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в ст. 14 цього Закону; страхувальники набувають статусу платників страхових внесків до Пенсійного фонду з дня взяття їх на облік територіальним органом Пенсійного фонду.

Відповідно до ст. 18 ЗУ № 1058, страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом; законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

ст. 17 ЗУ № 1058 передбачено, що позивач зобов’язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Як видно з матеріалів справи, позов заявлено ТзОВ НВФ «Прогрет» до УПФ України в Шевченківському районі м. Львова про визнання недійсною вимоги № Ю 61 від 02.11.06 р.

Як видно з розрахунку (звіту) за грудень 2004 року позивач нарахував внесків на суму 7 463,07 грн. по рядках (3+6.1-7.1) і суму 483,83 грн. по рядках (5+6.2-7.2).

Як видно з ксерокопії листа № 21081/19-028 від 09.08.05 р. ДПІ Шевченківського району м. Львова, останній визнав сплату позивачем пл. дор. № 26 від 20.01.05 р. суми 7647,36 грн. в складі єдиного податку для УПФ У Шевченківському районі м.Львова, однак зазначив, що згідно чинного законодавства суму повністю зарахував в місцевий бюджет Шевченківському районі м. Львова.

Оспорювана вимога № Ю 61 від 02.11.06 р. на суму 5943,48 грн., як визнав представник відповідача за грудень 2004 року.

Таким чином, позивачем сплачено в складі єдиного податку суму більшу ніж підлягала сплаті за загальною системою оподаткування.

Згідно платіжного доручення № 26 від 20.01.05 р. та розрахунків (звітів) сум страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, 20.01.05 р. ТзОВ НВФ «Прогрет»сплатило єдиний податок в сумі 18 208,00 грн. на рахунок державного казначейства. Проте Державне казначейство України не перерахувало в ПФ України частину єдиного податку.

Законом України «Про вирішення питання щодо заборгованості суб'єктів господарської діяльності, які застосовують особливі умови оподаткування, обліку та звітності, у зв'язку з неперерозподілом Державним казначейством України частини податків до Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування на випадок безробіття протягом 2004 року - I кварталу 2005 року»від 16 березня 2006 року N 3583-IV , передбачено, що суми внесків до Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування на випадок безробіття суб'єктів господарської діяльності, які застосовують особливі умови оподаткування, обліку та звітності, які були сплачені ними в складі податків згідно з чинним законодавством України протягом 2004 року - I кварталу 2005 року, але не були зараховані на їх особові рахунки в цих фондах у зв'язку із застосуванням Державним казначейством України норм діючого на той час Закону України "Про Державний бюджет України на 2005 рік" від 23 грудня 2004 року N 2285-IV, не вважати заборгованістю, донарахування та фінансові санкції не застосовуються.

Колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку, що судом першої інстанції не досліджено усіх обставин справи, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова господарського суду Львівської області від 20.02.07 р. у справі № 2/1920-7/417 –скасуванню.

Керуючись ст.ст. 94, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 та п.6 Розділу УІІ КАС України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задоволити.

Постанову господарського суду Львівської області від 20.02.07р. у справі № 2/1920-7/417 скасувати.

Прийняти нову постанову –позов задоволити.

Вимогу УПФ України в Шевченківському районі м. Львова № Ю 61 від 02.11.06 р. визнати нечинною.

Матеріали справи повернути до господарського суду Львівської області.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі одного місяця.

Головуючий суддя                                                            Слука М.Г.

Судді                                                                                Онишкевич В.В.

Скрутовський П.Д.