ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"19" лютого 2007 р.
Справа  № 28/21-07-365

За позовом   Фермерське господарство "Лібера";

до відповідача   Сільськогосподарський виробничий кооператив "Батьківщина"

про визнання договору дійсним

Суддя Гуляк Г.І.

Представники:

від позивача:      Пеліван І.Д. - голова;

від відповідача:  Лоскутова В.С. –голова ліквідаційної комісії;

Суть спору: позивач –Фермерське господарство „Лібера”, звернувся до господарського суду з позовом до відповідача –Сільськогосподарського виробничого кооперативу „Батьківщина” про визнання договору купівлі-продажу від 17 серпня 2006 року –дійсним.

Відповідач в судове засідання з’явився, відзив на позовну заяву надав, в якому вимоги позивача визнає повністю.

Представник позивача в судове засідання з’явився позов підтримує та просить суд визнати договір укладений між Фермерським господарством „Лібера” та Сільськогосподарським виробничим кооперативом „Батьківщина” 17 серпня 2006 року  –дійсним.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив:

Між Фермерським господарством „Лібера” та Сільськогосподарським виробничим кооперативом „Батьківщина” 12 вересня 2006 року було укладено договір купівлі - продажу частини тваринницького комплексу „Живпром”, розташованого в місті Арциз -2 Одеська область, що складаються з адміністративної споруди, вагової №1, склад №1,№2, корпус №1, №8 та  будівлі їдальні.

По виконанню умов договору сторони 23 серпня 2006 року уклали акт прийому-передачі, згідно якого відповідач /продавець/ передав позивачу /покупцеві/  об'єкт купівлі продажу, що складається з наступних об'єктів: адміністративної споруди, вагової №1, склад №1,№2, корпус №1, №8 та  будівлі їдальні, розташованих за адресою: Одеська область місто Арциз-2, тваринницький комплекс „Живпром”.

Відповідно до ст. 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі - продажу нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

На час укладення вказаного вище договору купівлі –продажу сторонами  не був нотаріально посвідчений, що є підставою для відмови у його державній реєстрації органом що здійснює державну реєстрацію.

Позивач звернувся до відповідача з вимогою визначитись з датою, часом та місцем нотаріального посвідчення укладеного між сторонами договору. Однак відповідачем була надана відповідь, що відсутня технічна документація та оцінка майна, які необхідні для здійснення нотаріальних дій та запропоновано звернутися до суду.

Статтею 220 ЦК України передбачено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Приписами цієї ж статті закону передбачено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення не вимагається. Підтвердженням виконання договору щодо придбаного позивачем об'єкту є підписаний сторонами акт прийому - передачі об'єкта у власність позивача складений 23 серпня 2006 року та квитанції до прибуткового касового ордеру на суму 7000 гривень від 20.08.2006 року та від 18.08.2006 року на суму 1540 гривень.

У відповідності до статті 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Судовий захист права власності та майнових інтересів власників - осіб, названих у статті 1 ГПК, здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами:

про визнання права власності   на   майно,   про   витребування майна   з   чужого незаконного володіння (а в передбачених законом випадках і від добросовісного набувача) чи відшкодування його вартості;

про визнання недійсними актів державних та   інших   органів, що     порушують майнові права та охоронювані законом інтереси підприємств і організацій;

іншими позовами, пов'язаними з охороною права власності підприємств і організацій.

Частина 1. ст. 193 ГК України, вказує на те, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші, цінні  папери,  інше  майно.

Згідно ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до п. 2 ст. 48 Закону України „Про власність", ст. 391 ЦК України, власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права власності, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння майном.

Також ст. 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

За таких обставин, вимоги позивача стосовно визнання договору купівлі-продажу дійсним на частину тваринницького комплексу „Живпром”, що розташований за адресою: Одеська область місто Арциз –2, та складається з адміністративної споруди, вагової №1, склад №1,№2, корпус №1, №8 та  будівлі їдальні, відповідає передбаченим ст. 16 ЦК України, ст. 20 ГК України засадам відновлення порушених прав суб'єкта господарювання.

За таких обставин вимоги позивача обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи і підлягають задоволенню.

Керуючись статтями   82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Визнати договір купівлі-продажу частини тваринницького комплексу „Живпром”, що розташований адресою: Одеська область місто Арциз –2, та складається з адміністративної споруди, вагової №1, склад №1,№2, корпус №1, №8 та  будівлі їдальні, укладений між Фермерським господарством „Лібера” // та Сільськогосподарським виробничим кооперативом „Батьківщина” / /  17 серпня 2006 року –дійсним.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                       Гуляк Г.І.