ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Херсон, вул. Горького, 18
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М      У
К Р А Ї Н И

"12" липня
2007 р.
Справа № 13/282-АП-07

Господарський
суд Херсонської області у складі судді
Закуріна М. К. при секретарі
Фінаровій О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Прокурора Великоолександрівського
району в інтересах держави в особі

позивача -
Новоронцовської міжрайонної державної податкової інспекції

до

відповідача-1- суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи
ОСОБА_1

відповідача-2- приватного
підприємства "Градос"

за
участі представників сторін:

від
прокурора  -Павленко І.В. (прокурора відділу прокуратури
Херсонської області),

від
позивача -Попович
О.В.(старшого державного податкового інспектора),

від
відповідача -не
з'явився,

про
визнання недійсними
за статтею 49 ЦК УРСР договорів купівлі-продажу, укладених між відповідачами
відповідно до податкових накладних № НОМЕР_1р. та № НОМЕР_2р., а також
застосування наслідків недійсності угод,

в с т
а н о в и в:

Відповідно
до позовної заяви заявлені вимоги ґрунтуються на положеннях статті 49 ЦК УРСР,
щодо недійсності спірних угод, оскільки вони, на думку прокурора, завідомо
суперечать інтересам держави і суспільства, оскільки від імені ПП „Градос”
податкові накладні були підписані особою, яка
не встановлена, а саме підприємство за юридичною адресою не знаходиться.

Ухвалою
суду від 12 червня 2007 року порушена дана справа та її розгляд призначено на
12 липня 2007 року. При цьому відповідачів зобов'язано надати відзив на позов
та з'явитись в судове засідання. Проте, ці вимоги ними не виконані, у зв'язку з
чим розгляд справи проведено без їх участі за наявними в ній документами.

Згідно
до положень статті 6 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу
адміністративного судочинства України до початку діяльності окружного
адміністративного суду адміністративні справи, підвідомчі господарським судам
відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року,
вирішуються відповідним господарським судом за правилами Кодексу
адміністративного судочинства України. У зв'язку з тим, що за пунктом 1
вказаних Прикінцевих положень КАС України набрав чинності з 1 вересня 2005
року, судове рішення за даною справою винесено з дотриманням вимог КАС України.

Крім
викладеного з матеріалів справи слідує, що суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_1зареєстрований в якості суб'єкта підприємницької діяльності 8 серпня
2003 року, у зв'язку з чим його взято на облік в якості платника податків у
Великоолександрівському відділенні Нововоронцовської міжрайонної державної
податкової інспекції.

Під
час господарської діяльності ПП ОСОБА_1. відповідно до податкових накладних №
НОМЕР_1р. та № НОМЕР_2р. придбав у ВВ „Градос” насіння соняшнику відповідно на
суму 153585,50 грн та 216001,80 грн, а всього на суму 369587,30 грн. Цей
податковий кредит ним відображено та враховано в податкових деклараціях з
податку на додану вартість за жовтень 2003 р.

В той
же час, як вбачається з матеріалів справи ПП „Градос” за юридичною адресою не
знаходиться, а саме підприємство, засновником якого за документами є громадянин
ОСОБА_2., господарською діяльністю від імені засновника не займається, оскільки
за поясненнями останнього ним підприємство реєструвалося на прохання невідомої
особи за певну винагороду. Безпосередньо сам ОСОБА_2. будь-яких угод не укладав
та господарською діяльністю не займався.

Положеннями
статті 49 ЦК УРСР встановлено, що якщо угода укладена з метою, за відомо
суперечною інтересам держави, вона є недійсною. При наявності умислу у обох
сторін в разі її виконання обома сторонами в доход держави стягується все
одержане за нею, а в разі наявності умислу лише у однієї з стороні все одержане
нею за угодою повинно бути повернуто другій стороні, а одержане останньою або
належне їй на відшкодування виконаного стягується в доход держави.

У
відповідності до  абзацу 1 пункту 6
Постанови Пленуму Верховного Суду УРСР від 28.04.1779 р. № 3 „Про судову
практику у справах про визнання угод недійсними”, абзацу 1 пункту 7.3.
Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про заходи щодо
забезпечення однакового і правильного застосування законодавства про податки”
від 25.07.2002 р. № 1056 визначено, що до угод, укладених з метою, завідомо
суперечною інтересам держави та суспільства, тобто які порушують основні
принципи існуючого суспільного ладу, відносяться, зокрема, надані податковими
органами відомості про відсутність підприємства, організації (сторони угоди) за
юридичною та фактичною адресою, про визнання недійсними в установленому порядку
установчих (статутних) документів, про неподання податкової звітності до
органів державної податкової служби, про скасування державної реєстрації
суб'єкта підприємницької діяльності та інше. Пунктом 19 Роз'яснення Вищого
господарського суду України „Про деякі питання практики вирішення спорів,
пов'язаних з визнанням угод недійсними” від 12.03.1999 р. № 02-5/111
встановлено, що у разі визнання у встановленому порядку законом недійсними
установчих документів суб'єкта підприємницької діяльності у зв'язку зі
здійсненням відповідної реєстрації на підставі загубленого документа, що
посвідчує особу, або на підставну особу -засновника суб'єкта підприємницької
діяльності, укладені таким  суб'єктом
угоди мають визнаватися недійсними.

За
таких обставин слід дійти до висновку про наявність у ПП „Градос” умислу на
укладення спірних угод завідомо суперечним інтересам держави і суспільства,
оскільки спрямованість даного умислу
направлена на приховування від оподаткування прибутків та доходів шляхом
реєстрації незаконних статутних документів, а тому вони є недійсними за статтею
49 ЦК УРСР (за нормою, яка діяла станом на час їх укладення).

В той
же час, судом враховуються положення статті 208 ГК України (на час застосування
наслідків недійсності угоди), якими передбачено, що якщо господарське
зобов'язання визнано недійсним як таке, що вчинено з метою, яка завідомо
суперечить інтересам держави і суспільства, то за наявності умислу лише у
однієї сторони усе одержане нею повинно бути повернено другій стороні, а
одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного стягується за
рішенням суду в доход держави.

На
підставі викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню.

На
підставі  зазначених правових норм і
керуючись статтями 87, 94, 158-163, пунктом 3 Прикінцевих та Перехідних
положень КАС України,

п о с т а н о в и в :

1.Позовні
вимоги задовольнити.

2.Визнати
недійсними угоди купівлі-продажу, укладені 1 жовтня 2003 р. за податковою
накладною № НОМЕР_1р.  за податковою
накладною НОМЕР_2між суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1та  Приватним підприємством „Градос”, щодо
купівлі продажу насіння соняшнику на загальну суму 369587,30 грн.

3.Стягнути
з суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 (проживаючого за адресою:
Херсонська область, Великоолександрівський район,АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_3) в доход держави  369587,50
грн.

4.Роз'яснити
сторонам, що дана постанова набирає законної сили  після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо таку заяву не буде подано. Якщо буде подано заяву
про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде подана у строк,
встановлений цим Кодексом, постанова суду першої інстанції набирає законної
сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Заява про
апеляційне оскарження постанови суду подається протягом десяти днів з дня її
проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до
статті 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на
постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Дата підпису постанови - 13 липня 2007 року.

Суддя                                                                  М.К. Закурін