ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.07.07р.

Справа № 39/402-07

За позовом  Приватного підприємства "НВП РІК", м. Кривий Ріг

до  Відкритого акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат",                  м. Кривий Ріг

Третя особа: Комунальне підприємство "Криворізьке бюро технічної інвентаризації,                      м. Кривий Ріг

про визнання права власності

Суддя  Ліпинський О.В.

Представники:

від позивача - Гончаров А.М., дов. від 25.05.2007 № 25/1

від відповідача  - не з"явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання за ним права власності на двоповерхову будівлю загальною площею 444,5 кв.м., що розташована за адресою: вул. Петровського, 3, м. Кривий Ріг, район Інгулецький, Дніпропетровської області. Окрім того позивач просив суд зобов’язати КП „Криворізьке бюро технічної інвентаризації” здійснити реєстрацію права власності на спірне майно, видати свідоцтво на право власності.

11.07.207 позивач уточнив свої позовні вимоги, і просить суд визнати за ним право власності на будівлю АТС літера по плану А-2, І - замощення (вимощення), за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Петровського , будинок, 3, від решти позовних вимог щодо зобов’язання КП „Криворізьке БТІ” здійснити реєстрацію права власності та зобов’язання видати свідоцтво про право власності позивач відмовився.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позову не заперечує.

У судовому засіданні було оголошено перерву із 09.07.207 до 11.07.2007, згідно ст. 77 ГПК України.

За згодою представника позивача, в судовому засіданні 11.07.2007 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи,  заслухавши представника позивача, дослідивши подані докази, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

03.05.2001 року між Відкритим акціонерним товариством „Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат” (надалі Відповідач) та Малим приватним підприємством „РІК”, правонаступником якого є Приватне підприємство „НВФ РІК” (надалі Позивач), був укладений договір безкоштовної передачі у власність № 1381-04, відповідно до умов якого Відповідач зобов’язався передати, а Позивач зобов’язався прийняти у власність на безоплатній основі об’єкт - Автоматичну телефонну станцію № 2, що розташована за адресою: м. Інгулець, вул. Петровського, 3.

Згідно додатку № 1 до Договору, Позивачеві було передано тринадцять   об’єктів , в тому числі будівлю АТС-2.

Актом приймання-передачі, майно за договором  безкоштовної передачі у власність було передано Позивачеві.

За своєю правовою природою договір безкоштовної передачі у власність № 1381-04 є договором дарування.

Згідно ст.. 243 ЦК УРСР, який був чинним на час укладення зазначеної угоди, за договором дарування одна сторона передає безоплатно другій стороні майно у власність. Договір дарування вважається укладеним з моменту передачі майна обдарованому.

Відповідно до вимог ст. 128 ЦК УРСР, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Таким чином, у даному випадку Позивач набув право власності на спірне майно в порядку безоплатної передачі.

Статтею 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право  власності вважається набутим правомірно,  якщо інше прямо  не  випливає  із  закону  або  незаконність  набуття  права власності не встановлена судом.

До кола способів захисту цивільних прав та інтересів чинним законодавством віднесено припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов’язку  в натурі.

Так, відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна  особа  має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого  інтересу,  який  не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Стаття 16 ЦК України передбачає, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно зі ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити  позов  про  визнання  його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа,  який засвідчує його право власності.

Враховуючи те, що положеннями ст. 19 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” договір безоплатної передачі майна, який не був сторонами нотаріально посвідчений, не визначено як підставу для державної реєстрації прав на нерухоме майно, що виключає можливість здійснення реєстрації права власності Позивача у встановленому законодавством порядку, суд вважає можливим захистити право Позивача шляхом задоволення позову про встановлення права власності на спірне майно.

Керуючись  ст. 21 Закону України „Про власність”, ст.ст. 15, 16, 328 ЦК України ст.ст. 4, 32, 33, 43, 44, 78, 80, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Визнати за Приватним підприємством „НВП РІК” (50000, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, пр. К. Маркса, буд. 11-В, ) право власності на будівлю АТС літера по плану А-2, І - замощення (вимощення), за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Петровського, будинок, 3.

В решті позову провадження у справі припинити в зв’язку з відмовою від позову.

Суддя

О.В. Ліпинський

Рішення підписано 16.07.2007