АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
вул. Коцюбинського, 2
___________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем
України

21.06.2007  року
Справа № 16/55

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                                        Бойченка
К.І.

суддів          Єжової
С.С.

Семендяєвої
І.В.

секретар

судового засідання:                                Наумов Б.Є.

за участю представників:

від  позивача:
-Сидоренко С.О., представник

за
дов. № 11/07-3  від 07.05.07;

від  відповідача:
-ОСОБА_1., паспорт серії НОМЕР_1;

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу                              Дочірнього
підприємства  “Алчевський ринок”

Луганської обласної спілки споживчих

товариств, м. Алчевськ Луганської області;

на рішення

господарського суду                    Луганської області

від
ІНФОРМАЦІЯ_5

по справі
№16/55 (суддя
-Шеліхіна Р.М.)

за позовом
Дочірнього підприємства
“Алчевський ринок”

Луганської обласної спілки споживчих

товариств, м. Алчевськ Луганської області;

до відповідача
Суб'єкта підприємницької
діяльності  - фізичної

особи ОСОБА_1,

м. Алчевськ Луганської області;

про
стягнення збитків у сумі 11295 грн. 00 коп.

В С Т А Н О В И В:

У січні 2007
року Дочірнє підприємство “Алчевський ринок” Луганської обласної спілки
споживчих товариств, м. Алчевськ Луганської області (далі за текстом -ДП
“Алчевський ринок” ЛОССТ, позивач), звернулось до господарського суду
Луганської області з позовною заявою від НОМЕР_2 з вимогами про стягнення з
Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, м. Алчевськ
Луганської області  (далі за текстом
приватний підприємець ОСОБА_1, відповідач), збитків у сумі 11295 грн. 00 коп.,
які позивач був змушений понести при веденні своєї господарської діяльності.

Як зазначив господарський суд Луганської області у рішенні
відІНФОРМАЦІЯ_5 у даній справі:ІНФОРМАЦІЯ_5 позивач подав до суду першої
інстанції лист від НОМЕР_3 -письмові пояснення, в якому фактично (як вбачається
зі змісту листа) заявив клопотання про зміну позовних вимог, але при цьому
позивач змінив предмет та підстави позову, а саме: позовною заявою від НОМЕР_2
позивачем було заявлено до стягнення збитки у сумі 11295 грн. 00 коп. на
підставі вимог ст.ст. 224, 229 Господарського кодексу України, оскільки позивач
змушений був понести грошові витрати при веденні своєї господарської діяльності
для обслуговування території ринку, і відповідач, по ствердженню позивача,
зобов'язаний ці витрати компенсувати. Згаданими письмовими поясненнями від
НОМЕР_3, зданими у засіданні суду першої інстанціїІНФОРМАЦІЯ_5, позивач вказує,
що предметом спору є стягнення з відповідача вартості наданих йому позивачем
послуг по утриманню торговельного місця на території ринку у належному стані на
підставі ст.174 Господарського кодексу України та Правил торгівлі на ринках,
затверджених наказом міністерства економіки та з питань європейської інтеграції
України, міністерства внутрішніх справ України, державної податкової
адміністрації України, державного комітету стандартизації, метрології та
сертифікації України від НОМЕР_4, зареєстрованих міністерством юстиції
УкраїниНОМЕР_5 (далі за текстом -Правила).

З мотивацією, що
позивачем були порушено правила ст. 22 Господарського процесуального кодексу
України, а саме: змінено і предмет, і підстави позову, суд першої інстанції
залишив без задоволення клопотання позивача про зміну позовних вимог.

За таких обставин,
господарський суд Луганської області вважає позовними вимогами по справі - стягнення
збитків з відповідача у сумі 11295 грн. 00 коп., які позивач був змушений
зробити при веденні своєї господарської діяльності.

Рішенням
господарського суду Луганської області відІНФОРМАЦІЯ_5 по справі №16/55 у
задоволенні позову відмовлено, судові витрати за позовом покладені на позивача.

Згадане рішення
суду першої інстанції мотивоване тим, що:

-підстави  для виникнення
обов'язку по відшкодуванню збитків відповідачем позивачу відсутні: сторони не
укладали між собою договорів, у тому числі і про надання послуг, докази
понесених позивачем витрат на заявлену до стягнення суму з вини відповідача
відсутні, а витрати, які несе позивач при здійсненні своєї господарської
діяльності, він зобов'язаний нести як суб'єкт підприємницької діяльності -
самостійна юридична особа, суб'єкт договірних правовідносин, землекористувач,
платник податків, споживач послуг у відповідності до вимог закону та згідно з
укладеними ним договорами;

-підстави для відшкодування відповідачем позивачу збитків, у тому
числі і деліктного обов'язку,  відсутні;

-відповідач не спричинив позивачу збитків при веденні своєї
підприємницької діяльності: склад правопорушення відсутній, відсутня вина
відповідача як підстава відповідальності за статтею 1166 Цивільного кодексу
України;

-жодна норма права, що регулює порядок ведення підприємницької
діяльності в Україні, не містить імперативу, який встановлював би обов'язок для
однієї юридичної особи -суб'єкта господарювання утримувати за свій рахунок
(відшкодовувати витрати, здійснювати платежі за договірними обов'язками та
інше) іншого суб'єкта господарювання - юридичну особу при веденні нею
підприємницької діяльності;

-у зв'язку з відсутністю обов'язку у відповідача сплачувати
позивачу грошові кошти у вигляді збитків чи шкоди, у позові по стягненню
(відшкодуванню) збитків у сумі 11295грн. слід відмовити.

Не погоджуючись з
рішенням господарського суду Луганської області відІНФОРМАЦІЯ_5 у справі
№16/55, позивач подав до Луганського апеляційного господарського суду апеляційну
скаргу від НОМЕР_6, у якій просить згадане рішення скасувати та прийняти нове
рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування
згаданої апеляційної скарги позивач зазначає, що, на його думку:

-при винесенні
оскаржуваного рішення господарським судом Луганської області були неповно
з'ясовані обставини справи та невірно застосовані норми матеріального та
процесуального права;

-позивач є
комерційним підприємством і здійснює господарську комерційну діяльність
(підприємництво), метою його діяльності є отримання прибутку;

-згідно з п.п. 16,
18, 23, 24, 39 Правил торгівлі на ринку за право займання торгівельного місця
на ринку справляється ринковий збір у порядку, визначеному законодавством;

-торгівля без
документів, що підтверджують сплату ринкового збору, послуги за утримання
торгівельного місця в належному стані та інших послуг ринку, забороняється;

-документи про
сплату ринкового збору та за утримання торгівельного місця в належному стані
повинні зберігатись продавцем, тобто відповідачем, до закінчення торгівлі.
Наявність документів про сплату ринкового збору і наданих послуг є підставою
для зайняття продавцем місця на ринку;

-предметом спору
саме є надані позивачем відповідачу та не сплачені відповідачем послуги по
утриманню торгівельного місця відповідача в належному стані, таким чином, як
зазначає апелянт, в даному випадку, господарські зобов'язання виникають
безпосередньо з нормативно-правового акту -Правил торгівлі, на підставі яких
розроблено і затверджено Правила торгівлі на ринках м. Алчевська;

-суд першої
інстанції повинен був з'ясувати, що з
металевих контейнерів відповідач здійснює торгівлю промисловими товарами
на території позивача, користуючись при цьому всіма послугами позивача, до
складу яких відносяться витрати позивача по земельному і комунальному податках,
витрати на утримання ринку, освітлення території, вивіз сміття, ремонтні
роботи, інкасацію, охорону, санітарне обслуговування, амортизаційні
відрахування тощо;

-відповідач не
заперечує, що він здійснює свою підприємницьку діяльність з роздрібної торгівлі
непродовольчими товарами на території позивача;

-висновок суду
першої інстанції щодо того, що при розгляді даної справи ним встановлено, що
підстави для відшкодування відповідачем позивачу збитків, у тому числі і
деліктного обов'язку, відсутні, не відповідають фактичним обставинам справи;

-відповідач не є
юридичною особою, у зв'язку з чим посилання господарського суду Луганської
області на ст.ст. 202, 203, 205, 207, 208,
901-903 Цивільного кодексу України та Правила торгівлі на ринках в
контексті невстановлення обов'язку сплачувати плату за надання послуг без укладання
письмового договору, якщо надається платна послуга юридичною особою юридичній
особі, є безпідставним;

-позивач у своєї
діяльності, в тому числі, повинен керуватися рішеннями органу місцевого
самоврядування в порядку його компетенції;

-оскільки Правила
торгівлі на ринках на момент прийняття рішення по справі не визнані
неправомірними, позивач вважає, що у суду першої інстанції були відсутні
підстави вважати їх таким і не приймати до уваги;

-у відповідності
до ст. 174 Господарського кодексу України, в даному випадку, господарські
зобов'язання виникають безпосередньо з нормативно-правового акту -Правил
торгівлі на ринках та, як прийнятих на їх підстави в межах компетенції
Алчевської міської ради, Правил торгівлі на ринках м. Алчевська;

-відповідно до ст.
49 Господарського кодексу України відповідач зобов'язаний не порушувати права
позивача, а за завдану шкоду несе майнову та іншу, встановлену законом,
відповідальність;

-згідно з п. 2 ч.
1 ст. 144 Господарського кодексу України майнові обов'язки відповідача
виникають з Правил торгівлі на ринках та з акту органу місцевого самоврядування
-рішення Алчевської міської ради ІНФОРМАЦІЯ_1, що регулюють господарську
діяльність відповідача, як продавця на ринку. Окрім того, таке зобов'язання у
відповідача виникає внаслідок заподіяння шкоди суб'єкту господарювання, тобто
позивачу.

Відповідач проти
апеляційної скарги позивача в усній формі заперечив, письмового відзиву на
апеляційну скаргу не надав, просить залишити цю скаргу без задоволення.

Розпорядженням голови Луганського апеляційного господарського суду
від 14.05.07, відповідно до ст. 28 Закону України “Про судоустрій України”, для
розгляду апеляційної скарги Дочірнього підприємства “Алчевський ринок”
Луганської обласної спілки споживчих товариств, м. Алчевськ Луганської області,
від НОМЕР_6 на рішення господарського суду Луганської області відІНФОРМАЦІЯ_5
по справі №16/55 призначено судову колегію у складі: головуючий суддя -Бойченко
К.І., суддя -Парамонова Т.Ф., суддя -Семендяєва І.В.

Розпорядженням голови Луганського
апеляційного господарського суду від 11.06.07, відповідно до ст. 28 Закону
України “Про судоустрій України” та ст. 46 Господарського
процесуального кодексу України, суддю Парамонову Т.Ф. у зв'язку з відпусткою
виключено із складу колегії суддів по розгляду апеляційної скарги у справі
№16/55 та введено до складу колегії суддю Єжову С.С.

Згідно з ч. 2
ст. 99  Господарського процесуального
кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст.
101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами
повторно розглядає справу.

Апеляційний
господарський суд не зв'язаний з доводами апеляційної скарги і перевіряє
законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному
обсязі.

Розглянувши
матеріали даної справи, заслухавши пояснення та доводи  відповідача та представника позивача у
судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги, оцінивши надані
сторонами докази у сукупності, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої
інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга позивача до задоволення не підлягає, з огляду на
наступне.

Згідно зі ст. 33
Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як визначено
статтею 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному,
повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не
мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Як вбачається з матеріалів даної
справи, правильні анкетні дані відповідача -ОСОБА_1

В оскаржуваному
рішенні суд першої інстанції зазначив, що у письмових поясненнях від НОМЕР_3
(а.с. 43-44) позивач фактично одночасно змінив і предмет, і підстави позову, що
є порушенням положень ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, а
тому ці зміни залишені поза увагою.

Судова колегія
Луганського апеляційного господарського суду вважає, що позивач у порядку ст.
22 Господарського процесуального кодексу України не змінював ні предмет, ні
підстави позову.

Позивачем заявлено
позов про стягнення збитків у сумі 11295 грн. на підставі вимог ст.ст.224, 229
Господарського кодексу України та правил торгівлі на ринках м. Алчевська,
затверджених рішенням Алчевської міської ради від ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки
позивач вважає, що усі витрати, які він несе як землекористувач, платник
комунального податку, споживач електричної енергії, води, послуг охорони,
інкасації, послуг з ремонтних робіт, послуг по вивезенню сміття з території
ринку та іншого, повинен компенсувати кожний суб'єкт підприємницької
діяльності, що веде торгівлю на ринку, у тому числі і відповідач у даній
справі.

З матеріалів
справи вбачається, що між Алчевської міською радою як орендодавцем та приватним
підприємцем ОСОБА_1 на підставі рішення Алчевської міської ради від
НОМЕР_7укладений договір оренди землі, за яким Алчевська міська рада передала,
а ОСОБА_1. прийняв в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського
призначення -землі житлової та громадської забудови, площею 0,1033 га, яка
знаходиться у АДРЕСА_1(а.с. 32-36).

До зазначеного
договору оренди землі сторонами за ним ІНФОРМАЦІЯ_2 складений та підписаний акт
прийому -передачі земельної ділянки (а.с. 38).

Позивач у позові
вказує на те, що відповідач у січні 2005 року на території позивача встановив
металеві контейнера, що займають 6 торгових місць, та із зазначених контейнерів
здійснює торгівлю промисловими товарами.

Згідно розрахунку, як вказує далі
позивач, станом на ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідач заподіяв позивачеві збитки у сумі
11295 грн. 00 коп. у вигляді здійснених позивачем витрат по наданню ринкових
послуг та неодержаних у зв'язку з цим доходів.

Позивач
користується земельною ділянкою, площею 4,0366 га, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_2, на підставі договору оренди землі від ІНФОРМАЦІЯ_4, укладеного між
ним як орендарем та Алчевською міською радою як орендодавцем.

Позивачем
документально не доведено факт займання його земельної ділянки відповідачем з
січня 2005 року по грудень 2006 року шляхом розташування на цій земельній
ділянці металевих контейнерів, що займають 6 торгових місць.

Рішенням
Алчевської міської ради від ІНФОРМАЦІЯ_1 затверджені Правила торгівлі на ринках
м. Алчевська.

За змістом п. 9.3
Правил торгівлі на ринках м. Алчевська продавець зобов'язаний сплачувати
риночний збір і платежі за послуги ринку.

До послуг ринку
відносяться витрати ринку по земельному і комунальному податкам, витрати на
утримання ринку, освітлення території, вивіз сміття, ремонтні роботи,
інкасація, охорона, санітарне обслуговування, амортизаційні відрахування та
інше.

Оскільки позивачем
не доведено самого факту зайняття відповідачем земельної ділянки, якою
користується позивач за договором оренди землі від ІНФОРМАЦІЯ_4, то й згадані
Правила торгівлі на ринках м. Алчевська не мають бути застосовані до
відповідача.

З урахуванням
вищевикладеного, судова колегія Луганського апеляційного господарського суду
дійшла висновку, що господарським судом Луганської області по даній справі
прийнято рішення відІНФОРМАЦІЯ_5, яке відповідно до статті 43 Господарського
процесуального кодексу України ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді всіх обставин, відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, відповідає фактичним обставинам справи, чинному
законодавству, а мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути
підставою для скасування цього рішення.

За таких обставин,
судовою колегією рішення господарського суду Луганської області відІНФОРМАЦІЯ_5
у справі №16/55 залишається без змін, а апеляційна скарга позивача від НОМЕР_6
-без задоволення.

Відповідно до ст.
49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного
мита у розмірі 56 грн. 48 коп. за подання апеляційної скарги до Луганського
апеляційного господарського суду покладаються на заявника скарги -  позивача у справі -Дочірнє підприємство “Алчевський
ринок” Луганської обласної спілки споживчих товариств,      м. Алчевськ Луганської області.

У судовому
засіданні за згодою відповідача та представника позивача оголошені вступна та
резолютивна частини постанови.

Керуючись ст. ст. 43, 49, 85, 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105
Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний
господарський суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства “Алчевський ринок”
Луганської обласної спілки споживчих товариств, м. Алчевськ Луганської області,
від НОМЕР_6 на рішення господарського суду Луганської області відІНФОРМАЦІЯ_5 у
справі №16/55 залишити без задоволення.

2.Рішення
господарського суду Луганської області відІНФОРМАЦІЯ_5 по справі №16/55
залишити без змін.

3.Витрати по
сплаті державного мита у розмірі 56 грн. 48 коп. за подання апеляційної скарги
до Луганського апеляційного господарського суду покласти на заявника скарги
(позивача у справі) -Дочірнє підприємство “Алчевський ринок”  Луганської обласної спілки споживчих
товариств, м. Алчевськ Луганської області.

Відповідно ч. 3,
ч. 5 ст. 105 Господарського процесуального кодексу України постанова набирає
законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя
К.І. Бойченко

Суддя
С.С. Єжова

Суддя
І.В. Семендяєва