ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Луганської
м.Луганськ пл.Героїв ВВВ 3а тел.55-17-32
ХОЗЯЙСТВЕННЫЙ СУД Луганской
г.Луганск пл.Героев ВОВ 3а тел.55-17-32
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

17.08.07
Справа № 4/357

Суддя
Батюк Г.М., розглянувши матеріали справи за позовом

Фізичної особи- підприємця ОСОБА_1, м. Луганськ

до Державного підприємства “Луганськвугілля”, м. Луганськ

про
стягнення 41966 грн. 27 коп.

в присутності представників сторін:

від позивача -ОСОБА_2, дов. №б/н від 18.05.07;

- ОСОБА_3, дов.
НОМЕР_1 від 11.08.07;

від відповідача -Чернишов В.О., дов. № 03/5-632 від 25.12.06;

Суть спору: позивачем заявлені вимоги про
стягнення з відповідача заборгованість за надані послуги у сумі 68712 грн. 42
коп., 3% річних у сумі 1527 грн. 42 коп., інфляційні нарахування у сумі 2480
грн. 75 коп.,  витрати на оплату послуг
адвоката у сумі 1000 грн. 00 коп.

У судовому засіданні 14.08.07 по справі № 4/357,згідно ст. 77 ГПК
України, була оголошена перерва до 17.08.07.

Рішення господарського суду Луганської області виноситься
17.08.07.

Представником позивача подана заява про зменшення позовних вимог
від 25.07.07 № 159/11-10, в порядку ст. 22 ГПК України, за якою просить суд
стягнути  з відповідача  основний борг за надані послуги  у сумі 68712 грн. 42 коп., інфляційні
нарахування у сумі 2188 грн. 18 коп., 3% річних у сумі 1317 грн. 86 коп.,   витрати на оплату послуг адвоката у сумі
1000 грн. 00 коп..

Відповідач був ознайомлений із даною заявою.

Відповідач у відзиві на позовну заяву від 16.07.07 № 03/1861,у
доповненні до відзиву від 06.08.07 № 03/2158, за якими вказав, що за його
даними за договором  про надання
транспортних послуг  числиться
заборгованість перед позивачем у сумі 68712 грн. 42 коп.

Разом з цим, відповідач зазначає, що оскаржуваний договір не
створює прав та обов'язків для позивача та
в момент вчинення правочину сторонами не
були дотримані вимоги ст. ст. 203, 215 ЦК України.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви,
заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, всебічно і повно
з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для
вирішення спору, господарський суд,

в с т а н о в и в :

Заява позивача щодо зменшення розміру позовних вимог підлягає до
задоволення.

Позовними вимогами слід вважати вимоги про стягнення з відповідача
заборгованості за надані послуги у сумі
68712 грн. 42 коп., інфляційні нарахування у сумі 2188 грн. 18 коп., 3%
річних у сумі 1317 грн. 86 коп., витрати на оплату послуг адвоката у сумі 1000
грн. 00 коп..

Новою ціною позову (з урахуванням заяви щодо зменшення позовних
вимог) слід вважати заборгованість за надані послуги у сумі  68712 грн. 42 коп., інфляційні нарахування у
сумі 2188 грн. 18 коп., 3% річних у сумі 1317 грн. 86 коп., витрати на оплату
послуг адвоката у сумі 1000 грн. 00 коп..

Між Приватним підприємцем ОСОБА_1 -“Перевізник”  за договором (позивачем у справі) та
Державним підприємством «Луганськвугілля»в особі Відокремленого підрозділу
“Шахта “Лутугинська” -“Замовник” за договором (відповідачем у справі), був укладений
договірНОМЕР_2 від 01.03.06 .

Згідно п. 1.1. договору, «Замовник»доручає, а «Перевезник»по цьому
договору зобов'язаний здійснити перевозку працівників автобусом ЛАЗ на умовах,
які оговорені в цьому договорі.

Згідно п. 5.2 договору, оплата проводиться на протязі 10-ти
робочих днів з моменту отримання рахунків і підписання актів здачі - приймання
виконаних робіт .

Відповідно до п. 5.4 договору, вартість послуг  «Перевезника»(позивача у справі) здійснюється
на підставі калькуляції (а.с.13, оборотна сторона).

Згідно додатку № 1 до договору, сторони у справі визначили та
узгодили тариф на послуги з перевезення працівників, який станом на 01.03.06
складав 17 грн. 50 коп. за одну годину роботи автобуса.

Додатковою угодою № 1 до договору, тарифи на перевезення були
змінені та починаючи з 01.09.06 склали 25 грн. 00 коп. за одну годину роботи
автобуса (а.с.15, оборотна сторона)

Розділом 9 договору сторони узгодили, що розрахунки за
користування автобусом здійснюються шляхом перерахування коштів на
розрахунковий рахунок НОМЕР_3 в ЛФ АБ “Брокбізнесбанк”, МФО 304639, отримувач -
ПП ОСОБА_4.

Даний договір  був
підписаний позивачем ПП ОСОБА_1, відповідачем та ПП ОСОБА_4.                              На виконання умов вказаного договору позивачем
відповідачу за період з березня по грудень 2006р. включно надавалися відповідні
послуги  на загальну суму 246895 грн. 00
коп., що підтверджено актами здачі-приймання робіт (надання послуг),податковими
накладними (а.с.26-39).

На підставі підписаних актів здачі-приймання робіт (надання послуг)
позивачем були виставлені та передані відповідачу відповідні рахунки на
загальну суму 246895 грн. 00 коп.

Відповідач умови вищевказаного договору не виконані, за надані
послуги оплату проведено частково на загальну суму 178182 грн. 58 коп., у
зв'язку з чим, залишилась заборгованість у сумі
68712 грн. 42 коп., яку позивач просить стягнути на свою користь.

Відповідно п.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час
прострочення, а також 3% річних з простроченої суми, якщо законом або договором
не встановлений інший розмір відсотків, які відповідно склали 3% річних  у сумі 1317 грн. 86 коп., інфляційні
нарахування у сумі 2188 грн. 18 коп. (з урахуванням заяви щодо зменшення
позовних вимог).

Відповідач позовні вимоги оспорив, з підстав, наведених вище.

Оцінивши доводи представника позивача у їх сукупності, суд вважає
позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення повністю, з
наступного.

Позивач звернувся до господарського суду з даною позовною заявою
про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги у сумі  68712 грн. 42 коп., інфляційні нарахування у
сумі 2188 грн. 18 коп., 3% річних у сумі 1317 грн. 86 коп., витрати на оплату
послуг адвоката у сумі 1000 грн. 00 коп..(з урахуванням заяви щодо зменшення
позовних вимог).

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися
належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно  до звичаїв ділового обороту або інших вимог,
що звичайно ставляться.

Згідно ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання  повинні виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог,
що у певних умовах звичайно ставляться.

Як свідчать матеріали справи, між сторонами у справі  був укладений договірНОМЕР_2 від 01.03.06, за
умовами якого позивач зобов'язався надавати відповідачу транспорті послуги для
перевезення працівників автобусом ЛАЗ, а останній -їх оплачувати, разом з цим
сторони узгодили, що кошти за надані послуги
повинні перераховуватися на розрахунковий рахунок, зазначений у договорі
на ім'я ПП  ОСОБА_4. Даний договір був
підписаний позивачем, відповідачем та ПП ОСОБА_4,  із строком дії з моменту підписання  до 31.12.06.

15.11.05 позивачем на ім'ям ОСОБА_4. була видана довіреність, за
якою ОСОБА_1. уповноважив останнього бути його представником у відповідача з
укладанням договору на надання транспортних послуг належним ОСОБА_1 автобусом
марки ЛАЗ 695СПГ, випуску 1992р. на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4,
виданого та зареєстрованого МРЕВ УДАІ м.Луганська 28.12.02., для чого
ОСОБА_4.  були надані права укладати та
підписувати договори на надання транспортних послуг на умовах за його розсудом,
одержувати за цими договорами належні ОСОБА_1грошові суми, розписуватися від
імені ОСОБА_1, подавати від його імені різноманітні заяви, одержувати необхідні
довідки та документи, а також вчиняти всі інші юридично значимі дії, пов'язані
з цією довіреністю.

У зв'язку з чим, ОСОБА_4, який діяв в межах наданих йому позивачем
повноважень та в його інтересах укладав з відповідачем договори, додаткові
угоди на пролонгацію дії договору та здійснював інші дії.

Так, матеріалами справи підтверджено, що на виконання умов
договору позивачем було надано відповідачу відповідних послуг за період з
березня по грудень 2006р. включно на загальну суму 246895 грн. 00 коп., які
відповідачем були оплачені частково на загальну суму 178182 грн. 58 коп., у
зв'язку з чим залишилась заборгованість за надані послуги у сумі 68712 грн. 42
коп. Вказана заборгованість підтверджується
актами здачі - приймання робіт (надання послуг) за договором, рахунками
позивача та іншими матеріалами справи. Вказані акти здачі - приймання робіт
(надання послуг) за договором НОМЕР_2 від 01.03.06 за період з березня по
грудень 2006р. включно складені та підписані сторонами, без доповнень та
зауважень з боку відповідача, відповідно до ст. 853 ЦК України.

Слід визначити, що усі
докази, що підтверджують виконання умов за договоромНОМЕР_2 від
01.03.06  були підписані ПП ОСОБА_4 та
прийняті і підписані відповідачем, а також дані дії ОСОБА_4. не оспорені
позивачем.

Приймаючи до уваги викладене, позовні вимоги щодо стягнення з
відповідача основного боргу за надані послуги за договоромНОМЕР_2 від 01.03.06
у сумі 68712 грн. 42 коп., що підлягають задоволенню повністю, оскільки вони
нараховані обґрунтовано, підтверджені матеріалами справи,  підлягають стягненню з відповідача у повному
обсязі, відповідачем не оспорені.

Як було встановлено при розгляді справи,  станом на день її слухання заборгованість
відповідача не змінилась. Розмір суми боргу відповідачем не оспорюється.

3% річних у сумі 1317 грн. 86 коп., інфляційні нарахування у сумі
2188 грн. 18 коп. (з урахуванням заяви щодо зменшення позовних
вимог).нараховані позивачем  відповідно
до вимог ст. 625 ЦК України обґрунтовано і підлягають стягненню з відповідача у
повному обсязі.

Суд вважає, вимоги позову про стягнення з відповідача
заборгованість за надані послуги у сумі
68712 грн. 42 коп., інфляційні нарахування у сумі 2188 грн. 18 коп., 3%
річних у сумі 1317 грн. 86 коп. (з урахуванням заяви щодо зменшення позовних
вимог), що підлягають задоволенню повністю, оскільки вони підтверджені
матеріалами справи,  підлягають стягненню
з відповідача.

Разом з цим  доводи
відповідача щодо нікчемності правочину слід
відхили, як необґрунтовані та такі, що суперечать положенням ст.ст. 203,
215 ЦК України.

Решта доводів відповідача також спростовується нормами діючого
законодавства та матеріалами справи.

Відповідно до ст. 33, 34
ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для
справи.

Обставини справи які відповідно до законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати, в тому числі
витрати на послуги адвоката  покладаються
на відповідача.

Відповідно до ст. 44 ГПК України, до складу судових витрат
відносіться зокрема- державне мито, витрати на інформаційно- технічне
забезпечення судового процесу та витрати на оплату послуг адвоката.

Позивачем надано доказ укладення договору про надання послуг
адвокатаНОМЕР_5від 18.05.07 та додаткової угоди від 01.06.07 до договору про
надання послуг адвоката НОМЕР_5 від 18.05.07. Відповідно до п. 1.1 договору,
«Клієнт»доручає, а «Адвокат»приймає на себе зобов'язання надавати адвокатські
послуги відносно захисту і представлення інтересів «Клієнта» у господарському суді
Луганської області з питань стягнення боргу з ВП «Шахта «Лутугинська»ДП
«Луганськвугілля»по договорам №б/н від 01.10.03,НОМЕР_2 від 01.03.06,НОМЕР_6
від 29.12.06. Відповідно до п. 2.2.1 зазначеного договору, - здійснення
представництва у суді, інших державних органах, перед громадянами та юридичними
особами може передоручатись помічнику адвоката ОСОБА_2, що не може трактуватися
як ухилення адвоката від виконання умов договору.  Позивачем наданоОСОБА_2 відповідну довіреність.
Вартість послуг адвоката відповідно до п. 4.1 договору

( додаткова угода від 01.06.07 до договору  НОМЕР_5від 18.05.07 складає 1000 грн. 00 коп.
Позивачем зазначену суму перераховано згідно квитанції до прибуткового касового
ордеру НОМЕР_7 від 23.05.07, що підтверджено матеріалами справи (а.с.49). В
перераховану позивачем суму  витрат на
оплату адвокатських послуг входить оплата за надані послуги за договором
НОМЕР_2 від 01.03.06 у сумі 1000 грн. 00 коп.

Також слід  звернути увагу
позивача на те, що, що діючим законодавством не передбачено повернення
державного мита у разі зменшення позовних вимог позивачем.

У судовому засіданні 17.08.07 за згодою представників сторін у
справі була оголошена  вступна  та резолютивна частина рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 44,49,77,82 84,85  Господарського   процесуального   кодексу
України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов
задовольнити повністю.

2. Стягнути з  Державного підприємства “Луганськвугілля”, м.
Луганськ,  вул. Лермонтова, 1в, код
32473323, на користь Фізичної особи -підприємця -ОСОБА_1, АДРЕСА_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_8,  основний
борг за надані послуги у сумі 68712 грн. 42 коп., інфляційні нарахування у сумі
2188 грн. 18 коп., 3% річних у сумі 1317 грн. 86 коп., витрати на оплату послуг
адвоката у сумі 1000 грн. 00 коп., витрати по сплаті державного мита у
сумі  722 грн. 18 коп., витрати на
інформаційне-технічне забезпечення судового процесу у сумі  117 грн. 19 коп., витрати на послуги адвоката
у сумі 1000 грн. 00 коп., видати на виконання наказ позивачу після набрання
рішенням законної сили.

Відповідно до ст.
85 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає
законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його

підписання.

Дата підписання
рішення -21.08.07

Суддя
Г.М.Батюк