ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

10 липня 2007 р.

№ 20-9/249

Вищий господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючого, судді                    Кузьменка М.В.

судді                                        Васищака І.М.

судді                                        Палій В.М.,

розглянувши
касаційну скаргу Закритого акціонерного товариства

"Європейський страховий
альянс"

на                     ухвалу господарського суду
міста Севастополя від 05.02.2007р. та

постанову
Севастопольського апеляційного господарського суду

від 28.03.2007р.

у справі           №20-9/249

за позовом            Суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1

до                        Закритого акціонерного
товариства "Європейський страховий альянс"

про                    стягнення 14 396,46 грн.,

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: Сайко В.Д.
(довіреність №429/2006 від 29.12.06),

ВСТАНОВИВ:

Суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_1 звернувся до господарського суду міста Севастополя з позовом до
Закритого акціонерного товариства "Європейський страховий альянс" і
просило суд стягнути з останнього страхову виплату у розмірі 14 396,46 грн.

Ухвалою господарського суду міста
Севастополя від 05.02.2007р. (суддя С.А.Рибіна) відкладено розгляд справи,
зобов'язано відповідача надати суду відзив на позов та установчі документи,
явку повноважних сторін в судове засідання визнано обов'язковою. Вказана ухвала
прийнята на підставі ст.ст.77, 86 ГПК України. Одночасно, у мотивувальній
частині вказаної ухвали суд зазначив про відхилення клопотання відповідача про
передачу справи до господарського суду міста Києва за підсудністю.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою
в частині відхилення клопотання, ЗАТ "Європейський страховий альянс"
звернулося до Севастопольського апеляційного господарського суду  з апеляційною скаргою на ухвалу суду першої
інстанції від 05.02.2007р.

Постановою Севастопольського
апеляційного господарського суду від 28.03.2007р. (головуючий, суддя Плут В.М.,
судді Гонтарь В.І., Прокопанич Г.К.), ухвалу господарського суду міста
Севастополя від 05.02.2007р. залишено без змін.

Не погоджуючись з ухвалою суду
першої інстанції та постановою апеляційної інстанції, ЗАТ "Європейський
страховий альянс" звернулося до Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить суд їх скасувати, як такі, що ухвалені з
порушенням норм процесуального права, та постановити ухвалу про передачу даної
справи до господарського суду міста Києва за підсудністю.

Колегія суддів, беручи до уваги
межі перегляду справи у касаційній інстанції, обговоривши доводи касаційної
скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування
судом норм процесуального права  при
ухваленні оскаржуваних судових  актів,
знаходить касаційну скаргу такою, що
підлягає  задоволенню частково з
таких підстав.

За приписами ст.129 Конституції
України встановлені основні засади судочинства, до яких віднесено забезпечення
апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків,
встановлених законом.

Зазначена конституційна норма конкретизована
законодавцем у статті 12 Закону України “Про судоустрій України”, згідно з якою
учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, передбачених
процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження
судового рішення.

Таким чином, реалізація
конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення
названим законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Отже, Господарський процесуальний
кодекс України повинен містити імперативні норми про те, в яких випадках
учасник судового процесу має право оскаржити ухвалу суду в апеляційному чи
касаційному порядку.

Відповідно до ст.22 ГПК України
(права та обов'язки сторін), сторони мають право оскаржувати судові рішення
господарського суду в установленому цим кодексом порядку.

В силу  статті 106 ГПК України ухвали місцевого
господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку у випадках,
передбачених Господарським процесуальним кодексом України та Законом
України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом”.

Отже, вказана норма не містить
виключного переліку ухвал, які можуть бути предметом апеляційного оскарження,
однак обмежує такий перелік ухвалами, оскарження яких прямо передбачено ГПК
України та Законом України “Про відновлення платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом”.

Статтею 86 ГПК України встановлено,
що якщо господарський спір не вирішується по суті (відкладення розгляду справи,
зупинення, припинення провадження у справі, залишення позову без розгляду
тощо), господарський суд виносить ухвалу.

Згідно ч.2 ст.22 ГПК України,
сторони мають право, зокрема, заявляти клопотання. При цьому, зазначеною
статтею не передбачено винесення судом ухвали за наслідками розгляду заявлених
сторонами клопотань.

Статтею 77 ГПК України передбачено,
що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 ГПК
України, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в
даному засіданні. Про відкладення розгляду справи виноситься ухвала, в якій
вказуються час і місце проведення наступного засідання. Права сторін на
оскарження ухвали про відкладення розгляду справи  наведена норма не передбачає.

Колегією суддів встановлено, що
відповідачем оскаржувалася в апеляційному порядку ухвала господарського суду
міста Севастополя від 05.02.2007р. у справі №20-9/249 про відкладення розгляду
справи.  Вказана ухвала винесена на
підставі ст.ст.77, 86   ГПК України.

Частиною другою статті 6
Конституції України передбачено, що органи законодавчої, виконавчої та судової
влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і
відповідно до законів України.

Оскільки права сторін на оскарження
такої ухвали вказані статті не передбачають, то у суду апеляційної інстанції не
було правових підстав для порушення апеляційного провадження за апеляційною
скаргою відповідача на ухвалу суду першої інстанції від 05.02.2007р., яка не
підлягає оскарженню.

Таким чином, суд апеляційної
інстанції повинен був відмовити у прийнятті апеляційної скарги, а не порушувати
апеляційне провадження за нею (також див. п.5 роз'яснення президії Вищого
господарського суду України від 28.03.2002р. №04-5/366).

Поряд з цим, заперечення
відповідача щодо підсудності даної справи господарському суду міста Севастополя
можуть бути включені до скарги на ухвалений за результатами розгляду справи
судовий акт -рішення, ухвалу про залишення позову без розгляду, ухвалу про
припинення провадження у справі, постанову.

Враховуючи викладене,  постанова суду апеляційної інстанції  від 28.03.2007р. підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 106, 1115,
1117, 1119, 11111, 11113
Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

1. Касаційну скаргу Закритого
акціонерного товариства "Європейський страховий альянс" задовольнити
частково.

2. Постанову Севастопольського
апеляційного господарського суду від 28.03.2007р. у справі №20-9/249 скасувати,
залишивши в силі ухвалу господарського суду міста Севастополя від 05.02.2007р.

Головуючий, суддя                                                            М.В.Кузьменко

Суддя
І.М.Васищак

Суддя
В.М.Палій