Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2007 р.                                                           Справа № 47/229-07

Колегія суддів у складі:                          головуючого судді О.В. Шевель,

судді С.В.Барбашової,

судді А.І.Бухана

при секретарі Парасочці Н.В.,

за участю представників:

позивача –- Хорунжа М.В.

відповідача –Індиченко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського  апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача                     (вхідний № 2111Х/3-9) на рішення господарського суду Харківської області від              06 червня 2007 року по справі № 47/229-07

за позовом Відкрите акціонерне товариство "Система", м. Харків

до  Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Сприяння", м. Харків

про  стягнення 2500,00 грн.

встановила:

Рішенням господарського суду Харківської області від 06 червня 2007 року по справі №47/229-07 (суддя Светлічний Ю.В.) позов задоволено повністю. Стягнуто з ТОВ "Сприяння" на користь ТОВ "Система" збитків у розмірі 2500,00 грн., держмито у розмірі 102,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00 грн.

Відповідач - ТОВ "Сприяння" з рішенням господарського суду Харківської області не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 06 червня 2007 року  та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити ВАТ "Система" в задоволенні позовних вимог до ТОВ "Сприяння". Разом з тим його представник  в судовому засіданні повідомив про те, що яких-небудь інших документів, які можуть мати відповідне відношення до розгляду поданої апеляційної скарги у нього немає, і розгляд справи може здійснюватися на підставі наявних у ній матеріалів

Позивач у запереченнях на апеляційну скаргу, посилаючись на відсутність підстав для скасування оскаржуваного рішення, просить залишити дане рішення без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення. Його уповноважений представник в призначене судове засідання не з’явився, хоча у встановленому законодавством порядку належним чином був повідомлений про час та місце проведення судового засідання.

Дослідивши матеріали справи, викладені у апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи сторін, заслухавши пояснення уповноважених  представників  сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Приймаючи оскаржуване рішення, господарський суд Харківської області виходив з результатів встановлення та дослідження документально підтверджених обставин спору, за якими встановив що 17 лютого 2006р. відповідач звернувся до суду з позовною заявою про укладення договору зберігання. Як вбачається з матеріалів справи, у вищезазначеній позовній заяві були викладені вимоги про зобов'язання позивача укласти з відповідачем договір зберігання в запропонованій ТОВ фірмою „Сприяння" редакції. 20 лютого 2006року господарським судом Харківської області було порушено провадження по справі №38/25-06. 23 травня 2006року судом було винесено рішення, згідно якого у позові було відмовлено. Відповідач не погодившись з рішенням господарського суду Харківської області від 23.05.2006 р. звернувся з апеляційною скаргою. Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 03.07.2006р. рішення господарського суду Харківської області від 23.05.2006р. було залишено без змін, а апеляційна скарга без задоволення. Постановою Вищого господарського суду України від 10.10.2006р. касаційну скаргу відповідача було залишено без задоволення, а постанову Харківського апеляційного господарського суду від 03.07.2006р. залишено без змін.

За матеріалами  справи та на підставі вищезазначеного 06.03.2006р. між  ВАТ „Система" та ТОВ „Юральянс" був укладений договір доручення №6/03-06, на підставі якого була видана довіреність на представництво інтересів ВАТ „Система" у всіх судових інстанціях. Відповідно до умов вищезазначеного договору ТОВ „Юральянс" (повірений) зобов'язався здійснити від імені і за рахунок ВАТ „Система" (довіритель) наступні дії, а сама: представляти інтереси ВАТ „Система" в господарському суді Харківської області. Згідно п.4.2 договору доручення Мб/03-06 від 06 березня 2006 року за виконання своїх зобов'язань за даним договором ТОВ „Юральянс" одержує від ВАТ „Система" винагороду, розмір якої складає 2500,00грн. На виконання розділу 4 договору доручення №6/03-06 від 06 березня 2006р. ВАТ „Система" здійснив виплату винагороди ТОВ „Юральянс" у повному обсязі, а саме 10 березня 2006 року - 2500,00грн., що підтверджується матеріалами справи.

Згідно ч.4 ст. 49 Господарського процесуального Кодексу України встановлено, що суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на технічне інформаційний забезпечення судового процесу і інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються при відмові в позові - на позивача. Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин та враховуючи те, що при розгляді справи №38/25-06 було винесено рішення згідно з яким у позові було відмовлено у повному обсязі та те що було позивачем було доведено що збитки понесені позивачем у розмірі 2500,00грн. безпосередньо пов’язані з розглядом справи №38/25-06 а тому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню у сумі 2500,00грн.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито у розмірі, передбаченому статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито", що становить 102,00грн. та згідно зі статтею 44 Господарського процесуального кодексу України, Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002р. № 411 судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 гривень слід покласти на відповідача з вини якого спір доведено до суду.

Проте викладені вище висновки господарського суду на думку колегії суддів  не відповідають фактичним обставинам спору та матеріалам справи, їм не надана правильна  та належна  правова оцінка, через що наявні  підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування прийнятого по справі судового рішення, оскільки відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Як свідчать матеріали справи, господарський суд Харківської області не забезпечив повного додержання вимог статті 43 Господарського процесуального Кодексу України, всебічно, повно та об’єктивно не дослідив усі  фактичні обставини справи та оцінив наявні у ній докази  в їх сукупності, керуючись при цьому чинним законодавством України.

Приймаючи оскаржуване по справі судове рішення та задовольняючи   позов, господарський суд Харківської області не врахував усіх особливостей  правового регулювання питань про  відшкодування витрат, які понесла (або могла або була понести)  відповідна  сторона  при розгляді  справи у господарському суді, які регламентуються нормами матеріального  та процесуального права (і насамперед положеннями Цивільного, Господарського та Господарського процесуального кодексів України).

Позивач як  у ході вирішення  господарськими судами  спорів між ним  та відповідачем по справам №№ 38/25-06 та 47/229-07, так і при розгляді даної апеляційної скарги належним чином документально не обґрунтував  правову природу своїх вимог про стягнення з відповідача  сплачених ним  іншій особі (ТОВ «Юральянс»)  грошових коштів  у розмірі 2500 гривень за надання послуг повіреного. Системний аналіз матеріалів справи   свідчить про те, що позивач  на підтвердження   своїх вимог  приклав  лише ксерокопію меморіального  ордеру  ВАТ «Мегабанк»від 10 березня 2006 року  про перерахування 2500 гривень  в порядку передплати на користь ТОВ «Юральянс»за виконання зобов’язань  по вказаному вище договору. Ця копія ордеру ( а.с. 18) належним чином не оформлена, оскільки в  ній відсутні дані про  особу, яка  завірила її вірність Факт перерахування  банком та одержання  ТОВ «Юральянс» цих грошових коштів  позивачем також не доведено.  Через зазначене позивач не довів наявність у нього права на стягнення  з відповідача   вказаних  вище грошових коштів  як нанесених ним збитків.

Враховуючи викладене та керуючись статтями  6, 8, 19, 124, 129 Конституції України статтями 99, 101, пунктом 2 статті 103, пунктами 1, 4 статті 104, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, -

постановила:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 06 червня 2007 року по справі 47/229-07 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Система", (м. Харків вул. Шевченко 317, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Сприяння" (м. Харків, проспект Гагаріна, 12 ) - 102,00 грн. сплаченого державного мита за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Головуючий суддя                                                               О.В.Шевель

суддя                                                               А.І.Бухан

суддя                                                                С.В.Барбашова