КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

11.06.07 р.          № 46/293-А

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Корсака В.А.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Похилько Л.В., Бесага А.В.(за довір.),

від відповідача - не з’явився ,

від Сумської регіональної філії : Надточа В.І. (за довір.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ДП "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах"

на постанову Господарського суду м.Києва від 23.11.2006

у справі № 46/293-А

за позовом           Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Суми

до           ДП "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" в інтересах  Сумської регіональної філії

третя особа відповідача

третя особа позивача

про          стягнення 23146,26 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду м. Києва із позовом про стягнення з відповідача 23 146,26 грн. заборгованості перед Фондом соціального страхування від нещасних випадків па виробництві та професійних захворювань України, з яких 20469,65 грн. недоїмки по внесках та 2 676,61 грн. нарахованої пені за порушення строків сплати страхових внесків, визначених за результатами проведеної перевірки відповідача.

Постановою Господарського суду м. Києва від 23.11.2006 р. у справі  №46/293 – А  позов задоволено повістю.

Не погоджуючись з постановою суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить оскаржувану постанову від 23.11.2006 р. скасувати, вважаючи, що господарським  судом не  було  досліджено в повному обсязі обставини справи, що мають значення,  постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, просить у справі прийняти нову постанову, якою в позові відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що позивачем було необгрунтовано нараховано недоїмку по внесках в зв’язку із зміною класу професійного ризику, помилкового визначення позивачем  в якості основного виду діяльності відповідача із страховим тарифом 1,88 % замість  основної діяльності із тарифом 0,72 %. Однак, відповідач стверджує, що вид його основної діяльності не змінювався, а тому нарахування недоїмки по страховим внескам є безпідставним, оскільки заборгованості перед Фондом у відповідача не має.

У відзиві позивач проти доводів апеляційної скарги заперечує повністю, посилається на результати проведеної перевірки, в ході якої було з’ясовано, що у відповідності до бухгалтерських документів відповідача основним видом його діяльності є діяльність в сфері геодезії, гідрографії та гідрометеорології, якому відповідає страховий тариф 1,68% від фактичних витрат на оплату праці найманих працівників. За таких обставин відповідач сплачував внески не за тим страховим тарифом, а тому позовні вимоги щодо стягнення недоїмки, на думку позивача, є заявленими обґрунтовано.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,  заперечення позивача на апеляційну скаргу, дослідивши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення представників сторін,  судова колегія погоджується із висновками суду першої інстанції та вважає, що суд правомірно задовольнив адміністративний позов, виходячи з наступного.

Під час судового розгляду було встановлено що Сумська регіональна філія державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" в інтересах якої виступає Державне підприємство "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" як головне підприємство згідно зі ст. 6,7 Закону України „Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату  працездатності” є страхувальником, а тому у відповідності до ст. 45 Закону зобов'язане сплачувати страхові внески до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Під час перевірки правильності нарахування, повноти і своєчасності перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (акт № 204 від 16.06.06 р.) була виявлена заборгованість відповідача перед Фондом в розмірі 23 146 грн. 26 коп. (20 469,65 грн. недоїмка та 2676,61 грн. пеня за порушення строку сплати страхових внесків).

В судовому засіданні представник позивача пояснила, що на підставі досліджених в ході проведеної перевірки  бухгалтерських документів відповідача було встановлено, що основним видом діяльності є не діяльність в галузі будівництва та архітектури – інжирінг, а діяльність в сфері геодезії, гідрографії та гідрометеорології (КВЕД 74.20.3), що і було зазначено відповідачем у розрахунковій відомості за 4 квартал 2004 р. Відомості надані з розподілу чисельності працівників відповідача, річного фактичного обсягу реалізованої продукції за видами послуг, робіт за 2005 р. також відображають питому вагу в обсязі реалізованих послуг з геодезії, гідрографії та гідрометеорології, що відповідає страховому тарифу 1,68 %.

Дослідивши обставини справи, судова колегія не приймає до уваги доводи відповідача щодо неправомірності зміни виду діяльності та застосуванням Фондом іншого страхового тарифу, заперечення щодо складеного акту перевірки №204 ві16.06.2006 р., оскільки визначення основного виду діяльності підприємства є правом відповідача і здійснюється ним самостійно. Відповідачем не надано доказів оскарження результатів перевірки в судовому порядку, чи доказів погашення заборгованості в добровільному порядку.

Оскільки відповідачем належних доказів в обґрунтування доводів апеляційної скарги не надано, подана апеляційна  скарга вважається необґрунтованою та задоволенню не підлягає, оскаржувана постанова Господарського суду м. Києва від 23.11.2006 р. у справі  №46/293-А  відповідає матеріалам справи, чинному законодавству та прийнята з додержанням норм матеріального і процесуального права,  підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись п. п. 1, 6, 7 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, ст. ст. 17, 184-185, 195, п.1 ст.198, 200, 205, 206,  Кодексу адміністративного судочинства України, суд, –

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства „Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах” залишити без задоволення.

Постанову Господарського суду м. Києва від 23.11.2006 р. у справі  №46/293-А залишити  без змін.

Матеріали адміністративної справи №46/293 - А повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді