ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

10 липня 2007 р.

№ 3/423-06

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого, судді          Кузьменка М.В.,

судді                                        Васищака І.М.,

судді                                        Палій В.М.,

розглянувши
касаційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу
№117

на                   рішення господарського суду
Сумської області від 08.08.2006р.

у справі         №3/423-06

за позовом           Приватного підприємця ОСОБА_1

до                       1) Виробничо-комерційного
підприємства "Кварта-ЛТД";

2) Товариства з обмеженою
відповідальністю "Технокомплект"

про                      визнання права власності
на приміщення,

ВСТАНОВИВ:

Житлово-будівельний кооператив №117
звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на рішення
господарського суду Сумської області від 08.08.2006р. у справі №3/423-06,
водночас заявивши клопотання про відновлення пропущеного процесуального строку
для її подання.

Вказана касаційна скарга не може
бути прийнята до розгляду з таких підстав.

Відповідно до статті 107
Господарського процесуального кодексу (ГПК) України, правом касаційного
оскарження прийнятих у справі судових актів наділені сторони у справі,
прокурор, а також особи, яких не було залучено до участі у справі, якщо суд
прийняв рішення чи постанову, що стосуються їх прав та обов'язків.

Особа, що подала скаргу, не є
стороною у справі. Звертаючись з даною касаційною скаргою, кооператив  не вказує, яким чином ухвалене у даній справі
рішення суду стосуються його прав та обов'язків.

З матеріалів справи вбачається, що
судом першої інстанції не ухвалювалось рішення відносно прав та обов'язків ЖБК
№117.

Так, рішенням господарського суду
Сумської області від 08.08.2006р. у справі №3/423-06  визнано за Приватним підприємцем ОСОБА_1
право власності на нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 площею 250,8
кв.м., придбані у ТОВ "Технокомплект" та площею 108 кв.м., придбані у
ВКП "Кварта-Лтд".

Отже, враховуючи, що предметом
розгляду у даній справі не є зобов'язання ЖБК №117 здійснювати чи не
здійснювати будь-які дії, і судом першої інстанції не вирішувалося питання
стосовно прав та обов'язків скаржника, то у прийнятті поданої касаційної скарги
слід відмовити.

Окрім того, посилання скаржника на
те, що оскаржуване рішення впливає на його права, як  власника спірних приміщень, нічим не
підтверджено.

Перераховане державне мито у сумі
42,50 грн. відповідно до квитанції від 04.06.2007р. підлягає поверненню
скаржнику з державного бюджету на підставі п.2 ст.8 Декрету Кабінету Міністрів
України від 21 січня 1993р. “Про державне мито”.

Керуючись ст.ст.47, 107 ГПК
України,  колегія суддів

УХВАЛИЛА:

1. Відмовити Житлово-будівельному
кооперативу №117 у прийнятті касаційної скарги на рішення господарського суду
Сумської області від 08.08.2006р. у справі №3/423-06, повернувши скаржнику
касаційну скаргу та додані до неї документи.

2. Видати Житлово-будівельному
кооперативу №117  довідку на повернення з
державного бюджету 42,50 грн. державного мита, перерахованого відповідно до
квитанції  від 04.06.2007р.

Головуючий,  суддя
М.В.Кузьменко

Суддя
І.М.Васищак

Суддя
В.М.Палій