ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

11 квітня 2007 р.

№ 23/405-б

Судова
колегія Вищого господарського суду України у складі :

Полякова Б.М., -головуючого
(доповідач у справі),

Катеринчук Л.Й.

Ткаченко Н.Г.

розглянувши касаційну скаргу

ТОВ “МКЛ”, м. Київ

на ухвалу

від 25.04.2006 р. господарського
суду м. Києва

у справі

№ 23/405-б господарського
суду м. Києва

за заявою

ВАТ “Київський річковий порт”, м.
Київ

до

ТОВ “МКЛ”, м. Київ

про

банкрутство

арбітражний керуючий

ОСОБА_1.

в судовому
засіданні взяли участь представники:

ДПІ у Шевченківському р-ні м.
Києва

Семілєтова Ю.В., довір.; Стеценко
О.Л., довір.;

Київського міського центру
зайнятості

Сілантьєва О.С., довір.;

ВАТ “Київський річковий порт”

Кішинський Д.Г., довір.;

боржника

Гутник В.В., директор

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м.
Києва від 12.05.2003 р. порушено провадження у справі № 23/405-б про
банкрутство ТОВ “МКЛ”.

У подальшому винесені у справі
судові рішення неодноразово скасовувались судами різних інстанцій.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 20.02.2006 р. за результатами підготовчого засідання визнано грошові вимоги
ініціюючого кредитора - ВАТ “Київський річковий порт” до боржника в сумі 145
359,20 грн. і зобов'язано його опублікувати оголошення про порушення справи про
банкрутство, а також призначено розпорядника майна боржника арбітражного
керуючого ОСОБА_1

Ухвалою господарського суду
м. Києва від 25.04.2006 р. (суддя Хоменко М.Г.) за результатами попереднього
засідання затверджено реєстр вимог кредиторів боржника на загальну суму 180
387,49 грн., у т.ч. 13 762,07 грн. неустойки.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою,
боржник у справі - ТОВ “МКЛ” звернувся до Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду м.
Києва від 25.04.2006 р.

На думку заявника касаційної
скарги, судом першої інстанції його не було належним чином повідомлено про час
і місце судового засідання у справі, чим порушено норми процесуального права, а
саме п. 9 ст. 129 Конституції України,
ч. 3 ст. 43, ст. 22 ГПК України.

21.03.2007 р. у судовому засіданні
Вищого господарського суду України
було оголошено перерву до 11.04.2007 р.

Заслухавши пояснення представників
сторін, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали
справи, проаналізувавши застосування судом норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів дійшла висновку,
що касаційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону
України “Про відновлення платоспро можності боржника або визнання його
банкрутом” (далі -Закон) у попередньому засіданні господарський суд розглядає
реєстр вимог кредиторів, вимоги кредиторів, щодо яких були заперечення боржника
і які не були включені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів.

Положеннями ч. 1 вказаної статті
Закону передбачено, що про попереднє засідання суду повідомляються сторони, а
також інші учасники провадження у справі про банкрутство, визнані такими
відповідно до цього Закону.

З матеріалів справи вбачається, що
ухвала підготовчого засідання суду від 20.02.2006 р., якою було призначено
попереднє засідання у справі на 25.04.2007 р., була направлена боржнику -ТОВ
“МКЛ” за адресою, зазначеною в заяві ВАТ “Київський річковий порт” про
порушення справи про банкрутство: м. Київ, вул. Якіра, 19.

Втім, боржник у справі звертався до
господарського суду м. Києва з клопотанням від 23.01.2004 р. № 85 про зміну
адреси (а.с. 24, т. 3), в якому просив направляти всі процесуальні документи по
справі за своїм фактичним місцезнаходженням: м. Київ, вул. Межигірська, 43.

Також, вказану адресу, а саме: м.
Київ, вул. Межигірська, 43,  зазначено в
оголошенні про порушення справи про банкрутство ТОВ “МКЛ”, опублікованому в
газеті “Урядовий кур'єр” № 43 за 03.03.2006 р. на виконання вимог ухвали
підготовчого засідання суду від 20.02.2006 р.

Згідно з ч. 5 ст. 11 Закону газетне
оголошення про порушення справи про банкрутство має містити поштову адресу
боржника. При цьому, як ГПК України, так і Закон містять посилання лише на
поштову адресу сторони у справі.

Отже, змінивши свою поштову адресу,
учасник справи вправі повідомити суд про необхідність направлення процесуальних
документів у справі за новою адресою з метою належного повідомлення його про
час і місце засідання суду.

Відповідно до ст. 129 Конституції
України основними засадами судочинства є: законність, рівність усіх учасників
судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в
наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості,
гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами.

Згідно з ч. 4 ст. 6 Закону України
“Про судоустрій України” ніхто не може бути позбавлений права на участь у
розгляді своєї справи у визначеному процесуальним законом порядку в суді
будь-якого рівня.

Право сторін брати участь в
господарських засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів,
заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення господарському суду,
наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникають у ході судового
процесу, заперечувати проти клопотань і доводів інших учасників судового
процесу передбачено ст. 22 ГПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 11110
ГПК України порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку
підставою для скасування рішення місцевого або постанови апеляційного
господарського суду, якщо справу розглянуто судом за відсутності будь-якої із
сторін, не повідомленої належним чином про час і місце засідання суду.
Неповідомленою належним чином про час і місце засідання суду слід вважати
сторону, щодо якої судом не було дотримано усіх вимог ст. 64 ГПК України.

Як вбачається з матеріалів справи,
ухвала попереднього засідання суду від 25.04.2006 р. винесена за відсутності
представників боржника.

Враховуючи вищенаведене, не можна
визнати, що боржника було належним чином повідомлено про час і місце вказаного
засідання суду.

Беручи до уваги зазначене, колегія
суддів дійшла висновку, що ухвала, винесена за результатами попереднього
засідання суду, підлягає скасуванню.

На підставі наведеного та керуючись
ст. 129 Конституції України, ст. 15 Закону України “Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” та ст. ст. 64, 1115,
1117, 1119 -11111, 11113 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційну скаргу ТОВ “МКЛ”
задовольнити.

2.          Ухвалу господарського суду м. Києва
від 25.04.2006 р. у справі № 23/405-б скасувати.

Головуючий
Б.М. Поляков

Судді                                                                                               Л.Й.
Катеринчук

Н.Г. Ткаченко