ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2007 р.
№ 43/407

Колегія  суддів  Вищого господарського суду України  у складі:

Головуючого  судді                                              Кузьменка М.В.,

суддів                                                                       Васищака І.М.,

Палій В.М.,

розглянувши            касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Завод "Березівські мінеральні води" на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 10.05.2007р. та рішення господарського суду Донецької області  від 13.02.2007р.

у  справі                     №43/407 господарського суду Донецької області

за позовом                 Відкритого акціонерного товариства

"Завод "Березівські мінеральні води"

до відповідача          Товариства з обмеженою відповідальністю "Уском"

про                              стягнення 13 470,81грн.

за участю представників:

ВАТ "Завод "Березівські мінеральні води" –не з’явилися;

ТОВ "Уском" –не з’явилися

в с т а н о в и л а :

Відкрите акціонерне товариства "Завод "Березівські мінеральні води" звернулося до господарського суду Донецької області з позовом та просило суд стягнути з відповідача –Товариства з обмеженою відповідальністю “Уском"  13470,81грн. у т.ч. 10 246,44грн. основної заборгованості за поставлений товар, 393,71грн. процентів за користування грошовими коштами, 817,68грн. пені за період з 16.06.2006р. по 27.11.2006р., 480,99грн. в рахунок 10% річних, 307,37грн. збитків від інфляції, 1 224,62грн. в рахунок відшкодування витрат на оплату юридичної допомоги.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на порушення відповідачем умов договору №36-506 від 14.04.2005р., який укладено між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Пивоварений завод "Нова Баварія", в частині повної оплати у встановлений договором строк товару, поставленого згідно накладних №№РН-178220 від 27.12.2005р., №РН-179310 від 05.04.2006р. При цьому, позивач вказує на те, що право вимагати від відповідача виконання зобов’язань за вказаним договором у нього виникло в силу угоди №10 від  29.05.2006р., відповідно до якої йому ТОВ "Пивоварений завод "Нова Баварія"  передано право вимоги  (а.с.2-3).

До прийняття рішення відзиву від відповідача не надійшло.

Рішенням господарського суду Донецької області від 13.02.2007р. у  позові відмовлено (а.с.55-56).

Відмовляючи у задоволенні заявлених вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено факту поставки, оскільки:

-  поставка 05.04.2006р. здійснена в порушення умов договору без повної оплати покупцем попередньої партії товару;

- накладна №РН-179310 від 05.04.2006р. не містить доказів того, що товар поставлений саме відповідачу;

- довіреність на отримання товару видана 06.04.2006р., разом з тим, поставка за накладною датована 05.04.2006р.,

- строк дії договору №36-506 закінчився 31.12.2005р., у зв’язку з чим не можна вважати, що поставка здійснена у межах договору.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 10.05.2007р. рішення господарського суду Донецької області від 13.02.2007р. залишено без змін (а.с.92-93).

Не погоджуючись з прийнятими у справі судовими актами, ВАТ "Завод "Березівські мінеральні води" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою та просить їх скасувати, а заявлені позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Вимоги касаційної скарги мотивовані порушенням судами норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при винесенні оспорюваних судових актів, знаходить касаційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції між  ТОВ "Пивоварений завод "Нова Баварія" та ТОВ "Уском" укладено договір №36-506, який є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов’язань, а саме майново-господарських зобов’язань.

Так, ст.173 ГК України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених законами України, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Однією з підстав виникнення господарського зобов’язання, згідно ст.174 ГК України, є господарський договір.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.175 ГК України, майново-господарські зобов’язання, які є одним із видів господарських зобов’язань, - це цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За умовами даного договору, ТОВ "Пивоварений завод "Нова Баварія" взяло на себе зобов’язання поставити товар у кількості, асортименті та за ціною, зазначеній у накладній, а відповідач –прийняти його та своєчасно оплатити на умовах, передбачених договором.

Спір у даній справі виник у зв’язку з невиконанням відповідачем зобов’язань за вищевказаним договором в частині оплати переданого товару згідно накладних №РН-178220 від 27.12.2005р., №РН-179310 від 05.04.2006р.

Судами встановлено, що право вимагати виконання відповідачем зобов’язань за цим договором у сумі 10 246,44грн перейшло до позивача відповідно до угоди №10 від 29.05.2006р., в силу якої ТОВ "Пивоварений завод "Нова Баварія" уступило позивачу  - ВАТ "Завод "Березівські мінеральні води" право вимоги за договором №36-506 від 14.04.2005р.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилався на те, що відповідачем не належним чином виконано свої зобов’язання за договором та оплачено товар, відпущений йому згідно вищезазначених накладних, не у повному обсязі, допустивши заборгованість у розмірі 10 246,44грн.

Відхиляючи заявлені позовні вимоги, суд першої інстанції вказав, що позивачем не доведено факту поставки товару відповідачу, з чим погодилась апеляційна інстанція. Однак, такого висновку суди дійшли неповно з’ясувавши обставини справи, які підлягали встановленню для правильного вирішення спору у даній справі.

Так, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України,  що визначено ст.175 ГК України.

Відповідно до п.1 ст.193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

В силу ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Посилаючись на те, що поставка за накладною №РН-179310 від 05.04.2006р. здійснена в порушення умов договору, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не здійснена оплата попередньої поставки.

Так, умовами договору передбачено, що відповідач здійснює попередню оплату товару у розмірі 100% шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок ТОВ "Пивоварений завод "Нова Баварія" або внесення у касу товариства. При цьому, договором передбачено, що відвантаження товару здійснюється по факту надходження коштів, а кожна наступна поставка здійснюється після здійснення оплати попередньої поставки (п. 2.4 договору).

Разом з тим, судами не взято до уваги те, що договором також передбачена можливість відстрочення платежу до 21 дня з моменту поставки товару за згодою постачальника (п.2.4 договору).

Таким чином, судам необхідно було з’ясувати чи домовлялись сторони договору №36-506 від 14.04.2005р. щодо відстрочення платежу за товар, що поставлений відповідно до зазначених накладних. Для з’ясування вищевказаного питання, суд першої інстанції не позбавлений можливості витребувати відповідне пояснення у ТОВ "Пивоварений завод "Нова Баварія".

В силу ст.ст.518,519 ЦК України, боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов’язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора; первісний кредитор у зобов'язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги.

Враховуючи положення вищенаведених норм, суд першої інстанції, не був позбавлений можливості залучити ТОВ "Пивоварений завод "Нова Баварія" в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору у порядку, визначеному ст.27 ГПК України.

Крім того, оскільки договір передбачає попередню оплату товару, для встановлення чи виконав відповідач взяті на себе зобов’язання, суд може витребувати дані щодо руху коштів на рахунках ТОВ "Пивоварений завод "Нова Баварія" (попередньо встановивши їх реквізити у податкових органах) за відповідній період та касову книгу товариства.

Відхиляючи доводи позивача щодо поставки товару згідно накладної №РН-179310 від 05.04.2006р., суди виходили з того, що договір  відповідно до його п.10.2 діє до 31.12.2005р.

Поряд з цим, судами не надана оцінка п.10.4 договору, відповідно до якого, у разі, якщо жодна із сторін за 10 днів до закінчення строку дії договору не повідомила іншу сторону про розірвання договору, строк його дії автоматично продовжується на кожний наступний рік за умови відсутності заперечень жодної із сторін.

Таким чином, суду необхідно з’ясувати, чи розірваний зазначений договір у встановленому порядку.

Неповне з’ясування судом обставин справи, що підлягали встановленню для правильного вирішення спору у даній справі, та невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи є порушенням норм процесуального права, зокрема, ст.ст.47,34,38,43 ГПК України.

Допущені порушення норм процесуального права, що призвели до неповного з’ясування обставин справи, не можуть бути усунуті судом касаційної інстанції, враховуючи межі перегляду справи у касаційній інстанції, визначені ст.1117 ГПК України.

За таких обставин, прийняті у справі судові акти підлягають скасуванню, а справа передачі на новий розгляд до суду першої інстанції

З матеріалів справи також вбачається, що в жодне судове засідання відповідач не з’явився і відзиву суду не надав. При цьому, направлені йому судами обох інстанцій поштові відправлення (за виключенням, направленого 29.01.2007р. /а.с.42/) повернуті відділенням зв’язку у зв’язку з закінченням строку зберігання (а.с.29-30,80,95) та відміткою про те, що товариство за такою адресою не зареєстровано (а.с.78).

Враховуючи зазначене, під час нового розгляду спору у даній справі, суд, з метою забезпечення реалізації відповідачем його процесуальних прав, зокрема, брати участь у засіданнях та надавати докази, що відповідає вимогам ст.42,ч.3 ст.43 ГПК України, не позбавлений можливості витребувати дані щодо місцезнаходження відповідача у органів статистики або реєстрації. Так, наявна у справі довідка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, видана станом на 11.01.2007р., але даних щодо місцезнаходження відповідача не містить (а.с.35), а в копії свідоцтва про державну реєстрацію відповідача зазначена адреса станом на момент реєстрації –10.04.2003р. (а.с.24).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119- 11111 ГПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

1.          Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства “Завод "Березівські мінеральні води" задовольнити частково.

2.          Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 10.05.2007р. та рішення господарського суду Донецької області від 13.02.2007р. скасувати.

3.          Справу передати  на новий розгляд до господарського суду Донецької області.

Головуючий  суддя                                                       Кузьменко М.В.

Судді                                                                                Васищак І.М.

Палій В.М.