ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2007 р.
№ 17/459-06

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Козир Т.П.- головуючого, Мележик Н.І, Плюшка І. А, за участю представника: позивача –Кендюшенка А.О. дов. від 1.06.2007 року та відповідача –Бондаренка К.М. дов. №1816 від 11.05.2007 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві касаційну скаргу ВАТ "Сумиобленерго" на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 5 лютого 2007 року у справі господарського суду Сумської області за позовом ВАТ "Сумиобленерго" до ТОВ "Сумитеплоенерго" про стягнення 25175,80 грн. та за зустрічним позовом ТОВ "Сумитеплоенерго" до ВАТ "Сумиобленерго" про визнання недійсним п. 2 додатку №4 до договору про постачання електричної енергії № СОЕ-5 від 27 вересня 2005 року,

У С Т А Н О В И В:

У липні 2006 року ВАТ "Сумиобленерго" звернулось до суду з позовом до ТОВ "Сумитеплоенерго"  про стягнення боргу в сумі 25 175 грн. 80 коп., у тому числі 14 382 грн. 66 коп. пені, 8 525 грн. 12 коп. втрати коштів від інфляції та 2 268 грн. 02 коп. - 3 % річних.

ТОВ "Сумитеплоенерго" звернулось з зустрічною позовною заявою про визнання недійсним п. 2 додатку №4 до договору про постачання електричної енергії №СОЕ-5 від 27 вересня 2005 року щодо сплати планових платежів в розмірі 30 % та 70%, вказуючи на те, що даний пункт суперечить нормам чинного законодавства.

Рішенням господарського суду Сумської області від 30 жовтня 2006 року в задоволенні первісного позову відмовлено.

Зустрічний позов задоволено повністю. Визнано недійсним п. 2 додатку №4 до договору про постачання електричної енергії №СОЕ-5 від 27 вересня 2005 року щодо сплати планових платежів в розмірі 30 % та 70%., укладеного між ВАТ "Сумиобленерго" і ТОВ "Сумитеплоенерго".

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 5 лютого 2007 року апеляційну скаргу ВАТ "Сумиобленерго" задоволено частково.

Рішення господарського суду Сумської області скасовано та прийнято нове, яким первісний позов задоволено частково.

З ТОВ "Сумитеплоенерго" стягнено 936, 68 грн. пені та 147,70 грн. - 3 % річних. В задоволенні зустрічного позову відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить повністю скасувати рішення господарського суду Сумської області від 30 жовтня 2006 року та частково скасувати постанову Харківського апеляційного господарського суду і прийняти нове рішення, яким позовні вимоги ВАТ "Сумиобленерго" задовольнити в повному обсязі.

Зазначає, що Харківським апеляційним господарським судом помилково не застосовано положення ст. ст. 509, 526, 625 ЦК України та порушено ст. 83 ГПК України.

Стверджує, що інфляційні нарахування та три проценти річних не є неустойкою, а тому не можуть бути зменшені судом. Наголошує, що пеня може бути зменшена судом тільки у виняткових випадках, на які повинно бути обґрунтування.

У судовому засіданні оголошувалась перерва.

Вислухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що 27 вересня 2005 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №СОЕ-5 на користування електричною енергією.

Пунктом 1 додатку №4 до договору передбачено, що розрахунковим вважається період з 1 числа місяця до такого ж числа наступного місяця.

Згідно з п. 2 додатку № 4 до договору відповідач повинен був протягом розрахункового періоду здійснювати 2 планових платежі на поточний рахунок із спеціальним режимом використання у співвідношеннях: до 10 дня розрахункового періоду 70 % і до 20 дня розрахункового періоду 30 %.

Судами встановлено, що відповідач здійснював оплату за електричну енергію один раз за фактичними показниками засобів обліку на початку періоду, наступного за розрахунковим.

Заборгованості за спожиту електроенергію відповідач не має.

Також встановлено, що саме невиконання відповідачем умов п. 2 додатку №4 до договору стосовно умов оплати стало для ВАТ "Сумиобленерго" підставою для звернення з позовом.

Відповідно до положень ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України.

Судом встановлено, що  зі змісту п. 2 додатку №4 до договору №СОЕ-5 27 вересня 2005 року не вбачається підстав для визнання його недійсним в розумінні ст. 215 ЦК України.

Статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом…

Крім того, відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Недійсність спірного пункту додатку № 4 до договору прямо не встановлена в законі.

З викладеного вбачається, що підстави для визнання недійсним п. 2 додатку №4 до договору №СОЕ-5 27 вересня 2005 року у суду відсутні.

Крім того, як вбачається з постанови суду апеляційної інстанції, позивачем на виконання ухвали Харківського апеляційного господарського суду від 15 січня 2007 року надано розрахунок суми позову, відповідно до якого відповідачу нараховано пеню за період з 1 листопада 2005 року по 1 травня 2006 року в сумі 936, 68 грн. та 3 % річних  за цей період в сумі 147,70 грн.

Судом встановлено, що в судовому засіданні сторони погодились з правильністю нарахування пені та 3% річних.

Наведене спростовує доводи, викладені в касаційній сказі, оскільки останні суперечать встановленим судом обставинам справи.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору …

Вбачається , що не дивлячись на відсутність боргу, відповідач допустив неналежне виконання умов договору.

Враховуючи викладене, Вищий господарський суд України, знаходить підставними висновки, викладені в постанові суду апеляційної інстанції, в зв'язку з чим остання скасуванню чи зміні не підлягає.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117 –1119 ГПК України, Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Харківського апеляційного господарського суду від 5 лютого 2007 року - без зміни.

Головуючий                                                                           Т. Козир

Судді                                                                               Н. Мележик

І. Плюшко