ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.06.07р.

Справа № 30/207-07

За позовом:  товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "Атра" ЛТД, м. Дніпропетровськ

До відповідача:   товариства з обмеженою відповідальністю "Руш", м. Дніпропетровськ

Про: стягнення збитків в розмірі 5300 грн.

Суддя   Євстигнеєва Н.М.

Секретар судового засідання: Ворошило О.М.

Представники:

Від позивача: Стасюк О.М., довіреність від 19.04.2007 року, представник

Від відповідача: Шуманов О.М., довіреність № 14/4 від 14.05.2007 року, юрисконсульт

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "Атра" Лтд (м. Дніпропетровськ)  звернувся з позовом до суду, яким просить  стягнути з відповідача, товариства з обмеженою відповідальністю "Руш" (м. Дніпропетровськ) на відшкодування збитків у зв’язку з пошкодженням об’єкта оренди, переданого у користування орендареві за  договором оренди №02/12 не житлового приміщення  від 02.12.2005 року 5300 грн., судові витрати по справі покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за договором оренди нежитлового приміщення №02/12 від 02.12.2005 року відповідачу передано у користування нежитлове приміщення загальною площею 181,1 м2, розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Боброва, 19, для розміщення магазину роздрібної торгівлі товарами непродовольчої групи та надання супутніх послуг. Зазначений договір припинив дію з 12.04.2006 року. Позивач зазначає, що відповідач не здійснив ремонтних робіт по усуненню пошкоджень та в порушення умов договору, не привів приміщення у стан не гірший, ніж на момент його прийому в оренду.

Позивач мотивує позовні вимоги тим, що  відповідачем визнано факт  пошкодження орендованого майна та запропонував  узгодити порядок відшкодування збитків, про що був складений проект  додаткової угоди до договору. У акті приймання-передачі від 13.03.2006 року посадовими особами з боку відповідача, було зафіксовано розмір збитків, які підлягають відшкодуванню у зв’язку з необхідністю відновлення об’єкта оренди у розмірі 5300 грн.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує, вважає їх безпідставними та просить в їх задоволенні відмовити. Відповідач зазначає, що проект додаткової угоди від 17.02.2006 року, доданий позивачем як доказ понесення пошкоджень об’єкту оренди відповідачем взагалі не можна  брати до уваги, а тим більше як доказ яким встановлено факт понесення зазначених збитків, оскільки він не підписаний жодною стороною.

Якщо вважати акт від 13.03.2006 року як документ, яким  встановлено факт спричинення  вищезазначених пошкоджень об’єкту оренди, то, відповідно до цього акту (п.5), ключі від об’єкту оренди було передано позивачу 13.03.2006 року, тобто з урахуванням ст. 786 Цивільного кодексу України строк позовної давності за вимогами позивача закінчився 14.03.2007 року.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України у справі оголошувалась перерва з 15.05.2007  року на 22.05.2007 року та з 22.05.2007 року на 12.06.2007 року.

Клопотання про застосування засобів технічної фіксації судового процесу при розгляді справи учасниками судового процесу не заявлялась (ст.81-1 Господарського процесуального кодексу України).

За згодою представників сторін у судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

02 грудня 2005 року між товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційною фірмою „Атра” ЛТД (орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю „Руш” (орендар)  був укладений договір №02/12 оренди не житлового приміщення, відповідно до пункту 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування не житлове приміщення (об’єкт оренди), яке належить орендодавцю на підставі свідоцтва про право власності, розташований за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Боброва, буд. 19-А, загальною площею 181,1 м2 торгівельна площа -117,9 м2, площа підсобних приміщень –63,2 м2.

Вартість об’єкту оренди за домовленістю сторін станом на 02.12.2005 року складає 2525000,00грн. (п.1.1.5 договору).

Об’єкт оренди вважається переданим/прийнятим в користування чи повернутим з користування з моменту підписання Акту приймання-передання. Датою приймання-передання об’єкта оренди є дата підписання акта приймання-передання (п.2.5 договору).

На виконання умов цього пункту договору позивач та відповідач підписали акт приймання-передачі орендованого майна в оренду від 02.12.2005 року згідно якого орендодавець прийняв в оренду не житлове приміщення, розташоване по вул. Боброва,19а, загальна площа 181,1 м2, торгівельна площа 117,9 м2, площа підсобних приміщень –63,2 м2, вартістю 2 525 000,00грн.

Відповідно до 5.3.2 договору орендар має право робити зміни та поліпшення  орендованого приміщення за свій рахунок  відповідно до мети, передбаченої  в п.1.3 цього договору, з письмової згоди орендодавця.

12.12.2005 року товариство з обмеженою відповідальністю „Руш” звернулося до товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми „Атра” ЛТД  (лист №763) із проханням  надати дозвіл на  демонтаж і реконструкцію парапету плоскої крівлі та козирка над входом, виготовлених із оцинкованого листового заліза, розташованих на фасадній зовнішній частині об’єкта оренди. По закінченню договірних відносин  орендар зобов’язувався відновити вищезазначені частини орендованого об’єкту (а.с. 21).

Гарантійним листом  від 15.12.2005 року (вих. №15/1Д) товариство з обмеженою відповідальністю „Руш” гарантувало після закінчення договірних відносин та до підписання акту приймання-передачі провести монтаж та установку плоскої крівлі і козирка над входом, виготовлених із оцинкованого листового заліза, розташованих на фасадній зовнішній частині об’єкта оренди, демонтаж яких проведений відповідно листа-погодження №763 від 12.12.2005 року (а.с. 20).

28.12.2005 року товариство з обмеженою відповідальністю „Руш” гарантійним листом за вих. №842 зобов’язувалося після  закінчення договірних відносин та до підписання акту приймання –передачі провести заміну 6-ти напольних плиток, просвердлених для встановлення турнікету (а.с. 22).

Відповідно до п.4.2.7 договору  орендар зобов’язаний  після закінчення терміну дії договору та/або його достроковому припиненні  повернути об’єкт оренди за актом приймання-передачі орендодавцеві в стані, придатному для нормального  функціонування.

Згідно п.9.1 договору договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом 11 (одинадцяти місяців), а саме: до 01.11.2006 року, включно.

Відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України факти,   встановлені  рішенням  господарського  суду  (іншого органу,  який  вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи,  не  доводяться  знову  при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 15.06.2006 року у справі №30/143 встановлено, що договір оренди №02/12 вважається розірваним з 12 квітня 2006 року.

13.03.2006 року товариством з обмеженою відповідальністю „Руш” (орендар) підписаний акт  приймання-передачі нежитлового приміщення в оренду, відповідно до п.5 якого ключі від орендованих приміщень передані генеральному директору Ісса Т.М. (ТОВ ВКФ “Атра” ЛТД). Також в акті зазначено, що на момент  передачі приміщення наявні пошкодження, які не усунені орендарем, на загальну суму 5300 грн., яку орендар зобов’язується компенсувати (а.с. 19).

Позивач просить стягнути з відповідача збитки у зв’язку з пошкодженням об’єкта оренди, переданого у користування орендареві за  договором оренди №02/12 не житлового приміщення  від 02.12.2005 року  в розмірі 5300 грн., проти чого заперечує відповідач, що і є причиною виникнення спору.

При цьому позивач посилається на ч.2 ст.615,779,785 Цивільного кодексу України.

Суб’єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов’язання  належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (п.1 ст.193 Господарського кодексу України).

У  разі  припинення  договору  найму  наймач  зобов'язаний негайно  повернути  наймодавцеві  річ  у стані,  в якому вона була одержана,  з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі (ст. 785 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п.2.7 договору  приміщення вважається повернутим  орендодавцю з моменту підписання сторонами відповідного акту про повернення в стані не гіршому ніж на момент прийому приміщення відповідно до акту приймання об’єкта оренди.

Після встановлення факту розірвання договору оренди з 12.04.2006 року сторони не складали та не підписували акт приймання-передачі орендованого майна.

Позивач посилається на листи відповідача №842 від 28.12.2005 року, №15/1Д від 15.12.2005 року, якими останній гарантував виконання робіт: по монтажу і встановлення плоскої покрівлі і козирка над входом, виготовлених із оцинкованого листового залізаю розташованого на фасадній зовнішній частині об’єкта оренди, демонтаж яких було проведено згідно з листом –узгодженням від 12.12.2005 року; проведення робіт по заміні 6 –ти плиток для підлоги, просвердлених для встановлення турнікету.

Відповідно до ст. 779 Цивільного кодексу України наймач зобов'язаний усунути погіршення речі, які сталися з його вини.

У разі неможливості відновлення речі наймодавець має право вимагати відшкодування завданих йому збитків.

Позивач не довів неможливість відновлення орендованого майна відповідачем, з вимогою про виконання робіт, вказаних в гарантійних листах, позивач не звертався.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

У позовній заяві позивач посилається на те, що збитки заподіяні внаслідок того, що після прийняття приміщення в оренду відповідачем було пошкоджено зовнішній вигляд та внутрішнє оздоблення об’єкта оренди, а саме: пошкоджено дах, затоплена стеля, знищено відливи, пошкоджено пластикову стелю, пошкоджено внутрішні електромережі, розбито електророзетки, обпалено стіни та підлогу, знищено кабель високовольтної лінії, пошкоджено керамічну плитку 6 шт., вхідні двері. Доказів на підтвердження цих обставин позивачем не надано.

Акт приймання-передачі приміщення від 13.03.2006 року, підписаний представниками відповідача не підтверджує наявність вищезазначених пошкоджень та не встановлює факт нанесення цих пошкоджень саме відповідачем.

Оскільки всі зміни та доповнення до договору після підписання останнього оформлюються письмово, узгоджуються та підписуються сторонами, проект додаткової угоди від 17.02.2006 року не підписаний сторонами, наданий позивачем у якості доказу, не може бути прийнятий судом.

Відповідно до частини 1 статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов’язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб’єкту,  права та законні інтереси якого порушено.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв’язок між протиправною поведінкою та шкодою; вина правопорушника. Тому позивач має довести не лише розмір збитків, завданих порушенням зобов’язання, але й сам факт порушення боржником його обов’язку та причинний зв’язок між цим порушенням та шкодою.

Під збитками розуміють майнову шкоду у грошовому виразі, зокрема, збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв’язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які вона зробила або мусить зробити для відновлення свого права (реальні збитки).

При цьому згідно з ч.1 ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, в тому числі неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного  виконання зобов’язання другою стороною.

Позивачем не обґрунтовано ціну позову та не вказано, які саме пошкодження, які відновлені позивачем, складають суму 5 300,00грн.

Щодо заперечень відповідача щодо спливу строку позовної давності слід зазначити, що договір оренди приміщення є розірваним з 12.04.2006 року (встановлено рішенням господарського суду від 15.06.2006 року), обов’язок повернути майно виникає з моменту припинення дії договору оренди (приміщення вважається повернутим орендодавцю з моменту підписання сторонами відповідного акту про повернення). Право відповідача повернути орендований об’єкт позивачу до припинення дії договору без згоди останнього умовами договору оренди не передбачено.

Належним чином оформленого акту приймання-передачі сторони не надали у зв’язку з його відсутністю. Доказів того, що відповідач перебував в орендованому приміщенні після припинення дії договору позивачем не надано.

Суд відхиляє посилання позивача на такі докази, як фототаблиця з фотокартками та копії договорів підряду на виконання ремонтних робіт, оскільки це не доводить нанесення пошкоджень та їх розмір, зазначених у позові,  відповідачем.

Письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ст.36 ГПК України).

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи те, що позивачем не надано належних доказів в обґрунтування своїх вимог та підтвердження факту нанесення відповідачем збитків у зв’язку з пошкодженням об’єкту оренди, доказів неможливості відновлення об’єкту оренди відповідачем, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.1, 33, 34,36,43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Суддя                                                            Н.М.Євстигнеєва

(Дата підписання рішення, оформленого відповідно до вимог

статті 84 Господарського процесуального кодексу України, - 16.06.2007 року).