ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

31 травня 2007 р.

№ 2-22/7583-2006

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Грейц К.В.,

суддів:

Глос О.І., Бакуліної С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу заявника

ДПІ в Сімферопольському районі
Автономної Республіки Крим

на рішення

господарського суду Автономної
Республіки Крим від 11.04.2006 р.

у справі

№2-22/7583-2006

господарського суду

Автономної Республіки Крим

за позовом

СПД ОСОБА_1

до

СПД ОСОБА_2

про

стягнення 152 065,03 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач -СПД ОСОБА_1 звернувся до
господарського суду з позовом до відповідача -СПД ОСОБА_2 про стягнення 152
065,03 грн. заборгованості, обґрунтовуючи позов тим, що відповідачем не
оплачена вартість продуктів харчування, одержаних згідно з договорами
купівлі-продажу від 01.01.2003 р., 01.01.2004 р. та 01.01.2005 р., умовами яких
передбачено оплату вартості кожної партії товару шляхом внесення готівкових
коштів до каси продавця.

Рішенням господарського суду
Автономної Республіки Крим від 11.04.2006 р. у справі №2-22/7583-2006 (суддя
Яковлєв С.В.) позов задоволено: стягнуто з СПД ОСОБА_2 на користь СПД ОСОБА_1
152 065,03 грн. суми боргу, 1 520,66 грн. держмита, 118,00 грн. витрат на
ведення процесу.

Відповідно до ст. 107
Господарського процесуального кодексу України касаційну скаргу на рішення
місцевого господарського суду, що набрало законної сили, та постанову
апеляційного суду мають право подати сторони у справі, а також особи, яких не
було залучено до участі у справі, якщо суд прийняв рішення чи постанову, що
стосується їх прав і обов'язків.

ДПІ в Сімферопольському районі
Автономної Республіки Крим звернулася з касаційною скаргою на рішення
господарського суду Автономної Республіки Крим від 11.04.2006 р. у справі
№2-22/7583-2006, в якій, посилаючись на незалучення її до участі у справі,
зазначила, що господарський суд прийняв рішення, що стосується її прав та
обов'язків, оскільки: по-перше, працівниками ДПІ за місяць до звернення СПД
ОСОБА_1 до господарського суду з позовною заявою у даній справі була проведена
планова документальна перевірка СПД ОСОБА_1 за період з 01.04.2003 р. по
30.09.2005 р., за результатами якої складено акт від 10.02.2006 р. та прийнято
податкове повідомлення-рішення від 22.02.2006 р. №НОМЕР_1 про застосування
штрафних санкцій, у т.ч. за непроведення через реєстратори розрахункових операцій
одержаних за торговельні операції з СПД ОСОБА_2 готівкових грошових коштів у
сумі 147 465,02 грн. (штрафні санкції в розмірі 738 515,10 грн. до СПД ОСОБА_1
було застосовано відповідно до п. 1 ст. 17 Закону України "Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг"); по-друге, порушення вимог Закону України "Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" підтверджено наданими самим позивачем (СПД ОСОБА_1)
при проведенні перевірки документами, а саме: податковими накладними та
прибутковими касовими ордерами, які свідчать про оплату СПД ОСОБА_2
одержаних від СПД ОСОБА_1 продуктів харчування (стягнення заборгованості
за неоплату яких є предметом даного позову); по-третє, у даний час на
розгляді в гос подарському суді Автономної Республіки Крим знаходиться
адміністративна справа за позовом СПД ОСОБА_1 до ДПІ у Сімферопольському районі
Автономної Республіки Крим про визнання недійсним вищезазначеного податкового
повідомлення-рішення від 22.02.2006 р. №НОМЕР_1 про застосування до СПД ОСОБА_1
штрафних санкцій за порушення порядку застосування реєстраторів розрахункових
операцій, в обґрунтування позовних вимог у якій СПД ОСОБА_1 посилається на
рішення господарського суду Автономної Республіки Крим у даній справі, яким
встановлено, що розрахунки за одержані СПД ОСОБА_2 продукти харчування взагалі
не проводилися, у зв'язку з чим спірна сума і не могла бути проведена
через реєстратори розрахункових операцій.

Сторони не скористалися своїм
процесуальним правом на участь своїх представників у судовому засіданні
касаційної інстанції.

Розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Вищого господарського суду
України вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги,
господарський суд першої інстанції виходив із того, що представник відповідача
підтвердив факт отримання від позивача продуктів харчування і визнав позовні
вимоги.

У підтвердження доводів касаційної
скарги про те, що рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від
11.04.2006 р. у справі №2-22/7583-2006 стосується прав та обов'язків ДПІ у
Сімферопольському районі Автономної Республіки Крим, заявником подано наступні
документи: ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим від 25.04.2006
р. у справі №2-25/7629-2006А; заяву СПД ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог в
адміністративній справі про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення
від 22.02.2006 р. №НОМЕР_1 ДПІ у Сімферопольському районі Автономної Республіки
Крим, копії податкових накладних, виданих СПД ОСОБА_1 СПД ОСОБА_2, і квитанції
до прибуткових касових ордерів, які свідчать про оплату СПД ОСОБА_2
одержаних від СПД ОСОБА_1 продуктів харчування (стягнення заборгованості за
неоплату яких є предметом даного позову).

Зазначені вище докази не були
предметом дослідження в господарському суді першої інстанції.

Крім того, колегія суддів Вищого
господарського суду України вважає за необхідне звернути увагу на те, що
відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі
всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги, для
господарського суду не є обов'язковим.

Відповідно до ст. 1117 Господарського
процесуального кодексу України касаційна інстанція не має права встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або
постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати
нові докази або додатково перевіряти докази.

З огляду на викладене, з
врахуванням меж повноважень касаційної інстанції, встановлених ст.ст. 1115,
1117 Господарського процесуального кодексу України справа підлягає
передачі на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи суду
першої інстанції слід взяти до уваги викладене у зазначеній постанові, вжити
всі передбачені чинним законодавством засоби для всебічного, повного та
об'єктивного встановлення обставин справи, прав та обов'язків сторін і, в
залежності від встановленого та у відповідності з вимогами закону, вирішити
спір.

Враховуючи викладене, керуючись
ст.ст. 1115, 1117, п. 3 ст. 1119, ст.ст.
11110, 11111 Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ДПІ в
Сімферопольському районі Автономної Республіки Крим на рішення господарського
суду Автономної Республіки Крим від 11.04.2006 р. у справі №2-22/7583-2006
задовольнити.

Рішення господарського суду Автономної
Республіки Крим від 11.04.2006 р. у справі №2-22/7583-2006  скасувати, а справу передати на новий розгляд
до господарського суду Автономної Республіки Крим.

Головуючий
К.Грейц

Судді                                                                                                        О.Глос

С.Бакуліна