ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

07.06.2007
Справа №2-26/4493-2007А

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Суддя господарського суду АР Крим Проніна О. Л. розглянувши матеріали адміністративної справи № 2-26/4493-2006А  07.06.2007р. у судовому засіданні, що почалося о 15:30 за участю секретаря судового засідання Комєдєва В.В.,

За участю представників:

Від позивача –  Мажара А.А., дов. у справі

Від відповідача – Дрищова Л.О., дов. у справі

ухвалив постанову о 16:00

За позовом  Джанкойського  споживчого товариства (м. Джанкой, вул.. Титова, 47)

До відповідача  Медведівської сільської ради (Джанкойський  район, с. Медведево, вул.. Леніна, 16)

Про визнання нечинним  рішення

Сутність адміністративної  справи:

Позивач -   Джанкойське  споживче товариство звернувся до Господарського суду АР Крим  з адміністративним позовом до відповідача - Медведівської сільської ради та просить суд  визнати нечинним та скасувати прийняте  на 18 сесії 23 скликання рішення  Медведівської сільської ради від 27.03.2001р. № 23/18-3 «Про затвердження актів  прийому – передачі  об’єктів соціальної інфраструктури  до комунальної власності» в частині магазинів № 75,76 в с. Медведівка, вул.. Леніна,  18, № 205 в с. Медведівка, № 78 в с. Медведівка, вул.. Леніна, 31, № 79 в с. Тургенево  та № 80  в с. Предмостне.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідачем оспорювані рішення прийняті  у порушення норм  чинного законодавства,  а саме ч. 2 ст. 19 Конституції України, п. 2 ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування»та з перевищенням наданих повноважень.

Крім того, до адміністративного позову позивачем  додане клопотання про забезпечення адміністративного позову, відповідно до якого позивач просить суд  зупинити  дію рішення  від 27.03.2001р. № 23/18-3 «Про затвердження актів прийому – передачі об’єктів соціальної інфраструктури  до комунальної власності» в частині магазинів  № 75,76 в с. Медведівка,   вул.. Леніна, 18, № 205 в с. Медведівка, № 78 в с. Медведівка, вул.. Леніна, 31,  № 79 в с. Тургенево та № 80 в с. Предмостне та заборонити відчуження  вищевказаних магазинів на користь третіх осіб.

Суд вважає вказане клопотання необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з оглядну на наступне.

Відповідно до п.1 ст. 117 Кодексу адміністративного судочинства України Суд  за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити    ухвалу    про    вжиття  заходів  забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам,  свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в   адміністративній  справі,  або  захист  цих  прав,  свобод  та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів,  або  для  їх відновлення  необхідно  буде докласти значних зусиль та витрат,  а також якщо очевидними є  ознаки  протиправності  рішення,  дії  чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Пунктом 3 ст. 117 Кодексу адміністративного судочинства України  встановлено, що Подання  адміністративного  позову,  а   також   відкриття провадження   в   адміністративній   справі   не   зупиняють   дію оскаржуваного рішення суб'єкта  владних  повноважень,  але  суд  у порядку  забезпечення  адміністративного  позову  може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи  його окремих положень,  що оскаржуються.

Згідно до ст.. 71 Кодексу адміністративного судочинства України Кожна  сторона  повинна  довести  ті  обставини,  на  яких ґрунтуються її вимоги та заперечення,  крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Однак, позивачем, у розумінні ст.. 71 та 117 Кодексу адміністративного судочинства України, при зверненні до суду з клопотання про  забезпечення адміністративного позову, не надано належних доказів існування обставин, які обумовлюють необхідність вжиття  заходів із забезпечення адміністративного позову.

Клопотання від 07.05.2007р. позивач просить суд  відновити пропущений річний строк, встановлений ст..99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду  за захистом  порушених прав, свобод та інтересів.

Відповідач надав суду відзив  на клопотання позивача  про відновлення  пропущеного строку для  подачі  позову та просить суд  у відновлення пропущеного строку  для звернення до суду позивачу відмовити, адміністративний позов залишити без розгляду.

Суд вважає вказане клопотання необґрунтованим з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 Розділу VII Прикінцеві та перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України цей Кодекс набирає чинності  з  1  вересня  2005  року  за винятком, встановленим пунктом 2 цього розділу.

Згідно до ст.. 99 Кодексу адміністративного судочинства України  Адміністративний  позов  може  бути  подано в межах строку звернення до адміністративного суду,  встановленого  цим  Кодексом або іншими законами.

Для  звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк,  який, якщо не встановлено інше,  обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна  була  дізнатися  про  порушення  своїх  прав,  свобод  чи інтересів.

Однак, оспорюване рішення прийняте та датоване 27.03.2001р., тобто до набрання чинності Кодексом адміністративного судочинства України, та, відповідно й, його положень, у зв’язку з чим посилання позивача на приписи ст.. 99 Кодексу адміністративного судочинства України є недоцільними та необґрунтованими, а клопотання про відновлення пропущеного строку на звернення до суду таким, що не підлягає задоволенню.

Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що у матеріалах справи наявне листування між позивачем та відповідачем за період з 2000 по 2002рр., в якому  відповідачем  вказувалось на наявність оспорюваного рішення.

Відповідач заперечує проти позовних вимог з мотивів, викладених у відзиві на адміністративний позов та просить суд в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Заявою від 18.05.2007р. позивач  змінив позовні вимоги та просить суд  визнати нечинним прийняте  на 18 сесії 23 скликання  рішення Медведівської  сільської ради  від 27.03.2001р.  № 23/18-3 «Про затвердження актів прийому – передачі об’єктів соціальної інфраструктури до комунальної власності»  в частині магазинів  № 75, 76 в с. Медведівка, вул.. Леніна, 18, № 205  в с. Медведівка,  № 78 в с. Медведівка, вул.. Леніна, 31, № 79 в с. Тургенево та № 80 в с. Предмостне.

Вказана заява прийнята судом до розгляду.

Заявою від 07.06.2007р. позивач  змінив позовні вимоги та просить суд  визнати нечинним прийняте  на 18 сесії  23 скликання рішення Медведівської сільської ради  від 27.03.2001р. № 23/18-3 «Про затвердження актів  прийому – передачі об’єктів  соціальної інфраструктури до комунальної власності» у частині магазинів № 75, 76 в с. Медведівка, вул.. Леніна, 18, № 205 в с. Медведівка, № 78 в с. Медведівка,  вул.. Леніна, 31, № 79 в с. Тургенево та № 80 в с. Передмостове.

Вказана заява прийнята судом до розгляду.

Розгляд справи відкладався у порядку ст.. 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши представників сторін, суд встановив наступне.

Рішенням Медведівської сільської ради 18 сесії 23 скликання  від 27.03.2001р. за № 23/18-3 «Про затвердження актів  прийому – передачі об’єктів соціальної  інфраструктури  до комунальної власності»  прийнято до комунальної власності  Медведівської територіальної громади  та передано на баланс  Медведівського сільського комунального підприємства об’єкти соціальної інфраструктури, затверджені акти прийому – передачі  об’єктів соціальної інфраструктури  до комунальної власності, до яких, зокрема, увійшли магазини  с. Медведівка,  с. Тургенево, с. Предмостне.

Статтею 134 Господарського кодексу  України передбачено, що Суб'єкт   господарювання,   який   здійснює   господарську діяльність на основі права власності,  на свій розсуд,  одноосібно або   спільно   з   іншими   суб'єктами  володіє,  користується  і розпоряджається належним йому (їм) майном,  у тому числі має право надати  майно  іншим  суб'єктам  для  використання  його  на праві власності,  праві господарського  відання  чи  праві  оперативного управління,  або  на  основі  інших  форм  правового режиму майна, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до витягу  з рішення збору  уповноважених СВК «Северний Крим» (протокол № 3 від 01.07.2000р.)було вирішено  передати об’єкти  соцкульбиту:  ФАПИ – 3, ДК – 2, магазини,  водопровід,  модуль, дитячий садок,  парикмахерська, пошта,  теплопостачання, каналізація,  баня, швейна майстерня.

Відповідно до ст.. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» право комунальної власності -  право  територіальної  громади володіти,    доцільно,   економно,   ефективно   користуватися   і розпоряджатися на свій розсуд  і  в  своїх  інтересах  майном,  що належить  їй,  як  безпосередньо,  так  і  через  органи місцевого самоврядування.

Статтею 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і  нерухоме  майно, доходи  місцевих бюджетів,  інші кошти,  землю,  природні ресурси, підприємства,  установи  та  організації,  в  тому  числі   банки, страхові  товариства,  а  також  пенсійні  фонди,  частку  в майні підприємств,  житловий   фонд,   нежитлові   приміщення,   заклади культури,  освіти,  спорту,  охорони здоров'я,  науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права,  рухомі та  нерухомі об'єкти, визначені   відповідно   до   закону   як  об'єкти  права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Підставою  для  набуття  права  комунальної  власності  є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб'єктами права власності,  а  також  майнових  прав,  створення, придбання  майна  органами  місцевого  самоврядування  в  порядку, встановленому законом.

Рішенням  13 сесії 23скликання  Медведівської сільської ради від 14.07.2000р.за № 23/13-5 було вирішено дати згоду  на прийняття поетапно безоплатно  до комунальної власності територіальної громади  Медведівської сільської ради  об’єктів соціальної інфраструктури,  інженерних мереж та комунікацій згідно рішення загального збору (уповноважених).

Пунктом 2.3. вищевказаного рішення передбачено у місячний термін  здійснити державну реєстрацією  прав власності  на прийняті об’єкти  соціальної інфраструктури, прийняті до комунальної власності.

Рішенням  13 сесії 23 скликання  Медведівської сільської ради від 14.07.2000р.за № 23/13-6 затверджений реєстр об’єктів та майна  комунальної власності територіальної громади станом на 0.05.2000р., до якого під номерами 40, 41, 42, 43 та 44  магазин продтоварів с. Медведівка, магазин «Книги»  с. Медведівка,  магазин  «Госптовари» с. Медведівка,  магазин в с. Тургенево та магазин в с. Предмостне  відповідно.

16.08.2000о. були складені та підписані Акти прийому -   передачі  об’єктів  соціальної сфери  до комунальної власності.

Органи місцевого самоврядування від імені та  в  інтересах територіальних    громад    відповідно    до   закону   здійснюють правомочності  щодо  володіння,  користування   та   розпорядження об'єктами права комунальної власності,  в тому числі виконують усі  майнові операції,  можуть  передавати  об'єкти  права  комунальної власності  у  постійне  або  тимчасове  користування  юридичним та фізичним особам,  здавати  їх  в  оренду,  продавати  і  купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів,  що  приватизуються  та  передаються  у  користування  і оренду.

Так,  рішенням Медведівської сільської ради 17 сесії  24 скликання № 24/17-3 від 02.09.2004р.  «Про затвердження  Програми приватизації  об’єктів комунальної власності  Медведівської  сільської ради на 2004-2005рр. та спеціального цільового фонду»,  затверджено Програму приватизації  об’єктів комунальної власності  Медведівської сільської ради на 2004 – 2005рр., затверджений перелік об’єктів комунальної власності Медведівської  сільської ради, які підлягають приватизації у 2004 році, до якого, зокрема, увійшли три магазини в с. Медведівка, по вул.. Леніна, 31, в с. Тургенево по вул.. К. Маркса, 1 та магазин в с. Предмостне,  по вул..  Енгельса, 31, які підлягають  приватизації способом  аукціону.

Рішенням  Медведівської сільської ради 21 сесії 4 скликання  за № 4/21-4 від 23.12.2004р. «Про внесення змін та доповнень до рішення № 24/17-3 від 02.09.2004р.» доповнено рішення  сесії Медведівської сільської ради № 24/17-3 від 02.09.2004р. п. 4 наступного змісту: «Доручити Представництву  Фонду майна АР Крим в мм. Джанкой,  Армянськ та Красноперекопськ,  Джанкойському, Первомайському, Красно перекопському районах здійснити  приватизацію об’єктів  власності  Медведівської  сільської ради на 2004-2005рр. та переліку об’єктів комунальної власності  Медведівської  сільської Ради, які підлягають приватизації  в 2004-2005рр.».

Відповідачем наданий суду Акт обстеження об’єктів, розташованих  в Джанкойському районі від 04.10.2005р., відповідно до якого  після обстеження магазинів № 75, 76, розташованих  в с. Медведівка, вул.. Леніна, 18, № 205, розташованого в с. Медведівка, № 78, розташованого в с. Медведівка, вул.. Леніна, 31, № 79, розташованого в с. Тургенево, № 80, розташованого  в с. Предмостне, встановлено, що  казані магазини  знаходяться  у користуванні третіх осіб.

Однак, слід звернути увагу на те, що  відповідно до актів прийому – передачі комунальної власності  - будівель магазинів (гр.. А), укладених  між Продавцем – Представництвом Фонду майна АР Крим мм. Джанкой,  Армянськ та Красноперекопськ,  Джанкойському, Первомайському, Красно перекопському районах та Покупцем – фізичною особою Ким Е.Г.,  продавець передав, а покупець прийняв проданий на аукціоні об’єкт приватизації  комунальної власності, а саме: будівлю магазину, розташованого  за адресою:  Джанкойський район, с. Медведівка,  вул.. Леніна, 31, передача вказаного об’єкту здійснена відповідно до договору купівлі – продажу, посвідченого  державним нотаріусом  Джанкойського районного нотаріального округу Корсаковой Л.В. за №  825 від 15.07.2005р., та будівлю магазину, розташовану за адресою: Джанкойський район, с. Тургенево, вул.. К. Маркса, 1, передача вказаного об’єкту здійснена відповідно до договору купівлі – продажу, посвідченого  державним нотаріусом  Джанкойського районного нотаріального округу Корсаковой Л.В. за №  826 від 15.07.2005р.

Також, відповідно до акту прийому – передачі комунальної власності  - будівлі магазину (гр.. А), укладених  між Продавцем – Представництвом Фонду майна АР Крим мм. Джанкой,  Армянськ та Красноперекопськ,  Джанкойському, Первомайському, Красноперекопському районах та Покупцем – фізичною особою Ким О.М.,  продавець передав, а покупець прийняв проданий на аукціоні об’єкт приватизації  комунальної власності, а саме: будівлю магазину, розташованого  за адресою:  Джанкойський район, с. Предмостне,  вул.. Енгельса, 31а, передача вказаного об’єкту здійснена відповідно до договору купівлі – продажу, посвідченого  державним нотаріусом  Джанкойського районного нотаріального округу Корсаковой Л.В. за №  824 від 15.07.2005р.

Суд вважає, що оспорюване рішення прийняте у відповідності з чинним законодавством та в межах компетенції, наданої органам місцевого самоврядування, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Суд не може погодитись  з твердженням позивача  щодо знаходження магазинів  № 75, 76, розташованих  в с. Медведівка, вул.. Леніна, 18, № 205, розташованого в с. Медведівка, № 78, розташованого в с. Медведівка, вул.. Леніна, 31, № 79, розташованого в с. Тургенево, № 80, розташованого  в с. Предмостне на його балансі як підставу для  висновку щодо протиправності дій відповідача при прийнятті оспорюваного рішення, з огляду на наступне.

Відповідно до абз. 4 п. 9 Листа Вищого арбітражного суду від 31.01.2001р  № 01-8/98 «Про деякі приписи законодавства, яке регулює питання, пов'язані із здійсненням права власності та його захистом» редакция с 21.07.2006 обумовлено, що  перебування майна, у тому числі приміщень, споруд, будинків, на балансі підприємства (організації) ще не є безспірною ознакою його права власності.

Баланс підприємства (організації) є формою бухгалтерського обліку, визначення складу і вартості майна та обсягу фінансових зобов'язань на конкретну дату. Баланс не визначає підстав знаходження майна у власності (володінні) підприємства.

В наданих суду позивачем  матеріалах не надано відомостей або доказів про наявність у позивача права власності  на нерухоме майно - магазини  № 75, 76, розташованих  в с. Медведівка, вул.. Леніна, 18, № 205, розташованого в с. Медведівка, № 78, розташованого в с. Медведівка, вул.. Леніна, 31, № 79, розташованого в с. Тургенево, № 80, розташованого  в с. Предмостне, тому  надана суду  Книга по рахунку 01 «Основні засоби» не може бути прийнята судом до уваги.

Крім того, позивач сам зазначив, що  відповідно до п. 2 ст. 60  Закону України «Про місцеве самоврядування» Підставою  для  набуття  права  комунальної  власності  є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб'єктами права власності,  а  також  майнових  прав,  створення, придбання  майна  органами  місцевого  самоврядування  в  порядку, встановленому законом, що, в свою чергу й було зроблено СВК «Северний Крим» відповідно до витягу  з рішення збору  уповноважених (протокол № 3 від 01.07.2000р.).

Не є обґрунтованими твердження щодо перевищення відповідачем своїх повноважень, оскільки чинним законодавством передбачено право органу місцевого самоврядування приймати до комунальної власності відповідної територіальної громади на майно, передане безоплатно державою, іншими суб'єктами права власності,  а  також  майнових  прав,  створення, придбання  майна  органами  місцевого  самоврядування  в  порядку, встановленому законом.

Також,  в якості доказу позивачем надана суду постанова Господарського суду АР Крим  від 20.03.2007р.  по адміністративній справі  № 2-29/685-2007А за позовом   Кооперативного гуртово – роздрібного підприємства Кримспоживспіки до відповідачів   Виконавчого комітету Завіт – Ленінської сільської ради та Завіт –Ленінської сільської ради про визнання незаконним рішення  23 сесії 4-го скликання Завіт –Ленінської сільської ради за №4/23-20 від 17.12.2004р. та рішення виконкому Завіт –Ленінської сільської ради за №103 від 28.10.2004р. незаконним в частині магазинів №20 с.Солнцево, №23 с.Мартиновка.  Вказаною постановою суду позов задоволено, визнано рішення 23 сесії 4-го скликання Завіт –Ленінської сільської ради №4/23-20 від 17.12.2004р. “Про внесення доповнень до реєстру об’єктів комунальної власності Завіт –Ленінської територіальної громади недійсним та скасувати рішення 23 сесії 4-го скликання Завіт –Ленінської сільської ради №4/23-20 від 17.12.2004р. в частині магазинів №20 с.Сонцево, №23 с.Мартинівка, визнано  рішення Виконавчого комітету Завіт –Ленінської сільської ради Джанкойського району АРК №103 від 28.12.2004р. “Про оформлення права власності на будівлю магазинів за Завіт –Ленінською сільською радою”недійсним та скасувати рішення Виконавчого комітету Завіт –Ленінської сільської ради Джанкойського району АРК №103 від 28.12.2004р. в частині магазинів №20 с.Сонцево, №23 с.Мартинівка.

Відповідно до п. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України  Обставини,     встановлені     судовим     рішенням      в адміністративній,  цивільній або господарській справі,  що набрало законної сили,  не доказуються при розгляді інших  справ,  у  яких беруть  участь  ті самі особи або особа,  щодо якої встановлено ці обставини.

Тобто, у розумінні вказаної статті, судом також не може бути прийнята до уваги в  якості доказу тверджень позивача щодо незаконності оспорюваного рішення постанова Господарського суду АР Крим  від 20.03.2007р.  по адміністративній справі  № 2-29/685-2007А, оскільки предметом спору  у вказані справі є визнання незаконним рішення  23 сесії 4-го скликання Завіт –Ленінської сільської ради за №4/23-20 від 17.12.2004р. та рішення виконкому Завіт –Ленінської сільської ради за №103 від 28.10.2004р. незаконним в частині магазинів №20 с.Солнцево, №23 с.Мартиновка, втой час як сторонами по дійсній справі є Джанкойське СТ та Медведівка сільська рада та оскарження рішень відповідача.

Крім того,  суд не може погодитись із доводом позивача про те, що йому стало відомо про існування оспорюваного рішення тільки  у 2005 році, оскільки  відповідач неодноразово повідомляв позивача  про те, що  магазини на території  ради прийняті до комунальної власності, що, в свою чергу, підтверджується листами вих.. № 72 від 16.08.2000р. про передачу магазинів до  комунальної власності територіальної громади,  вих.. №  19 від 25.02.2002р. щодо запиту про  підстави укладення позивачем з  третьою особою   договору оренди магазину в с.Предмостне, який, також, переданий до комунальної власності,  вих.. №  23 від 14.03.2002р., вих.. №  59 від 29.04.2002р., вих.. № 486 від 17.11.2005р., яким  направлені на адресу позивача  копії рішень сесії  про передачу спірних магазинів  до комунальної власності  Медведівської територіальної громади.

Також, як зазначив відповідач,  у 2005 році на підставі рішення  17 сесії 24 скликання  від02.09.2004р. Представництвом Фонду майна АР Крим були продані  через аукціони магазини в  с. Медведівка,  с. Тургенево,  с. Предмостне та оголошення про продаж були опубліковані у засобах масової інформації.

Крім того, листом вих.. № 383 від 28.12.2006р. позивач звернувся до відповідача з заявою  про відмову від земельної ділянки площею0,5 га, розташованої  на території Медведівської сільської ради у зв’язку з відсутністю об’єктів  Джанкойського споживчого товариства  на території Медведівської сільської ради та проханням розглянути   на сесій питання про відмову Джанкойського споживчого товариства  від земельної ділянки площею 0,5 га.

Тобто, позивачем спростовано своє твердження щодо наявності на території Медведівської сільської ради об’єктів нерухомості, які знаходяться у його веденні - магазинів № 75, 76 в с. Медведівка, вул.. Леніна, 18, № 205 в с. Медведівка, № 78 в с. Медведівка,  вул.. Леніна, 31, № 79.

Відповідно до ст.. 71 Кодексу адміністративного судочинства України  Кожна  сторона  повинна  довести  ті  обставини,  на  яких ґрунтуються її вимоги та заперечення,  крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень,  дій чи  бездіяльності  суб'єкта  владних  повноважень  обов'язок  щодо доказування правомірності  свого  рішення,  дії  чи  бездіяльності покладається    на   відповідача,   якщо   він   заперечує   проти адміністративного позову.

Таким чином,  підстави для задоволення адміністративного позову відсутні.

Приймаючі до уваги викладене, керуючись ст. ст. 158, 159, 160, 161- 163, п. 4 ст. 167  Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Судом роз’яснено сторонам положення ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України,  відповідно якої Постанова суду, яка набрала законної сили, є обов’язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення.

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, Постанова вступає в закону силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дійсну Постанову направити на адресу сторін рекомендованою кореспонденцією.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Проніна О.Л.