ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.07.07р.

Справа № 7/188(18/260-06)-07

За позовом  Науково-виробничого підприємства "Авілон" Товариство з обмеженою відповідальністю,  м. Дніпропетровськ

До  Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ

Третя особа-1 без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Комунальне підприємство "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації", м. Дніпропетровськ

Третя особа-2 без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Закрите акціонерне товариство "Термоізоляція", м.  Дніпропетровськ

Про визнання права власності

Суддя Коваль Л.А.

Представники:

від позивача: генеральний директор Козлов М.І., протокол № 4/96 від 29.10.1996р.;

від відповідача: провідний спеціаліст Ревякіна Н.М., дов. № 4/11-64 від 29.01.2007р.;

від третьої оосби-1: представник Попов О.О., дов. № 9224 від 10.10.2006 р.;

від третьої особи-2: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Науково-виробниче підприємство “Авілон” Товариство з обмеженою відповідальністю (м. Дніпропетровськ) з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, що надійшла до господарського суду 21.06.2007 року, просить визнати за ним право власності на об'єкти нерухомого майна: цех металевих виробів літ. Г-1, загальною площею 498, 2 кв. м і гараж літ. З-1, загальною площею 106, 3 кв. м, які розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Автотранспортна, 8-А, без додаткових дій по введенню в експлуатацію.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач на підставі договору купівлі-продажу від 29.08.2000р. придбав у ЗАТ «Термоізоляція»тимчасові побутові приміщення, що складаються з гаражу, літ. З, та цеху металевих виробів, літ. Г, розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Автотранспортна, 8. В подальшому, позивач уклав з відповідачем договір оренди земельної ділянки, на якій розташоване придбане майно. Нежитловим будівлям, розташованим у межах землекористування позивача, присвоєно адресу: вул. Автотранспортна, 8-А. На нежитлові будівлі складений технічний паспорт. Позивач вважає себе власником придбаного майна та просить визнати за ним право власності на придбане майно.

Відповідач зазначає, що своїми діями чи бездіяльністю оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів позивача не порушував. У комунальній власності спірне нерухоме майно не знаходиться, будь-яких прав на нього відповідач не заявляв. Відповідач просить прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства на підставі матеріалів справи.

Третя особа-1 відносить вирішення спору на розсуд суду.

Третя особа-2, залучена до участі в справі згідно ухвали господарського суду від 21.05.2007р., відзив на позов не надала, представник третьої особи-2 в судове засідання не  з’явився. Про дату, час та місце вирішення спору третя особа-2 повідомлена належним чином (повідомлення про вручення рекомендованих поштових відправлень –в матеріалах справи).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи-1, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

За договором купівлі-продажу від 29.08.2000р. Науково-виробниче підприємство "Авілон" Товариство з обмеженою відповідальністю (м. Дніпропетровськ) придбало у власність у Закритого акціонерного товариства "Термоізоляція" (м.  Дніпропетровськ) тимчасові побутові приміщення: гараж З та цех металевих виробів Г, що розташовані в м. Дніпропетровськ по вул. Автотранспортній, 8.

Вартість придбаного майна –15 000, 00 грн. позивачем продавцю майна оплачена (платіжне доручення № 535 від 30.08.2000р.).

Фактична передача майна до покупця (позивача) здійснена за актом приймання-передачі ТМЦ від 30.08.2000р., накладною № 70 від 30.08.2000р.

За приписами ст. 128 ЦК УРСР в редакції, що діяв на час укладення договору купівлі-продажу, право власності на майно, що було предметом відчуження, перейшло до позивача.

19.07.2001р. між позивачем та виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 0, 2653 га за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Автотранспортна, 8, для фактичного розміщення тимчасових побутових приміщень. Земельна ділянка надана в оренду позивачу до 17.05.2016р.

Згідно розпорядження міського голови м. Дніпропетровська від 30.09.2005р. № 847р нежитловій будівлі по вул. Автотранспортна, розташованій у межах землекористування позивача, присвоєна адреса –вул. Автотранспортна, 8А (колишня адреса –вул. Автотранспортна, 8).

За станом на 29.08.2005р. Комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації»проведено технічну інвентаризацію нежитлових будівель та споруд по вул. Автотранспортна, 8-А, виготовлено технічний паспорт.

Згідно технічного паспорту до складу нежитлових будівель та споруд входить цех металевих виробів, позначений літерою Г-1, загальна площа якого 498, 2 кв.м,  гараж, позначений літерою З-1, загальна площа якого 106, 3 кв.м.

Державна реєстрація права власності на зазначені об’єкти не здійснювалася.

Як зазначено вище, за договором купівлі-продажу позивач придбав тимчасові побутові приміщення –гараж та цех металевих виробів.

Технічним паспортом підтверджується наявність нерухомого майна, тобто об'єктів,  розташованих на  земельній ділянці (будівля, споруда тощо), переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

З матеріалів справи не вбачається, а позивач не довів, що ним придбане майно в тому  стані, який є на даний час –нерухоме майно, а не тимчасові побутові приміщення. Не довів позивач, що ним створене нерухоме майно, яке має місце на даний час, за рахунок його коштів.

Жодних доказів з приводу створення майна (дозволи на будівництво, фінансування будівництва), що було предметом купівлі-продажу, його стану на час продажу (іншого, ніж тимчасові приміщення) не надало і Закрите акціонерне товариство "Термоізоляція" (м.  Дніпропетровськ), залучене до участі в справі в якості третьої особи.

Таким чином, набувши право власності на тимчасові побутові приміщення, позивач не довів, що він набув право власності на спірне майно –об’єкт нерухомості, речові права на який підлягають державній реєстрації.

Між тим, з огляду на позовні вимоги, спірне майно не введене в експлуатацію в установленому законом порядку. Введенню в експлуатацію підлягає новостворене нерухоме майно. А за приписами ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо договором або законом передбачено  прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно, у спорі про право власності особу, яка оспорює або не визнає право позивача, має визначати саме позивач.

Згідно матеріалів справи, відповідач не оспорює право власності позивача на нерухоме майно. З будь-якими зверненнями до відповідача щодо оформлення права власності, чи іншими, які б зачіпали визнання позивача власником, позивач не звертався. Відсутні докази, з яких би вбачалося, що відповідач оспорює чи заперечує право позивача. Про відсутність спору між позивачем та відповідачем відповідач посилається в відзиві на позов та стверджує в судовому засіданні.

Оскільки відповідач не заперечує, не оспорює право власності позивача на спірне нерухоме майно, суд не вбачає спору між позивачем та відповідачем про право власності.

Згідно ч. 1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Оскільки заявлене право відповідачем не оспорюється, не виникають в межах даного спору підстави для його захисту.

При новому розгляді справи позивач не визначився щодо особи, яка оспорює чи не визнає його право власності на нерухоме майно, не поставив перед судом питання про залучення цієї особи до участі в справі відповідачем.

Відповідно, суд розглянув спір в межах вимог позивача саме до відповідача.

З огляду на викладене, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати відносяться на позивача.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В позові –відмовити.

Витрати у справі віднести на позивача.

Суддя                                                                                                   Л.А.Коваль