ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25.06.07

Справа № 17/122-07.

За
позовом: ОСОБА_1, м. Шостка

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Житлово-експлуатаційне управління №2», м. Шостка

про стягнення 79 798 грн. 00 коп.

Суддя Коваленко О.В.

Представники:

Від
позивача      не з'явився.

Від
відповідача Віліховський Я.Ю.

У
засіданні брали участь:

Секретар
судового засідання Котенко Н.М.

СУТЬ
СПОРУ: Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 79 798 грн.
00 коп. відрахувань від прибутку ТОВ «ЖЕУ№2» за період 2004-2005 років, а також
витрати, пов'язані з розглядом справи в суді.

Позивач
в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений
належним чином, тому відповідно до вимог ст. 75 ГПК України справа
розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідач
в письмовому відзиві проти задоволення позовних вимог заперечував та пояснив,
що позивач вийшов зі складу засновників у 2002 році, не вніс коштів у Статутний
фонд Товариства, а тому не має нікого відношення до нього.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення повноважних представників сторін та
дослідивши наявні докази по справі, суд встановив:

Товариство
з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне управління №2» (далі за
текстом - «Товариство») відповідно до установчої угоди про створення Товариства
від 16.03.2001 р. створене шляхом реорганізації приватного підприємства
«Житлово-експлуатаційне управління №2».

Засновниками
Товариства є: ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3.

Згідно
ч.3 ст. 62 ГК України підприємство, якщо законом не встановлено інше, діє на
основі статуту.

Відповідно
до Протоколу №1 від 16.03.2001 р. Зборів засновників затверджено Статут
Товариства, який в подальшому зареєстровано розпорядженням міського голови
Шосткинської міськради№42 від 22.03.2001 р.

Згідно
п. 5.5. Статуту Товариства в формуванні Статутного фонду Товариства беруть
участь своїми вкладами: засновник №1 - ОСОБА_1 (34%) Статутного фонду - 4012
грн. 00 коп.; засновник №2 - ОСОБА_2 (33%) Статуного фонду - 3894 грн. 00 коп.;
засновник №3 - ОСОБА_3 (33%) Статутного фонду - 3894 грн. 00 коп.

Відповідно
до п. «а» ч.1 ст. 10 Закону України «Про господарські товариства» учасники
товариства мають право брати участь в управлінні справами товариства в порядку,
визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених цим
Законом.

Статтею
58 Закону України «Про господарські товариства» та п. 7.1. Статуту Товариства
передбачено, що вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є Збори
засновників.

Зі
ст. 62 Закону України «Про господарські товариства» і п.7.12 Статуту
вбачається, що в товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий
орган: колегіальний (дирекція) або одноособовий (директор). Дирекцію очолює
генеральний директор. Членами виконавчого органу можуть бути також і особи, які
не є учасниками товариства. Дирекція (директор) діє від імені товариства в
межах, встановлених даним Законом та установчими документами.

Пунктом
7.14. Статуту Товариства передбачено, що всякого роду угоди, зобов'язання і
інші документи підписуються Генеральним директором Товариства, всі документи
грошового, майнового, кредитного характеру, а також звіти і баланси
підписуються Генеральним директором Товариства і бухгалтером.

Згідно
наказу №30 від 16.03.2001 р. «По особовому складу» ОСОБА_1 був призначений
генеральним директором Товариства на підставі протоколу загальних зборів
засновників №1 від 16.03.2001 р.

Відповідно
до заяви позивача від 19.02.2002 р., яка нотаріально посвідчена приватним
нотаріусом Шосткинського районного нотаріального округу ОСОБА_4, ОСОБА_1 по
особистому бажанню просив виключити його із складу засновників Товариства, а
належну йому часту в статутному фонді в розмірі 34% передати ОСОБА_5 (а.с. 58).

З
матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5, отримавши частку у Товаристві
15.03.2002 року вніс через банківську установу, Шосткинський ТВБВ СОД АППБ
«Аваль», кошти в Статутний фонд Товариства, що підтверджується випискою по
банківському рахунку відповідача.

Згідно
вимог ст. 7 Закону України «Про господарській товариства» зміни, які сталися в
установчих документах товариства і які вносяться до державного реєстру,
підлягають державній реєстрації за тими ж правилами, що встановлені для
державної реєстрації товариства. Товариство зобов'язане у п'ятиденний строк
повідомити орган, що провів реєстрацію, про зміни, які сталися в установчих
документах, для внесення необхідних змін до державного реєстру.

Таким
чином, після виходу ОСОБА_1 зі складу засновників Товариства генеральний
директор (позивач) повинен був внести та зареєструвати зміни у реєстраційних
документах ТОВ «ЖЕУ-2» у строк, визначений статтею 7 Закону України «Про
господарські товариства».

Відповідно
до наказу НОМЕР_1 від 12.05.2006 р. «по особовому складу) ОСОБА_1 звільнений за
угодою сторін з 12.05.2006 р. відповідно до ст. 36 п.1 КЗпП України на підставі
протоколу Загальних зборів засновників №11 від 12.05.2006 р. та  заяви позивача.

Крім
того, суд не приймає до уваги доводи позивача щодо того, що ТОВ «ЖЕУ-2» не
проводило щорічного відрахування від прибутку товариства на його користь,
оскільки вказана позивачем сума прибутку (79 798 грн. 00 коп.) є частиною
чистого прибутку (чистий прибуток являє собою сукупний дохід (рядок 070)
зменшений на суму витрат (рядок 180)), вказаного в Звіті про фінансові
результати (рядок 190), яка одночасно являє собою частину дебіторської
заборгованості квартиронаймачів за надані житлово-комунальні послуги, яка
відображена в активі Балансу рядок 160 фінансового звіту суб'єкта малого
підприємства.

На
даний час новим керівництвом Товариства внесено зміни до Статуту Товариства на
зборах засновників (протокол зборів №10 від 22.08.2006 р.), а саме: змінено
склад засновників ТОВ «ЖЕУ-2», яким є: ОСОБА_3 - 66% Статутного фонду (7788
грн. 00 коп.) і ОСОБА_5 - 34% Статутного фонду (4012 грн. 00 коп.).

Згідно
ст. 33 ГПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона
посилається в обґрунтування своїх доводів і заперечень, а відповідно до ч. 2
ст. 34 ГПК України обставини справи, які за законодавством мають
підтверджуватися певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись
іншими засобами доказування. Позивач не надав суду належних доказів в
обґрунтування своїх позовних вимог, тому позовні вимоги задоволенню не
підлягають.

Відповідно
до вимог ст. 44, 49 ГПК України судові витрати, пов'язані з розглядом
справи  покладаються на позивача.

Керуючись
ст. ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.  В позові відмовити.

Суддя                                        О.В.
КОВАЛЕНКО