СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

12 липня 2007 року

Справа № 2-22/3583-2007А

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді
Маслової З.Д.,

суддів
Антонової І.В.,

Ткаченка М.І.,

секретар судового засідання                                        Макарова Г.О.

за участю представників сторін:

позивача: не
з'явився,

відповідача:
Мустафаєва Е.Т., довіреність № 655 від 18.04.2007,

розглянувши апеляційну скаргу
суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим
(суддя  Яковлєв С.В.) від 3 травня 2007 року
по справі № 2-22/3583-2007А

за позовом           суб'єкта підприємницької діяльності  ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

до           Головного управління у справах захисту прав
споживачів в Автономній Республіці Крим (вул. ім. газети "Кримська
правда", буд. 61, Сімферополь, 95000)

про скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

Суб'єкт  підприємницької діяльності ОСОБА_1 звернувся
до господарського суду з позовом про визнання протиправною та скасування
постанови Головного управління  у справах
захисту прав споживачів в Автономній Республіці Крим №1207 від 27 червня 2006
року з тих підстав, що  при прийнятті
постанови управлінням порушено Положення про порядок накладення та стягнення
штрафів за порушення законодавства про захист прав споживачів, а саме: пункт 4
-постанова прийнята без залучення до участі суб'єкта підприємницької
діяльності, пункт 5 -постанова не направлена суб'єкту протягом 3-х днів з
моменту прийняття.

Постановою господарського суду
Автономної Республіки Крим від 3 травня 2007 року у справі № 2-22/3583-2007А у
задоволенні позову відмовлено.

Судове рішення мотивовано тим, що
відповідач  при прийнятті постанови діяв
на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України
„Про захист прав споживачів”, позивач же не надав доказів відсутності з його
боку порушень вказаного закону.

Не погодившись з постановою суду,
позивач подав апеляційну скаргу, в який просить
постанову господарського суду
скасувати, позов задовольнити, вважаючи що судом першої інстанції судове
рішення прийнято  з порушенням норм
процесуального права, при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для
справи, висновки, викладені у постанові, не відповідають обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги
позивач вказує, що відповідач не мав права застосовувати штраф, так як позивач
належним чином не був повідомлений про час та місце розгляду  цього питання.

У судовому засіданні  представник відповідача з доводами
апеляційної скарги не погодився, вважаючи рішення суду законним та
обґрунтованим, так як позивач допустив порушення прав споживача, своєчасно їх
не усунув, доказів відсутності з його боку порушень не надав.

Позивач не скористався наданим
правом на участь у судовому засіданні, про час та місце розгляду апеляційної
скарги повідомлений у встановленому порядку, клопотань про відкладення розгляду
справи не надав.

Враховуючи викладене, а також те,
що у матеріалах справи достатньо доказів для розгляду апеляційної скарги, явка
у судове засідання це право, а не обов'язок сторони, судова колегія ухвалила:
розглянути справу без участі позивача.

Розглянувши справу в порядку статті
195 Кодексу адміністративного
судочинства України, вислухав представника відповідача, обговоривши
доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої
інстанції норм матеріального та процесуального права, відповідність висновків
суду обставинам справи, судова колегія
вважає апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню за наступних
підстав.

27 червня 2006 року начальником
Головного управління у справах захисту прав споживачів в Автономній Республіці
Крим на підставі акту перевірки № НОМЕР_1 від 26 травня 2006 року  прийнята постанова № 1207 про накладення на
суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 стягнень, передбачених статтею 23
Закону України „Про захист прав споживачів”, за порушення частини 1 статті 8,
частини 3 статті 10, статті 15 вказаного закону у сумі 13.923, 70 грн. (а.с.
5).

Як слідує з акту перевірки, вона
була  проведена за скаргою споживача
ОСОБА_2. від 11 травня 2006 року, на підставі розпорядження №00004148 від 23
травня 2006 року у присутності суб'єкта підприємницької діяльності  ОСОБА_1 та
його працівника ОСОБА_3. (а.с. 13-14).

У ході перевірки було встановлено,
що суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 при здійсненні підприємницької
діяльності у магазині  „ОСОБА_1”, що
розташований у АДРЕСА_2, порушуються права споживача у частині  усунення недоліків товару, надання  споживачам інформації про продукцію.

На адресу позивача акт перевірки
направлений листом   від 1 червня 2006
року за вих. № 694. В цьому листі
також  вказувалось  на необхідність в строк до 12 червня 2006
року надати інформацію про виконання припису про усунення порушень і документи
щодо якості та безпеки товару, приходні накладні,  час та місце розгляду матеріалів перевірки
(а.с. 12, 15-16).

16 червня 2006 року  Головне управління у справах захисту прав
споживачів в Автономній Республіці Крим повідомило позивача про розгляд питання
про накладення штрафу за наслідками перевірки магазину „ОСОБА_1”  27 червня 2006 року о 14.00 годин (а.с.
19-20).

Відповідно до статті 4 Закону
України „Про захист прав споживачів” №1023-ХII від 12 травня 1991 року (зі
змінами) споживач має право на належну якість продукції та обслуговування, на
необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її
кількість, якість, асортимент,
виробника. У разі виявлення споживачем протягом гарантійного строку
істотних недоліків придбаного товару, які виникли з вини виробника товару, споживач
має право вимагати  повернення  сплаченої за товар грошової суми, заміни
товару на такий же товар або на аналогічний (стаття 8).

Продавець згідно зі статтею 6
вказаного закону зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості і
надати інформацію про цю продукцію. Така інформація доводитись у супровідній
документації, що додається до продукції, на етикетці, а також у маркуванні чи
іншим способом (стаття 15).

За порушення вказаних вище норм
статтею 23 Закону України „Про захист прав споживачів” передбачена
відповідальність:

-          за відмову  споживачу
в  реалізації його прав,  установлених частиною першою статті  8
і  частиною  третьою
статті  10  цього Закону,
-  у десятикратному розмірі
вартості продукції виходячи з цін,  що
діяли на час придбання цієї продукції,
але не менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (частина
1);

- за відсутність    необхідної,   доступної,
достовірної   та своєчасної
інформації про продукцію - у розмірі тридцяти відсотків вартості одержаної для
реалізації партії товару, виконаної роботи, наданої послуги,  але не менше п'яти  неоподатковуваних  мінімумів доходів  громадян(частина 7).

Як слідує зі скарги споживача
ОСОБА_2. (а.с.11), 28 квітня 2006 року вона придбала у магазині „ОСОБА_1”, розташованомуАДРЕСА_2,
тюль у кількості 11 метрів та послуги з пошиву на суму 1.079,80 грн., в
якій  протягом гарантійного  строку були виявлені істотні недоліки
(перекос малюнку), що виникли з вини виробника товару. Позивач відмовив
споживачу у вимозі замінити товар або повернути кошти. Ці обставини
підтверджуються товарним чеком і висновками експертизи.

Відповідно до вимог статті 26
Закону України „Про захист прав споживачів” відповідач має право:

-давати  суб'єктам господарювання обов'язкові для
виконання приписи про припинення порушень прав споживачів;

- перевіряти у суб'єктів
господарювання  сфери  торгівлі
і послуг,  у тому числі
ресторанного господарства, якість продукції, додержання обов'язкових вимог  щодо
безпеки  продукції,  а
також додержання   правил  торгівлі
та  надання  послуг;
безперешкодно відвідувати та обстежувати відповідно  до
законодавства  будь-які виробничі,   складські,
торговельні   та   інші
приміщення  цих суб'єктів.

-накладати  на
суб'єктів  господарювання сфери
торгівлі і послуг,  у  тому
числі  ресторанного   господарства,   стягнення, передбачені  статтею 23 цього Закону,  в порядку,
що визначається Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог статті 26
відповідачем на адресу позивача 12 травня 2006 року направлено припис № 570 про
усунення порушень прав споживача ОСОБА_2.
в строк до 26 травня 2006 року (а.с. 19), 26 травня 2006 року проведена
перевірка, 16 червня 2006 року направлено повідомлення про розгляд питання про
накладення штрафу,  27 червня 2006 року
прийнята постанова № 1207 про накладення стягнень.

Апеляційна інстанція погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
відповідач діяв в межах повноважень, в порядку та у спосіб, встановлені
Законом України „Про захист прав споживачів”, в той час як позивач не надав
жодного доказу, що спростовує твердження
споживача ОСОБА_2. та підтверджує усунення    з його боку порушень прав споживачів.

Доводи позивача про порушення  відповідачем при прийнятті постанови про
накладення стягнень пункту 4 Положення про порядок накладення та стягнення
штрафів за порушення законодавства про захист прав споживачів, затвердженого
Кабінетом Міністрів України 17 серпня 2002 року за № 1177, не знайшли свого
підтвердження у ході розгляду справи і вважаються судовою колегію необґрунтованими.

Як було вказано вище,  повідомлення про час та місце розгляду
питання про накладення стягнень направлено на адресу позивача  16 червня 2006 року, тобто більш ніж за 10
днів, що є своєчасним повідомленням, клопотання
про відкладення розгляду питання
позивачем надані не були.

Ці обставини також були встановлені
судом першої інстанції.

Враховуючи викладене, судова
колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга необґрунтована і задоволенню не
підлягає, постанова судом першої інстанції прийнята  без порушенням норм  матеріального та процесуального права, при
повному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені
у постанові, відповідають обставинам справи, інших підстав для зміни
(скасування) судового рішення не має.

Керуючись статтями
195, 198, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову господарського суду
Автономної Республіки Крим від 3 травня 2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає законну силу
з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з
моменту проголошення.

Головуючий суддя                                        З.Д.
Маслова

Судді
І.В. Антонова

М.І. Ткаченко