ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

"14" травня 2007 р.                                                                          № 02-03/

Суддя , розглянувши матеріали

за позовом Київського прокурора з нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах в інтересах держави в особі підприємства Білоцерківської виправної колонії № 35 управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в місті Києві та Київський області , Київська обл., с. Кцюбинське

до Білоцерківського держлісгоспу, Київська обл., м. Біла Церква

про стягнення 2448,73 грн.

встановив:

Вказана позовна заява не може бути прийнята судом до провадження з наступних підстав

В силу ст. 121 Конституції України, на прокуратуру України покладається представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом.

Так, відповідно до ст. 361 Закону України “Про прокуратуру”,  представництво прокуратурою інтересів держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів держави у випадках, передбачених законом. Підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

Однією з форм  представництва, що визначено  ч. 3 вказаної норми,  є звернення до суду з позовами або заявами про захист прав і свобод іншої особи, невизначеного кола осіб, прав юридичних осіб, коли порушуються інтереси держави, або про визнання незаконними правових актів, дій чи рішень органів і посадових осіб. При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 361 Закону,  прокурор самостійно визначає підстави для представництва у судах, форму його здійснення і може здійснювати представництво в будь-якій стадії судочинства в порядку, передбаченому процесуальним законом.

В силу ч. 1 ст. 2 ГПК України, господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. Частина третя вказаної норми також визначає, що прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Відповідно до рішення Конституційного суду України від 08.04.99р. №3рп/99 у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді), прокурори та їх заступники подають до господарського суду позови саме в інтересах держави,  а  не  в  інтересах  підприємств,  установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності.

Відповідно  до  пункту 2 резолютивної  частини  цього рішення під  поняттям  “орган,  уповноважений  державою  здійснювати  відповідні  функції  у  спірних  відносинах”,  зазначеним  у  частині  другій  статті 2  Арбітражного  процесуального  кодексу  України,  потрібно  розуміти  орган  державної  влади  чи  орган  місцевого  самоврядування,  якому  законом  надано  повноваження  органу  виконавчої  влади.

А згідно  пункту 5 мотивувальної частини зазначеного рішення,  орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, фактично є позивачем у справах, порушених за позовною заявою прокурора, і на підставі частини першої статті 21 Арбітражного процесуального кодексу України є стороною в арбітражному процесі. Цей орган вчиняє процесуальні дії (відповідні функції) згідно зі статтею 22 Арбітражного процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 2 ст. 29 ГПУ України  у разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

Як вбачається з позовної заяви прокурор взагалі не зазначає у заяві органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.  Водночас прокурор просить стягнути кошти на користь самостійного суб’єкта господарювання –підприємство Білоцерківської виправної колонії № 35 управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в місті Києві та Київський області, тобто позов подано в інтересах цієї особи, яка і є позивачем по справі.

Із змісту позовної заяви та доданих до неї документів, зокрема, довідка ЄДРПОУ підприємства, не вбачається, що підприємство Білоцерківської виправної колонії № 35, в інтересах якого прокурором подано позовну заяву, є органом державної влади чи органом місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Згідно зазначеної довідки, підприємство є юридичною особою з державною формою власності, тобто самостійним господарюючим суб’єктом, який здійснює управління господарською діяльністю через свої органи та посадових осіб, а не органом державної влади або органом місцевого самоврядування, наділеним повноваженнями виконавчої влади.

За таких обставин прокурором подано позов фактично в інтересах підприємства, яке є самостійним суб’єктом господарської діяльності, а не в інтересах держави, в зв’язку з чим у прокурора відсутні повноваження на пред’явлення позову в інтересах окремого господарюючого суб’єкта.

Згідно п.3 Роз’яснення Президії Вищого господарського суду України „Про деякі питання участі прокурора у розгляді справ, підвідомчих господарським судам” №04-5/570 від 22.05.2002 Господарський   суд   повинен    оцінювати    правильність визначення прокурором органу, на який державою покладено обов'язок щодо здійснення конкретних функцій у  правовідносинах,  пов'язаних із захистом інтересів держави. У випадках неправильного визначення прокурором (його заступником) позивача, тобто органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, господарський суд на підставі пункту 1 частини першої статті 63 ГПК повертає таку позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Отже, позовна заява з вказаних підстав підлягає поверненню без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позовну заяву та додані до неї документи повернути позивачу без розгляду.

Суддя