ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03
липня 2007 р.

№
2/295

Вищий господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючого:

Удовиченка
О.С.

суддів:

Мамонтової
О.М.

Хандуріна
М.І.

розглянувши  матеріали  касаційної скарги

суб'єкта
підприємницької діяльності -арбітражного керуючого ОСОБА_1

на
ухвалу

Київського
апеляційного господарського суду від 23.03.2007 р.

у
справі

№
2/295 господарського
суду м. Києва

за
позовом

Київської
регіональної спілки споживчої кооперації

до

1.суб'єкта
підприємницької діяльності -арбітражного керуючого ОСОБА_1 2.Баришівської селищної
ради

про

стягнення
3 230 000,00 грн.

в судовому засіданні взяли участь представники :

позивача:
арбітражного керуючого ОСОБА_1:

ОСОБА_2
ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

У
червні 2004 року позивач -Київська регіональна спілка споживчої кооперації звернувся
до господарського суду м. Києва з позовом до суб'єкта підприємницької
діяльності, арбітражного керуючого ОСОБА_1 та Баришівської селищної ради про
стягнення 3 230 000грн.

Ухвалою
господарського суду м. Києва від 26 січня 2006 року (суддя Кролевець О.А.) у
справі призначено судово-бухгалтерську експертизу, у зв'язку з чим провадження
у справі зупинено до отримання висновку експерта.

Не
погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, суб'єктом підприємницької
діяльності, арбітражним керуючим ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від
23.03.2007 року (колегія суддів у складі: Моторного О.А. -головуючий,
Кошіля В.В., Вербицької О.В.) суб'єкту підприємницької діяльності -арбітражному
керуючому ОСОБА_1 відмовлено в прийнятті апеляційної скарги.

Ухвала
мотивована пропуском скаржником строку на апеляційне оскарження.

Не
погоджуючись з ухвалою суду апеляційної інстанції, суб'єкт підприємницької
діяльності, арбітражний керуючий ОСОБА_1
звернувся до
Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить
скасувати ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 23.03.2007 р.
у справі № 2/295, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Судова
колегія, розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи касаційної
скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 22 Господарського
процесуального права України (далі -  ГПК
України) сторона у справі має право оскаржувати судові рішення господарського
суду в установленому Кодексом порядку та зобов'язана добросовісно користуватися
належним їй процесуальним правом (ч. 3 ст. 22 ГПК України).

Відповідно
до ч. 1 ст. 93 ГПК України апеляційна скарга подається, а апеляційне подання
вноситься, протягом десяти днів з дня прийняття рішення місцевим господарським
судом, а у разі якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та
резолютивну частину рішення - з дня підписання рішення, оформленого відповідно
до статті 84 цього Кодексу.

Як
встановлено апеляційним господарським судом та вбачається з матеріалів справи,
суб'єкт підприємницької діяльності, арбітражний керуючий ОСОБА_1 звернувся до
суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу суду першої
інстанції від 26.01.2006 р. з пропуском встановленого законом процесуального
строку для подачі апеляційної скарги. В апеляційній скарзі скаржник просив
відновити пропущений процесуальний строк для її подання.

Оскаржувана
в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції була прийнята в судовому
засіданні 26.01.2006 р. за участю скаржника.

В
силу ст. ст. 50, 51, 93,  ГПК України
процесуальний строк для подачі апеляційної скарги в даному випадку закінчився
05.02.2006 р.

Відповідно
до ст. 53 ГПК України апеляційний господарський суд може відновити пропущений
процесуальний строк в разі наявності поважних причин пропуску цього строку.

Як
встановлено Київським апеляційним господарським судом, апеляційну скаргу
скаржником подано до суду першої інстанції 16.02.2007 р., тобто з пропуском
присічного трьохмісячного процесуального строку для подачі апеляційної скарги,
протягом якого апеляційний господарський суд вправі відновлювати цей строк в
разі наявності поважних причин його пропуску.

За
таких обставин, апеляційний господарський суд правомірно відмовив суб'єкту
підприємницької діяльності, арбітражному керуючому ОСОБА_1 в прийнятті
апеляційної скарги до провадження.

Судова
колегія Вищого господарського суду України дійшла висновку, що апеляційним
господарським судом вірно застосовано норми матеріального та процесуального
права, а тому підстави для скасування ухвали Київського апеляційного
господарського суду від 23.03.2007 р. відсутні.

Керуючись
статтями 1115, 1117, 1119, 11111,
11113  Господарського
процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

1.
Касаційну скаргу суб'єкта підприємницької діяльності -арбітражного керуючого
ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2.
Ухвалу Київського апеляційного господарського суду від          23.03.2007 р. у справі № 2/295
залишити без змін.

Головуючий
О.С. Удовиченко

Судді
О.М. Мамонтова

М.І. Хандурін