СУД
РІШЕННЯ

21.08.07р.

Справа № 23/305

За позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю
"Група компаній "Новітнє будівництво", м. Дніпропетровськ

до  Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1

про
зобов'язання вчинити певні дії

Суддя  Добродняк І.Ю.

Представники:

Від позивача: Киричьок О.В. - дов. від 21.08.07 № 21, представник

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ
СПОРУ:

Позивач звернувся з позовом та
просить зобов'язати Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичну особу ОСОБА_1
звільнити нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення - склад, розташований за
адресою: АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивачем протягом тривалого часу орендувалось нежиле приміщення, яке на даний
час займає відповідач, не підтверджуючи свої права на нерухоме майно жодними
документами. На думку позивача, такі дії відповідача суперечать чинному
законодавству.

Відповідач позовні вимоги не
визнає, посилається на безпідставність вимог позивача.

В порядку ст.60 Господарського
процесуального кодексу України відповідачем - Суб'єктом підприємницької
діяльності - фізичною особою ОСОБА_1 поданий зустрічний позов про визнання
дійсним договору купівлі-продажу № НОМЕР_1 від 18.10.98, укладеного між Суб'єктом
підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_1 та Приватним підприємством
"САНЕЙ"; визнання за суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1
права власності на придбане за договором купівлі-продажу №НОМЕР_1 від 18.10.98
нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення - склад, розташований за адресою:
АДРЕСА_1.

Зустрічні позовні вимоги
обґрунтовані посиланням на укладення між Суб'єктом підприємницької діяльності -
фізичною особою ОСОБА_1 та Приватним підприємством "САНЕЙ " у простій
письмовій формі договору купівлі-продажу № НОМЕР_1 від 18.10.98 про купівлю
нежитлових приміщень, в той час як чинний тоді Цивільний кодекс  УРСР не вимагав обов'язкового нотаріального
посвідчення таких договорів.

На думку відповідача, оскільки він
виконав всі умови зазначеного договору купівлі-продажу, він є дійсними і
свідчить про набуття ним права власності на нерухоме майно, на яке неправомірно
претендує позивач.

Під час вирішення спору у відзиві
на зустрічний позов позивач визнав зустрічні позовні вимоги відповідача у повному
обсязі.

Відповідач, його представник в
судове засідання не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлені
судом належним чином.

Неявка відповідача, його
представника за викладених обставин не перешкоджає вирішенню спору по суті.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши представника позвиача, господарський суд,

В С Т А Н О В
И В  :

18.10.98 між ПП "САНЕЙ" і
Суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_1 укладений
договір купівлі-продажу № НОМЕР_1 від 18.10.98,
предметом якого є купівля нежитлових приміщень, за умовами якого ПП
"САНЕЙ" (продавець) передає (продає) у власність відповідача, а
відповідач приймає у власність та сплачує на умовах цього договору -нежитлове
приміщення: склад, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 2.1 зазначеного
договору продаж нерухомого майна - нежитлових
приміщень здійснюється за ціною 90000,00 грн.

Обумовлена договором сума 90000,00
грн. сплачена відповідачем продавцю - ПП "САНЕЙ", про що свідчить акт
про сплату за нежиле приміщення від 18.10.98.

На підставі акту приймання-передачі
нежилого приміщення, складеного та підписаного
ПП "САНЕЙ" і відповідачем 18.10.98, спірне нерухоме майно  передано відповідачеві.

Згідно п.5.1 вказаного договору ПП
"САНЕЙ" зобов'язувалось після підписання акту приймання-передачі
нежилого приміщення за письмовою вимогою відповідача підготувати всі необхідні
документи для нотаріального посвідчення договору, прийняти всі необхідні міри і
здійснити нотаріальне посвідчення договору.

Докази виконання ПП "САНЕЙ"
заходів щодо нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу № НОМЕР_1 від
18.10.98 відсутні.

Відповідно до п. 4.2 цього договору
право на нерухоме майно переходить від продавця до відповідача з моменту
підписання договору, тобто з 18.10.98.

Суд вважає за необхідне
задовольнити зустрічні позовні вимоги у повному обсязі і відмовити у
задоволенні первісних позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

У відповідності зі ст. 328
Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 202 ЦК України
правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних
прав та обов'язків.

Статтею 204 ЦК України передбачено,
що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом
або якщо він не визнаний судом недійсним.

У відповідності з ч. 2 ст. 220 ЦК України
якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати
такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору
не вимагається.

Згідно з ч. 2 ст. 16 ЦК України суд
може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений
договором або законом.

Цивільний кодекс УРСР, чинний на
час укладення договору № НОМЕР_2 від 10.10.01, не містив вимоги обов'язкового
нотаріального посвідчення договорів купівлі-продажу нежилого приміщення. Так,
ст. 227 ЦК УРСР вимагає здійснення обов'язкового нотаріального посвідчення лише
договорів купівлі-продажу жилого будинку.

Відповідно до ст. 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не надано належних і
допустимих доказів укладення ним договору оренди стосовно спірного майна або
доказів користування спірним майном на інших законних підставах, одночасно
відповідачем подані документи, які підтверджують  факт укладення договору купівлі-продажу на
спірне майно та  виконання цього договору
належним чином, що свідчить про набуття відповідачем права власності на спірне
майно.

Право власності - це врегульовані
законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження
майном. Право власності в Україні охороняється законом. Держава забезпечує
стабільність правовідносин власності (ст. 2 Закону України “Про власність”).

Власник може вимагати усунення
будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з
позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків. Захист права
власності здійснюється судом, арбітражним судом або третейським судом (ст. 48
Закону).

За вказаних обставин суд вважає за
необхідне винести рішення, яке б захищало цивільні права відповідача, тобто
рішення про визнання дійсним договору купівлі-продажу нежилих приміщень і про
визнання права власності на нерухоме майно.

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський
суд, -

В И Р І Ш И
В:

Відмовити в задоволенні первісного
позову.

Задовольнити  зустрічний позов в повному обсязі.

Визнати дійсним договір
купівлі-продажу № НОМЕР_1 від 18.10.98, укладений між ПП "САНЕЙ" і
Суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_3).

Визнати за Суб'єктом
підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер
НОМЕР_3) право власності на нерухоме майно -нежитлове приміщення: склад,
розташований за адресою: АДРЕСА_1, без вводу в експлуатацію.

Зобов'язати Товариство з обмеженою
відповідальністю "Група компаній "Новітнє будівництво", м.
Дніпропетровськ, звільнити придбане Суб'єктом підприємницької діяльності -
фізичною особою ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3) нежитлове приміщення:
склад, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Група компаній "Новітнє будівництво", м.
Дніпропетровськ,  на користь Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер
НОМЕР_3)  -

85 грн. 00 коп. державного мита;

118 грн. 00 коп.  витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого
відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя

І.Ю. Добродняк

Рішення підписано 27.08.07  Згiдно з оригіналом

Помічник судді

Н.Ф. Голов'яшкіна