ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2007 р.
№ 6/165

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів: головуючого, судді Кузьменка М.В., суддів Васищака І.М., Грека Б.М., за участю представників сторін В. Петрини (дов. від 11.08.06), О. Тищенка (дов. від 16.02.07), А.Тарасова (дов. від 19.03.07) М. Кленкова (дов. від 16.02.07), розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Антарес Тітаніум Трейдінг, Лтд та компанії “Мон Блан Трейдінг Лімітед” на рішення господарського суду м. Києва від 22 серпня 2005 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 27 жовтня 2006 року у справі № 6/165 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Міжнародна компанія “ANTARES” до Антарес Тітаніум Трейдінг, Лтд та компанії “Мон Блан Трейдінг Лімітед” про стягнення 1 371 589, 06 дол. США,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2005 року товариство з обмеженою відповідальністю “Міжнародна компанія “ANTARES“ (Україна) звернулось до господарського суду м. Києва з позовом до Антарес Тітаніум Трейдінг, Лтд (Велика Британія) та Мон Блан Трейдінг, Лтд (Республіка Маврікій) про стягнення 1 371 589, 06 дол. США з підстав неналежного виконання зобов’язання.

Рішенням господарського суду м. Києва від 22 серпня 2005 року (суддя С.Ковтун), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 27 жовтня 2006 року, позов задоволено: стягнуто з відповідачів по 685 794, 53 дол. США та судові витрати.

Рішення та постанова мотивовані порушенням умов Ексклюзивного договору від 2 грудня 2003 року про купівлю-продаж та маркетинг продукції.

Антарес Тітаніум Трейдінг, Лтд (далі скорочено - АТТ, Лтд) та Мон Блан Трейдінг, Лтд (далі скорочено - МБТ, Лтд) звернулися до Вищого господарського суду України і просили судові акти в даній справі скасувати з підстав неналежного повідомлення їх про час і місце судового засідання, неправильного застосування господарськими судами статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статей 12, 15, 38, 41, 43, 62, 80, 81, 84 і 124 Господарського процесуального кодексу України, а справу передати на новий розгляд.

Постановою Вищого господарського суду України від 27 лютого 2007 року  рішення господарського суду м. Києва від 22 серпня 2005 року та постанова Київського апеляційного господарського суду від 27 жовтня 2006 року скасовані і провадження у справі припинено на підставі пункту 1 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Верховний Суд України постановою від 17 квітня 2007 року скасував зазначену постанову Вищого господарського суду України і передав справу для розгляду касаційної скарги по суті.

Верховним Судом України вказано, що даний спір підлягає розгляду в господарських судах України.

При повторному розгляді касаційної скарги представник відповідачів її доводи (з урахуванням змін) підтримав.

Представники позивача проти доводів касаційної скарги заперечили і в її задоволенні просять відмовити.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Господарськими судами встановлено, що 2 грудня 2003 року товариство з обмеженою відповідальністю Міжнародна компанія ”ANTARES” і АТТ, Лтд та МБТ, Лтд уклали в м. Києві Ексклюзивний договір про купівлю-продаж та маркетинг продукції з титану (далі-Договір).

Додатковими угодами від 2 грудня 2003 року і від 8 квітня 2004 року контрагенти доповнили і змінили умови Договору.

Відповідно до розділу 2 Договору відповідачі зобов’язалися протягом 10 робочих днів після його підписання сплатити позивачу в якості попередньої плати 10 000 000 дол. США за тисячу метричних тонн продукції, а позивач - протягом року з моменту надходження цих грошових коштів зобов’язався закупити сировину та виготовити продукцію.

За поставку перших 100 тонн продукції відповідачі зобов’язалися сплатити позивачеві премію в розмірі 200 000 дол. США.

Всього було поставлено продукції 101 660 кг на суму 742 118 доларів США.

Сплативши позивачеві лише вартість поставленої продукції, відповідачі не виконали умов Договору в частині внесення попередньої оплати - 10 000 000 дол. США та сплати винагороди - 200 000 дол. США.

Пунктом 4.1 Договору встановлено, що на даний договір розповсюджується законодавство України.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо.

За змістом пункту 3.4.1 Договору під актом порушенням Договору розуміється будь-яке порушення його умов, що заподіяло шкоду сторонам, а також будь-яка дія або бездіяльність з боку як покупця, так і бенефіціара, яка унеможливлює виконання зобов’язань виробником і, як наслідок, сплата неустойки.

Пунктом 2.1 Договору передбачено, що в разі несплати суми попередньої плати і/або премії відповідачі зобов'язані виплатити позивачу штраф в розмірі 200 000 дол. США.

Крім того, відповідно до пункту 3.5 Договору сторона, яка прострочила, виплачує проценти від суми несплаченої неустойки.

За таких обставин судова колегія вважає законними і обґрунтованими висновки місцевого та апеляційного господарських судів про задоволення позову.

Доводи касаційної скарги не можуть бути враховані з огляду на підсудність даної справи господарським судам України, перегляд рішення суду в апеляційному і касаційному порядку, межі розгляду справи касаційною інстанцією.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду м. Києва від 22 серпня 2005 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 27 жовтня 2006 року у справі № 6/165 залишити без змін, а касаційну скаргу Антарес Тітаніум Трейдінг, Лтд та Мон Блан Трейдінг, Лтд без задоволення.

Головуючий, суддя

М. В. Кузьменко

Суддя

І. М. Васищак

Суддя

Б. М. Грек