ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2007 р.
№ 8/160

Колегія суддів Вищого господарського  суду  України у складі :

головуючого судді
Овечкіна В.Е.,

суддів
Чернова Є.В.,

Цвігун В.Л.,

розглянув

касаційну скаргу
Приватного підприємства “Діалог” від 27.10.05 №567

на постанову
від 27.09.05 Луганського апеляційного господарського суду

у справі
№ 8/160 господарського суду Луганської області

за позовом
Приватного підприємства “Діалог”

до
-Управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганської області
-Перевальського районного відділу УМВС України в Луганської області
-Відділення Державного казначейства у Перевальському районі Луганської області

про
стягнення 800 грн.00 грн. шкоди, завданої внаслідок незаконних дій посадової особи Перевальського РВ УМВС України в Луганської області  по затримці та вилученню автомобілю

У справі взяли участь представники

позивача: не з’явилися

відповідачів: не з’явилися

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Луганської області від 01.08.05 (суддя Яресько Б.В.), залишеним без змін постановою Луганського апеляційного господарського суду від 27.09.05 (колегія суддів у складі : Семендяєвої І.В., Баннової Т.М., Медуниці О.Є.) у задоволенні позовних вимог відмовлено, оскільки позивачем не доведено незаконність дії посадової особи другого відповідача.

Позивач в поданій касаційній скарзі просить скасувати рішення та постанову попередніх судових інстанцій та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Позивач посилається на те, що судові інстанції  неправомірно послалися на ст. 11 Закону України “Про міліцію”, що незаконність дій працівників міліції встановлюється  не лише прокуратурою, а й судом; що висновки попередніх інстанцій  про недоведеність доводів позивача не відповідають обставинам справи.

Ознайомившись з матеріалами та обставинами справи на предмет надання їм попередніми судовими інстанціями належної юридичної оцінки та повноти встановлення обставин, дотримання норм процесуального права, згідно з вимогами ст.1115 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга  не підлягає задоволенню   з наступних підстав.

Відповідно ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Попередніми судовими інстанціями було встановлено наступне.

Приватне підприємство “Діалог” згідно договору підряду № 3/п від 16.12.04 (а.с. 9-10), укладеного з Луганським обласним філіалом державного підприємства МВС України “Спецсервіс”, зобов'язалося виконати роботи по демонтуванню металоконструкцій на об'єкті Замовника.

Згідно  договору відповідального зберігання від 18.05.04, укладеного між Луганським обласним філіалом державного підприємства МВС України “Спецсервіс (поклажодавець) та ПП “Діалог”(зберігач) на підставі акту прийому - передачі №6 від 07.12.04 ПП  “Діалог” прийняло на відповідальне зберігання метали чорні орієнтовно 45 т (не діючий, частково демонтований стальний водовід”(420мм на 8мм).

20.01.05 між ПП “Діалог”(замовник) та ПП Терняевим А.А.(виконавець), було укладено договір надання автотранспортних послуг.

09.02.05 автомобілем КАМАЗ з напівпричепом  на замовлення позивача перевозились металоконструкції. В той же день 09.02.05 вказаний автомобіль був затриманий до з'ясування обставин щодо невідповідності супроводжувальних документів вантажу, про що старшим інспектором ДПС був складений протокол огляду та затримання транспорту (а.с.14).

Згідного протоколу огляду та затримки транспортного засобу (а.с.14)  перевозилися труби. У супровідних документах на вантаж було зазначено, що перевозиться лом чорних металів, у  зв'язку з чим автомобіль був доставлений на майданчик тимчасового затримання транспорту ВДАІ Перевальського ОВС.

10.02.05 автомобіль було розвантажено, а транспортний засіб повернуто його власнику - Теряєву А.О.

Розвантажені труби до теперішнього часу знаходяться на майданчику, який охороняється  ВДАІ Перевальського ОВС, до прийняття рішення по кримінальної справи  № 171 від 18.02.05, порушеній за фактом демонтажу труб з водопроводу ЦЗФ “Комендантська”.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками попередніх судових інстанцій про те, що фактично затримувався не сам транспортний засіб, а вантаж, який знаходився у цьому транспортному засобі, оскільки вантаж із автомобілю та  напівпричепу  було вивантажено, а автомобіль КАМАЗ р/н № 069-13АТ напівпричіп 05710АМ був повернутий його власнику.

Позивач вважає, що діями старшого інспектора АП ОДАІ Перевальського РВ УМВС в Луганській області по незаконному та безпідставному вилученню автомобілю КАМАЗ р/н № 069-13АТ та напівпричепу 05710АМ йому спричинено шкоду на суму 800 грн. 00 коп. (сплачені згідно поданих документів ПП Теряєву А.А. вартість перевезення 300 грн. 00 коп. та за простій автомобіля 500 грн. 00 коп.).

Попередніми судовими інстанціями встановлено, що  згідно  висновку службового розслідування (т.1 а.с.43-44) факти з незаконного затримання автомобіля та незаконного використання  посадовими  особами  Перевальського  ОРС   УМВСУ   свого службового становища не встановлені.

Листом № 67-05 від 11.03.05 (а. с. 47) прокурор Перевальського району  сповістив позивача, що прокуратурою Перевальського району була проведена  перевірка по скарзі громадянина Чунихі Р.М. на дії працівників Перевальського РВ УМВС в Луганській області, що приймаючи до уваги відсутність у діях працівників Перевальського РВ УМВС ознак складу злочину, які передбачені кримінальним законодавством України,  прокуратурою району було винесено постанову про  відмову в порушенні  кримінальної справи на підставі ст. 6 п. 2 Кримінально-процесуального  кодексу України.

Відповідно до ст. 1174 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевої самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Однак, незаконність дій  посадової особи другого відповідача матеріалами справи не підтверджена.

Таким чином, враховуючи межі касаційної інстанції, визначені ст.1117 ГПК України щодо неможливості здійснення переоцінки доказів,  колегія суддів дійшла висновку, що справа розглянута апеляційний судом відповідно встановленим обставинам з правильним застосуванням норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини. Підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного підприємства “Діалог”  залишити без задоволення, а постанову Луганського апеляційного господарського суду від 27.09.05 у справі №8/160 –без змін.

Головуючий, суддя                                                             В. Овечкін

Судді:                                                                                    Є. Чернов

В. Цвігун