ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

31.07.07р.

Справа № 31/216(18/259-06)-07

За позовом
Науково-виробничого підприємства  „Авілон” товариства з обмеженою відповідальністю, м. Дніпропетровськ

відповідача
Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ

Третя особа-1 без самостійних вимог на предмет спору
Комунальне підприємство „Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації”, м. Дніпропетровськ

Третя особа-2 без самостійних вимог на предмет спору
Закрите акціонерне товариство „Термоізоляція”, м. Дніпропетровськ

Про
визнання права власності

Суддя      Мороз В.Ф.

Представники:

Від позивача
Козлов М.І., ген. директор

Від відповідача
Решетник О.А., дов. від 29.01.07 р.

Від третьої особи-1
не з’явився

Від третьої особи-2
не з’явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, звернувся з позовом про визнання за ним права власності на нерухоме майно: склад літ. Є-1, загальною площею  364,8 кв.м., розташований по вул. Автотранспортній, 8-а у Дніпропетровську. Позовні вимоги мотивовані тим, що в межах земельної ділянки, що була передана позивачу у користування згідно договору оренди, ним замість придбаного на підставі договору купівлі-продажу з третьою особою-2 складу, який було вподальшому  знесено, збудовано збірно-щитовий утеплений ангар (склад) без належного дозволу та  погодження  проектної документації, з огляду на що таке будівництво є самовільним, а вимога про визнання права власності на нього заявлена  на підставі  ст. 376 ЦК України, оскільки таке право власності позивача  не порушує права  інших осіб.

Відповідач згідно відзиву підтвердив викладені позивачем обставини щодо надання земельної ділянки третій особі в оренду та зведення позивачем  спірного майна та вказав, що не оспорює право позивача на зведену будівлю. Просив прийняти рішення на підставі матеріалів справи.

Третя особа-2 до судового засідання не з’явилась, письмові пояснення та витребувані судом документи не надала. Господарський суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами (ст. 75 ГПК України), оскільки третя особа була повідомлена про час та місце судового засідання, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до договору оренди земельної ділянки від 19.07.2001 р., укладеного між позивачем та виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради на підставі його  рішення №1117 від 17.05.2001 р., позивачу передано у платне користування  на умовах оренди строком до 17.05.2016 р.  земельну ділянку  площею 0,2653 га, що знаходиться  по вул.. Автотранспортна. 8 у Дніпропетровську для фактичного розміщення  тимчасових побутових приміщень.

У відповідності до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 04.07.2003 р., укладеного між ЗАТ „Термоізоляція” та позивачем, останній придбав у третьої особи за 39000,00 грн. тимчасові споруди: гараж літ. Л та склад літ. Б.

Як вбачається з матеріалів справи, у тому числі технічного висновку  Дніпропетровської  філії Державного науково-дослідного та проектно-конструкторського інституту НДІпроектконструкція від11.08.2005 р., технічного паспорту позивачем на земельній ділянці, що знаходиться у нього в оренді згідно зазначеного договору, замість знесеного складу літ. Б, збудовано збірно-щитовий утеплений ангар (склад) площею 364,8 кв.м., який згідно технічного паспорту позначений літ. Є-1.

Згідно розпорядження  Міського голови від 30.09.2005 р.  №847р  не житловій будівлі по вул.. Автотранспортній,  розташованій в межах землекористування позивача, присвоєно адресу –вул. Автотранспортна, 8-а (колишня адреса - вул.. Автотранспортна, 8).

У відповідності до ч. 5 ст. 376 ЦК України на  вимогу  власника  (користувача)  земельної ділянки суд може визнати  за  ним  право  власності  на  нерухоме  майно,  яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Враховуючи, що позивач є користувачем земельної ділянки, на якій ним проведено самочинне будівництво спірної споруди, а порушення прав та інтересів інших осіб судом не встановлено та відповідач не надав заперечень щодо розташування на цій земельній ділянці спірної споруди, суд вбачає підстави для задоволення вимог позивача щодо визнання за ним права власності на спірне майно.

Судові витрати по справі слід покласти на позивача, оскільки спір виник внаслідок його неправильних дій.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 49, ст.ст.  82-85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Визнати за Науково-виробничим підприємством „Авілон” товариство з обмеженою відповідальністю (49055, м. Дніпропетровськ, вул.. Автотранспортна, 8-а; ) право власності на нерухоме майно: склад літ. Є-1, загальною площею  364,8 кв.м., розташований по вул. Автотранспортній, 8-а у Дніпропетровську без акту введення в експлуатацію.

Суддя                                                                                                            В.Ф. Мороз