ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  20/178

30.05.07

За позовом         Товариства з обмеженою відповідальністю «Гепард-сервіс»

до                         Товариства з обмеженою відповідальністю «Цукрове виробниче

об’єднання»

про                       стягнення 448 007,72грн. збитків

Суддя Палій В.В.

Секретар Молочна Н.С.

Представники:

від позивача         Коршун Т.О.- предст. (дов. від 08.02.2007р.), Миронюк О.В.- предст. (дов.

від 16.03.2007р.)

від відповідача    Прядко В.В.- предст. (дов. від 10.05.2007р.)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позовні вимоги заявлені про стягнення 448 007,72грн. суми збитків, заподіяних внаслідок порушення відповідачем строків поставки продукції за договором купівлі-продажу №258/09/6-ЛС від 29.09.2006р.

Відповідач у відзиві заперечує проти позовних вимог, посилаючись на те, що додатковою угодою до договору передбачалась, що поставка товару здійснюється на умовах самовивозу з м. Біла Церква. Позивач здійснив самовивіз 10 0870,00літрів бензину. Інших транспортних засобів позивач не надав, відповідно відповідач не мав можливості здійснити відпуск залишку товару в кількості 119 130,00 літрів. Отже відповідачем не було порушено умов договору купівлі-продажу №258/09/6-ЛС від 29.09.2006р.

17.05.2007р. у судовому засіданні оголошено перерву до 30.05.2007р., з метою виготовлення повного тексту рішення по справі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, який підтримав свої позовні вимоги, суд, -

ВСТАНОВИВ:

29.09.2006р. між сторонами укладено договір купівлі-продажу №285/09/6-ЛС, відповідно до умов якого продавець (відповідач) в порядку та на умовах, передбачених цим Договором, зобов’язується продати покупцю (позивач) нафтопродукти, а покупець зобов’язується в порядку та на умовах, передбачених цим договором, прийняти зазначений товар та оплатити за нього ціну, визначену сторонами.

Відповідно до п. 2.1 договору розрахунок за придбаний товар здійснюється покупцем шляхом перерахування і готівковому порядку зі свого рахунку на рахунок продавця, на наступних умовах:

100% від вартості партії товару на умовах передплати.

14.11.2006р. сторонами підписано додаткову угоду №1, відповідно до якої сторони погодили, що у відповідності до умов договору №285/09/6-ЛС від 29.09.2006р. продавець зобов’язується передати, а покупець прийняти та оплатити товар –Бензин А-94 на умовах самовивозу з нафтобази в м. Біла Церква. Кількість товару становить 300 000 літрів. Ціна товару за один літр становить 3,04 гривні з урахуванням ПДВ. Загальна вартість товару за цією додатковою угодою становить 912 000,00грн. в т. ч. ПДВ 152 000,00грн. Розрахунок за товар за даною Додатковою угодою здійснюється на наступних умовах –100% від вартості товару сплачується покупцем на умовах передплати. Відвантаження товару здійснюється на протязі 1-го робочого дня з моменту отримання 100% передплати.

Відповідно до платіжного доручення №9 та №3089 від 14.11.2006р. позивач здійснив 100% перерахування коштів на рахунок відповідача у сумі 912 000,00грн.

Проте, відповідач виконав зобов’язання з передачі нафтопродуктів позивачу частково на суму 306 644,80грн., що підтверджується видатковою накладною №111514 від 15.11.2006р.

Зазначений договір був укладений позивачем, з метою забезпечення виконання зобов’язання позивача перед ТОВ «Форт-Ойл», яке виникло на підставі договору поставки №2004-1/2004 від 02.04.2004р. За вказаним договором позивач, як продавець, зобов’язався протягом строку дії цього договору на замовлення покупця (ТОВ «Форт-Ойл»), за умови їх підтвердження, поставляти та передати у власність покупця нафтопродукт, належної якості, що відповідає державним стандартам, а покупець зобов’язався приймати товар та оплачувати його на умовах цього договору. Відповідно до додаткової угоди №1 до зазначеного договору поставки від 09.11.2006р. продавець зобов’язався продати, а покупець прийняти і оплатити товар –Бензин А-95 на умовах самовивозу (базис поставки Інкотермс 2000 EXW, Франкозавод) з нафтобази в м. Біла Церква в кількості 199130 літрів Загальна вартість товару складає 605 355,20грн. включаючи ПДВ. Товар відвантажується продавцем протягом 6 днів з моменту здійснення передоплати.

Позивач посилається на те, що у зв’язку з невідпуском відповідачем 15.11.2006р. оплачених позивачем нафтопродуктів в обсязі 199 130,00 л. та порушення умов договору №285/09/6-ЛС від 29.09.2006р. і додаткової угоди до нього, позивач не зміг відвантажити на користь ТОВ «Форт-Ойл»Бензин А-95 у кількості 199 110,00 л, чим, у свою чергу порушив умови договору №2004-1/2004 від 02.04.2004р. та додаткової угоди до нього.

Відповідач у свою чергу зазначає, що порушення виконання зобов’язання з боку відповідача відсутнє, так як Додатковою угодою №1 від 14.11.2006р. сторони передбачити самовивіз бензину з нафтобази в м. Біла Церква. Оскільки позивач здійснив самовивіз лише 100 870,00л. бензину, відповідно відповідач був позбавлений можливості передати позивачу решту 199 130,00 літрів бензину.

Проте, суд не погоджується із зазначеною позицією відповідача, з огляду на те, що ст. 664 Цивільного кодексу України передбачає, що товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це.

Доказів того, що відповідач поінформував позивача про надання товару, а саме бензину у кількості 119130,00 літрів, у розпорядження останнього, відповідач суду не надав.

Таким чином, відповідач виконав зобов’язання з передачі нафтопродуктів позивачу частково у кількості 100 870 літрів, в частині передачі 119 130 літрів бензину відповідач зобов’язання не виконав.

У зв’язку з тим, що позивач не виконав зобов’язання з поставки бензину перед ТОВ «Форт-Ойл», ТОВ «Форт-Ойл»звернулось до суду з позовом до позивача  про стягнення 422537,84грн. штрафних санкцій за договором поставки №204-1/2004р., 42253,00грн. витрат на правову допомогу адвоката.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.03.2007р. №26/94 позовні вимоги задоволено, стягнуто з позивача на користь ТОВ «Форт-Ойл»151338,80грн. штрафу, 271199,04грн.-процентів за користування чужими коштами, 21126,50грн. витрат на оплату правової допомоги адвоката, 4225,38грн. держмита, 118,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення суду виконано у повному обсязі.

Таким чином, внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов’язань перед позивачем, позивач не виконав зобов’язань перед ТОВ «Форт-Ойл», внаслідок чого зазнав збитки у сумі 448007,72грн., а саме, сплачені на користь ТОВ «Форт-Ойл»151338,80грн. штрафу, 271199,04грн.-процентів за користування чужими коштами, 21126,50грн. витрат на оплату правової допомоги адвоката, 4225,38грн. держмита, 118,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Згідно із ст. 14 ЦК України, цивільні обов‘язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Зобов‘язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (526 ЦК України). Одностороння відмова від зобов‘язання, в силу ст. 525 ЦК України, не допускається.

Частиною 1 ст. 218 ГК України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Боржник, який порушив зобов‘язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки (ч. 1 ст. 623 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов‘язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб‘єкту, права або законні інтереси якого порушено.

У відповідності до ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв‘язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до п. 1 ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема, включаються додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб’єкта, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов’язання другою стороною.

Відповідальність за порушення зобов‘язання у вигляді відшкодування збитків настає за наявності таких умов:

- протиправної дії чи бездіяльності особи;

- заподіяння збитків в результаті такої дії чи бездіяльності особи;

- причинного зв‘язку між протиправною дією чи бездіяльністю особи та заподіяними збитками;

- вини боржника.

Лише за наявності зазначених чотирьох умов настає відповідальність за порушення зобов’язання.

Позивачем належним чином доведено заподіяння відповідачем збитків, внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов’язань перед позивачем за договором  купівлі-продажу №285/09/6-ЛС від 29.09.2006р.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 448007,72грн. завданих збитків.

Позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 44800,77грн.

Стаття 44 ГПК України передбачає відшкодування сум в якості судових витрат, які були сплачені стороною за отримання послуг лише адвокатам, а не будь-яким представникам.

Відповідно до ст. 48  Господарського процесуального кодексу України, витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України «Про адвокатуру», згідно ст. 12 якого оплата праці адвоката здійснюється на підставі угоди між громадянином чи юридичною особою і адвокатським об’єднанням чи адвокатом. Позивач надав суду договір про надання правової допомоги адвокатом від 20.03.2007р., укладений між позивачем та адвокатом Коршуном Т.О. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №2204/10).  Крім того, позивач надав суду платіжне доручення №106 від 16.04.2007р. (копія якого міститься в матеріалах справи), відповідно до якого позивач перерахував на картковий рахунок на ім’я Коршуна Т.О. 44800,77грн. за адвокатські послуги. Зважаючи на викладене, суд вважає обґрунтованою вимогу позивача про стягнення з відповідача витрат позивача на  оплату послуг адвоката.

Судові витрати підлягають стягнення з відповідача на користь позивача.

Враховуючи наведене, позовні вимоги визнаються обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.   Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Цукрове виробниче об’єднання» (м. Київ, вул. Кіквідзе, 11-а, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гепард-Сервіс»(м. Київ, вул. Індустріальна, 30, м. Київ, пр-т. Перемоги, 67, код 32077912),  448007,72грн.-збитків, 44800,77грн.-витрат на оплату послуг адвоката, 4480,08грн. - державного мита, 118,00грн. -  витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.  Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня прийняття.

Суддя                                                                                                                             В.В.Палій