ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06.08.07 р.                                                                               Справа № 36/149

Господарський суд Донецької області у складі, головуючого судді БудкоН.В., при секретарі судового засідання Крючковой К.М.,  розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерінг» м.Донецьк до Державного підприємства «Селидіввугілля» м.Селідове про стягнення 3 376,56грн.

За участю:

Представників сторін:

Від позивача: не з’явився;

Від відповідача: не з’явився;

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Інженерінг» м.Донецьк, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Державного підприємства «Селидіввугілля» м.Селідове, про стягнення основного боргу в сумі 2 960грн., пені в сумі 250,92грн., 3% річних в сумі 44,28грн. та суми інфляції 121,36грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір №102 від 18.05.06р., специфікацію до нього, видаткову накладну, довіреність.

Відповідач позовні вимоги визнає частково, в сумі основного боргу в сумі 2 960грн., 3% річних в сумі 44,28грн. та суми інфляції 121,36грн., просить суд не стягувати пеню в сумі 250,92грн. у зв»язку з тяжким фінансовим становищем, яке склалося у теперішній час на його підприємстві.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази, господарським судом ВСТАНОВЛЕНО:

18.05.06р. позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Інженерінг», та відповідач, Державне підприємство «Селидіввугілля», уклали договір №102.

За умовами даного договору позивач зобов’язався поставити відповідачу продукцію в асортименті, кількості, в строки та за ціною, узгодженими обома сторонами, та у відповідності зі специфікацією, яка є невід»ємною частиною договору, а відповідач, у свою чергу, зобов’язався прийняти та сплатити зазначену продукцію.

У специфікації №1 до договору, яка підписана позивачем та відповідачем без зауважень та заперечень, сторони визначили найменування продукції, її кількості та вартість.

На виконання умов договору позивач передав відповідачу продукцію за видатковою накладною №И-0000591 від 08.09.06р. на суму 2 960грн. з урахуванням ПДВ,

Відповідачем прийнято означений товар, що підтверджується підписами сторін на видатковій накладній та довіреності відповідача на отримання товарно-матеріальних цінностей ЯМН №942267 від 08.09.06р.

На підставі вищезазначеного, господарський суд робить висновок, що позивачем доведено факт передачі відповідачу товару за вказаною видатковою накладною на суму 2 960грн., тобто обов’язок позивача вважається виконаним у відповідності до п.1.1 договору та специфікації до нього.

Відповідно до п.4.2 договору відповідач зобов”язався оплатити продукцію протягом 30 банківських днів з дня її поставки.

У порушення умов договору відповідач взяті на себе зобов’язання  належним чином не виконав, отриману продукцію так і не оплатив.

Доказів оплати  боргу відповідач не представив, у зв’язку з чим суд робить висновок, що зобов’язання відповідача перед позивачем до теперішнього часу не виконане, що є порушенням вимог статей 525 та 526 Цивільного кодексу України, які передбачають, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, причому одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

За таких обставин, враховуючи те, що факт заборгованості підтверджений матеріалами справи, договором №102 від 18.05.06р., специфікацією до нього, видатковою накладною, довіреністю, вимоги позивача в частині стягнення основного боргу в сумі 2 960грн. суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Прострочення відповідачем грошового зобов’язання, згідно з ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України тягне за собою обов’язок сплати, суми інфляції а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розглянувши представлений розрахунок суми інфляції 121,36грн. та 3% річних на суму 44,28грн.,  з огляду на наявність заборгованості, суд вважає що вимоги позивача в частині стягнення 3% річних та суми інфляції також обґрунтовані, доведені належними чином та  підлягають задоволенню.

Крім того, за порушення строків оплати поставленого товару позивачем згідно п. 6.3 договору позивачем нарахована пеня в сумі 250,92грн.

Ухвалами від 12.06.07р., 26.06.07р., 23.07.07р. господарський суд зобов’язав позивача письмово вказати період нарахування пені.

Однак, такі документи позивач суду не представив.

Враховуючи те, що позивачем без поважних  причин не представлені витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, суд вимоги позивача в частині стягнення пені в сумі 250,92грн. залишає без розгляду на підставі п.5 ст.81 Господарського процесуального кодексу України.

Судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України підлягають віднесенню на відповідача пропорційно задоволеній частині позову.

На підставі ст.ст.525, 526, 614, 625 та 655-697 ЦК України, ст. ст. 173,193 Господарського кодексу України, керуючись ст.ст. 33, 36, 43, 49, 81 п.5, 82, 84, 85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерінг» м.Донецьк до Державного підприємства «Селидіввугілля» м.Селідове про стягнення 3 376,56грн.

Позовні вимоги в частині стягнення пені в сумі 250,92грн. залишити без розгляду.

Стягнути з Державного підприємства «Селидіввугілля», на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерінг»», (83004, м.Донецьк, вул. Університетська, 112, р/р5001 в Донецькому РУ «Приватбанк», МФО 335496) основний борг в сумі 2 960грн., 3% річних в сумі 44,28грн., суму інфляції 121,36грн., держмито в сумі 86,26грн.,  витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 99,79грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя