КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2007                                                                                           № 30/316

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Малетича  М.М.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача 1Палажченко О.Є., довіреність №4 від 12.01.2007р.,

позивача 2-Палажченко О.Є., довіреність №18-06 від 18.06.2007р.,

від відповідача -Харін О.М., довіреність б/н від 03.01.2007р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Техноснаб"

на рішення Господарського суду м.Києва від 03.04.2007

у справі № 30/316

за позовом                               Відкрите акціонерне товариство "Будмаш"

Закрите акціонерне товариство "Будмаркет"

до                                                   Товариство з обмеженою відповідальністю "Техноснаб"

про                                                  припинення права спільної часткової власності

Суть рішення і скарги:

Відкрите акціонерне товариство “Будмаш” (надалі – ВАТ “Будмаш”, Позивач 1) та Закрите акціонерне товариство “Будмаркет” (надалі – ЗАТ “Будмаркет”, Позивач 2) звернулися в господарський суд міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Техноснаб” (надалі – ТОВ “Техноснаб”, Відповідач) про припинення права спільної часткової власності.

Рішенням господарського суду м. Києва від 03.04.2007р. у справі № 30/316 позовні вимоги ВАТ “Будмаш” та ЗАТ “Будмаркет” було задоволено повністю, а саме: припинено право спільної часткової власності ВАТ “Будмаш”, ЗАТ “Будмаркет”, та ТОВ “Техноснаб” на нежилий будинок – експериментально-наплавну дільницю цеху № 14 (літера В), що розташований по вул. Бориспільській, 7 в м. Києві та виділено ЗАТ “Будмаркет” в натурі, окремим об”єктом права власності 28/100 частин від майнового комплексу в частині, що розташований по вул. Бориспільській, 7 в м. Києві, загальною площею 2 131,2  кв. м., які є власністю ЗАТ “Будмаркет”, а також було виділено ВАТ “Будмаш” в натурі, окремим об”єктом права власності, 66/100 частин від майнового комплексу в частині, що розташований по вул. Бориспільській, 7 в м. Києві, загальною площею 5 074,00 кв. м., які є власністю ВАТ “Будмаш”.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Відповідач подав на нього апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення господарського суду міста Києва від 03.04.2007р. у справі № 30/316 та прийняти постанову, якою відмовити ЗАТ “Будмаркет” у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилався на те, що при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було неповно з”ясовано обставини, які мають значення для справи, а також порушені норми матеріального і процесуального права, зокрема: ст.ст. 183 і 364 Цивільного кодексу України (надалі – ЦК України) та ст.42 Господарського процесуального кодеску України (надалі – ГПК України), що є підставами для скасування такого судового рішення.

Крім того, Відповідач надав суду доповнення до апеляційної скарги, в якому просив суд апеляційної інстанції скасувати повністю рішення господарського суду міста Києва у справі № 30/316 від 03.4.2007р. та прийняти нове рішення, яким задовольнити вимоги ВАТ “Будмаш” про виділення в натурі, окремим об”єктом права власності, 66/100 частин від майнового комплексу, що розташований по вул. Бориспільській, 7 в м. Києві загальною площею 5 074  кв. м., які є власністю ВАТ “Будмаш”, та відмовити ЗАТ “Будмаркет” в задоволенні позовних вимог, залишивши в спільній частковій власності із ТОВ “Техноснаб” частину майнового комплексу, який становить 34/100 частин від майнового комплексу площею 7676,4 кв. м., розташованого по вул. Бориспільській, 7 в м. Києві.

Позивач 1 у своєму відзиві на апеляційну скаргу просив апеляційну інстанцію залишити рішення господарського суду міста Києва від 03.4.2007р. без змін, а подану на нього апеляційну скаргу – без задоволення.

Позивач 2 письмового відзиву на апеляційну скаргу не надав, однак його представник в судовому засіданні заперечував проти доводів та вимог Відповідача, оскільки вважав, що оскаржуване рішення господарського суду у даній справі, є законним та обгрунтованим.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції від представника Відповідача до суду надійшло клопотання про призначення по справі повторної будівельно-технічної експертизи, на вирішення якої, зокрема, поставити питання про можливість поділу спірного майнового комплексу, який належить на праві спільної часткової власності ВАТ “Будмаш” , ЗАТ “Будмаркет” та ТОВ “Техснаб”, з огляду на його цільове призначення.

Однак, розглянувши клопотання представника Відповідача про призначення будівельно-технічної експертизи, колегія суддів відхилила в його задоволенні з огляду на те, що ухвалою господарського суду м. Києва від 11.01.2006р., за клопотанням цього ж представника, по даній справі вже призначалася будівельно-технічна експертиза, під час проведення якої, з урахуванням всіх обставин справи, експертом вирішувались питання щодо можливості поділу у натурі часток спільного майна його власників на окремі об”єкти права власності – майнового комплексу, що розташований по вул. Бориспільській, 7, в м. Києві (висновок № 8410/8411 від 22.02.2007р.) Підстав для призначення повторної будівельно-технічної експертизи по даній справі, суд апеляційної інстанції не знаходить.

Заслухавши пояснення представників сторін в судовому засіданні, дослідивши та вивчивши матеріали справи, Київський апеляційний господарський  суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вказувалось вище, ВАТ “Будмаш” та ЗАТ “Будмаркет” звернулися в господарський суд міста Києва з позовом до ТОВ “Техноснаб” про припинення права спільної часткової власності на майновий комплекс (нежилий будинок) – експериментально-наплавну дільницю цеху № 14 (літера В), що розташований по вул. Бориспільській, 7 в м. Києві і рішенням господарського суду м. Києва від 03.04.2007р. у справі № 30/316 вимоги позивачів було задоволено повністю, а саме: припинено право спільної часткової власності ВАТ “Будмаш”, ЗАТ “Будмаркет”, та ТОВ “Техноснаб” на нежилий будинок – експериментально-наплавну дільницю цеху № 14 (літера В), що розташований по вул. Бориспільській, 7 в м. Києві та виділено ЗАТ “Будмаркет” в натурі, окремим об”єктом права власності 28/100 частин від майнового комплексу в частині, що розташований по вул. Бориспільській, 7 в м. Києві, загальною площею 2 131,2  кв. м., які є власністю ЗАТ “Будмаркет”, а також було виділено ВАТ “Будмаш” в натурі, окремим об”єктом права власності, 66/100 частин від майнового комплексу в частині, що розташований по вул. Бориспільській, 7 в м. Києві, загальною площею 5 074,00 кв. м., які є власністю ВАТ “Будмаш”.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги Позивачів про припинення права спільної часткової власності і виділення у натурі часток із спільного майна, відповідно до належних їм на праві власності часток у цьому майні, є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

У зв”язку з цим, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду погоджується з такими висновками місцевого господарського суду, з огляду на наступне.

Як видно з матеріалів справи, відповідно до свідоцтва про право власності серії МК № 010001542 від 26.05.1998р., ВАТ “Будмаш” є власником частини майнового комплексу площею 7 676,40 кв.м., що по вул. Бориспільській, 7 в м. Києві, до складу якого входять об”єкти нерухомого майна: експериментально - наплавочна дільниця цеху № 14 (літ. В),

загальною площею 7 220,50 кв.м. та столярна дільниця (літ. Д), загальною площею 455,90 кв.м.

Крім того, 28.05.1998р. між ВАТ “Будмаш” (Продавець) та ЗАТ “Будмаркет” (Покупець) було укладено договір купівлі - продажу № 22/98, відповідно до умов якого Продавець продав, а Покупець купив 28/100 часток майнового комплексу, а також обладнання у відповідності до додатку № 1, що по вул. Бориспільській, 7 в м. Києві, загальною площею 2 131,20 кв.м.

У зв”язку з цим, 08.07.1898р. Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об”єкти нерухомого майна, на підставі вказаного договору купівлі-продажу № 22/98 від 28.05.1998р. було видано реєстраційне посвідчення, яким  посвідчено, що нежилі приміщення експериментально - наплавочної дільниці № 14 (літ.В) загальною площею 2 131,20 кв.м по вул. Бориспільській, 7 в м. Києві зареєстровано за ЗАТ “Будмаркет”.

В наступному, 30.12.1998р. між ВАТ “Будмаш” (Продавець) та ТОВ “Техноснаб” (Покупець) було укладено договір № 29 купівлі-продажу частини нежилого будинку, відповідно до умов якого, Продавець продав, а Покупець купив частину нежилого будинку експериментально-наплавної дільниці цеху № 14 (літ. В), що по вул. Бориспільській, 7 в м. Києві, загальною площею 471,2 кв.м.

Таким чином, згідно довідки-характеристики, виданої Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об”єкти нерухомого майна № 1060923 від 27.05.2005р. частки власності нерухомого майна, розташованого по по вул. Бориспільській, 7 складають: ЗАТ “Будмаркет” - 28/100 частин, ВАТ “Будмаш” -66/100 частин і ТОВ “Техноснаб” - 6/100 частин.

Згідно висновку спеціаліста Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 2264 від 30.06.2005р. нежилі приміщення, що знаходяться по вул.Бориспільській, 7 в м. Києві (літ. В) та належать ЗАТ “Будмаркет”, ВАТ “Будмаш” і ТОВ “Техноснаб” ізольовані один від одного та не поєднані господарською діяльністю і технологією виробництва між собою. При цьому, як йдеться у вказаному висновку, ці приміщення обладнані окремими входами та забезпечені всіма необхідними для існуючого господарювання інженерними комунікаціями (водопровід, каналізація, електромережі тощо). Крім того, між співвласниками частини спірного майнового комплексу встановлені та узгоджені в натурі зовнішні межі землекористування, що забезпечує ізольованість користування не тільки нерухомим майном кожного із співвласників, а й земельними ділянками, які прилягають і на яких розташоване це майно.

Як було встановлено судом першої інстанції, Позивачі неодноразово звертались до Відповідача з пропозицією укласти угоди про припинення спільної власності на нежилий будинок - експериментально-наплавну дільницю № 14 (літ. В), що розташований за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 7 та виділення в натурі окремими об”єктами права власності, що підтверджується листами ВАТ “Будмаш” № 361 від 28.09.2005р. і ЗАТ “Будмаркет” № 26-09 від 26.09.2005р., долучених до матеріалаів справи.

Однак, ТОВ “Техноснаб” не погодився на проведення дій, необхідних для укладення угоди про припинення спільної власності на нежилий будинок, а саме: проведення технічної інвентаризації та отримання довідки-характеристики в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності.

Під час розгляду даної справи для правильного вирішення спору між сторонами судом першої інстанції ухвалою від 11.01.2006р. по справі було призначено судову будівельно – технічну експертизу і відповідну до висновку останньої № 8410/8411 від 22.02.2007р., поділ у натурі часток спільного нерухомого майна майнового комплексу, що розташований по вул. Бориспільській, 7 в м. Києві, на окремі об”єкти права власності    (на окремі індивідуально визначені об”єкти нерухомого майна), такі як: 66/100 часток від майнового комплексу, що складаються з частини приміщень експериментально-наплавочної дільниці цеху № 14 (літ. В) площею 4 618,10 кв.м. і приміщень столярної дільниці (літ. Д) площею 455,90 кв.м, загальною площею 5074,00 кв.м., належать на праві власності ВАТ “Будмаш”, 28/100 часток від майнового комплексу, що складаються з частини приміщень експериментально - наплавочної дільниці  цеху № 14 (літ. В) загальною площею 2 131,20 кв.м. належать ЗАТ “Будмаркет”, 6/100 часток від майнового комплексу, що складаються з частини приміщень експериментально - наплавочної дільниці цеху № 14 (літ. В) загальною площею 471,20 кв.м. належить на праві власності ТОВ “Техноснаб”, технічно можливий.

Згідно статті 7 Господарського кодексу України (надалі – ГК України), відносини у сфері господарювання регулюються Конституцією України, цим Кодексом, законами України, нормативно-правовими актами Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами інших органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також іншими нормативними актами.

Відповідно ж до абз. 1 ч. 1 ст. 4 ГК України не є предметом регулювання цього Кодексу майнові та особисті немайнові відносини, що регулюються Цивільним кодексом України.

Згідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

У відповідності до ст. 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Таким чином, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції про обгрунтованість доводів Позивачів та задоволення їх позовних вимог щодо виділення в натурі часток у спільному майні, відповідно до належних їм на праві власності часток у цьому майні.

У зв”язку із задоволенням вимог Позивачів про виділення в натурі належних їм часток в спільному майні, таким чином припинилось і право спільної часткової власності на це майно.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, обов”язок доказування та подання доказів розподіляється  між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Проте, в даному випадку, Відповідачем, всупереч вимог вказаної норми закону, не було надано суду апеляційної інстанції належних доказів на підтвердження своїх доводів та вимог, заявлених в апеляційній скарзі.

За таких умов, апеляційний господарський суд вважає, що рішення господарського суду міста Києва від 03.04.2007р., яке було прийнято по даній справі, у зв”язку з повним з”ясуванням обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими та відповідністю висновків, викладених в рішенні суду дійсним обставинам справи, а також у зв”язку з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, є законним і обґрунтованим. Підстав, для скасування або зміни вказаного судового рішення та задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю “Техноснаб”, суд апеляційної інстанції не знаходить.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32 - 34, 36, 91, 92, 99, 101 – 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Техноснаб” залишити без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 03.04.2007р. у справі № 30/316 за позовом Відкритого акціонерного товариства “Будмаш” та Закритого акціонерного товариства “Будмаркет” до Товариства з обмеженою відповідальністю “Техноснаб” про припинення права спільної часткової власності, – без змін.

2. Справу № 30/316 повернути до господарського суду міста Києва

Головуючий суддя

Судді

25.06.07 (відправлено)