ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"03" липня 2007 р.                                                  Справа № 17/223

м. Чернігів                                                                                                     «03 »липня 2007 року

Суддя Кушнір І.В. розглянув у відкритому судовому засіданні за участю:

Секретаря судового засідання: Чепурна О.В.

Представника позивача:  не з’явився.

Представників відповідача: не з’явився.

матеріали справи №17/223

За ПОЗОВОМ: Чернігівської міжрайонної державної податкової інспекції

14000, м. Чернігів, вул. Воровського, 6

До ВІДПОВІДАЧА: Підприємства об’єднання громадян „Селяночка” Чернігівської міської громадської організації „Романо Дром”

15524, Чернігівський район, с. Халявин, вул. Зарічна, 1-А (юридична адреса)

14000, м. Чернігів, вул. Глібова, 26 (фактична адреса)

Про стягнення 24343,55 грн. за рахунок активів

СУТЬ СПОРУ:

Чернігівською МДПІ пред’явлено позов до ПОГ „Селяночка” ЧМГО „Романо Дром” про стягнення податкового боргу: по податку на додану вартість, орендній платі за землю, комунальному податку, єдиному податку та податку з доходів найманих працівників  на загальну суму 24343,55грн. (19400,72 грн. основного платежу та 4942,83 грн. штрафних санкцій).

До початку судового засідання 03.07.07р. від Позивача надійшло клопотання про слухання справи без участі його представника.

Відповідач відзиву на позов не надав, в судовому засіданні 14.06.07р. представник Відповідача проти позову заперечив.

Дослідивши надані письмові докази, суд

ВСТАНОВИВ :

Підприємство об’єднання громадян „Селяночка” Чернігівської міської громадської організації „Романо Дром” зареєстроване в якості суб’єкта підприємницької діяльності Чернігівською райдержадміністрацією  26.12.2005р.

ПОГ „Селяночка” ЧМГО „Романо Дром” зареєстроване в Чернігівській МДПІ як платник податків з 26.12.2005р. за №786.

Відповідно до Закону України № 1251-ХІІ від 25.06.1991 р “Про систему  оподаткування” Боржник є платником податків і тому зобов’язаний подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов'язкових платежів), та сплачувати належні суми податків і зборів у встановлені законами терміни. Ст. 11 названого закону встановлює, що за порушення податкових законів платники податків та зборів несуть відповідальність, передбачену законодавством.

Згідно з, п.п.5.3.1 п.5.1 ст.5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21.12.00р. №2181-ІІІ (далі Закон №2181) платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.

У разі визначення податкового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах "а" - "в" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4, платник податків зобов'язаний погасити нараховану суму податкового зобов'язання протягом десяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення, крім випадків коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру апеляційного узгодження.

Станом на момент подання позову за Відповідачем рахується податковий борг: по податку на додану вартість, орендній платі за землю, комунальному податку, єдиному податку та податку з доходів найманих працівників  на загальну суму 24343,55грн. (19400,72 грн. основного платежу та 4942,83 грн. штрафних санкцій).

Сума податкового боргу по податку на додану вартість виникла на підставі податкового повідомлення-рішення від 20.01.07р. №/0 на суму 13130 грн. основного платежу, прийнятого на підставі акту позапланової документальної перевірки  дотримання вимог податкового законодавства №2/23-108/33954604 від 11.01.2007р. Вказане рішення було отримано директором підприємства особисто 20.01.07р.

Згідно п.8 ч.1 ст.14 Закону України “Про систему оподаткування” від 25.06.91р. N1251-XII:

“До  загальнодержавних  належать  такі  податки і збори (обов'язкові платежі): плата  за землю (земельний податок, а також орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності).”

Згідно ст.13 Закону України “Про плату за землю” від  3 липня 1992 року N2535-XII (далі Закон №2535):

“Підставою для нарахування  земельного  податку  є дані  державного земельного кадастру, а орендної плати за земельну ділянку,  яка  перебуває  у державній або комунальній власності, - договір оренди такої земельної ділянки.”

Відповідно до ст.17 Закону №2535:

“Податкове зобов'язання по земельному податку, а також по орендній платі за землі державної та комунальної власності, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної  ділянки  за базовий  податковий  (звітний)  період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.”

Згідно ст.27 даного Закону:

“Контроль за правильністю обчислення і справляння земельного  податку,  а  також  орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності здійснюється органами державної податкової служби.”.

Так, за листопад - грудень 2006 року у Відповідача виник податковий борг по сплаті орендної плати за землю в сумі 35,12 грн. (враховуючи переплату, яка існувала на момент виникнення боргу в сумі 0,38 грн.), який підтверджується податковою декларацією №16718 від 18.10.06р. по орендній платі за земельні ділянки державної та комунальної форм власності за 2006 рік, копією облікової картки та витягом з договору оренди. Крім того, на підставі акту перевірки своєчасності сплати узгодженого податкового зобов’язання №439/15-019 від 29.12.2006р., до Відповідача були застосовані штрафні санкції згідно податкових повідомлень-рішень від 29.12.2006р. №/0 та №/0 на суму 12,05 грн. та 1,78 грн. відповідно , які були направлені рекомендованим листом, повернуті поштою без вручення адресату та розміщені на дошці податкових оголошень 17.01.07р., про що свідчить акт про неможливість вручення податкових вимог (рішень-повідомлень)№2  від 17.01.2007р.

Сума податкового боргу по єдиному податку на підприємницьку діяльність з юридичних осіб виникла на підставі податкового повідомлення-рішення від 20.01.07р. №/0 на суму 3936 грн. основного платежу, прийнятого на підставі акту позапланової документальної перевірки  дотримання вимог податкового законодавства №2/23-108/33954604 від 11.01.2007р. Вказане рішення було отримано директором підприємства особисто 20.01.07р.

По податку з доходів найманих працівників в сумі 6883,50 грн. (в т.ч. 2294,50 грн. основного платежу та 4589 грн. штрафних санкцій) заборгованість виникла в зв’язку з невчасною сплатою боржником сум податкових зобов'язань. Згідно акту про результати виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства №2/23-108/33954604 від 11.01.2007р. Відповідачу було донараховано 2294,50 грн. основного платежу та 4589 грн. штрафних санкцій, про що свідчить податкове повідомлення-рішення №/0 від 20.01.2007р., отримане директором підприємства особисто 20.01.07р.

Сума боргу по комунальному податку виникла на підставі на підставі податкових повідомлень-рішень від 20.01.07р. №/0 та №/0 на суму 175,10 грн. (з них 5,10грн. основного платежу та 170 грн. штрафних санкцій) та 170 грн. штрафних санкцій відповідно, прийнятих на підставі акту позапланової документальної перевірки  дотримання вимог податкового законодавства №2/23-108/33954604 від 11.01.2007р. Вказані рішення були отримані директором підприємства особисто 20.01.07р.

Згідно п.1.3. ст.1 Закону №2181:

“Податковий борг (недоїмка) - податкове  зобов'язання  (з урахуванням   штрафних   санкцій   за  їх  наявності), самостійно узгоджене  платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому  порядку,  але  не сплачене у встановлений строк, а також пеня,  нарахована на суму такого податкового зобов'язання.”

Згідно до п.5.1. ст.5 Закону №2181:

«Податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій  декларації,  вважається  узгодженим  з  дня подання такої податкової декларації.»

Відповідно до п.п.5.2.1. п.5.2. ст.5 Закону №2181:

“Податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом  відповідно  до  пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону,  вважається узгодженим у  день  отримання  платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту.”

Згідно до п.п.6.2.4. п.6.2. ст.6 Закону №2181:

«Податкова вимога вважається надісланою (врученою) юридичній особі, якщо її передано посадовій особі такої юридичної особи  під  розписки  або  надіслано  листом  з  повідомленням про вручення.

Податкова вимога вважається  надісланою  (врученою)  фізичній особі,  якщо  її  вручено  особисто  такій фізичній  особі або її законному представникові чи  надіслано  листом  на  її  адресу  за місцем  проживання або останнього відомого місця її знаходження із повідомленням про вручення.

У такому самому порядку надсилаються податкові повідомлення.

У разі коли податковий  орган  або  пошта  не  може  вручити платнику  податків  податкове  повідомлення або податкові вимоги у зв'язку з незнаходженням  посадових  осіб,  їх  відмовою  прийняти податкове повідомлення або  податкову  вимогу,  незнаходженням фактичного   місця   розташування   (місцезнаходження) платника податків,  податковий  орган  розміщує  податкове повідомлення або податкові вимоги на дошці податкових  оголошень,  встановленій  на вільному  для  огляду  місці  біля входу до приміщення податкового органу.  При  цьому  день  розміщення  такої   податкової   вимоги вважається днем її вручення.

Порядок встановлення дошок податкових повідомлень визначається центральним податковим органом.

Податкові повідомлення або податкові вимоги, розміщені з порушенням правил, установлених цим підпунктом, вважаються такими, що не були врученими (надісланими) платнику податків.»

Доказів оскарження вищевказаних податкових повідомлень-рішень до суду чи до органів державної податкової служби Відповідач не надав, а тому сума, визначена у податкових повідомленнях-рішеннях є узгодженою.

Відповідачу були сформовані та надіслані рекомендованими листами перша податкова вимога №1/12 від 10.01.07р. та друга 2/45 від 15.02.07р., які були повернуті поштою в зв’язку з відсутністю відповідача за вказаною адресою та розміщені на дошці податкових оголошень 15.01.07р. та 19.02.07р., про що складено акти №2/24 та №25/24  встановлення факту повернення податкової вимоги від 15.01.07р. та 19.02.07р. відповідно.

Позивачем було прийняте рішення №6 від 22.03.2007р. про стягнення коштів за рахунок активів  платника податків в рахунок погашення його податкового боргу.

Враховуючи, що вищезазначений податковий борг самостійно Відповідачем не погашений, він підлягає стягненню за рахунок активів Відповідача на підставі п.п.3.1.1 п.3.1. ст.3 Закону №2181 в судовому порядку.

За таких обставин позовні вимоги являються обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

При вирішенні питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.4 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України:

“У справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а  відповідачем  -  фізична  чи  юридична  особа,  судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.”

Покладення на Відповідача держмита у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, даною статтею взагалі не передбачено.

На підставі викладеного, суд не знаходить підстав для покладення на Відповідача обов’язку сплачувати держмито за розгляд даної справи.

Керуючись ст.ст.94, 158-163, п.6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

П О С Т А Н О В И В :

1.   Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути за рахунок активів з Підприємства об’єднання громадян „Селяночка” Чернігівської міської громадської організації „Романо Дром” (15524, Чернігівський район, с.Халявин, вул. Зарічна, 1-А (юридична адреса), 14000, м. Чернігів, вул. Глібова, 26 (фактична адреса), код 33954604, р/р1704 в ВАТ „Банк „Демарк”, МФО 353575)

на  користь державного бюджету:

-          13130 грн. податку на додану вартість (р/р0522, Одержувач: Держбюджет, код отримувача 22826386. Банк: УДК в Чернігівському районі, МФО 853592);

на  користь місцевого бюджету:

-          6883 грн. 50 коп. податку з доходів найманих працівників (р/р0564, Одержувач: Халявинська сільська рада, код отримувача 22826386. Банк: ГУДК в Чернігівській області, МФО 853592).

-          48 грн. 95 коп. орендної плати за землю (р/р0564, Одержувач: Халявинська сільська рада, код отримувача 22826386. Банк: ГУДК в Чернігівській області, МФО 853592).

-          345 грн. 10 коп. комунальному податку (р/р0564, Одержувач: Халявинська сільська рада, код отримувача 22826386. Банк: ГУДК в Чернігівській області, МФО 853592).

-          3936 грн. єдиного податку (р/р0564, Одержувач: Халявинська сільська рада, код отримувача 22826386. Банк: ГУДК в Чернігівській області, МФО 853592).

Виконавчий лист видати після набрання постановою законної сили в разі надходження заяви особи, на користь якої ухвалено судове рішення.

3. Дана Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в наступному порядку. Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі. Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження. Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

4. Дана Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано  заяву  про  апеляційне  оскарження,  але апеляційна  скарга  не  була  подана  у  строк,  встановлений  цим Кодексом,  постанова або  ухвала  суду  першої  інстанції  набирає законної сили після закінчення цього строку. У  разі  подання  апеляційної скарги судове рішення,  якщо його  не  скасовано,  набирає  законної  сили   після   закінчення апеляційного розгляду справи.

5. Дана Постанова після набрання законної сили,  є обов'язковою для осіб,  які беруть  участь  у  справі,  для  їхніх правонаступників,  а також для всіх органів,  підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини,  які  були  встановлені постановою, що набрала законної  сили,  в  одній  адміністративній   справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Суддя                                                                                                             І.В. Кушнір