КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

28.03.07 р.          № 12/322-А

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Капацин  Н.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача: Дахова О.С. (дов. № 04-02/3 від 10.01.2007р.);

від відповідача: Суліма С.П. (дов. б/н. від 12.02.2007р.);

від прокуратури: Рудик М.М. (дов. № 52

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю  "ВО "Контактор"

на постанову Господарського суду м.Києва від 15.11.2006

у справі № 12/322-А

за позовом                               Заступника прокурора Дарницького району м. Києва в інтересах Київського міського відділення Фонду України соціального захисту інвалідів

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю “Виробниче об’єднання "Контактор"

про                                                  стягнення 13413 грн.

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду м. Києва у справі № 12/322 – А від 15.11.2006р. задоволено позовні вимоги Заступника прокурора Дарницького району м. Києва в інтересах Київського міського відділення Фонду України соціального захисту інвалідів, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “Виробниче об’єднання “Контактор” на користь Київського міського відділення Фонду України соціального захисту інвалідів 13413 грн. штрафних санкцій.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на тому, що оскільки відповідачем, в порушення норм ст. 19 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” протягом 2005р. не працевлаштовано одного інваліда, то згідно ст. 20 зазначеного Закону, з відповідача підлягають стягненню 13413 грн. штрафних санкцій за невиконання нормативу робочих місць призначених для працевлаштування інвалідів.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю “Виробниче об’єднання “Контактор” звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати постанову Господарського суду м. Києва по справі № 12/322-А від 15.11.2006р. та постановити нову, якою позов задовольнити частково у сумі 3353,25 грн.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що постанова Господарського суду м. Києва прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки судом першої інстанції не надано належної оцінки тому, що ТОВ “Виробниче об’єднання “Контактор” з квітня 2005р. по грудень 2005р. включно зверталось до Центру зайнятості Дарницького району з проханням направити на роботу двох інвалідів.

Також апелянт зазначає, що судом першої інстанції не надано належної оцінки тому, що ТОВ “Виробниче об’єднання “Контактор” в добровільному порядку здійснило перерахунок штрафних санкцій у розмірі 3353,25 грн.

Розгляд апеляційної скарги призначено на 12.03.2007р. В судове засідання апеляційної інстанції не з’явився представник Товариства з обмеженою відповідальністю “Виробниче об’єднання “Контактор”, у зв’язку з цим розгляд апеляційної скарги відкладено на 28.03.2007р.

Розглянувши апеляційну скаргу, наявні матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів встановила наступне:

Відповідно до ст. 19 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” (в редакції 01.01.2006р., що діяла на час виникнення спірних правовідносин) (надалі – Закон) для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Згідно наявного в матеріалах справи звіту ТОВ “Виробниче об’єднання “Контактор” про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2005 рік по формі № 10-ПІ середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу підприємства у 2005 році становила 83 особи.

Виходячи із даних середньооблікової чисельності штатних працівників, зазначених відповідачем у звіті, 4% норматив на підприємстві відповідно до статті 19 Закону становить 3 робочі місця. Кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність у 2005 році становила 2 особи.

Відповідно до ст. 20 зазначеного Закону підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

Відповідно до ст. 18 Закону працевлаштування інвалідів здійснюється органами центральним органом виконавчої влади з питань праці та соціальної політики, органами місцевого самоврядування, громадськими організаціями інвалідів.

Пунктом третім Положення про Фонд соціального захисту інвалідів передбачено, що одним з основних завдань Фонду є здійснення контролю за виконанням підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами і організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, які використовують найману працю, нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Відповідно до підпункту 3 пункту 4 та підпункту 3 пункту 5 зазначеного Положення Фонду надано право здійснювати контроль за виконанням підприємствами нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів та сплатою ними адміністративно-господарських санкцій і пені та проводити перевірку підприємств щодо реєстрації, подання ними звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів, виконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів та сплати адміністративно-господарських санкцій і пені, цільового використання наданих Фондом коштів.

Аналіз зазначених вище положень законодавства про соціальних захист інвалідів свідчить про те, що обов’язок підприємства щодо створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов’язком підбирати і працевлаштовувати інвалідів на створені робочі місця. Такий обов’язок покладено на органи працевлаштування, перелічені в ч. 1 ст. 18 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ “Виробниче об’єднання “Контактор” інформувало Київський міський центр зайнятості Дарницького району про наявність вакантних робочих місць для працевлаштування інвалідів шляхом подання Державної статистичної звітності.

Позивачем не надано доказів того, що у 2005р. органами працевлаштування, визначеними у ст. 18 Закону, приймались заходи щодо працевлаштування інвалідів на робочі місця у Товаристві з обмеженою відповідальністю “Виробничому об’єднанні “Контактор”, або безпосередньо інваліди звертались до відповідача для працевлаштування та їм було відмовлено.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд безпідставно прийшов до висновку щодо задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача штрафних санкцій за не працевлаштування інваліда

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Виробниче об’єднання “Контактор” на постанову Господарського суду м. Києва у справі № 12/322 – А від 15.11.2006р.

2. Скасувати постанову Господарського суду м. Києва у справі № 12/322 – А від 15.11.2006р. В позові відмовити.

3. Повернути до Господарського суду м. Києва матеріали справи               № 12/322 - А.

Головуючий суддя

Судді