АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
3/65  тел.(8-0412) 48-16-02
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" липня 2007 р.
Справа № 2/225

Житомирський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді

суддів:

при
секретарі
,

за
участю представників сторін:

від
позивача:     ОСОБА_17 - представника за
довіреністю від 21.02.2007р.;

від
відповідачів: - Акціонерного товариства закритого типу "Україна":

ОСОБА_16
- представника за довіреністю від 05.03.2007р.,

-
ОСОБА_2: не з'явився,

-
ОСОБА_3: не з'явився,

-
ОСОБА_4: не з'явився,

-
ОСОБА_5: не з'явився,

-
ОСОБА_6: не з'явився,

-
ОСОБА_7: не з'явився,

-
ОСОБА_8: не з'явився,

-
ОСОБА_9: не з'явився,

-
ОСОБА_10: не з'явився,

-
ОСОБА_11: не з'явився,

-
ОСОБА_12: не з'явився,

-
ОСОБА_13: не з'явився,

-
ОСОБА_14: не з'явився,

-
ОСОБА_15: не з'явився,

розглянувши
апеляційну скаргу ОСОБА_1, м.Москва (Росія)

на
ухвалу господарського суду Житомирської області

від
"05" квітня 2007 р. у справі № 2/225 про повернення без
розгляду позовної заяви (суддя Тимошенко О.М.)

за
позовом ОСОБА_1, м.Москва (Росія)

до
- ОСОБА_2, м.Житомир;

-
ОСОБА_3, м.Житомир;

-
ОСОБА_4, м.Житомир;

-
ОСОБА_5, м.Житомир;

-
ОСОБА_6, м.Житомир;

-
ОСОБА_7, м.Житомир;

-
ОСОБА_8;

-
ОСОБА_9, м.Житомир;

-
ОСОБА_10, м.Житомир;

-
ОСОБА_11, м.Житомир;

-
ОСОБА_12, м.Житомир;

-
ОСОБА_13, м.Житомир;

-
ОСОБА_14, м.Житомир;

-
ОСОБА_15; м.Житомир;

-
Акціонерного товариства закритого типу "Україна", м.Житомир

про
визнання недійсними договорів купівлі продажу акцій, про визнання права
власності на акції, про спонукання до вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою від 06.04.2007р. №2/225 господарський суд Житомирської
області повернув без розгляду на підставі п.5 ст.63 Господарського
процесуального кодексу України позовну заяву ОСОБА_1 до  ОСОБА_2,                  ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, Акціонерного товариства закритого типу "Україна"
про визнання недійсними договорів купівлі-продажу акцій в частині покупця та
переведення права покупця на позивача, визнання права власності на акції, а
також спонукання до вчинення певних дій.

Вважаючи, що ухвалу місцевим господарським судом винесено з
порушенням і неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального
права, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить дану
ухвалу скасувати та передати справу на розгляд до господарського суду першої
інстанції.

Мотивуючи апеляційну скаргу, представник позивача зазначив наступне:

- висновок господарського суду першої інстанції про те, що в
позовній заяві поставлено вимогу про визнання недійсними самостійних договорів
купівлі-продажу, які не пов"язані собою ні підставою виникнення, ні
поданими доказами, в зв"язку з чим сумісний розгляд заявлених вимог,
виходячи з кількості цих вимог та кількості відповідачів, є неможливим, не
грунтується на законодавстві та обставинах справи, оскільки підставою
виникнення позовних вимог є порушення відповідачами переважного права ОСОБА_1на
придбання акцій закритого акціонерного товариства, передбаченого ч.3 ст.81
Господарського кодексу України та іншими законодавчими актами. Крім того, у
випадку задоволення даного позову, виконання рішення суду буде полягати в дії
одного відповідача - АТЗТ "Україна" по передачі оспорюваних акцій
позивачу і це значно полегшить виконання судового рішення й робить доцільним
спільний розгляд заявлених позовних вимог;

- не відповідає суті позовних вимог й висновок місцевого
господарського суду про те, що кожний договір, який позивач просить визнати
недійсним, укладений відповідачами незалежно один від одного та що дослідженню
підлягає правомірність укладення кожного договору. Так, позивач просив суд
визнати недійсним оспорювані договори купівлі-продажу не повністю, а частково,
а саме в частині покупця, тому у суду не має необхідності досліджувати
правомірність укладення кожного договору, а дослідженню підлягає лише один
факт: чи пропонували відповідачі позивачу при укладенні спірних договорів
скористатися своїм переважним правом на купівлю акцій.

Відповідачі письмових відзивів на апеляційну скаргу позивача не
надали.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав апеляційну
скаргу ОСОБА_1, посилаючись на викладені у ній доводи. Вважає, що місцевий
господарський суд безпідставно повернув без розгляду позовну заяву ОСОБА_1, в
зв"язку з чим просить ухвалу господарського суду Житомирської області від
06.04.2007р. скасувати та направити справу на розгляд до місцевого
господарського суду.

Представник відповідача - АТЗТ "Україна" в засіданні
суду заперечив проти апеляційної скарги, надавши пояснення в обгрунтування
своїх заперечень. Просить оскаржену ухвалу залишити без змін, а подану
позивачем апеляційну скаргу - без задоволення.

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 або
уповноважені ними представники з належним чином оформленими дорученнями в
судове засідання не з"явились.

Копії ухвали суду апеляційної інстанції від 14.05.2007р., якою
розгляд апеляційної скарги позивача було призначено на 12.07.2007р. з викликом
в судове засідання представників сторін, надісланих громадянам ОСОБА_2 та         ОСОБА_8 за вказаними в позовній заяві
адресами, були повернені відділенням поштового зв'язку, відповідно, за відмовою
адресата від отримання поштового відправлення та вибуття адресата (а.с.62,65).
Копії ухвали, надісланих ОСОБА_7, ОСОБА_4, повернулись по закінченню терміну
зберігання поштового відправлення (а.с.68,71).

Вищий арбітражний суд України в своєму роз'ясненні від
18.09.1997р.                №02-5/289
"Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального
кодексу України" звернув увагу судів на те, що особи, які беруть участь у
справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу
про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у
позовній  заяві.

В інформаційному листі від 02.06.2006р. №01-8/1228 "Про деякі
питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу
України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005
році" Вищий господарський суд України зазначив, що до повноважень
господарських судів не віднесено установлення фактичного місця  проживання фізичних осіб - учасників судового
процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники
повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами
зв'язку з позначками "адресат вибув", "адресат відсутній" і
т.п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними
доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників
судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Зважаючи на викладене, те, що про дату, час і місце розгляду
апеляційної апеляційної скарги учасники судового процесу були повідомлені
належним чином (ухвалу про призначення розгляду апеляційної скарги на
12.07.2007р. було надіслано на адреси сторін рекомендованими листами
15.05.2007р. згідно реєстру відправки рекомендованої кореспонденції),
враховуючи, що ст.96 Господарського процесуального кодексу України не
встановлює обов'язком подання відзиву на апеляційну скаргу, а також, враховуючи
положення ст.101 Господарського процесуального кодексу України про межі
перегляду справ в апеляційній інстанції, колегія суддів вважає, що неподання
відповідачами письмових відзивів на апеляційну скаргу та нез'явлення в судове
засідання відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,                 ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8,                           ОСОБА_9., ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13,                   ОСОБА_14,
ОСОБА_15 або уповноважених цими громадянами представників не перешкоджають
розглядові апеляційної скарги за наявними в матеріалах справи документами.

Судова колегія, заслухавши пояснення представників позивача та
відповідача - АТЗТ "Україна", розглянувши та обговоривши доводи
представника позивача, які зазначені в апеляційній скарзі, перевіривши
матеріали справи, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права  при
винесенні оскарженої ухвали, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.04.2007р. в господарський
суд Житомирської області звернувся громадянин ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9., ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,  ОСОБА_14,
ОСОБА_15, а також Акціонерного товариства закритого типу "Україна"
про визнання недійсними укладених між відповідачами-громадянами та відповідачем
- АТЗТ "Україна" договорів купівлі-продажу 3056 акцій, емітованих цим
товариством; визнання за позивачем  права
власності на 3056 простих іменних акцій АТЗТ "Україна"; зобов'язання
позивача передати АТЗТ "Україна" грошові кошти в сумі 30560,00грн.,
сплачені товариством за договорами купівлі-продажу акцій; зобов'язання АТЗТ
"Україна" забезпечити наявність у реєстратора ЗАТ
"Акція-Реєстр" бланків сертифікатів іменних цінних паперів у
кількості, достатній для виконання рішення суду про оформлення права власності
позивача на 3056шт. простих іменних акцій АТЗТ "Україна";
зобов'язання реєстратора - ЗАТ "Акція-Реєстр" внести зміни до системи
реєстру про реєстрацію за позивачем права власності на 3056шт. простих іменних
акцій АТЗТ "Україна".

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_1, від імені якого позовну заяву подано
його представником ОСОБА_18, зазначив, що являється власником 273 акцій
акціонерного товариства закритого типу "Україна" (м.Житомир), і, як
йому стало відомо, з листопада 2004 року по січень 2006 року даним товариством
з громадянами-акціонерами товариства ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9., ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13,  ОСОБА_14, ОСОБА_15 були
укладені договори купівлі-продажу акцій АТЗТ "Україна", за якими
вказані громадяни, без жодних повідомлень позивача про наміри реалізувати
належні їм акції, продали акціонерному товариству закритого типу
"Україна" 3056 простих акцій цього товариства номінальною вартістю
30560,00грн. й, за твердженням позивача, укладенням зазначених договорів було
порушене його переважне право на придбання акцій, що продаються іншими
акціонерами, яке передбачене ч.3 ст.81 Господарського кодексу України та
визнане Конституційним Судом України в рішенні №4-рп/2005 від 11.05.2005р.,
яким надано тлумачення положення п.1 абзацу першого п.5 статті 4 Закону України
"Про власність".

Як стверджує позивач, 27.05.2005р. рішенням загальних зборів  акціонерів АТЗТ "Україна" (протокол
№1) було прийняте рішення про зменшення статутного фонду товариства на
112990,00грн. шляхом анулювання 11299шт. простих іменних акцій номінальною
вартістю 10грн. кожна, емітованих АТЗТ "Україна" і таким чином акції
товариства в кількості 3056 шт., які були викуплені товариством з порушенням
переважного права позивача, були анульовані, в зв'язку з чим у нього, тобто у
позивача, виникла необхідність у відновленні свого порушеного права на
першочергове придбання акцій шляхом подачі даного позову.

Судовою колегією враховується наступне.

Відповідно до ч.1 ст.1 Господарського процесуального кодексу
України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення
юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта
підприємницької діяльності, вправі звертатися до господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або
оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття
передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушення.

Процесуальною формою такого звернення є позов, викладений у
відповідній позовній заяві.

Для визнання заяви підставою для порушення провадження у справі в
господарському суді вона повинна відповідати вимогам, встановленим
Господарським процесуальним кодексом України.

Вимоги до форми і змісту позовної заяви встановлено ст.54
Господарського процесуального кодексу України.

Зокрема, як зазначено в п.4 ч.2 цієї статті позовна заява повинна
містити зміст позовних вимог; якщо позов подано до кількох відповідачів, -
зміст позовних вимог щодо кожного із них.

Позовна вимога, вказана в позовній заяві, - не що інше, як обраний
позивачем згідно з діючим законодавством засіб захисту права, про що він
порушує клопотання перед судом.

В одній позовній заяві згідно з ст.58 Господарського
процесуального кодексу України можуть бути об'єднані кілька вимог. Але вони
мають бути зв'язані між собою підставами виникнення або поданими доказами.

У разі, якщо порушено правила об'єднання вимог або об'єднано в
одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний
розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи
суттєво утруднить вирішення спору, суддя повертає позовну  заяву і додані до неї документи без розгляду
на підставі п.5 ч.1 ст.63 цього Господарського процесуального кодексу України.

Об'єднання вимог за підставами виникнення означає, що вони
походять від загальної підстави.

Проте, в позовній заяві ОСОБА_1 поєднав як речово-правові вимоги,
так і вимоги, які пов'язані між собою за суто формальними ознаками, які
стосуються обігу простих іменних акцій акціонерного товариства закритого типу
"Україна", розпорядження даним товариством емітованими ним акціями
(придбання, наступний перепродаж, розповсюдження серед своїх працівників або
анулювання), тощо.

Договори купівлі-продажу акцій АТЗТ, вимогу про визнання
недійсними яких в частині покупця акцій ставить позивач в позовній заяві, не
пов'язані між собою єдиною підставою виникнення, а також поданими доказами.

Крім того, пред'явлення вимог про визнання недійсними чотирнадцяти
договорів, навіть лише у частині покупця акцій, суттєво утруднить вирішення
спору, оскільки, в такому випадку господарському суду необхідно дати оцінку
усім умовам усіх договорів, оцінити відповідність змісту договорів вимогам
закону; додержання встановленої форми угоди; правоздатність сторін за угодою; у
чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та інші обставини, що мають
значення для правильного вирішення спору, з'ясувати законність застосування
актів законодавства, елементи яких складають зміст угоди, та обставини їх
виконання, вирішити питання щодо законності частини угоди за правилами, що
стосуються визнання угод недійсними, тощо.

В межах одного позову вирішення господарським судом такої
кількості питань щодо кожного договору купівлі-продажу, а також розгляд інших
вимог (визнання права власності, спонукання до вчинення дій) призведе до
значних втрат часу, що, в свою чергу, не сприятиме підвищенню рівня судового
розгляду, його раціональності та прискоренню.

За таких обставин, господарський суд Житомирської області дійшов
цілком правильного та обґрунтованого висновку про повернення позовної заяви
ОСОБА_1на підставі п.5 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України
в зв'язку з порушенням позивачем правил об'єднання вимог та об'єднанням в
позовній заяві кількох вимог, сумісний розгляд яких, виходячи з кількості цих
вимог та кількості відповідачів, перешкоджатиме з'ясуванню прав і
взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Судова колегія вважає, що місцевий господарський суд правильно
звернув увагу позивача на те, що, пред'явивши вимогу до ЗАТ
"Акція-Реєстр", позивач, разом з тим, не зазначив дане товариство
відповідачем. Статтею 54 Господарського процесуального кодексу України, якою
встановлено вимоги до форми і змісту позовної заяви, передбачено, що позовна
має містити найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по
батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для
юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб), ідентифікаційні коди
суб'єкта  господарської діяльності за їх
наявності (для юридичних осіб) або індивідуальні ідентифікаційні номери за їх
наявності (для фізичних осіб - платників податків). Однак, позивачем такої
вимоги по відношенню до ЗАТ "Акція-Реєстр" не дотримано.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку, що ухвалу
господарського суду Житомирської області від 06.04.2007р. про повернення
позовної заяви ОСОБА_1 слід залишити без змін, як таку, що відповідає вимогам
процесуального права, а апеляційну скаргу позивача з вимогою скасування цієї
ухвали - без задоволення.

Керуючись ст.ст.  101,103,105 Господарського процесуального
кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу господарського суду Житомирської області від 06 квітня
2007 року                  у справі
№2/225 про повернення без розгляду позовної заяви залишити без змін, а
апеляційну скаргу ОСОБА_1, м.Москва (Росія) - без задоволення.

2. Матеріали справи №2/225 повернути до господарського суду
Житомирської області.

Головуючий
суддя

судді:

Віддрук. 18 прим.:

1
- до справи,

2
- позивачу (м.Київ),

3
- 17 - відповідачам

18
- в наряд