ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2007 р.
№ 2-29/2027.2-2006 (2-26/2506.1-2005, 2-8/5648-04)

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Удовиченко О.С.–головуючого

Панової І.Ю.,

Яценко О.В.

розглянувши касаційну скаргу
Державної податкової інспекції в Совєтському районі в  Автономній Республіці Крим

на постанову
Севастопольського апеляційного господарського суду від 31.08.2006

у справі
господарського суду
№  2-29/2027.2-2006
Автономної Республіки Крим

за заявою
Державної податкової інспекції в Совєтському районі в  Автономній Республіці Крим

до
ВАТ "Симиренко"

про
визнання грошових вимог

за участю представників сторін:

не з'явились

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим   від 06.06.2006  у справі № 2-29/2027.2-2006 (суддя: О.І. Башилашвілі) у задоволені заяви Феодосійської МДПІ щодо визнання грошових вимог у сумі 64 948,67 грн. відмовлено.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 31.08.2006 у справі № 2-29/2027.2-2006 (судді: Маслова З.Д., Видашенко Т.С., Котлярова О.Л.)  апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Совєтському районі в  Автономній Республіці Крим залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим   від 06.06.2006  у справі № 2-29/2027.2-2006 залишено без змін.

Не погоджуючись з вказаною постановою, Державна податкова інспекція в Совєтському районі в  Автономній Республіці Крим звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою в якій просить скасувати постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 31.08.2006 у справі № 2-29/2027.2-2006 та прийняти нове рішення.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій, в порушення вимог ст.43 ГПК України  прийняті рішення при неповному з'ясуванні обставин, які мають значення для справи.

Колегія суддів Вищого господарського суду України , переглянувши в касаційному порядку  ухвалу  місцевого та постанову апеляційного господарського суду,  на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши застосування судом першої  та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права вважає, що існують правові підстави для часткового задоволення касаційної скарги, виходячи з такого:

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим  від 03.05.2006р. було призначено розгляд заяви Кіровської (Феодосійської) МДПІ до ВАТ „Сімиренко" про визнання грошових вимог на суму 769 868,12 грн. на 23.05.2006р.

Відповідно до наказу ДПА України в АР Крим від 20.08.2004р. №300 було  реорганізовано ДПІ в м.Феодосії та Кіровську МДПІ шляхом злиття та створено на їх базі Феодосійської міжрайонної державної податкової інспекції з відділенням в Кіровському та Совєтському районах. Згідно вказаного наказу було створено Феодосійську МДПІ з відділеннями в Кіровському та Совєтському районі.

Як встановлено судами попередніх інстанцій,  Феодосійська МДПІ 29.05.2006 своєю заявою від 19.05.2006  уточнила суму грошових вимог, виключивши з суми грошових вимог ПДВ, спрямованій на придбання МТР в сумі 464 145,45 грн. та ПДВ для підтримки тваринництва та птахівництва в сумі 240 774,00 грн. Таким чином вимоги заявника склали 64 948,67 грн.

Відмовляючи в задоволені заяви ДПІ щодо визнання грошових вимог у сумі 64 948,67грн. суди виходили з такого:

протягом 2002 - 2003 років підприємство боржника внаслідок несприятливих погодних умов визнавалось постраждалим, що  підтверджено Торгово-промисловою палатою України та ці умови визнані форс - мажорними обставинами, про що свідчать висновки про форс-мажорні обставини

Із змісту норми ст.18 Закону України  „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" вбачається, що безнадійним є податковий борг, що виник унаслідок обставин непереборної сили, тобто податковий борг виник після виникнення непереборної сили.

Внаслідок  форс-мажорних обставин у ВАТ „Сімеренко" утворився податковий борг, який відповідно до пп.18.2.1 ст.18 Закону України №2181" Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами"  підлягає списанню.

Крім того, списанню підлягає вся сума податкового боргу, не залежно від кількості потерпілих угідь або одержаних доходів.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що  судами  попередніх інстанцій, в порушення ст. ст. 47, 43 ГПК України ,   не була надана правова оцінка змісту грошових вимог ДПІ,  а саме –не була надана оцінка видам податків, що є предметом грошових вимог ДПІ,  періоду виникнення податкової заборгованості.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно заяви про уточнення  грошових вимог ДПІ до боржника   від 19.05.2006 року , до складу грошових вимог  кредитором включені,  крім  фіксованого сільськогосподарського податку, податок на добавлену вартість  у сумі 5917,25, а також інші збори на суму 342,50 грн. -  вказаним вимогам також судами попередніх інстанцій взагалі не надана оцінка.

Крім того, судами, в порушення вимог ст.43 ГПК України, не наданий аналіз вимогам кредитора  з урахуванням періодів виникнення заборгованості, не надана оцінка встановленому порядку нарахування та списання фіксованого сільськогосподарського  податку з посиланням на норми права, які регулюють вказані правовідносини, чи існує передбачена чинним законодавством можливість  списання податкової заборгованості на момент порушення справи про банкрутство, не з'ясоване, чи було здійснено списання вказаного податку за період після 21.11.2003 року, чи існували висновки Торгово-промислової палати України за  вказаний період.

За таких обставин справи оскаржувану ухвалу та постанову не можна визнати законними  та обґрунтованими,  у зв’язку  з чим вони підлягають скасуванню, а справа в частині розгляду грошових вимог Феодосійської МДПІ –направленню на новий розгляд.

При новому розгляді справи суду першої інстанції необхідно врахувати викладене, вирішити питання щодо періоду податкового боргу з урахуванням вимог чинного законодавства.

Враховуючи межі перегляду справи в суді касаційної інстанції, керуючись статтями 1117, 1119 - 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції в Совєтському районі в  Автономній Республіці Крим задовольнити частково.

Скасувати ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим   від 06.06.2006 та постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 31.08.2006 у справі № 2-29/2027.2-2006.

Справу направити на новий розгляд до господарського суду Автономної Республіки Крим .

Головуючий                                                                           О.С. Удовиченко

Судді                                                                                                       І.Ю. Панова

О.В. Яценко