ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

01.06.07р.

Справа № А12/6-07

За позовом  Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м. Дніпропетровськ

до  Закритого акціонерного товариства "Павлоградбуд", м. Павлоград

про стягнення  7205 грн. 31 коп.

Суддя  Жукова Л.В.

при секретарі Балтакса І.В.

Представники сторін:

Від позивача Петренко Н.В. довіреність № 03-06/0395 від 17.04.2007р. Від відповідача  Самошост І.І. довіреність № 01/287 від 17.11.2006р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач   просить стягнути з відповідача  адміністративно-господарські санкції в сумі 7205 грн. 31 коп. за не створення відповідачем робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2005р. посилаючись на  ст.ст. 19,20 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” від 21.03.1991р. № 875-ХП.

Представник відповідача проти позову заперечує, письмових пояснень по суті позову не надав.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд -

ВСТАНОВИВ :

Відповідно до ст. 19 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” від 21.03.1991р. № 875-ХП ( зі змінами та доповненнями) для підприємств, установ і організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для  працевлаштування інвалідів у розмірі 4 % середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб  –у кількості одного робочого місця.

Пунктом 9 ст. 19 Закону України  “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” від 21.03.1991р. № 875-ХП ( зі змінами та доповненнями) підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, в яких за основним місцем роботи працює 8 і більше осіб, реєструються  у відповідних відділеннях Фонду соціального захисту інвалідів за своїм місцезнаходженням і щороку подають цим відділенням звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів.

У випадку, якщо кількість працюючих на підприємстві менша ніж встановлено нормативом, передбаченим  ст. 19 цього Закону, то згідно ст. 20  відповідач зобов’язаний сплатити Відділенню Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські  санкції, сума яких визначається у розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві,  установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю,  за кожне робоче місце  призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

Відповідно до п. 4 ст. 20 цього Закону адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами , установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу.

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1995р. „Про організацію робочих місць та працевлаштування інвалідів”, ст. 19 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” від 21.03.1991р. № 875-ХП, Постанови КМУ від 28.12.2001р. № 1767 „Про затвердження порядку сплати підприємствами ( об’єднаннями, установами та організаціями) штрафних санкцій до відділень Фонду соціального захисту інвалідів, акумуляції, обліку і витрачання цих коштів” –відповідач повинен був у 2005 році створити робочі місця для забезпечення працевлаштування інвалідів у розмірі 4 % від загальної чисельності працюючих, що складає 5 робочих  місць  для інвалідів (середньооблікова чисельність штатних працівників склала 113 осіб).

Відповідно до наданого відповідачем звіту  форми № 10-ПІ про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2005 рік на підприємстві відповідача працювали інваліди в кількості 4 осіб.

З розрахунку  суми позову наданого позивачем видно, що  середньооблікова чисельність працівників облікового складу  на підприємстві відповідача  у 2005 році становила  113 осіб, середньооблікова чисельність  працюючих у відповідача інвалідів склала 4 особи, фонд оплати праці складав 814200 грн., тобто кількість нестворених робочих місць відповідачем   з урахуванням працюючих 4 інвалідів становила -  1 особа.

З листа  Павлоградського міськрайонного центру зайнятості № 2229 від 04.12.2006р. вбачається, що відповідачем протягом 2005р. звіти  за формою 3-ПН надавались не щомісячно, потреба в працівниках - інвалідах даним підприємством не заявлялась.

Положенням про робоче місце інваліда і про порядок працевлаштування інвалідів  затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1995р. № 314 визначено, що робоче місце інваліда –це окреме місце або ділянка виробничої площі на підприємстві (об’єднанні), в установі та організації незалежно від форм власності та  господарювання, де створено необхідні умови для праці інваліда ( пункт 1); робоче місце інваліда вважається створеним, якщо воно відповідає встановленим вимогам робочого місця для інваліда відповідної нозології, атестоване спеціальною комісією підприємства за участю представників МСЕК, органів Держнаглядохоронпраці, громадських організацій інвалідів, і введено в дію шляхом працевлаштування на ньому інваліда (пункт 3); підприємства розробляють заходи щодо створення робочих місць для інвалідів, включають їх до колективного договору, інформують центри зайнятості, місцеві органи соціального захисту населення та відділення Фонду соціального захисту інвалідів про створення (пристосування) робочих місць для працевлаштування інвалідів (пункт 5).

Пунктом 14  вказаного Положення встановлено, що підприємства, зокрема, у межах доведеного нормативу створюють за власні кошти робочі місця для працевлаштування інвалідів; інформують державну службу зайнятості та місцеві органи соціального захисту населення про вільні робочі місця та вакантні посади, на яких може використовуватися праця інвалідів.

При цьому частиною першою статті 18 Закону № 875 і пунктом 10 Положення передбачено, що працевлаштування інвалідів здійснюється органами Міністерства праці України, Міністерства соціального захисту населення України, місцевими радами, громадськими організаціями інвалідів з урахуванням побажань, стану здоров’я інвалідів, їхніх здібностей і професійних навичок відповідно до висновків МСЕК.

Наказом Державного комітету статистики України від 06.07.1998р. № 244 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.07.1998р. за № 464/2904 затверджено Інструкцію про заповнення державної статистичної звітності за формами № №-ПН „Звіт про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) та потребу в працівниках” і № 4-ПН „Звіт про вивільнення працівників”, відповідно до підпункту 2 якої звіт за формою № 3-ПН подається підприємствами незалежно від форми власності і господарювання, місцевому центру зайнятості 28 числа щомісячно; у разі потреби термінового заміщення наявних вільних робочих місць, що виникли у міжзвітний період у зв’язку зі звільненням працівників, дані про ці місця подаються додатково, в міру їх виникнення; у графі 4 звіту за формою  № 3-ПН проставляється наявність вільних робочих місць (вакантних посад) в рахунок річної броні, встановленої місцевими державними адміністраціями, для працевлаштування громадян, які потребують соціального захисту і не здатні на рівних умовах конкурувати на ринку праці, а також для пенсіонерів, учнів, студентів, інвалідів. Наявність вільних робочих місць (вакантних посад) зазначається щодо кожної категорії громадян окремо під встановленими шифрами (інваліди мають шифр „14”).

Аналіз наведених  вище положень чинного законодавства України дає підстави для висновку про те, що виконанню відповідними органами обов’язку працевлаштувати інвалідів повинно передувати вжиття підприємством необхідних заходів  для забезпечення такого працевлаштування, до яких належать, зокрема, здійснення заходів зі створення в установленому порядку робочих місць у межах нормативу та інформування названих органів про наявність вакантних посад інвалідів.

Таку правову позицію викладено в постановах Верховного Суду України від 20.07.2004р. зі справи № 2-23/9789-03, від 11.01.2005р. зі справи № 6/203, від 25.01.2005р. зі справи № 8/203-04.

Матеріалами справи доведено, що у 2005 році відповідач не вжив заходів зі створення робочих місць для інвалідів та не повідомляв органи працевлаштування про створення робочих місць для інвалідів, що унеможливило направлення цими органами до підприємства інвалідів для працевлаштування.

Враховуючи наведене, суд находить  позовні вимоги позивача  обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 18, 19, 20 Закону України “ Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” від 21.03.1999р. № 875-ХП, пунктами 5, 10, 11, 12, 13, 14 Положення про робоче місце інваліда і про порядок працевлаштування інвалідів, затвердженого Постановою КМУ від 03.05.1995р. № 314 ст.ст. 94,  160, 161, 162, 163,  КАСУ України господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги позивача задовольнити.

Стягнути з  Закритого акціонерного товариства „Павлоградбуд” (51413, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Промислова, 1А, р/р № 0001, МФО 305727, ФКБ Приватбанк, ) на користь Дніпропетровського обласного відділенні Фонду соціального захисту інвалідів ( 49000, м. Дніпропетровськ, пр. К.Маркса, 60 к. 18, р/р №0032 в банку УДКУ в Дніпропетровській обл., МФО 805012, код ЗКПО 25005978) –адміністративно-господарські санкції в сумі 7205 грн. 31 коп. (сім тисяч двісті п’ять грн. 31 коп.)

Виконавчий лист видати відповідно до ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя

Л.В. Жукова

Постанова підписана  25.06.2007р. відповідно до ст. 160 КАСУ.