Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" серпня 2007 р.                                                           Справа № 46/452-06

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Афанасьєв В.В., судді Бухан А.І. , Демченко В.О.

при секретарі Бенціонові З.О.

за участю представників сторін:

позивача –Бережної Т.В. (дов.б/н від 02.08.2006р.), Коваля А.М. (дов.б/н від 02.08.2006р.)

відповідача -  Бездітка П.В. (дов.б/н від 21.09.2006р.), Тишкевича Г.С. (дов.б/н від 20.09.2006р.), Савченка М.І. (директор), Харченка О.В. (дов.б/н від 20.09.2006р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. № 3630Х/3-9) на ухвалу господарського суду Харківської області від 13.09.2006 р. у справі № 46/452-06

за позовом  Сільськогосподарського виробничого кооперативу “Надія”с. Сидоренкове Валківського району Харківської області

до  Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрокомплекс Заповіт” с. Сидоренкове Валківського району Харківської області

про стягнення 81 383,00 грн.

встановила:

Позивач, СВК “Надія”, звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою про  стягнення з відповідача на свою користь 40840,00 грн. заборгованості по орендній платі за фактичне використання майна, витребування із незаконного володіння відповідача майна, що належить позивачу, вартістю 40743,00 грн. (Комбайн “Дон”–2 шт.; Трактор Т-70 –1 шт.; Трактор ЮМЗ-6 –1 шт.; Автомобіль САЗ –2 шт.) та передачу його позивачу,   зобов‘язання відповідача звільнити критий ток, який належить позивачу. У позовній заяві позивачем також заявлено клопотання про вжиття заходів до забезпеченню позову –накласти арешт на посіви (врожай) соняшника, які належать товариству з обмеженою відповідальністю “Агрокомплекс Заповіт”, які знаходяться на полі № ІІІ-2, розташованому на території Сидоренківської сільської ради Валківського району Харківської області.

Ухвалою господарського суду Харківської області  від  13 вересня 2006 року у справі № 46/452 -06  (суддя Ільїн О.В.) позовна заява прийнята до розгляду, який призначений на 27 вересня 2006 року. Цією ж ухвалою місцевим господарським судом задоволено клопотання позивача про вжиття заходів до забезпеченню позову та накладено арешт на посіви (врожай) соняшника, які належать товариству з обмеженою відповідальністю “Агрокомплекс Заповіт”, і знаходяться на полі № ІІІ-2, розташованому на території Сидоренківської сільської ради Валківського району Харківської області.

Відповідач, ТОВ “Агрокомплекс Заповіт”, з даною ухвалою місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду  Харківської області  від  13 вересня 2006 року у справі № 46/452-06. В апеляційній скарзі відповідач посилається на порушення місцевим господарським судом норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, оскільки позивач у своїй позовній заяві не навів жодного факту ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду, і оскаржувана ухвала суду базується на припущеннях позивача, що є порушенням вимог щодо неупередженості суду та принципу рівності сторін. Крім того, відповідач посилається на ту обставину, що позовна заява підписана не уповноваженою особою. У судових засіданнях представники відповідача також наголошували на тому, що представник, який підписав позовну заяву, та представники позивача присутні у судовому засіданні, не мають належних повноважень, оскільки довіреність на цих представників видана 16 серпня 2006 року головою кооперативу Михайленко О.М., тоді як загальними зборами членів СВК “Надія” від 17 липня 2006 року Михайленко О.М. звільнений з посади голови кооперативу та виконуючим обов‘язки на цю посаду призначений Слив‘як І.Ф.

Позивач, СВК “Надія”, проти апеляційної скарги заперечує, оскаржувану ухвалу вважає законною та обґрунтованою, просить її залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення. У відзиві на апеляційну скаргу та у судових засіданнях представники позивача за довіреністю від 16 серпня 2006 року заявляли, що вони є належними представниками позивача, оскільки довіреність на представлення інтересів позивача підписана головою кооперативу Михайленко О.М., який до цього часу не звільнений з посади та виконує обов‘язки голови. Представники позивача за довіреністю від 16 серпня 2006 року вважають, що рішення загальних зборів членів СВК “Надія” від 17 червня 2006 року є незаконним, бо сама процедура скликання загальних зборів та порядок прийняття на цих зборах рішень грубо порушують положення Статуту СВК “Надія”.

В судовому засіданні 25 жовтня 2006 року зупинено розгляд апеляційної скарги ТОВ “Агрокомплекс Заповіт” до вирішення Валківським районним судом Харківської області справ № 2-“а”-44 та № 2-“а”-46 та зобов‘язано сторони повідомити апеляційний господарський суд про результати розгляду Валківським районним судом Харківської області справ № 2-“а”-44 та № 2-“а”-46 та набрання чинності відповідних рішень по цим справам.

18 липня 2007 року від позивача надійшло клопотання про поновлення провадження у справі та надані відповідні докази розгляду справ № 2-“а”-44 і № 2-“а”-46 (об‘єднані в одне апеляційне провадження), та набрання чинності відповідного рішення Валківського районного суду Харківської області від 13.04.2007р. за результатами перегляду цього рішення апеляційною інстанцією, якою встановлена законність обрання головою СВК «Надія»Михайленка О.М. на загальних зборах 24.03.2005р.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду  від 19 липня 2007 року провадження у справі поновлено та розгляд справи призначено на 13 серпня 2007 року.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи відповідача, заслухавши у судовому засіданні представників сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм  процесуального права, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, а оскаржувану ухвалу такою, що має бути залишеною без змін зважаючи на таке.

Задовольняючи дане клопотання, місцевий господарський суд керувався статтями 66 та 67 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до зазначених процесуальних норм, господарський суд має право вжити заходів до забезпечення позову за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи. Отже, вжиття заходів щодо забезпечення позову, як гарантії задоволення законних вимог позивача -  є правом суду, наданим йому чинним процесуальним законодавством.

Забезпечення   позову допускається  в  будь-якій  стадії  провадження  у  справі,   якщо невжиття  таких  заходів  може  утруднити  чи  зробити  неможливим виконання рішення господарського суду. У переліку заходів забезпечення позову статтею 67 Господарського процесуального кодексу України зокрема передбачено накладення арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред’явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

На думку колегії суддів, місцевий господарський суд правомірно зробив висновок про необхідність вжиття заходів до забезпечення позову, оскільки відповідач, взявши в оренду у позивача сільськогосподарську техніку ще з 25.07.2006р., не здійснив жодного платежу на користь позивача та не повернув останньому цю техніку. Крім того, представники позивача у позовній заяві, а також у судовому засіданні стверджують, що на рахунку підприємства відповідача відсутні грошові кошти і єдиним активом, який може забезпечити виконання грошових зобов‘язань перед позивачем є посіви (врожай) соняшника, які належать товариству з обмеженою відповідальністю “Агрокомплекс Заповіт”, і знаходяться на полі № ІІІ-2, розташованому на території Сидоренківської сільської ради Валківського району Харківської області.

Тому колегія суддів апеляційного суду вважає, що твердження відповідача, викладені ним в апеляційній скарзі про невмотивованість оскаржуваної ухвали, зроблені ним при довільному трактуванні норм чинного законодавства та не відповідають  дійсності.

Отже вжиття місцевим господарським судом даних заходів до забезпечення позову узгоджується з приписами частини 1 статті 52 Цивільного кодексу України, а також статей 66 та 67 Господарського процесуального кодексу України. За своєю правовою природою, заходи до забезпечення позову - це заходи, спрямовані на збереження відповідних доказів та на запобігання правопорушенню з метою якнайшвидшого реагування на протиправні дії, і за своїм змістом застосовуються як гарантія реального виконання рішення суду.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для висновку, що місцевим господарським судом допущено процесуальні порушення в частині здійснення дій із забезпечення позову у даній справі.

З огляду на те, що аргументи заявника апеляційної скарги не знайшли підтвердження в ході апеляційного провадження, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувану ухвалу в частині вжиття заходів до забезпечення позову має бути залишено без змін, а апеляційну скаргу відповідача –без задоволення.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями  66, 67, 79, 99, 101, п. 1 статті 103, статтею 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,-

постановила:

Ухвалу господарського суду Харківської області  від  13 вересня 2006 року у справі № 46/452-06 залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Головуючий суддя                                                                    Афанасьєв В.В.

Судді                                                                    Бухан А.І.

Демченко В.О.