СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

26 липня 2007 року
Справа № 2-23/274-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Голика В.С.,

суддів                                                                      Градової О.Г.,

Волкова К.В.,

секретар судового засідання                                        Алєєва А.М.

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився;

відповідача: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Алушті Автономної Республіки Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Іщенко Г.М.) від 14.05.2007 по справі № 2-23/274-2007А

за позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю "Кронос" (вул. Леніна, 2,Алушта,98500)

до           Державної податкової інспекції у місті Алушті Автономної Республіки Крим (вул. Леніна 22-а, Алушта, 98500)

про скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

За результатами виїзної позапланової перевірки  Товариства з обмеженою відповідальністю  „Кронос” з питань достовірності нарахування бюджетного відшкодування по податку на додану вартість  за 2005-2006 роки (акт № 1487/23/31395365 від 17.10.2006) Державною податковою інспекцією у місті Алушті Автономної Республіки Крим було прийнято податкове повідомлення-рішення   №  /0 від 20.10.2006,  відповідно до якого позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування  з податку на додану вартість  у розмірі 1010385,28 грн.

Відповідно результатів перевірки, на думку податкового органу, у порушення вимог підпункту 7.7.1. та 7.7.2. статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість”, позивачем завищено заявлену суму  бюджетного відшкодування податку на додану вартість за 2005-2006 у сумі 1010385,28 грн. у зв’язку з тим, що підприємством перевищено  податковий кредит по витратах та відсутня господарська діяльність, спрямована на одержання доходу в звітних періодах.

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим  від 14.05.2007 у справі № 2-23/274-2007 А (суддя Іщенко Г.М.) позов задоволено, визнане недійсним вищеназване податкове повідомлення-рішення.

При прийнятті постанови суд першої інстанції дійшов висновку про те, що  бюджетне відшкодування залежить  від правильності визначення суми податкових зобов’язань і податкового кредиту, визнав безпідставним довід відповідача про те, що  позивач не довів факт сплати податку на додану вартість до бюджету, оскільки, на думку суду,   обов’язок щодо сплати до бюджету суми  податку на додану вартість неправомірно покладений податковим органом на позивача –покупця товарів (послуг), - у той час як   такий  обов’язок  Законом України „Про податок на додану вартість” покладений на  продавця.

Державна податкова інспекція у місті Алушті Автономної Республіки Крим оскаржує постанову місцевого господарського суду у зв’язку з порушенням судом норм матеріального права та не повним з’ясуванням судом обставин, які мають значення для справи.

Так, податковий орган зазначає, що підприємства-постачальники, згідно відомостей відповідних податкових служб, суми податку на додану вартість за здійсненими операціями до бюджету не сплачували, а необхідною умовою для виникнення права на податковий кредит з податку на додану вартість є сплата платником податку у звітному періоді відповідних сум податку.

Доводи відповідача мотивовані також іншими підставами, викладеними у апеляційній  скарзі, не маючими значення для розгляду справи.

Судова колегія, розглянувши матеріали справи,  апеляційну скаргу визнає такою, що не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до підпункту 7.7.1 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість”   № 168/97-ВР від 03.04.1997, сума податку, що підлягає сплаті до бюджету або  бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов’язання звітного податкового періоду та сумою податкового  кредиту такого звітного податкового періоду.

При від’ємному значенні суми, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, а при його відсутності –зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно до підпункту  7.7.2 статті 7  вищеназваного Закону, якщо у  наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має  від’ємне значення, то бюджетному відшкодуванню підлягає частина  такого від’ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів у попередньому податковому періоді постачальникам товарів.

Таким чином, законотворень чітко визначився, що бюджетне відшкодування у покупця можливе лише при сплаті ним сум податку на додану вартість продавцю товарів у попередньому податкову періоді. При цьому, Закон України „Про податок на додану вартість” не позбавляє покупця товарів права на бюджетне відшкодування по сплаченим продавцем сумам податку на додану вартість у інших податкових періодах, та не залежить від виконання продавцем податкового зобов’язання перед бюджетом.

За таких обставин, судова колегія не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись статтею 195, пунктом 1 частини 1 статті 198, статтею 200, пунктом 1 частини 1 статті 205, статтями 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Алушті Автономної Республіки Крим залишити без задоволення.

2.Постанову господарького суду Автономної Республіки Крим  від 14.05.2007 у справі № 2-23/274-2007 А залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскаржена протягом одного місяця безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя                                        В.С. Голик

Судді                                                                      О.Г. Градова

К.В. Волков