ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  27/182

06.06.07

За позовом                 Приватного підприємства «Шарм»

до                                 Товариства з обмеженою відповідальністю «Квіза-Трейд»

про                               стягнення 3257,12 грн.

Суддя: Дідиченко М.А.

Секретар: Приходько Є.П.

Представники:

від позивача               не з’явились

від відповідача           не з’явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за Договором № 10623/19/2 від 01.06.05р. у розмірі 2947,62 грн. –основного боргу та 309,50 грн. штрафу.

Ухвалою суду від 10.04.07р. порушено провадження у справі та призначено розгляд на 14.05.07р.

Позивач у судовому засіданні 14.05.07р. підтримав заявлені позовні вимоги.

Відповідач у судове засідання не з’явився, відзив на позовну заяву не надав, вимог суду, викладених в ухвалі від 10.04.2007р. та не виконав.

Ухвалою від 14.05.07р. розгляд справи відкладено на 06.06.07р.

Позивач у судове засідання не з’явився.

Відповідач також не з’явився у судове засідання, але через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву, у якому стверджував, що погасив заборгованість у 2947,62 грн. До відзиву на позовну заяву відповідач додав копію платіжного доручення № 104678 від 01.06.07р.

Враховуючи той факт, що строк розгляду справи, відповідно до ст.69 ГПК України, обмежений двох місячним строком та те, що позивач не з’явився у судове засідання, то суд вирішив розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача,  суд -

ВСТАНОВИВ:

01.06.2005р. між сторонами було укладено Договір № 10623/19/2  (далі –договір), відповідно до умов якого позивач зобов’язаний був передати відповідачу товар, а останній -  прийняти та оплатити його.

У п.2.4 договору сторони встановили, що асортимент, кількість та ціна товару визначається у накладних.

Виконуючи умови договору позивач передав відповідачу товар на загальну суму 3306,79 грн., що підтверджується видатковими накладними № ШР-0001720 від 08.06.05р., № ШР-0001964від 25.06.05р., №ШР-0001969 від 25.06.05р., № ШР-0001719 від 08.06.05р., № ШР-0001718 від 08.06.05р., № ШР-0001966 від 25.06.05р., № ШР-0001965 від 25.06.05р., № ШР-0001715 від 08.06.05р., № ШР-0001963 від 25.06.05р., № ШР-0002433 від 26.07.05р., № ШР-0002423 від 26.07.05р., № ШР-002431 від 26.07.05р., № ШР-0002430 від 26.07.05р. та довіреністю ЯКД № 568491 від 26.07.05р.

Згідно п.4.3 договору, остаточний розрахунок за товар здійснюється відповідачем не пізніше 5-ти банківських днів з дати реалізації товару.

На підставі наданих позивачем доказів, судом встановлено, що відповідач повернув позивачу частину товарів на суму 359,17 грн. та на момент подання позовної заяви заборгованість відповідача перед позивачем становила 2947,62 грн., що підтверджується підписаним повноважними представниками сторін Актом звірки взаєморозрахунків, які доданий до матеріалів справи.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст. 655 ЦК України).

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч.1 ст. 692 ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 525,526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом також встановлено, що відповідач перерахував суму заборгованості у розмірі 2947,62 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 104678 від 01.06.07р., яке знаходиться у матеріалах справи.

Згідно п.1-1 ст. 80 ГПК України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи те, що відповідач погасив заборгованість у розмірі 2947,62 грн. та те, що між сторонами не залишилось в цій частині неврегульованих питань, то суд припиняє провадження у справі в частині стягнення з відповідача 2947,62 грн.

У зв’язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов’язань за договором, позивач просить суд стягнути з останнього штраф у розмірі 309,50 грн.

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч.1 ст. 548 ЦК України).

Судом встановлено, що сторони у договорі не передбачили такого виду відповідальності як стягнення штрафу.

Суд відхиляє посилання позивача на п.6 ст. 232 Господарського кодексу України, як на підставу для нарахування штрафу, з наступних причин.

Згідно п.6 ст. 231 ГК України, у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень.

Позивач не надав суду доказів, які б підтверджували те, що позивач або відповідач належать до державного сектору економіки, або виконання зобов'язання фінансувалось за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту.

На підставі вищевикладеного, суд відмовляє позивачу у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 309,50 грн.

Приймаючи до уваги те, що відповідач сплатив суму заборгованості вже після порушення провадження у справі, то суд, відповідно до ст.49 ГПК України, вирішив покласти на відповідача витрати по сплаті держмита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Приймаючи до уваги вищезазначене та керуючись ст.ст. 33,34,49,82-85 Господарського процесуального кодексу, ст.ст. 525,526,530,625,655,663 ЦК України, 231 Господарського кодексу України,  суд -

В И Р І Ш И В:

1.   Позов задовольнити частково.

2.  Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Квіза-Трейд»(01103, м. Київ, Залізничне шосе, 57, ) з будь-якого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь Приватного підприємства «Шарм» (юридична адреса: 03680, м. Київ, вул. Сосніних, 9; фактична адреса: 02140, м. Київ, вул. Вишняківська, 13, ) суму державного мита у розмірі 102,00 грн., витрати  на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00 грн.

3. Припинити провадження у справі в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Квіза-Трейд»(01103, м. Київ, Залізничне шосе, 57, ) суми заборгованості у розмірі 2947,62 грн.

4. В іншій частині позову відмовити.

5.  Видати наказ відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог 85 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                                                                                        М.А. Дідиченко