ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.07 р.                                                                             Справа № 22/167а

Суддя господарського суду Донецької області Волошинова Л. В.

при секретарі судового засідання Калмиковій Л. Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Закритого акціонерного товариства “Візаві” м. Донецьк

до: Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м.Донецьку

про визнання недійсним податкового повідомлення – рішення від 27.04.2007 р. № /0/14196/10/15-16-23/5

за участю

прокурора

представників сторін:

від позивача: Беро А. В., Жаркова О. Г. – за довір.

від відповідача: Радченко А. В., Бослов”як Т. В.  – за довір.

третя особа

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Закрите акціонерне товариство “Візаві” м. Донецьк, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Донецьку про визнання недійсним податкового повідомлення – рішення від 27.04.2007 р. № /0/14196/10/15-16-23/5.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на безпідставність висновку податкового органу про те, що витрати по сплаті податку на додану вартість, включеного в ціну послуг з перевезення вантажів, до складу податкового кредиту не відносяться, як такі, що не є об’єктом оподаткування податком на додану вартість.

Відповідач проти позову заперечує.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

27.04.2007 р. Спеціалізованою державною податковою інспекцією по роботі з великими платниками податків у м. Донецьку було прийняте податкове повідомлення – рішення № /0/14196/10/15-16-23/5, яким Закритому акціонерному товариству “Візаві” м. Донецьк було зменшене бюджетне відшкодування з податку на додану вартість в сумі 161 218 грн., заявлене у розрахунку суми бюджетного відшкодування за січень 2007 р.

Підставою для прийняття зазначеного податкового повідомлення – рішення став акт позапланової виїзної перевірки Відкритого акціонерного товариства “Візаві” м. Донецьк з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за січень 2007 р. від 16.04.2007 р. № 223/15-16-23/5/24068600, зі змісту якого вбачається (стор. 14, 15 акту), що завищення позивачем суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за січень 2007 р. є результатом порушення у грудні 2006 р. вимог п. п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість”.

Зазначене порушення, на думку податкового органу, полягає в тому, що у грудні 2006 р. підприємством в ціну експортованого чавуну передільного у кількості 20 695,622 т не були включені транспортні витрати в сумі 806 090 грн., в тому числі податок на додану вартість в сумі 161 218 грн., а саме до складу податкового кредиту був включений податок на додану вартість в сумі 161 218 грн., сплачений в ціні транспортних послуг, які в подальшому не використовувались в оподатковуваних операціях.

За результатами розгляду матеріалів справи суд вважає, що позов Відкритого акціонерного товариства “Візаві” м. Донецьк підлягає задоволенню за наступними підставами.

Відповідно до п. 1.7 ст. 1 Закону України “Про податок на додану вартість” від 03.04.1997 р. № 168/97-ВР (зі змінами та доповненнями) податковий кредит - це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Згідно з п. п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Комплексний аналіз положень п. п. 7.4.5 п. 7.4 та п. п. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону дає можливість дійти висновку про те, що Закон момент виникнення у платника податку права на податковий кредит пов’язує з датою отримання належним чином оформленої податкової накладної.

Податковий орган факту наявності у Закритого акціонерного товариства “Візаві” м. Донецьк податкових накладних не заперечує.

В свою чергу суд зазначає, що транспортні та транспортно – експедиційні послуги, надані позивачеві його контрагентами в межах відповідних господарських договорів, є об’єктом оподаткування податком на додану вартість, відповідно до положень п. п. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3 Закону, і саме контрагенти позивача повинні оподатковувати ці операції податком на додану вартість.

Частина 1 ст. 3 ГК України під господарською діяльністю розуміє діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Відповідно до п. 1.32 ст. 1 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” господарська діяльність - це будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Враховуючи приписи зазначених вище норм, а також положення абз. 4 п. п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість”, відповідно до якого право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду, суд вважає, що податок на додану вартість, сплачений в ціні придбаних позивачем послуг з перевезень, повинен включатися до складу податкового кредиту відповідного періоду.

Суд також зазначає, що висновок податкового органу про те, що сума податкового кредиту позивача та його право на цей кредит безпосередньо залежить від включення в ціну експортованого чавуну передільного транспортних витрат, суперечить Закону України “Про податок на додану вартість”.

За таких обставин позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 17-20, 69-72, 86, 158 – 163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов Закритого акціонерного товариства “Візаві” м. Донецьк до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Донецьку про визнання недійсним податкового повідомлення – рішення від 27.04.2007 р. № /0/14196/10/15-16-23/5 задовольнити.

Визнати недійсним податкове повідомлення – рішення від 27.04.2007 р. № /0/14196/10/15-16-23/5.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Закритого акціонерного товариства “Візаві”  м. Донецьк судові витрати в сумі 3,40 грн.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова складена у повному обсязі 18.06.2007 р.

Суддя