ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"05" квітня 2007 р.
справа № 20-11/090

За позовом Дочірнього підприємства Торговий дім “Вінніфрут” Відкритого акціонерного товариства “Вінніфрут”

до відповідача Товариства з  обмеженою відповідальністю “Севмолторг”

про стягнення заборгованості та неустойки за поставлений товар

Суддя   Дмитрієв В.Є.

Представники:

від позивача                    Карла Д.О., довіреність б/н від 26.09.2006,

Лейба Ю.В., довіреність б/н від 01.11.2006

від відповідача          не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Дочірнє підприємство Торговий дім “Вінніфрут” Відкритого акціонерного товариства “Вінніфрут”  звернулося до суду з позовом до Товариства з  обмеженою відповідальністю “Севмолторг”  про стягнення заборгованості та неустойки за поставлений товар.

В судове засідання представник відповідача  не з’явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно, належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав.

Представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягає, позовні вимоги обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов договору № 663 від 02.01.2005, в процесі судового розгляду уточнив позовні вимоги, просить стягнути з відповідача основну заборгованість в розмірі 4303,91 грн., пеню в розмірі 360,82 грн., штраф в розмірі 215,19 грн., 3% річних в розмірі 63,67 грн.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 20, 22 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні представнику позивача  були роз'яснені його права і обов'язки.

Розглянувши матеріали  справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення сторін,  суд,  встановив:

02.01.2005 між Дочірнім  підприємством Торговий дім “Вінніфрут” Відкритого акціонерного товариства “Вінніфрут” та Товариством з  обмеженою відповідальністю “Севмолторг” було укладено договір № 663 поставки товару (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору постачальник (позивач) зобов`язаний поставити покупцю (відповідачу) товар, відповідно до видаткових накладних, а покупець (відповідач) зобов`язаний прийняти та сплатити товар на умовах та у строки встановлені Договором.

Відповідно до видаткових накладних (арк. с. 12-28)  позивач  поставив, а відповідач отримав товар.

Таким чином позивач зобов`зання за Договором виконав належним чином, будь яких претензій з боку відповідача не надходило.

Відповідно до п. 3.2 Договору покупець здійснює оплату кожної партії товару за ціною, передбаченою накладними, або з оплатою протягом семи календарних днів з моменту отримання товару: 100%  вартості товару через сім календарних  днів після поставки.

Відповідно до п. 3.3 Договору покупець здійснює оплату товару шляхом перерахування грошових коштів на поточних рахунок постачальника.

Відповідачем вищеперелічені умови Договору були виконані частково.

Відповідно до акту звірення взаєморозрахунків від 01.02.2007 (арк. с. 38)   заборгованість відповідача перед позивачем складає 4303,91 грн., акт підписаний уповноваженими  представниками обох сторін, підписи скріплені печатками підприємств.

У зв`зку з вищевикладеним позивач просить стягнути з відповідача  основну заборгованість в розмірі 4303,91 грн., пеню в розмірі 360,82 грн., штраф в розмірі 215,19 грн., 3% річних в розмірі 63,67 грн., суд розглянувши позовні вимоги Дочірнього підприємства Торговий дім “Вінніфрут” Відкритого акціонерного товариства “Вінніфрут” вважає їх такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до положень статей 525, 526  Цивільного Кодексу України зобов’язання повинні виконуватись належним чином  відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 546,  ст. 549, п.3 ст.611  Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредитору у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є  неустойка, що обчислюється  у відсотках від суми невиконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 5.1 Договору  у випадку несвоєчасної оплати,  покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми товару за кожний день прострочки зобов`язання.

Суд перевірив розрахунок пені, вважає його таким, що зроблений з додержанням вимог  вищезазначеного законодавства, тому суд вважає  позовні вимоги позивача в частині стягнення пені в розмірі  360,82 грн. такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України  боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, зобов’язаний сплатити кредитору суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочки, а також 3%  річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Перевіривши  розрахунок 3 % річних, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення 3 % річних в розмірі 63,67 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 7.1 Договору сторони керуються чинним законодавством України та Положеннями  про поставки продукції виробничо –технічного призначенні та Положенням про поставки товарів народного споживання, в частині,  яка не суперечить чинному законодавству.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Положення про поставки товарів народного споживання за необгрунтовану відмову від акцепту платіжної вимоги (повністю або частково), а також за ухилення від оплати товарів при інших формах розрахунків покупець (платник) сплачує постачальнику штраф у розмірі 5 відсотків суми, від сплати якої він відмовився або відхилився.

Перевіривши  розрахунок штрафу, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення штрафу  в розмірі 215,19 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України суд покладає на відповідача витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Керуючись статтями 49,  82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИ Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити.

Стягнути з  Товариства з  обмеженою відповідальністю “Севмолторг” (99003 м. Севастополь, вул.. Токарева, 3; р/р 01 в СФ “Фінанси та кредит”; МФО 384812,

) на користь Дочірнього підприємства Торговий дім “Вінніфрут” Відкритого акціонерного товариства “Вінніфрут” (Вінницька обл., м. Калинівка, вул. Фрунзе, 45; р/р 2001 в філії ВАТ КБ “Надра” в м. Вінниця; МФО 302355; ) заборгованість в розмірі 4943,59 грн. з яких основна заборгованість в розмірі 4303,91 грн., пеня в розмірі 360,82 грн., штраф в розмірі 215,19 грн., 3% річних в розмірі 63,67 грн., а також  витрати по сплаті державного мита в розмірі 102,0 грн.  та інформаційно-технічне забезпечення  судового процесу в  розмірі 118,0 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Копії  рішення направити сторонам.

Суддя                                                                                                                В.Є. Дмитрієв

Рішення оформлено відповідно до вимог ст. 84 Господарського

процесуального кодексу України і підписано   10.04.2007