ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2007 р.
№ 2-27/1938.1-2006(2-27/9059.1-2005,2-25/6718-04)

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого  -                                                   Полякова Б.М.

Суддів -                                                       Ткаченко Н.Г.

Катеринчук Л.Й.

За участю :  представника УПФ  України в Білогірському районі Автономної Республіки Крим   - Сябренка А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Білогірському районі Автономної Республіки Крим

на  постанову Севастопольського апеляційного господарського суду  від 06.04.2006 р. по справі №2-27/1938.1-2006  за позовом Управління Пенсійного фонду України в Білогірському районі Автономної Республіки Крим    до Відділення виконавчої дирекції  Фонду соціального  страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Сімферопольському районі Автономної Республіки Крим, треті особи :   Управління Пенсійного фонду України в м. Києві,   Фонд соціального  страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України  про стягнення 115360,86 грн.,  -

В С Т А Н О В И В :

Позивач –УПФ України в  Білогірському районі Автономної Республіки Крим     в квітні  2004 р.  звернувся з позовом до господарського суду  про стягнення з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в  Сімферопольському районі   Автономної Республіки Крим заборгованості в сумі 197036,46 грн.

Ухвалою  господарського суду  Автономної Республіки Крим   від 10.06.2004 р.  в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог  на предмет спору залучені  Управління Пенсійного фонду України в м. Києві та    Фонд соціального  страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Клопотанням від 26.01.2006 р. позивач збільшив та змінив позовні вимоги, і просив суд,  зобов’язати відповідача  прийняти до відшкодування суму невідшкодованих  витрат на виплату та доставку  пенсій по інвалідності внаслідок  нещасного випадку на виробництві  або професійного захворювання і пенсій у зв’язку з  втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві  або професійного захворювання в розмірі 189733,38 грн., шляхом  включення до акту щомісячної звірки витрат по особовим справам  потерпілих, яким виплачена пенсія по інвалідності  внаслідок нещасного  випадку на виробництві  або професійного захворювання і пенсії в разі втрати годувальника, який  помер внаслідок нещасного випадку на виробництві  або професійного захворювання по пенсіонерам, вказаним в первісному позові.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Останнім рішенням господарського суду  Автономної Республіки Крим  від 27.01.-03.02.2006 р. по справі  № 2-27/1938.1-2006                                            /суддя : Воронцова Н.В./  позов задоволено, зобов’язано  відповідача прийняти до відшкодування  суму невідшкодованих  затрат  на виплату  та доставку пенсій по інвалідності  внаслідок нещасного  випадку на виробництві  або професійного захворювання і пенсії у зв’язку з  втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві  або професійного захворювання в розмірі 189733,38 грн., шляхом  включення у Акт щомісячної звірки затрат по особовим справам  потерпілих, яким виплачена пенсія по інвалідності внаслідок нещасного  випадку на виробництві  або професійного захворювання і пенсії у випадку  втрати годувальника, який помер  у результаті нещасного випадку на виробництві  або професійного захворювання відповідно до Порядку відшкодування    витрат,  пов’язаних з виплатою пенсій по інвалідності  внаслідок нещасного випадку на виробництві  або професійного захворювання та пенсій у зв’язку із  втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві  або професійного захворювання, який затверджено Постановою Правління Пенсійного    фонду    України  та Правління Відділення виконавчої дирекції  Фонду соціального  страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.05.2003 р. №376/7697 по 69 чоловікам.

Постановою  Севастопольського апеляційного господарського суду від 06.04.2006 р. по справі  № 2-27/1938.1-2006  /колегія суддів у складі : Антонова І.В., Котлярова  О.Л., Лисенко В.А./  рішення господарського суду Автономної Республіки Крим  від 27.01.-03.02.2006 р.  скасовано, в задоволенні позовних вимог було відмовлено.

В касаційній скарзі позивач –Управління Пенсійного фонду України в Білогірському районі Автономної Республіки Крим   просить скасувати  постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 06.04.2006 р., посилаючись на те, що вона постановлена з неправильним застосуванням норм процесуального та матеріального  права, а рішення  господарського суду Автономної Республіки Крим  від 27.01.-03.02.2006 р.    залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді Ткаченко Н.Г., пояснення представника позивача,  перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що касаційна скарга  підлягає  частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, господарський суд першої інстанції виходив з того, що  підпунктами «г»та «д»п.1 ст.21  Закону України “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”  передбачено, що у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; д) пенсію у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання;

- відповідно до  п.2 с.7 Закону України "Про  страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" встановлено, що органи Фонду, починаючи з 01.04.2001 р.  відшкодовують  органам Пенсійного фонду України пенсії, сплачені особам, яким  призначено  пенсії по  інвалідності  внаслідок нещасного випадку на виробництві  та професійного захворювання та пенсії    у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання;

- потерпілі, документи яких не передані до Фонду соціального страхування від нещасних випадків, продовжують отримувати належні  виплати та  соціальні послуги від  свого роботодавця, Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування України. При цьому кошти, виплачені  потерпілому  страхувальником,  а між страхувальниками з інших видів виробництві  та професійного  захворювання, а між страхувальниками з інших видів страхування і Фондом соціального страхування від нещасних випадків в подальшому  відбуваються відповідні розрахунки;

- механізм відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання   та   пенсій   у   зв'язку   з   втратою   годувальника,   який   помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, визначено    Порядком    відшкодування    витрат,    затвердженим    постановою правління    Пенсійного    фонду    України від 04.03.2003 року № 5-4/4;

- згідно з вищезазначеним Порядком  органи   Пенсійного   фонду України з відділеннями виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків щомісячно   проводять   в районах та містах обласного значення звірок витрат на відповідні виплати до 10 числа, наступного за звітним (пункт 5). Акти цих звірок   подаються   головним   управлінням   Пенсійного   фонду   України   та управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, які узагальнюють і узгоджують довідку про відшкодування відповідних витрат та до 20 числа, наступного за звітним, подають її Пенсійному фонду України та Фонду страхування від нещасних випадків (п.6).  Зазначена довідка є підставою для перерахування Фондом соціального страхування від нещасних випадків відповідних коштів Пенсійному фонду України до 25 числа місяця, наступного  за  звітним  (п. 7);

- відповідно до матеріалів справи,  в період з 01.04.2001 р. по           31.12.2003 р., згідно з щомісячними актами звірок, відповідачем  не прийнято  до відшкодування  у розмірі 189733,38 грн.  пенсій, призначених по  інвалідності  в наслідок  нещасного випадку на виробництві  та професійного захворювання пенсій в зв'язку зі  втратою годувальника, сплачених Пенсійним фондом України по  69 пенсійним справам;

-  відповідно до ст.5 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасників  Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 р., ця Угода  поширюється  на всі  види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені  або будуть встановлені законодавством  держав-учасниць Угоди. Згідно зі ст.3 даної Угоди всі витрати пов'язані із здійсненнями пенсійного забезпечення за цією угодою,  несе держава, що надає забезпечення.  Державами –учасницями Співдружності є Російська Федерація, Азербайджанська Республіка, Республіка Білорусь, Республіка Молдова, Республіка Україна;

-  матеріали справи свідчать про те, що  відповідач відмовився  прийняти до відшкодування здійснених пенсійним фондом  затрат по 24 пенсіонерам, з якими  нещасний випадок на виробництві і професійне захворювання  трапилося за межами України.

Скасовуючи  рішення господарського суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, Севастопольській апеляційний господарський суд виходив з того, що  механізм відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання   та   пенсій   у   зв'язку   з   втратою   годувальника,   який   помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, визначено    Порядком    відшкодування    витрат,    затвердженим    постановою правління    Пенсійного    фонду    України від 04.03.2003 року № 5-4/4. У зазначеному Порядку відшкодування витрат передбачено здійснення відповідних  розрахунків на централізованому рівні, тобто  між  Пенсійним    фондом    України та Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України;

- стосовно витрат, пов'язаних  з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку   з   втратою   годувальника, який   помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, здійснених з 01.04.2001 р. й до введення  в дію Порядку відшкодування витрат,  то п.3 постанови Правління Пенсійному фонду України, правління Фонду  соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003 р. №5-4/4 передбачено, що Пенсійний фонд України та Фонд соціального страхування від нещасних випадків повинні розробити механізм  узгодження цих  витрат та провести відповідні розрахунки  на тому ж рівні;

-  зі змісту ст.7 Закону України "Про  страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" вбачається,  що обов'язок Фонду по сплаті страхових виплат потерпілим  виникає в силу належного підтвердження права потерпілих на такі страхові виплати;

-  на виконання Порядку відшкодування витрат, за грудень 2005  р. Відділення виконавчої дирекції  Фонду соціального  страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Сімферопольському районі Автономної Республіки Крим перевірило  та прийняло до заліку  список осіб, яким виплачено пенсії по інвалідності нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку   з   втратою   годувальника,   який   помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, у кількості 30 осіб, оформивши залік відповідним  актом.

Таким чином,  господарський суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, про  відсутність підстав для  задоволення позову, поскільки  результатом вимог про зобов'язання відповідача прийняти до відшкодування спірної суми  є подальший його обов'язок сплатити цю суму, що є тотожним у спорі  про стягнення коштів на виплату пенсій.

Як було зазначено вище, позивач - УПФ України  в Білогірському районі Автономної Республіки Крим   в квітні  2004 р.  звернувся з позовом до господарського суду  про стягнення з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в  Сімферопольському районі   Автономної Республіки Крим заборгованості в сумі 197036,46 грн.  В подальшому позивач змінив позовні вимоги та просив суд зобов’язати відповідача  прийняти до відшкодування суму невідшкодованих  витрат на виплату та доставку  пенсій по інвалідності внаслідок  нещасного випадку на виробництві  або професійного захворювання і пенсій у зв’язку з  втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві  або професійного захворювання в розмірі 189733,38 грн., шляхом  включення до акту щомісячної звірки витрат по особовим справам  потерпілих, яким виплачена пенсія по інвалідності  внаслідок нещасного  випадку на виробництві  або професійного захворювання і пенсії в разі втрати годувальника, який  помер внаслідок нещасного випадку на виробництві  або професійного захворювання по пенсіонерам, вказаним в первісному позові.

Пунктом 4 ч. 1 ст.17 КАСУ передбачено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом. Дане  положення містить два критерії, за якими спір можна віднести до категорії адміністративних. По-перше, позов до суду повинен бути пред'явлений суб'єктом владних повноважень, а по-друге - лише у випадках, встановлених законом.

Визначення суб'єкта владних повноважень дається в п. 7 ст.3  КАСУ, згідно з яким - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п.1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 1 березня 2001 року                          № 121/2001, Пенсійний фонд України (далі - Фонд) є центральним органом виконавчої влади, що, зокрема, здійснює керівництво та управління солідарною системою загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків.

Згідно з п.1.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 квітня 2002 року № 8-2 (далі - Положення про Управління Фонду), управління Фонду у районах, містах і районах у містах (далі - управління) є органами Фонду, підвідомчими відповідно головним управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему органів Фонду.

Відповідно до підпункту шостого пункту 2.2 Положення про Управління Фонду воно відповідно до покладених на нього завдань контролює надходження страхових внесків та інших платежів до Фонду від підприємств, установ, організацій та громадян, збирає у встановленому порядку відповідну звітність, проводить планові та позапланові перевірки фінансово-бухгалтерських документів, звітів та інших документів щодо правильності обчислення та сплати страхових внесків, цільового використання коштів Фонду в організаціях, що здійснюють виплату і доставку пенсій.

Отже, Управління Пенсійного фонду, звертаючись до суду із позовом про зобов’язання відповідача  прийняти до відшкодування суму невідшкодованих  витрат та стягнення суми боргу, діяло як орган державної влади при здійсненні ним владних управлінських функцій і, відповідно, як суб'єкт владних повноважень.

Статтею 17 Кодексу адміністративного судочинства України визначено компетенцію адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 17  Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на, зокрема, спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Враховуючи, що позивач є суб’єктом владних повноважень,  то відповідно до вимог ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України даний спір підвідомчий суду адміністративної юрисдикції.

За таких обставин постановлені по справі судові рішення підлягають скасуванню, а справа направленню на новий розгляд до суду першої інстанції за правилами КАСУ.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1115, 1117 –1119 , 11110 –11111, Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну  скаргу Управління Пенсійного фонду України в Білогірському районі Автономної Республіки Крим    задовольнити частково.

Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим  від 27.01.-03.02.2006 р.   та постанову Севастопольського апеляційного господарського суду  від 06.04.2006 р. по справі №2-27/1938.1-2006  скасувати.

Справу №2-27/1938.1-2006   направити на новий розгляд до господарського суду Автономної Республіки Крим.

Головуючий -                                                           Б.М. Поляков

Судді -                                                                                Н.Г.Ткаченко

Л.Й. Катеринчук