СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

31.05.07
Справа №  22/180/07

Суддя

За позовом концерну
“Міські теплові мережі” (69091, м. Запоріжжя, вул. Гвардійський, 137) до
приватного підприємця ОСОБА_1(69002, м. Запоріжжя, АДРЕСА_1)

Суддя

Ю.О. Скиданова

Представники:

від позивача:

Булейко А.А., представник на
підставі довіреності № 29/20-19 від 02.01.2007 р.

від відповідача:

не з'явився

Первісно заявлені вимоги про
стягнення з приватного підприємця ОСОБА_1на користь концерну “Міські теплові
мережі” 4836,60 грн. заборгованості за не поставлений товар. Також, заявлені
вимоги про стягнення 337,90 грн. 3% річних.

Ухвалою суду від 02.04.2007 р.
порушено провадження у справі, судове засідання призначено на 23.05.2007 р. У
зв'язку з неявкою відповідача, в порядку ст. 77 ГПК України розгляд справи
відкладався на 31.05.2007 р.

Враховуючи клопотання представника
позивача розгляд справи здійснюється без застосування засобів технічної
фіксації судового процесу.

В судовому засіданні 31.05.2007 р.
представник позивача надав суду заяву про уточнення позовних вимог вих. №
2772/20-17 від 29.05.2007 р., відповідно до якої він просить суд стягнути
приватного підприємця ОСОБА_1 на користь концерну “Міські теплові мережі”
4836,60 грн. попередньої оплати на підставі ст. 693 ЦК України за не поставлений
товар. Також, заявлені вимоги про відшкодування судових витрат у розмірі 237,00
грн., у тому числі і 17,00 грн. сплачених за отримання довідки з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців щодо наявності
державної реєстрації відповідача. Дане заява відповідає вимогам ст. 22 ГПК
України та приймається судом. Судом розглядаються уточнені позовні вимоги.

Також, представником позивача
надана заява про відмову від позову в частині стягнення 337,90 грн. 3% річних..
Дана заява відповідає вимогам 78 ГПК України та приймається судом.

Свого представника відповідач у
судове засідання не направив. Про час і місце судового засідання повідомлений
належним чином. Оскільки нез'явлення сторони у справі не є перешкодою для
розгляду справи по суті, відповідно до ст.75 господарського процесуального
кодексу України спір розглядається за наявними у справі матеріалами.
31.05.2007р. в судовому засіданні в порядку ст. 85 ГПК України суддею оголошено
вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд
встановив, що у 2004 році між концерном “Міські теплові мережі” та приватним
підприємцем ОСОБА_1 існували господарські відносини, а саме 24.11.2004 р.
платіжним дорученням № НОМЕР_1 позивач на підставі рахунку-фактури № НОМЕР_2.
(копії в матеріалах справи) перерахував на користь відповідача грошові кошти у
розмірі 4836,60 грн. для придбання у останнього товарно-матеріальних цінностей.

Але відповідач свої зобов'язання не
виконав, тому позивачем була направлена претензія (вих. № 4118/20-21 від
28.09.2006 р.), в якій він просить повернути суму сплачену платіжним дорученням
№ НОМЕР_1 позивачем на підставі рахунку-фактури № НОМЕР_2. у розмірі 4836,60
грн. та сплатити 3% річних за користування чужими коштами у розмірі 263,00 грн.
Відповідач претензію отримав, про що свідчить відмітка на ній.

За своєю правовою природою
правовідносини сторін є господарськими.

Відповідно до ч. 1 ст. 175
Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських
відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана
сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або
утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобовязаної
сторони виконання її обовязку. Майнові зобовязання, які виникають між
учасниками господарських відносин, регулюються цивільним кодексом України з
урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 193 Господарського кодексу
України встановлено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських
відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання
зобовязання не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить
Цивільний кодекс України, ст. 526 якого передбачає, що зобов'язання має
виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог
-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ч.2 ст. 693
Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої
оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право
вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Документальних доказів повернення
грошових коштів або поставки товару у сумі 4836,60 грн. відповідач суду не
надав. За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача
4836,60 грн. попередньої оплати слід визнати документально підтвердженими,
нормативно обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судом розглянута заява позивача про
відмову від позову в частині стягнення 337,90 грн. 3% річних. Вказана заява не
суперечить законодавству та не порушує прав і охоронюваних законом інтересів
інших осіб.

Таким чином, суд вважає за можливе
прийняти відмову позивача від позову в частині стягнення 337,90 грн. 3% річних.
Провадження у справі в цій частині слід припинити на підставі п. 4 ст. 80 ГПК
України.

Також, судом розглянута вимога
позивача про стягнення 17,00 грн. сплачених за отримання довідки з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців щодо наявності
державної реєстрації відповідача. Суд відмовляє в задоволенні даної вимоги, так
як ст. 44 ГПК України містить повний перелік складу судових витрат, до яких не
відносяться витрати пов'язані з наданням позивачем документальних доказів
наявності реєстрації відповідача як юридичної особи та його місцезнаходженням.

Відповідно до ст. 49 ГПК України
судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних
вимог.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 80,
82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного підприємця
ОСОБА_1(69002, м. Запоріжжя, АДРЕСА_1, р/р НОМЕР_3 в АБ “ТАС-бізнесбанк”, МФО
313537, ЄДРПОУ НОМЕР_4) на користь концерну “Міські теплові мережі” (69091, м.
Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137, п/р 0001 АКБ “Індустріалбанк” м.
Запоріжжя, МФО 313849, ) 4836 грн. 60 коп. попередньої оплати,
94грн. 86 коп.. держмита та 109 грн. 74 коп. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу. Видати наказ.

3. Прийняти відмову позивача від
позову в частині стягнення 337,90 грн. 3% річних. Провадження у справі в цій
частині припинити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підпису.

Рішення оформлено і підписано
згідно із вимогами ст. 84 ГПК України 02 липня 2007 року.

Суддя
Ю.О. Скиданова