ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"29" травня 2007 р.

16:15

Справа №  8/123/07

м.
Миколаїв

Господарський суд Миколаївської
області

у складі судді Гриньової Т.В.,

при секретарі Вязовському
М.А.,

за участю:

представника від позивача -Козлова
В.О. по дов. № 3256 від 01.12.2006р.;

третьої особи -суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2.
по дов. від 14.01.2006р.,

представник відповідача у судове
засідання не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_3,

АДРЕСА_1

до Грушівської сільської ради
Первомайського району Миколаївської області,

55225, Миколаївська область,
Первомайський район, с. Грушівка,

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні відповідача - суб'єкт підприємницької
діяльності -фізична особа ОСОБА_4,

АДРЕСА_2,

про скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Суб'єкт підприємницької діяльності
-фізична особа ОСОБА_3 (далі - позивач) звернулася у господарський суд з
адміністративним позовом від 16.01.2007р. до Грушівської сільської ради
Первомайського району Миколаївської області (далі - відповідач) про скасування
рішення від 10.04.2001р. НОМЕР_1 “Про продаж земельних ділянок
несільськогосподарського призначення приватному підприємцю ОСОБА_5”.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач
посилається на порушення відповідачем Указу Президента України “Про продаж
земельних ділянок несільськогосподарського призначення” № 32/99 від
19.01.1999р. та Постанови Кабінету Міністрів України “Про порядок надання заяви
(клопотання) про продаж земельних ділянок несільськогосподарського призначення
та форму державного акта на право власності на землю” від 24.03.1999р. № 440.

Ухвалою від 17.01.2007р. №7/285/07
господарський суд Миколаївської області повернув позовну заяву позивачеві на
підставі п. 6 ч. 3 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України
(надалі -КАС України). За апеляційною скаргою позивача Одеський апеляційний
господарський суд ухвалою від 06.03.2007р. скасував ухвалу господарського суду
Миколаївської області від 17.01.2007р. та направив позовні матеріали до
господарського суду Миколаївської області.

Ухвалою від 26.03.2007р.
господарський суд Миколаївської області відкрив провадження в адміністративній
справі та призначив попереднє судове засідання на 19.04.2007р.

Заявою від 19.04.2007р. відповідач
повідомив суд про визнання позову у повному обсязі і просить прийняти постанову
про задоволення адміністративного позову під час підготовчого провадження.

Відповідно до ст. 112 Кодексу
адміністративного судочинства України відповідач під час підготовчого
провадження може визнати адміністративний позов повністю або частково. При
цьому відповідно до ч. 4 ст. вказаної статті суд не приймає визнання
адміністративного позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці
дії відповідача порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Як вбачається з матеріалів справи,
зокрема листа голови Грушівської сільської ради на даний час власником
земельної ділянки, про яку йдеться в спірному рішенні є суб'єкт підприємницької
діяльності -фізична особа ОСОБА_4. Отже рішення у даній справі може вплинути на
її права, свободи, інтереси або обов'язки.

За таких обставин суд не прийняв
визнання адміністративного позову відповідачем і продовжив розгляд
адміністративної справи.

За підсумками попереднього судового
засідання суд залучив до участі у справі суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичну особу ОСОБА_4 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмети спору на стороні відповідача.

Третя особа заперечила позов,
посилаючись на те, що по-перше: рішення від 10.04.2001р. НОМЕР_1 “Про продаж
земельної ділянки приватному підприємцю ОСОБА_5” прийнято відповідачем з
законних підстав, про що свідчать численні судові рішення, які набрали законної
сили; по-друге: зі змісту апеляційної скарги позивача на рішення господарського
суду Миколаївської області від 09.12.2005р. по справі № 3/345/05 вбачається, що
про існування оскаржуваного рішення НОМЕР_1 від 10.04.2001р. йому було відомо
наприкінці 2005 року, отже річний строк для звернення до суду з
адміністративним позовом ним пропущений, тому у позові слід відмовити.

Крім того третя особа зверталася до
суду з клопотанням про залучення до участі у справі в якості другого відповідача
її померлої матері -ОСОБА_5. Без виходу до нарадчої кімнати суд клопотання
відхилив.

Дослідивши матеріали справи та
враховуючи пояснення представників сторін і третьої особи, господарський суд
дійшов висновку про відмову у позові, виходячи з такого:

Звертаючись до господарського суду
з адміністративним позовом, позивач зазначив, що про існування оскаржуваного
рішення Грушівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області
від 10.04.2001р. НОМЕР_1 дізнався  з  листа відповідача НОМЕР_2від 11.01.2007р.

Це твердження спростовано третьою
особою, яка надала суду копію апеляційної скарги, поданої позивачем на рішення
господарського суду Миколаївської області від 09.12.2005р. по справі №
3/345/05, у якій вона згадує оспорюване рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 99 КАС України
для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється
з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, з позовом про
скасування рішення, про існування якого він дізнався у грудні 2005 року,
позивач повинен був звернутися до суду не пізніше грудня 2006 року, але зробив
це лише 16.01.2007р., тобто після спливу встановленого ст. 99 КАС України
річного строку.

З клопотанням про поновлення
пропущеного строку, встановленого законом, позивач до суду не звертався;
причин, з яких сталося пропущення строку, не навів. За таких обставин суд
приходить до висновку, що позивач пропустив строк для звернення до суду з
неповажних причин.

Можливість розгляду і вирішення
адміністративної справи частиною 2 ст. 100 КАС України ставиться у залежність
від визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Крім того, третя особа наполягає на
тому, що позивачем без поважних причин пропущений строк звернення до суду і це
є підставою для відмови у позові.

З огляду на вищенаведене,  керуючись ст. ст. 99, 100, 158-163, 186, 254
КАС України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У позові відмовити.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Постанову
може бути оскаржено в порядку ст. 186 КАС України.

Суддя