ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.07                                                                                        Справа №  12/133-17/103/07

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Хайфед, ЛТД”, 69063, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 8

до відповідача 1: Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, 69104, м. Запоріжжя, вул. Малиновського, 16

до відповідача 2: приватного підприємства “Постачмашкомплект”, м. Луганськ, кв. Героїв Сталінграду, 8/14

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача –головне управління Державного казначейства України у Запорізькій області, 69107, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 168

про стягнення 221 800,00 грн.

суддя              Корсун В.Л.

Представники сторін:

Від позивача: Травянко І.В., довіреність від 04.10.06

Від відповідача 1: Чорноус В.М. - начальник Комунарського відділу ДВС Запорізького МУЮ

Від відповідача 2: не з’явився

Від третьої особи: Каплунова С.М., довіреність від 15.12.06 № 12-18/1302

Розпорядженням голови господарського суду Запорізької області від 01.03.07 № 433 справу № 12/133 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Хайфед, ЛТД” м. Запоріжжя  (надалі ТОВ “Хайфед, ЛТД”) до відповідачів: 1 - відділу державної виконавчої служби Комунарського районного управління юстиції м. Запоріжжя (далі-ВДВС Комунарського РУЮ), 2 - приватного підприємства “Постачмашкомплект”, м. Луганськ (далі - ПП “Постачмашкомплект”)  про стягнення 221 800 грн. передано на розгляд судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 01.03.07 судом справу прийнято до свого провадження, присвоєно                      № 12/133-17/103/07, розгляд призначено на 03.04.07.

На підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України), ухвалою суду від 03.04.07 розгляд справи відкладався до 25.04.07. У засіданні суду 25.04.07 оголошувалась перерва до 28.04.07.

Ухвалою голови господарського суду Запорізької області від 28.04.07, відповідно до ст. 69 ГПК України, строк вирішення спору у даній справі продовжено на один місяць, до 01.06.07.

Ухвалою суду від 28.04.07 розгляд справи відкладено на 22.05.07.

Ухвалою суду від 22.05.07, клопотання позивача про залучення до участі у справі іншого відповідача - управління Державного казначейства у Запорізькій області м. Запоріжжя залишено без задоволення у зв’язку із його необґрунтованістю. Цією ж ухвалою судом відмовлено в задоволенні заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог, а саме: стягнути з управління Державного казначейства в Запорізькій області 221 800 грн. збитків, 272 814 грн. - суми з урахуванням індексу інфляції та 5 000 грн. витрат на оплату послуг адвоката. Підставою для відмови в задоволенні зазначеної заяви судом визнано те, що оскільки клопотання позивача про залучення до участі в справі іншого відповідача судом залишено без задоволення, як наслідок, судом відмовлено і в задоволенні заяви про збільшення розміру позовних вимог.

Цією ж ухвалою судом, на підставі ст. 27 ГПК України, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - головне управління Державного казначейства України у Запорізькій області. Розгляд справи відкладено на 01.06.07.

В судовому засіданні 01.06.07 представник відповідача 1 надав свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи-відділу державної виконавчої служби Комунарського районного управління юстиції м. Запоріжжя серія АОО № 200065 (код ЄДРПОУ № 25678795) з якого вбачається, що зазначений бланк свідоцтва замінено державним реєстратором виконавчого комітету Запорізької міської ради Шолудько С.В. на свідоцтво серії АОО № 200066, що підтверджується відповідним записом на свідоцтві.

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 25.01.07 № 21/5 “Про реформування органів юстиції”, Міністерство юстиції України є правонаступником Департаменту державної виконавчої служби; Головне управління юстиції Міністерства юстиції  в АР Крим є правонаступником ДВС АР Крим; головні управління юстиції в областях, м.м. Києві та Севастополі є правонаступниками відповідних обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції, державних виконавчих служб областей, міст Києва та Севастополя; відділи державної виконавчої служби районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції є правонаступниками відповідних державних служб у районах, містах (містах обласного значення), районах у містах.

Згідно із свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серія А01 № 025060, 27.03.07 державним реєстратором  виконавчого комітету Запорізької міської ради Шолудько С.В. проведено державну реєстрацію Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції. Номер запису про державну реєстрацію - 1 018535.

Таким чином, оскільки, з підстав, зазначених вище, станом на час розгляду справи в суді відбулось реформування органів юстиції України, одним з підрозділів якого є відповідач-1 у цій справі, котрий є правонаступником свого попередника, керуючись ст.ст. 25, 86 ГПК України суд вважає за необхідне здійснити процесуальну заміну відповідача 1 у справі - відділу державної виконавчої служби Комунарського районного управління юстиції м. Запоріжжя (69104, м. Запоріжжя, вул. Малиновського, 16, ) на належного відповідача - Комунарський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції м. Запоріжжя (69104, м. Запоріжжя, вул. Малиновського, 16, ).

В засіданні суду 01.06.07, на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі зазначивши наступне. На виконання рішення суду від 08.05.98 по справі № 5/2/805 про стягнення з ТОВ “Дім” на користь позивача 221 800 грн. арбітражним судом Запорізької області видано наказ. 09.01.04 державним виконавцем Смолович К.В. ВДВС Комунарського РУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. В період примусового виконання наказу арбітражного суду Запорізької області на депозитний рахунок ВДВС Комунарського РУЮ від ТОВ “Дім” надійшли грошові кошти в розмірі 244 028,25 грн. (з урахуванням виконавчого збору та витрат, пов’язаних з проведенням виконавчих дій). 09.12.04 листом за вих. № 15044/9 державним виконавцем було доведено до відома ТОВ “Хайфед, ЛТД” про надходження грошових коштів від боржника та запропоновано повідомити реквізити, на які повинні бути перераховані кошти. Листом від 20.12.04 за вих. № 15907 позивач повідомив відповідачу 1 реквізити, на які слід перерахувати грошові кошти в порядку виконання зазначеного вище наказу. Проте, 20.12.04 платіжним дорученням № 796, в порушення вимог ст. 44-1 Закону України “Про виконавче провадження”, грошові кошти в сумі 221 800 грн. перераховані ПП “Постачмашкомплект”, м. Луганськ. 21.12.04 державним виконавцем Смолович К.В. ВДВС Комунарського РУЮ винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. 04.03.05 позивач звернувся до відповідача 1 з вимогою про перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок стягувача - ТОВ “Хайфед, ЛТД”. Позивач вказує, що державний виконавець Смолович К.В. не мала засвідчену у встановленому порядку заяву стягувача, та перерахувала кошти не на рахунок стягувача, а на рахунок ПП “Постачмашкомшіект”, що є незаконним. Внаслідок чого, ТОВ “Хайфед, ЛТД” було заподіяно шкоду в розмірі 221 800 грн. Доказом незаконності дій державного виконавця Смолович К.В. є вирок Комунарського райсуду  м. Запоріжжя від 02.10.06, яким посадова особа ВДВС Комунарського району м, Запоріжжя державний виконавець Смолович К.В. була визнана винною та засуджена за ст. 367 частиною 2 КК України за те, що будучи службовою особою та виконуючи обов’язки заступника начальника відділу ДВС Комунарського району м Запоріжжя, в період грудня 2004 р. незаконно перерахувала з депозитного рахунку ВДВС суму 221 800 грн. не на рахунок стягувача (ТОВ “Хайфед, ЛТД”), а на рахунок ПП “Постачмашкомплект”, що є порушенням вимог ст. 44-1 Закону України “Про виконавче провадження”.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду м.Запоріжжя від 11.12.06 вирок Комунарського райсуду м. Запоріжжя у відношенні Смолович К.В. залишено без змін. Позивач посилається, як на правову підставу своїх вимог до відповідача 1, на приписи ст. 1174 Цивільного кодексу України, просить позов задовольнити.

Відповідач 1 проти позову заперечив та пояснив, що на виконанні у ВДВС Комунарського РУЮ м. Запоріжжя знаходився наказ господарського суду Запорізької області від 28.08.98. № 5/2/805 щодо стягнення з ТОВ “Дім” на користь ТОВ “Хайфед, ЛТД” 221 800 грн. Про надходження стягнутих коштів держаний виконавець письмово повідомив директора ТОВ “Хайфед, ЛТД” та запропонував йому вказати рахунок, на який слід їх перерахувати. Від директора ТОВ “Хайфед, ЛТД” до відділу 20.12.04 надійшло повідомлення № 15907, в якому були вказані реквізити, на які необхідно було перерахувати стягнуті кошти. До повідомлення був наданий договір про відступлення права вимоги від 25.08.04, згідно п. 1.1 якого Первісний кредитор (ТОВ “Хайфед, ЛТД”) передає, а Новий кредитор (ПП “Постачмашкомплект”) приймає на себе право вимоги, що належить Первісному кредитору, і стає кредитором за наказом господарського суду № 5/2/805 виданим 26.08.98, боржником по якому є ТОВ “ДІМ”. Кошти у сумі 221 800 грн. були перераховані на розрахунковий рахунок вказаний позивачем 20.12.04. Отже, за твердженням відповідача 1, дії державної виконавчої служби не суперечать вимогам ст. 44-1 Закону України “Про виконавче провадження”. Крім того, відповідач 1 вважає, що позивач звернувся з позовом до фактично ліквідованого відповідача. Так, відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 19.08.05 № 1482/К “Про ліквідацію відділів державної виконавчої служби територіальних управлінь юстиції”, відділ державної виконавчої служби Комунарського районного управління юстиції м. Запоріжжя ліквідовано. Згідно з листом Департаменту Державної виконавчої служби від 09.03.06 № 25-1/167/7 новостворені органи ДВС не є правонаступниками ліквідованих ВДВС обласних, районних у містах, міських (міст обласного значення) управлінь юстиції. Ліквідація ВДВС Комунарського районного управління юстиції м. Запоріжжя підтверджується його виключенням з Єдиного державного реєстру з кодом та присвоєнню новоствореному ДВС у Комунарському районні м. Запоріжжя іншого коду ЄДРПОУ - 338698818. На підставі викладеного, відповідач просить суд у задоволенні позову ТОВ “Хайфед, ЛТД” до ВДВС Комунарського РУЮ м. Запоріжжя щодо стягнення 221 800 грн. відмовити в повному обсязі.

Відповідач 2 в судове засідання не з’явився, про причини неявки суд не повідомив.

Третя особа в поясненнях від 01.06.07 № 12-07/2869, наданих суду 01.06.07 зазначає, що взаємодія органів Державного казначейства України з органами юстиції відбувається лише на рівні їх розрахунково-касового обслуговування при проведенні ними операцій, пов’язаних з виконанням своїх кошторисів доходів і видатків, без втручання в діяльність цих органів. Отже, Головне управління Державного казначейства України у Запорізькій області не має функцій контролю за додержанням органами Державної виконавчої служби порядку виконавчого провадження. Крім того, Головне управління Державного казначейства України у Запорізькій області є окремою юридичною особою, у зв’язку з чим, має самостійний кошторис доходів і видатків, печатку із зображенням Державного герба України та своїм найменуванням, самостійно несе відповідальність за своїми зобов’язаннями та ніяких порушень прав позивача не допускало. Вважає, що у разі наявності (встановлення) вини, шкода по цій справі повинна відшкодовуватись безпосередньо з рахунку відповідача 1, як юридичної особи. Також, здійснення органами Державного казначейства стягнення будь-яких коштів з рахунків юридичних осіб поза межами виконавчого провадження чинним законодавством не передбачено.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України спір розглядається за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, третьої особи суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням арбітражного суду Запорізької області від 08.051.98 у справі № 5/2/805  позов ТОВ “Хайфед, ЛТД” задоволено: розірвано договір № 29/1 від 12.10.97 та стягнуто з ТОВ “Дім” на користь ТОВ “Хайфед, ЛТД” 208 300 грн. основного боргу у вигляді частини долі позивача, витраченої на будівництво будинку, 3 000 грн. витрат на проведення експертизи та 10 500 грн. державного мита. На виконання рішення суду видано наказ.

Постановою від 09.01.04 державним виконавцем Смолович К.В. ВДВС Комунарського РУЮ, за заявою стягувача, відкрито виконавче провадження з виконанню наказу № 5/2/805.

09.12.04 ВДВС Комунарського РУЮ направив на адресу ТОВ “Хайфед, ЛТД” повідомлення № 15044/9, яким доведено до відому ТОВ “Хайфед, ЛТД” про надходження на депозитний рахунок відділу від боржника (ТОВ “Дім”) суми боргу у повному обсязі.

Листом від 20.12.04 за вих. № 15907 позивач повідомив відповідачу 1 реквізити, на які слід перерахувати грошові кошти в порядку виконання наказу № 5/2/805 від 26.08.98.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.12.04 платіжним дорученням № 796, грошові кошти в сумі 221 800 грн. перераховані ПП “Постачмашкомплект”, м. Луганськ. В призначенні платежу зазначено: перераховано кошти за наказом 5/2/805 на користь ПП  “Постачмашкомплект”, тоді як  в зазначеному наказі  стягувачем є ТОВ “Хайфед, ЛТД”.

21.12.04  державним виконавцем Смолович К.В. ВДВС Комунарського РУЮ винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання наказу  № 5/2/805.

04.03.05 позивач звернувся до відповідача 1 із заявою № 2/527 про перерахування грошових коштів, стягнутих при здійсненні виконавчого провадження з боржника (ТОВ “Дім”) в сумі 221 800 грн. на розрахунковий рахунок стягувача (ТОВ “Хайфед, ЛТД”) за реквізитами, зазначеними в ній. На даний час, грошові кошти на рахунок позивача на виконання наказу арбітражного суду Запорізької області № 5/2/805 від 26.08.98 не перераховані.

Позивач зазначає, що незаконними діями державного виконавця Смолович К.В. ВДВС Комунарського РУЮ йому заподіяно шкоду у розмірі 221 800 грн., які внаслідок незаконних дій цієї особи не були перераховані належному стягувачу.

Проаналізувавши норми законодавства, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, вислухавши пояснення сторін та третьої особи, оцінивши докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Приписами ст. 124 Конституції України, ст. ст. 4-5, 115 Господарського процесуального кодексу України (ГПК України) встановлена обов’язковість виконання судових рішень на всій території України. Згідно із ст. 115 ГПК України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов’язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України “Про виконавче провадження”.

Статтями 15, 16 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у спосіб, що встановлений договором або законом.

Позивач посилається, як на правову підставу своїх вимог до відповідача, на приписи ст. 1174 Цивільного кодексу України, згідно з якою шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу  державної влади, органу влади АР Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, АР Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від  вини  цієї особи.

Статтею 56 Конституції України закріплено право кожного на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної чи моральної шкоди, завданої незаконними діями, рішеннями чи бездіяльністю посадових і службових осіб органів державної влади або місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ст. 11 Закону України “Про державну виконавчу службу” шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави.

Відповідно до норм Цивільного Кодексу України, умовою настання відповідальності, передбаченої ст. 1174 ЦК України, є неправомірні дії (бездіяльність) посадової особи або службової особи, при здійсненні своїх повноважень.

Як зазначено, деліктна відповідальність за даною нормою наступає незалежно від вини органу державної влади або місцевого самоврядування. Хоча дана норма закону є спеціальною та передбачає певні особливості, відмінні від загальних правил деліктної відповідальності, підставою для її настання може бути лише наявність певних елементів, а саме: шкода, незаконність рішень, дій чи бездіяльності посадової або службової особи, причинний зв’язок між ними.

Тобто, для настання відповідальності держави у вигляді відшкодування потерпілій особі шкоди повинно мати місце таке діяння (або бездіяльність), в даному випадку державного виконавця під час виконання рішення, яке потягло спричинення шкоди, а саме втрати, яких особа зазнала у зв’язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на обґрунтування своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В деліктних правовідносинах на позивача покладається обов’язок доказати наявність шкоди (її розмір), протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв’язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

З урахуванням наданих сторонами доказів суд вважає, що позивачем доведено обставини, на які він посилається в обґрунтування своїх вимог про стягнення 221 800 грн. шкоди та вбачає склад правопорушення, що тягне відповідальність держави Україна у вигляді відшкодування шкоди.

Зокрема, матеріали справи свідчать, що 02.10.06 Комунарським районним судом м. Запоріжжя у справі № 1-613/06 винесено обвинувальний вирок, який вступив в силу 11.12.06, стосовно посадової особи ВДВС Комунарського району м. Запоріжжя - Смолович К.В.

Вищевказаним вироком встановлено, що незаконні дії державного виконавця Смолович К.В. полягають у тому, що в період примусового виконання наказу арбітражного суду Запорізької області від 26.08.98 у справі № 5/2/805 про стягнення на користь позивача 221 800 грн. з ТОВ “Дім”, кошти, які надійшли від ТОВ “Дім” в розмірі 221 800 грн. на депозитний рахунок ВДВС, незаконно перерахувані Смолович К.В. 20 грудня 2004 р. з депозитного рахунку ВДВС на рахунок ПП “Постачмашкомплект”, а не на рахунок стягувача - ТОВ “Хайфед, ЛТД”, що є порушенням вимог ст. 44-1 Закону України “Про виконавче провадження”. Вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02.10.06 посадова особа ВДВС Комунарського району м Запоріжжя - державний виконавець Смолович К.В. була визнана винною та засуджена за ст. 367 ч. 2 Кримінального кодексу України - службова недбалість, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов’язків через несумлінне ставлениця до них, що заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом правам та інтересам юридичної особи, та спричинило тяжкі наслідки.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 11.12.06 вирок Комунарського райсуду м Запоріжжя у відношенні Смолович К.В. залишено без змін.

Згідно з ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, вирок суду з кримінальної справи, що набрав законної сили, є обов’язковим для господарського суду при вирішенні спору з питань, чи мали місце певні дії та ким вони вчинені.

Таким чином, суд приходить до висновку, що внаслідок неправомірних дій (а саме в результаті неналежного виконання своїх службових обов’язків, які виразилися в тому, що належний стягувач (ТОВ “Хайфед, ЛТД”) не отримав грошові кошти, які йому належать) позивачу спричинено реальну шкоду у вигляді втрати грошових коштів в сумі 221 800 грн.

Також, суд вважає доведеним позивачем причинний зв’язок, оскільки шкода, в зазначеному ним розмірі є саме безпосереднім наслідком дій державного виконавця відповідача 1.

Порушення майнових прав позивача міститься в причинному зв’язку з протиправною поведінкою відповідача 1, оскільки виконання судового рішення залежить від належного виконання державними виконавцями своїх обов’язків та дотримання вимог нормативно-правових актів.

Факт невиконання судового рішення матеріалами справи підтверджено. Сума, яка стягнута за рішенням суду, але не отримана позивачем, є шкодою.

Відповідачем 1 не надано доказів дотримання зі свого боку норм та вимог Закону України “Про виконавче провадження”, не підтверджено документально дій та заходів, які необхідно було здійснити з метою виконання судового рішення.

За таких обставин, беручи до уваги неотримання позивачем до теперішнього часу стягнутої з ТОВ “Дім” суми, суд визнає вимоги позивача про стягнення з відповідача1 221 800 грн. заподіяної шкоди, яка виникла внаслідок невиконання відповідачем 1 наказу арбітражного суду Запорізької області № 5/2/805 доведеними, правомірними, обґрунтованими,  внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення 5 000 грн. судових витрат, пов’язаних з наданням послуг адвоката.

Статтею 44 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до складу судових витрат у господарському судочинстві входить оплата послуг адвоката.

Подібний статус мають виключно особи, визначені у ст. 2 Закону України “Про адвокатуру”, зокрема ті, хто одержав свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та прийняв Присягу адвоката України.

Оскільки позивачем не надано суду свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, вимога про стягнення з відповідача-1 5 000 грн. судових витрат, пов’язаних з наданням послуг адвоката, судом відхиляються.

Стосовно відповідача 2, суд відмовляє в задоволені  позову, оскільки, за вимогами, викладеними в позовній заяві  ПП “Постачмашкомплект” є неналежним відповідачем (постановою господарського суду Луганської області від 24.03.06 у справі № 10/54пн-ад, яка набрала чинності, припинено юридичну особу - приватне підприємство “Постачмашкомплект” (м. Луганськ, кв. Героїв Сталінграду, 8/14, ідентифікаційний код 33008766).

Слід зазначити, що порядок і розмір, в якому сплачується державне мито встановлені Декретом Кабінету Міністрів України “Про державне мито”. Перелік позивачів, які звільняються від сплати державного мита, чітко визначений статтею 4 вказаного Декрету.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано доказів сплати державного мита у встановленому законом порядку і він не відноситься до кола осіб, які звільнені від сплати державного мита.

Таким чином, суд вважає, що слід стягнути з ТОВ “Хайфед, ЛТД” на користь Державного бюджету  Орджонікідзевського району, 2 218,00 грн. державного мита та 118 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати у справі - 2 218 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу - відносяться на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов до  відповідача 1 - Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, 69104, м. Запоріжжя задовольнити.

2. Стягнути з Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції  (69104, м. Запоріжжя, вул. Малиновського, 16, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Хайфед, ЛТД” (69063, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 8, п/р 26006263 в АБ “АвтоЗАЗбанк”, МФО 313407, ) 221 800 (двісті двадцять одна тисяча вісімсот) грн. 00 коп. шкоди. Видати наказ.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “Хайфед, ЛТД” (69063, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 8, п/р 26006263 в АБ “АвтоЗАЗбанк”, МФО 313407, ) на користь Державного бюджету Орджонікідзевського району, банк отримувач: Головне управління Державного казначейства у Запорізької області, МФО 813015, , рахунок № 0007, код бюджетної класифікації 22090200, символ звітності банку - 095) 2 218 (дві тисячі двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. державного мита. Видати наказ.

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “Хайфед, ЛТД” (69063,                           м. Запоріжжя, пр. Леніна, 8, п/р 26006263 в АБ “АвтоЗАЗбанк”, МФО 313407, ) на користь Державного бюджету Орджонікідзевського району, банк отримувач: Головне управління Державного казначейства у Запорізької області, МФО 813015, , рахунок № 0007, код бюджетної класифікації 22050000, символ звітності банку - 259) 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу. Видати наказ.

5. Стягнути з Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції  (69104, м. Запоріжжя, вул. Малиновського, 16, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Хайфед, ЛТД” (69063, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 8, п/р 26006263 в АБ “АвтоЗАЗбанк”, МФО 313407, ) 2 218 (дві тисячі двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу. Видати наказ.

6. В позові до відповідача 2 - приватного підприємства “Постачмашкомплект”,  м. Луганськ відмовити.

Суддя                                                     В.Л. Корсун