ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"05" березня 2007 р.
Справа  № 16/479-06-13003

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Шевченко В.Г.

За участю представників сторін:

Від позивача:   Орєшкова Н.В. за дов. №020/7-1 від 03.01.2007р.;

Від відповідача:   не з’явився.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні з оголошенням перерви згідно вимог ст. 77 ГПК України справу за позовом державного підприємства „Одеський морський торговельний порт” до Православного приходу Свято-Миколаївської (Приморської) церкви про стягнення 306634,14 грн. заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство „Одеський морський торговельний порт” (далі по тексту ДП „Одеський морський торгівельний порт”) звернулось до господарського суду Одеської області з позовними вимогами про стягнення з Православного приходу Свято-Миколаївської (Приморської) церкви 306634,14 грн. загальної заборгованості за  договором компенсації № КД-8763 від 20.03.2006р., укладеним між сторонами по справі, у тому числі: 273118,21 грн. основного боргу; 12942,79 грн. збитків від інфляції; 3055,46 грн. 3% річних; 17517,68 грн. –пені.

У судовому засіданні 20.12.2006р. представником позивача були надані уточнення до позовної заяви в частині реквізитів відповідача.

Відповідач позовних вимог не визнає, однак, незважаючи на неодноразові вимоги суду, відзиву на позов в порядку ст.59 ГПК України, правового обґрунтування доводів та заперечень Православним приходом Свято-Миколаївської (Приморської) церкви суду надано не було.

У судовому засіданні 05.02.2007р. представником відповідача було надано клопотання про зупинення провадження у даній справі до розгляду справи № 17/357 –06 –12269 за позовом Чорноморського транспортного прокурора  в інтересах держави до регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області, державного підприємства „Одеський морський торговельний порт”, Православного приходу Свято-Миколаївської (Приморської) церкви  про визнання недійсним та припинення п. 1 договору від 14.07.2006р. про внесення змін до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності  від 15.09.2004р. із змінами.

У відповідності до  ч.1 ст. 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

В свою чергу, представник позивача у судовому засіданні 05.02.2007р.  проти зазначеного клопотання відповідача заперечував, посилаючись на те, що предметом розгляду у справі № 17/357 –06 – 12269 є визнання недійсним договору про внесення змін до договору оренди від 15.09.2004р. нерухомого майна, що належить до державної власності  із змінами, в частині п. 1 щодо мети використання об’єкта оренди за зазначеним договором, що ніяким чином не стосується предмету спору  по даній справі.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що справа № 17/357 –06 –12269 не пов’язана з даною справою, а відтак у суду  відсутні правові підстави для зупинення провадження у справі 16 / 479 –06 –13003.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи представників сторін, суд встановив наступне.

На підставі рішення Одеської міської ради № 165-ХХІІІ від 29.06.1999р. „Про передачу громадянам та юридичним особам земельних ділянок у власність та надання у користування”, 23.12.1999р. між Одеською міською радою та ДП „Одеський морський торговельний порт” було укладено договір на право тимчасового користування землею, відповідно до умов п. 1.1. якого позивачем було отримано у користування земельну ділянку, загальною площею 14572 кв.м., що розташована по вул. Дача Ковалевського, 16 в м. Одесі. При цьому відповідно до п.1.2 зазначеного договору, земельна ділянка, площею 12941 кв.м. надається позивачу  у тимчасове користування строком на 25 років, а земельна ділянка, площею 1631 кв.м. надається у короткострокове користування строком до 3-х років, але не пізніше початку розвитку реконструкції  транспортних магістралей по вул. Дача Ковалевського та по вул. Долгая в м. Одесі.

На підставі договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № ДФ –6 від 15.09.2004р., укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України  по Одеській області (Орендодавець) та Православним приходом Свято-Миколаївської (Приморської) церкви (Орендар), та балансоутримувачем - ДП „Одеський морський торгівельний порт”  із змінами внесеними 25.06.2005р. та 14.07.2006р., відповідачем було отримано на умовах строкового (до 28.04.2007р.), платного користування  державне нерухоме  майно,  а саме будівлі та споруди дитячого оздоровчого табору „Юний моряк”, загальною площею 2692,0 кв.м., згідно додатку № 1 до цього договору, що перебуваються на балансі ДП „Одеський морський торговельний порт”, розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 16. Згідно із п. 5.8 зазначеного договору Орендар за цим договором зобов’язався укласти з балансоутримувачем договір про відшкодування витрат щодо комунальних послуг та користування земельною  ділянкою.

Крім того, у відповідності до ч. 5 ст. 12 Закону України „Про плату за землю” від 3.07. 1992 р. N 2535-XII, якщо підприємства, установи та організації, що користуються пільгами щодо земельного податку, мають у підпорядкуванні госпрозрахункові підприємства або здають у тимчасове користування (оренду) земельні ділянки, окремі будівлі або їх частини, податок за земельні ділянки, зайняті цими госпрозрахунковими підприємствами або будівлями (їх частинами), переданими в тимчасове користування, сплачується у встановлених розмірах на загальних підставах.

На виконанням зазначених  умов договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № ДФ –6 від 15.09.2004р., 20.03.2006р. між ДП „Одеський морський торговельний порт” (Порт) та Православним приходом Свято-Миколаївської (Приморської) церкви (Замовник) було укладено договір компенсації № КД -8763, відповідно до умов якого Замовник компенсує витрати Порту по сплаті земельного податку за користування земельною ділянкою під будівлями, переданими в оренду, на підставі виставлених Портом рахунків відповідно до договору оренди №ДФ-6 від 15.09.2004г. Згідно з п. 5.1. договору компенсації № КД-8763 від 20.03.2006р. договір набуває чинності з моменту підписання і діє до повного   виконання сторонами своїх зобов'язань за договором № ДФ –6 від 15.09.2004р.

Як вбачається з відомості основних засобів за грудень 2006р. та оборотно-сальдової відомості по рахунку 10 –„Основі засоби”,  додатку № 1 до договору від 15.09.2004р. до складу орендованого за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № ДФ –6 від 15.09.2004р., входить, зокрема,  огорожа території, загальною площею 14572 кв.м., що розташована по вул. Дача Ковалевського, 16 в м. Одесі. Наведене, дозволяє суду дійти висновку, що  відповідачем фактично використовується і земельна ділянка, загальною площею 14572 кв.м., що розташована по вул. Дача Ковалевського, 16 в м. Одесі.

Відповідно до п. 2.2. договору компенсації № КД -8763 від 20.03.2006р. Замовник зобов'язався забезпечити своєчасне погашення витрат Порту по сплаті земельного податку за користування земельною ділянкою під будівлями, переданими в оренду, відповідно до умов, визначених в договорі.

При цьому відповідно до п. 3.1, 3.2 зазначеного договору сума компенсації витрат Порту по сплаті податку на землю за 2006 рік підлягає оплаті щомісячно рівними частками до кінця року протягом 10-ти банківських днів після виставлення рахунків. У  2007 року і до моменту розірвання договору сума компенсації витрат Порту по сплаті податку на землю сплачується щомісячно протягом 10-ти банківських днів після виставлення рахунку. На виконання наведених умов договору компенсації № КД -8763 від 20.03.2006р.  ДП „Одеський морський торговельний порт” було виставлено відповідачу рахунки № 250314 від 19.04.2006р., № 250315 від 27.04.2006р., № 250548 від 07.06.2006р., № 250669 від 07.07.2006р., № 250717 від 07.08.2006р., № 250927 від 11.09.2006р., № 250975 від 09.10.2006р., № 251188 від 09.11.2006р. на загальну суму відшкодування сплаченої позивачем плати за землю 287088,21 грн. з урахуванням ПДВ.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов’язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України  договір  є  обов’язковим  для  виконання сторонами. Зобов’язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Але в порушення умов п.п. 2.2 договору компенсації № КД -8763 від 20.03.2006р., вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України Православним приходом Свято-Миколаївської (Приморської) церкви за період з січня 2006р. і до жовтня 2006р.  сума компенсації з плати за землю, була відшкодована частково у сумі 13970,00 грн., внаслідок чого за відповідачем утворилась заборгованість перед ДП „Одеський морський торговельний порт” по вказаному договору на загальну суму у розмірі 273118,21  грн., яку відповідачем до теперішнього часу у добровільному порядку не погашено. Претензію позивача за вих.№ 020/1-507 від 17.08.2006р. відповідачем було залишено без розгляду та задоволення.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов’язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов’язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов’язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки –грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у рази порушення ним зобов’язання. Так, згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожний день прострочення виконання. При цьому, відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” від 22.11.1996р. №543/96-ВР платники  грошових  коштів  сплачують  на  користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню  в  розмірі,  що встановлюється за згодою сторін. Розмір  пені,  передбачений  ст. 1 вказаного Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати  подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У відповідності до п. 4.1. договору компенсації № КД-8763 від 20.03.2006р. за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за даною угодою Порт і Замовник несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України. Згідно з п. 4.2 зазначеного договору за невчасне внесення платежів Порту, Замовник виплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період, за який сплачуються пеня, за кожен день прострочення від суми заборгованості.

З огляду на викладене, як вбачається з розрахунку (а.с. 51-55), за несвоєчасне виконання відповідачем грошових зобов’язань по договору компенсації № КД -8763 від 20.03.2006р. ДП „Одеський морський торговельний порт” додатково було нараховано до сплати Православним приходом Свято-Миколаївської (Приморської) церкви 17517,68 грн. пені.

Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив  виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, у зв’язку з чим  ДП „Одеський морський торговельний порт” також було нараховано до сплати Православним приходом Свято-Миколаївської (Приморської) церкви 12942,79 грн. збитків від інфляції та  3055,46 грн. грн. 3% річних з простроченої суми (розрахунок –а.с. 51-55).

Таким чином, приймаючи до уваги невиконання відповідачем договірних зобов’язань з компенсації плати за землю, ДП „Одеський морський торговельний порт” звернулось до господарського суду Одеської області з позовними вимогами про стягнення з Православного приходу Свято-Миколаївської (Приморської) церкви 306634,14 грн. загальної заборгованості за  договором компенсації № КД-8763 від 20.03.2006р. укладеним між сторонами по справі, у тому числі: 273118,21 грн. основного боргу; 12942,79 грн. збитків від інфляції; 3055,46 грн. 3% річних та  17517,68 грн. –пені.

Згідно вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. В свою чергу, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідач проти позову заперечує, однак, будь-якого правового обґрунтування своїх заперечень суду  не надав.

На думку суду, розмір загальної заборгованості Православного приходу Свято-Миколаївської (Приморської) церкви перед ДП „Одеський морський торговельний порт” у сумі 306634,14 грн. витікає з умов укладеної між сторонами по справі угоди, підтверджується податковою декларацією орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, складеною ДП „Одеський морський торговельний порт” за 2006р., платіжними дорученнями про сплату плати за землю  № 696 від 06.03.2006р., № 958 від 23.03.2006р., № 872 від 10.04.2006р., № 1743 від 12.05.2006р., № 2457 від 15.06.2006р., № 2852 від 07.07.2006р., № 3608 від 10.08.2006р., № 3975 від 21.08.2006р., а також обґрунтованим розрахунком позовних вимог, наданим позивачем у судовому засіданні 20.12.2006р. Доказів, спростовуючих викладене відповідачем до господарського суду не представлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України особа, не звільняється від відповідальності за порушення зобов’язання у разі відсутності у боржника необхідних коштів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання.

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку щодо обґрунтованості, правомірності заявлених ДП „Одеський морський торговельний порт” позовних вимог та наявності підстав для їх задоволення у повному обсязі відповідно до ст.ст. 11, 509, 525, 526, 549, 611, 615, 617, 625 ЦК України, ст.ст. 1, 3 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” від 22.11.1996р. №543/96-ВР. Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь ДП „Одеський морський торговельний порт” 306634,14 грн. загальної заборгованості за  договором компенсації № КД-8763 від 20.03.2006р. укладеним між сторонами по справі, у тому числі: 273118,21 грн. основного боргу; 12942,79 грн. збитків від інфляції; 3055,46 грн. 3% річних; 17517,68 грн. –пені.

Судові витрати по держмиту, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покласти на відповідача згідно зі ст.ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Православного приходу Свято-Миколаївської (Приморської) церкви (Храму) Одеської Єпархії Української Православної церкви / 65026, м.Одеса,  вул. Приморська, 6, р/р 5281 в АКБ “Промінвестбанк” м. Одеси, МФО 328135, / на користь державного підприємства „Одеський морський торговельний порт” / 65026, м. Одеса,  пл. Митна, 1, р/р 1 в ВАТ „МТБ” м. Іллічівська, МФО 328168, / 273118 грн.21 коп. /двісті сімдесят три тисячі сто вісімнадцять грн. 21 коп./ - основного боргу; 17517 грн.68 коп. / сімнадцять тисяч п’ятьсот сімнадцять грн. 68 коп./ - нарахованої пені; 12942 грн.79 коп. /дванадцять тисяч дев’ятсот сорок дві  грн.79 коп./ - збитків від інфляції; 3055 грн.46 коп. /три тисячі п’ятдесят п’ять грн. 46 коп./ - 3% річних; 3066 грн. 34 коп. / три тисячі шістдесят шість грн. 34 коп./ - держмита; 118 грн. /сто вісімнадцять грн.00 коп./ - витрати на  ІТЗ судового процесу.

Наказ видати.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписано 14.03.2007р.

Суддя                                                                                       Желєзна С.П.