СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"26" квітня 2007 р.

Справа № 8/2076

За позовом:  міського комунального підприємства
“Хмельницьктеплокомуненерго”  м.
Хмельницький

до
приватного підприємця ОСОБА_1 м. Хмельницький

про стягнення 3210.13 грн.

Суддя
Степанюк А.Г.

Представники сторін:

Позивача: Зайчук Т.В. - за
довіреністю від  04 січня 2007 р. №3

Відповідача : не з'явився

СУТЬ СПОРУ:
у позовній заяві позивач просить суд стягнути з відповідача на  підставі укладеного сторонами договору
НОМЕР_1 від 13 березня 2002 року (надалі -договір) на свою користь 2923,51 грн.
основного боргу;  139 грн індексу
інфляції; три проценти річних у розмірі 23,97 грн  та 123,65 грн пені.

У судовому засіданні позивач заявив
письмове клопотання про припинення провадження у справі у частині стягнення
основного боргу у розмірі 2923,51 грн так як відповідач зазначену суму боргу 01
квітня поточного року проплатив.  На
задоволенні решти позовних вимог наполягає.

Відповідач повноважного представника у
засідання суду не направив, витребувані документи не подав .

Розглядом матеріалів справи
встановлено:

За умовами укладеного сторонами
договору НОМЕР_1 від 13 березня 2002 року на відпуск теплової енергії  позивач забезпечував  відповідача тепловою енергією. За отриману
теплову енергію відповідач повинен був  щомісяця, на пізніше 10 числа місяця,
наступного за звітним,  проводити із
позивачем розрахунки .

Проте взяті на себе зобов'язання
відповідач належним чином не виконував і
на час звернення позивача до суду
заборгованість відповідача  склала
2923,51 грн., що підтверджується
складеним позивачем розрахунку суми позову, копіями виставлених
відповідачеві рахунків на оплату вартості наданих послуг із теплопостачання.

Через прострочення відповідачем
взятого на себе  грошового
зобов'язання  щодо  сплати
вартості наданих послуг із теплопостачання позивач  нарахував
останньому з листопада 2004 року по
квітень 2005 року 139 грн індексу інфляції; три проценти річних у
розмірі 23,97 грн  та на підставі п.
7.2.3 договору 123,65 грн пені.

У судовому засіданні позивач заявив
письмове клопотання про припинення провадження у справі у частині стягнення
основного боргу у розмірі 2923,51 грн так як відповідач зазначену суму боргу 01
квітня поточного року проплатив.  На
задоволенні решти позовних вимог наполягає.

Дослідивши матеріали справи   суд враховує наступне: відповідно до ч. 2
п.1 ст. 175 Господарського кодексу майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з
урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

У відповідності до ст. 11 та ст.
509 ЦК України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків сторін
є укладення між ними договору. В силу зобов'язання боржник зобов'язаний вчинити
на користь кредитора певну дію, в тому числі сплатити борг, а кредитор має
право вимагати від боржника виконання його обов'язку, тобто сплати боргу.

Відповідно до ст.174 Господарського
кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з
господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не
передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно ст. 526 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк.  Норми ст. 525 Цивільного кодексу України
та  ст. 193 Господарського кодексу
України передбачають, що одностороння відмова від виконання зобов'язання і
одностороння зміна умов договору не допускається.

За прострочення виконання грошового
зобов'язання боржник,  на вимогу
кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу із урахуванням встановленого
індексу  інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми (ст. 625 ЦК
України).

Відповідно до ст. 546 ЦК України
виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, притриманням, завдатком.

Згідно п. 6 ст. 231 Господарського
кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань
встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за
увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не
передбачено законом або договором.

Згідно  приписів
Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання  грошових зобов'язань”, платники  грошових
коштів  сплачують  на
користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню  в
розмірі,  що встановлюється за
згодою сторін.  Розмір   пені,
передбачений  даним законом,
обчислюється  від  суми
простроченого платежу та не може перевищувати  подвійної
облікової  ставки   Національного   банку України, що діяла у період, за який
сплачується пеня.

У відповідності до ст. 258 ЦК України про
стягнення, зокрема,   неустойки (штрафу,
пені) застосовується позовна давність в один рік.  Згідно ч.3 ст. 267 позовна давність
застосовується судом лише за заявою  сторони
у спорі, зробленою до винесення ним рішення.
Відповідач заяви про застосування
позовної давності суду не подав.

Зважаючи на викладене, дослідивши
матеріали справи та давши їм правову оцінку, суд прийшов до висновку, що позов
належить задовольнити частково, стягнувши із відповідача     139 грн індексу інфляції; три проценти
річних у розмірі 23,97 грн.  та 123,65
грн пені.

У частині стягнення основного боргу
у розмірі 2923,51 грн. провадження у справі належить припинити на підставі п.
1.1 ст. 80 через відсутність предмету спору.

Оскільки спір виник внаслідок
неправомірних дій відповідача, витрати по оплаті державного мита та послуг на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу належить  покласти на відповідача.

Керуючись  ст.ст. 44, 49, п.1.1 ст. 80, ст. ст. 82, 83,
84, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з приватного підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_2)   на
користь міського комунального підприємства “Хмельницьктеплокомуненерго” (м.
Хмельницький     вул. Пересипкіна, 5
код  03356571)    139 (сто тридцять дев'ять) грн індексу
інфляції;  три проценти річних у розмірі
23,97 (двадцять три грн. 97 коп);  123,65
грн (сто двадцять три грн. 65 коп) пені; 102
(сто дві ) грн. 00 коп. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто
вісімнадцять ) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

Видати наказ.

Провадження у справі щодо стягнення
з приватного підприємця ОСОБА_1 основного боргу у розмірі 2923,51
грн припинити.

Суддя