ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2007                                                                                   Справа № 11/164-07

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Верхогляд Т.А. (доповідача),

суддів: Сизько І.А., Тищик І.В.,

при секретарі судового засідання  Чоха Є.О.,

за участю представників сторін:

від позивача:  Кирчатов Р.А., довіреність №05  від 14.05.07, представник;

від відповідача:  Дробота Є.С., довіреність №155/01-032  від 23.01.07, представник;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу   відкритого акціонерного товариства “Дніпрошина”, м. Дніпропетровськ, на рішення господарського суду Дніпропетровської області  від  05.04.07р. у справі № 11/164-07

за позовом приватного науково-виробничого підприємства “ЕЛЕКОМ”, м.Дніпропетровськ;

до відкритого акціонерного товариства “Дніпрошина”, м.Дніпропетровськ;

про стягнення 25 591 грн. 41 коп.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просив стягнути з відповідача 25021,20 грн. заборгованості за поставлену продукцію та 570,21 грн. річних.

Рішенням від 05.04.2007 року судом задоволено позовні вимоги, стягнуто з відповідача 25021,20 грн. основного боргу, 570,21 грн. річних, 255,92 грн. держмита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення мотивовано тим, що відповідач не виконав належним чином зобов’язання по оплаті отриманого товару відповідно договору з позивачем № 224/06/КП від 07.02.2004 року та відповідно до ст. 526, 625 Цивільного кодексу України зобов’язаний сплатити вартість отриманого товару у розмірі 25021,20 грн. з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми у розмірі 570,21 грн.

Відповідач з рішенням суду не погодився, подав апеляційну скаргу. Зазначає, що судом порушені норми матеріального та процесуального права. Вважає, що обов’язок по оплаті отриманої відповідачем продукції настає з наступного дня після виставлення рахунку на оплату. Рахунок № 0321-31, № 0410-01 на оплату за поставлену за договором продукцію відповідач отримав поштою 02.02.2007 року, тому, на думку відповідача, стягнення 3% річних є безпідставним.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду без змін.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Відповідно до договору № 224/06/КП від 07.02.2004 року позивач поставив відповідачу продукцію на загальну суму 25021,20 грн., що підтверджується накладними № 0321-31 від 23.03.2006 року, № 0410-01 від 10.04.2006 року. Відповідач відповідно до п.5 цього договору повинен був здійснити розрахунки за поставлену продукцію протягом 10 днів після її поставки на склад покупця на підставі виставлених постачальником рахунків.

Матеріалами справи –листом відповідача позивачу з пропозицією оплати заборгованості продукцією ВАТ “Дніпрошина” від 24.05.2006 року, письмовими вимогами позивача оплати заборгованості від 11.05.2006 року та від 29.05.2006 року підтверджується факт ухилення відповідача від виконання свого зобов’язання по договору.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 26.01.2007 року у справі № 34/432-06 стягнуто з відповідача на користь позивача на виконання умов цього ж таки договору 15614,64 грн. суми боргу за отриману ним від позивача продукцію за іншими накладними та 3% річних –431,96 грн.

Наведене свідчить про порушення відповідачем ст. 526 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Колегія суддів вважає, що сума основного боргу та 3% річних стягнута з відповідача відповідно до вимог діючого законодавства. Доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Дніпрошина”, м. Дніпропетровськ, залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від  05.04.07р. у справі № 11/164-07 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку  протягом одного місяця до Вищого господарського Суду України.

Головуючий суддя:                                                       Т.А. Верхогляд

Суддя                                                                               І.А. Сизько

Суддя                                                                               І.В. Тищик