СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

13 червня 2007 року

Справа НОМЕР_1

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

за участю представників сторін:

позивача:ОСОБА_2,
довіреність НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_2;

відповідача:
Пученіної Т. В., довіреність б/н від 29.05.06;

розглянувши апеляційну скаргу
Кримського республіканського виробничого підприємства "Кримтролейбус"
на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Гаврилюк М.П.)
від ІНФОРМАЦІЯ_1 у справі НОМЕР_1

за позовом           суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1
(АДРЕСА_1, м. Алушта, 98531)

до          Кримського
республіканського виробничого підприємства "Кримтролейбус" (вул.
Київська, 78, м.Сімферополь, 95000)

про визнання права на оренду

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Автономної Республіки Крим (суддя М.П. Гаврилюк) від ІНФОРМАЦІЯ_1 у справі НОМЕР_1
задоволено позов суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 до Кримського
республіканського виробничого підприємства "Кримтролейбус" про
визнання права на оренду. Визнано за суб'єктом підприємницької діяльності
ОСОБА_1 право на оренду нерухомого майна, яке належить Автономній Республіці
Крим, загальною площею 45,00 кв.м., розташованого за адресою: м. Ялта, АДРЕСА_2
та знаходиться на балансі Кримського республіканського виробничого підприємства
"Кримтролейбус", строком до ІНФОРМАЦІЯ_3, на умовах договору
оперативної оренди нерухомого майна, яке належить Автономній Республіці Крим
від ІНФОРМАЦІЯ_4 та додаткової угоди до договору від ІНФОРМАЦІЯ_5, що укладені
між сторонами.

Не погодившись з постановленим
судовим актом, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення
скасувати, у позові відмовити,
посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи
та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи.

Заперечуючи проти апеляційної
скарги, позивач вважає рішення таким, що відповідає вимогам закону і матеріалам
справи.

У судовому засіданні ІНФОРМАЦІЯ_6
оголошено перерву до ІНФОРМАЦІЯ_7.

За клопотанням представників сторін
судочинство здійснювалось російською мовою.

Розглянувши справу повторно, в
порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України судова колегія
встановила наступне.

У ІНФОРМАЦІЯ_8 року суб'єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_1 звернувся до господарського суду з позовом
до Кримського республіканського виробничого підприємства
"Кримтролейбус", просив визнати за ним право на оренду нерухомого
майна, яке належить Автономній Республіці Крим, загальною площею 45,00 кв.м.,
розташованого за адресою: м. Ялта, АДРЕСА_2 та знаходиться на балансі
Кримського республіканського виробничого підприємства
"Кримтролейбус", строком до ІНФОРМАЦІЯ_3, на умовах договору
оперативної оренди нерухомого майна, яке належить Автономній Республіці Крим
від ІНФОРМАЦІЯ_4 та додаткової угоди до договору від ІНФОРМАЦІЯ_5, що укладені
між сторонами, посилаючись на статтю 777 Цивільного кодексу України та статтю
285 Господарського кодексу України.

Відповідач, заперечуючи проти
позову, вважає його безпідставним з огляду на відсутність можливості
переукласти договір оперативної оренди технологічного майданчику на новий
строк.

Оскаржуване рішення мотивовано
посиланням на норми статті 777 Цивільного кодексу України та статті 285
Господарського кодексу України.

Вивчивши матеріали справи,
вислухавши представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та
процесуального права та відповідність висновків суду обставинам справи, судова
колегія  вважає апеляційну скаргу такою,
що підлягає задоволенню, а рішення скасуванню з наступних підстав.

Правовідносини сторін виникли з
договору оперативної оренди нерухомого майна, яке належить Автономній
Республіці Крим від ІНФОРМАЦІЯ_4, а саме: частини технологічного майданчику
загальною площею 45 кв.м., розташованого за адресою: м. Ялта, АДРЕСА_2.

Пунктом 7.1 договору встановлено
строк його дії з ІНФОРМАЦІЯ_9 по ІНФОРМАЦІЯ_10.

Відповідно до частини 2 статті 17
Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі
відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору
оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він
вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були
передбачені договором.

Задовольняючи позов, суд виходив з
того, що відповідачем не надано доказів звернення до позивача щодо припинення
орендних відносин протягом одного місяця після спливу строку дії договору
оренди.

Відповідно до статті 764 Цивільного
кодексу України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення
строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного
місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений
договором.

Зі змісту зазначених правових норм
випливає, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений
на той самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього
не заперечує орендодавець. При цьому такі заперечення мають бути висловлені ним
протягом одного місяця після закінчення строку договору.

Отже, якщо на дату закінчення
строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали
місце заперечення орендодавця щодо продовження терміну дії договору, то такий
договір припиняється.

Така ж позиція висловлена у пункті
12 Роз'яснень президії Вищого арбітражного суду України № 02-5/237 від
25.05.2000 „Про деякі питання практики застосування Закону України "Про
оренду державного та комунального майна", де також зазначено, що якщо не
буде подано доказів того, що орендодавець уклав чи укладає договір оренди з
іншою особою, а натомість буде встановлено, що він має намір використовувати
майно для власних потреб, то підстави для задоволення позову про спонукання до
продовження дії договору оренди відсутні.

Як свідчать матеріали справи,
листами від ІНФОРМАЦІЯ_11 НОМЕР_3 та відІНФОРМАЦІЯ_12 НОМЕР_4 відповідач
повідомив позивача про те, що Кримське республіканське виробниче підприємство
"Кримтролейбус" не має наміру продовжувати дію договору. Одночасно
зазначені листи містять вимогу про повернення майна та попередження про нарахування
неустойки за користування майном за час прострочки (а.с. 9, 78).

Враховуючи встановлений судом і
визнаний позивачем факт попереднього повідомлення орендаря про припинення
договору оренди з ІНФОРМАЦІЯ_13, висновки господарського суду першої інстанції
про визнання за суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 права на оренду є
хибними та такими, що не відповідають вищенаведеним нормам.

Та обставина, що позивачем
сплачувалась орендна плата після ІНФОРМАЦІЯ_10, тобто, після закінчення строку
дії договору, не може бути безспірною підставою для задоволення позову,
оскільки мало місце фактичне користування суб'єктом підприємницької діяльності
ОСОБА_1 майном відповідача. Крім того, оплата за ІНФОРМАЦІЯ_14 року була
здійснена позивачем після його звернення до суду та порушення провадження у
справі.

Також не можуть бути прийняті до
уваги доводи суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 щодо неправомірного
посилання відповідача як на підставу відмови від продовження договірних
відносин на Закон України „Про державний бюджет”. Оскільки закон не зобов'язує
орендодавця мотивувати причини, з яких він не бажає продовжити дію договору на
новий термін, а орендар не подав суду доказів того, що орендодавець уклав чи
укладає договір оренди з іншою особою, підстави для задоволення позову
відсутні.

Відповідно до пункту 3 частини 1
статті 104 Господарського процесуального кодексу України підставами для
скасування або зміни   рішення місцевого
господарського суду є невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого
господарського суду, обставинам справи.

Отже рішення суду першої інстанції
підлягає скасуванню з прийняттям нового про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 101, 103,
пунктом 3 частини 1 статті 104, 105 Господарського процесуального
кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Кримського республіканського виробничого
підприємства "Кримтролейбус" задовольнити.

2. Рішення господарського суду
Автономної Республіки Крим від ІНФОРМАЦІЯ_1 у справі НОМЕР_1 скасувати.

3. У позові суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 до Кримського республіканського виробничого
підприємства "Кримтролейбус"
про визнання права на оренду відмовити.

Головуючий суддя

Судді