ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

26.07.2007
Справа №2-23/3259-2006А

Господарський суд Автономної Республіки Крим у складі

судді ІщенкоГ.М.,

секретаря судового засідання Ємєнджієвої А.М., розглянувши за участю представників:

від позивача – Зуєва О.В. – головний державний податковий інспектор юридичного відділу, дов.№425/9/10-0 від 26.02.2007р.

від відповідача – Руденко М.Ю. – представник, дов.№ 29 від 15.01.2007р.

за участю прокурора – Домнікова Я.І., Кулібаба С.Є. – прокурори відділу прокуратури АР Крим,

у відкритому судовому засіданні справу

за адміністративним позовом Прокурора Сімферопольського району АР Крим в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції в Сімферопольському районі АР Крим, (97503, АР Крим, Сімферопольський район, с. Мирне, вул. Белова, 2),

до відповідача Відкритого акціонерного товариства «Широке», (97510, АР Крим, Сімферопольський район, с. Широке, вул. Жовтнева, 3),

про звернення стягнення на активи в сумі 482796,32 грн.

встановив:

Прокурор Сімферопольського району АР Крим в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції в Сімферопольському районі АР Крим звернувся до господарського суду АР Крим з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Широке» про звернення стягнення на активи в сумі 480796,32 грн. збитків у вигляді несплати прибуткового податку з громадян на підставі пункту 3.1.1 статті 3 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем протягом 2004 року проводилися виплати заробітної плати і інших доходів працівникам товариства, проте утриманий податок не перерахований до бюджету, про що свідчить акт планової документальної передвіки з питань дотримання податкового та валютного законодавства Відкритого акціонерного товариства «Широке» № 95/23-02/00850052.

Відповідач позов не визнав, у відзиві на позовну заяву зазначив, що позивачем, як контролюючим органом, у встановленій законом формі сума податкового зобов’язання не визначена, податкове зобов’язання не узгоджене, у зв’язку з чим, у товариства відсутній податковий борг.

Неодноразово позивач уточнював позовні вимоги (10.03.2006р., 04.05.2006р. 26.07.2007р.)

Заявою від 26.07.2006 року позивач доповнив позовні вимоги, просить звернути стягнення на активи в розмірі 482796,32грн.

При цьому позивач та прокурор вказують, що відповідачем 25.02.2004року сплачено до бюджету 2000,00грн., проте, згідно даних особового рахунку платника податку - Відкритого акціонерного товариства «Широке», вказана сума до бюджету не поступала.

Ухвалою господарського суду АР Крим від 10.08.2006р. з урахуванням наказу Державної податкової адміністрації у АР Крим від 02.03.2006р. №91 «Про реорганізацію Сімферопольської міжрайонної державної податкової інспекції» в порядку статті 25 Господарського процесуального кодексу України, замінено позивача Сімферопольську міжрайонну державну податкову інспекцію на її правонаступника – Державну податкову інспекцію в Сімферопольському районі АР Крим; провадження у справі зупинено, призначено судово-економічну експертизу, проведення якої доручено експертам Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут обліку та аудиту».

Ухвалою господарського суду АР Крим від 05.03.2007року провадження у справі поновлено, у зв’язку з надходженням до суду висновку експертизи.

В судовому засіданні 03.05.2007р. прокурором заявлено клопотання про розгляд справи за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Представник позивача зазначене клопотання підтримав.

Враховуючи приписи пункту 6 Закону України «Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України», яким встановлено, що до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України, суд задовольнив клопотання прокурора та позивача щодо подальшого розгляду справи за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Розпорядження Сімферопольської районної  державної адміністрації № 241-р від 24.03.1997 року Відкрите акціонерне товариство «Широке» зареєстроване як суб'єкт підприємницької діяльності - юридична особа, (аркуш справи 35).

Відкрите акціонерне товариство «Широке» є платником податків та зборів, передбачених Законом України «Про систему оподаткування».

Відповідно до пункту 4 статті 14 Закону України «Про систему оподаткування» прибутковий податок з доходів громадян віднесений до складу загальнодержавних податків.

Згідно з пунктом 2.1 статті 2 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» №889-IV від 22.05.2003 року,  платниками прибуткового податку є резидент, який отримує як доходи з джерелом їх походження з території України, так і іноземні доходи, а також нерезидент, який отримує доходи з джерелом їх походження з території України.

Як вбачається з пункту 1.15 статті 1 вказаного Закону юридична особа (її філія, відділення, інший відособлений підрозділ), визначена терміном «податковий агент» зобов'язано нараховувати, утримувати та сплачувати прибутковий податок до бюджету від імені та за рахунок платника податків, вести податковий облік та подавати податкову звітність податковим органам відповідно до закону, а також нести відповідальність за порушення норм даного Закону.

Відповідно до акту комплексної виїзної планової документальної перевірки за дотриманням вимог податкового та валютного законодавства № 95/23-02/00850052 від 15.08.2005 року за період роботи з 01.01.2004 року по 31.12.2004 року за Відкритим акціонерним товариством «Широке» склалася заборгованість з прибуткового податку в сумі 480796,32грн., у тому числі заборгованість за виплачену заробітну плату в розмірі 67064,32грн. та заборгованість по виплаченим земельним паям в розмірі 413732,00грн.

Пунктом 8.1.2 пункту 8.1 статті 8 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» встановлено, що податок підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки не мають права приймати платіжні документи на виплату доходу, які не передбачують сплату (перерахування) цього податку до бюджету. Якщо оподатковуваний дохід нараховується, але не виплачується платнику податку особою, що його нараховує, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для місячного податкового періоду.

На думку податкового органу, відповідачем порушені зазначені приписи, що виразилось у  не перерахуванні до бюджету суми утриманого податку із виплачених доходів громадянам та знайшло відображення в акті документальної перевірки.

Згідно з пункту 16.3.2 статті 16 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» юридична особа за своїм місцезнаходженням та місцезнаходженням своїх підрозділів, а уповноважений підрозділ за своїм місцезнаходженням, одночасно з поданням документів на отримання коштів для виплати належних платникам податку доходів, сплачує (перераховує) суми утриманого податку на відповідні розподільчі рахунки, відкриті в територіальних управліннях державного казначейства України.

А пунктом 16.3.5 статті 16 даного Закону передбачено, що відповідальність за своєчасне та повне перерахування сум податку до відповідного місцевого бюджету несе юридична особа або її уповноважений підрозділ, що нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід.

Відповідно до підпункту 3.2.1 пункту 3.2 статті 3 Закони України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами» у випадках, якщо платник податків згідно законам з питань оподаткування уповноважений утримувати податок, яким обкладається інша особа, зокрема податки на доходи фізичних осіб, а також будь-які інші податки, утримувані з джерела виплати, сума таких податків вважається бюджетним фондом, який належить державі або територіальній громаді і який створюється від їх імені.

Розмір заборгованості з утриманого, але не перерахованого до бюджету податку  підтверджується розрахунком пені на податкове зобов’язання з податку з доходів фізичних осіб, в якому відображені нарахування та сплата прибуткового податку. Зазначений розрахунок підписаний сторонами без заперечень та зауважень, (аркуш справи 32-33), що є підставою для висновку суду про узгодження даного зобов’язання.

Відповідно до пункту 1.2 статті 1 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», податковим зобов’язанням вважається зобов’язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та строки, визначені цим законом або іншими законами України.

Згідно з пунктом 1.3 статті 1 вказаного Закону України податковим боргом визнається податкове зобов’язання самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачено у встановлений строк.

Підпункт 3.2.1 статті 3 3акону України №2181-Ш не позбавляє заборгованість по прибутковому податку статусу податкового боргу.

Права податкових органів на звернення до суду з позовами про примусове стягнення активів платника податків в рахунок погашення його податкового боргу передбачені підпунктом 2.3.1 статті 2, підпунктом 3.1.1 статті 3 вказаного вище Закону України.

Відповідно статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві  є будь-які фактичні  дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Для органів державної податкової служби таким доказом є акт документальної перевірки,  у якому  згідно з пунктом 1.7 розділу 1 та пунктом 2 розділу 2 Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового та валютного законодавства суб’єктами  підприємницької діяльності - юридичними особами, їх філіями, відділеннями та іншими відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 16.09.2002р. №429, зазначено, що факти виявлених порушень податкового і валютного законодавства в акті документальної перевірки повинні викладатися чітко, об’єктивно та в повній мірі, з посиланням на первинні документи, що підтверджують наявність зазначених фактів та на підставі яких вчинені записи у податковому та бухгалтерському обліку, з наведенням кореспонденції рахунків та інших доказів, що достовірно підтверджують наявність факту порушення, із зазначенням змісту порушень.

Проте, відповідно висновку судово-економічної експертизи №54 від 19.02.2007року, (том 1, аркуш справи 130-138), наданими для проведення експертизи документами підтверджуються висновки, викладені в акті документальної перевірки відповідача № 95/23-02/00850052 від 15.08.2005, щодо наявності заборгованості з податку з доходів фізичних осіб, підтверджується тільки в сумі 63229,58грн.

Присутній в судовому засіданні 29.05.2007р. експерт Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут обліку та аудиту» Мішур Г.Г. пояснив, що за період, який перевірявся (з 01.01.2004р. по 31.12.2004р.), заборгованість з податку з доходів фізичних осіб  склала 63229,58грн., а висновки, зафіксовані в акті перевірки документально не підтверджуються.

Судом висновок експертизи №54 від 19.02.2007року приймається як належний доказ у розумінні статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що результати, зафіксовані в акті перевірки №95/23-02/00850052 від 15.08.2005 документально не підтверджуються, що тягне відмову у задоволенні позову в частині звернення стягнення на активи товариства в розмірі 417566,74грн. При цьому суд виходить з того, що акт перевірки є основним джерелом фіксації та закріплення доказів правопорушення, тому повинен містити вичерпні елементи складу правопорушення.

Крім того, як свідчать матеріали справи, Відкритим акціонерним товариством «Широке» податкові зобов'язання перед бюджетом з прибуткового податку в сумі 2000,00грн. виконані шляхом перерахування грошових коштів через Безбалансове відділення «Кримське» філії «Іллічевське головне відділення Промінвестбанку в м. Маріуполь Донецької області платіжним дорученням №122 від 25.02.2004р. з відміткою банку про прийняття розрахункових документів до виконання, (том 1, аркуш справи 90).

Зауваження прокурора та позивача, що вказана сума (2000,00грн.), згідно даних особового рахунку платника податку - Відкритого акціонерного товариства «Широке», до бюджету не поступала, спростовуються наступним.

Згідно статті 12 Закону України «Про систему оподаткування» фінансові установи виконують доручення платників податків і зборів (обов'язкових  платежів) на  перерахування  податків і зборів (обов'язкових платежів) до бюджетів у встановлений законом термін. Отже, за невиконання належним чином своїх обов'язків по перерахуванню податків до бюджету відповідальність перед бюджетом несуть банки, а не платники податків.

Відповідно до пункту 22.4 статті 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні» від 05.04.2001року №2346, ініціювання переказу грошей вважається завершеним з моменту прийняття банком платника розрахункового документа на виконання. При цьому банки повинні забезпечити фіксування дати прийняття розрахункового документа на виконання.

Здійснення платником будь-яких додаткових дій, окрім подачі платіжних документів, законодавством не передбачено, що тягне відмову у задоволенні вимог позивача про стягнення 2000,00грн.

Згідно статті 13 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» посадові   особи органів державної податкової служби зобов'язані дотримувати Конституції і законів України, інших нормативних актів, прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій, забезпечувати виконання покладених на органи державної   податкової  служби функцій та повною мірою використовувати надані їм права.

За таких обставин справи, вимоги прокурора про звернення стягнення на активи Відкритого акціонерного товариства «Широке» в розмірі заборгованості в сумі 482796,32грн. підлягають частковому задоволенню в розмірі 63229,58грн.

Вступну та резолютивна частини постанови проголошені в судовому засіданні 26 липня  2007  року.

У повному обсязі постанову складено 30 липня 2007 року.

На підставі викладено, керуючись статтями 94, 158-161, пунктом 4 частини 2 статті 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Звернути стягнення на активи Відкритого акціонерного товариства «Широке», (адреса: 97510, АР Крим, Сімферопольський район, с. Широке, вул. Жовтнева, 3; банківські реквізити: рахунок 1897 у АКБ «Промінвестбанк», МФО 334442, ідентифікаційний код у ЄДРПО України 00850052) у доход місцевого бюджету Сімферопольського району (Широковська сільська рада), (рахунок 0289, код платежу 11010100, банк одержувача: УДК в АР Крим, м. Сімферополь, МФО 824026, ідентифікаційний код у ЄДРПО України 24040814) в сумі  63229,58грн.

3.          В частині звернення стягнення на активи в розмірі в 419566,74грн. в позові відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Севастопольського апеляційного господарського суду через господарський суд АР Крим шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови в десятиденний строк з дня складення постанови у повному обсязі, з подальшим поданням апеляційної скарги на постанову протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження та в порядку, передбаченому частиною 5 статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, у разі неподання відповідної заяви (стаття 254 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Іщенко Г.М.