СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

12.07.07
Справа №  6/240/07

Суддя   Місюра Л.С.

За позовом             Товариства з
обмеженою відповідальністю “Арктика” м. Київ

До          Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 м. Запоріжжя

Про          стягнення 1
079 грн. 44 коп.

Суддя                                     Місюра Л.С.

За участю представників :

Від позивача:           не з'явився

Від відповідача:          не з'явився

Розглянувши матеріали справи за
позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Арктика” м. Київ до Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 м. Запоріжжя про стягнення 1
079 грн. 44 коп.,  суддя,

В С Т А Н О В И В:

Позивач в позовній заяві просив
стягнути з відповідача заборгованість за поставлений по договору товар в сумі 1
074 грн. 82 коп., серед яких сума основного боргу - 956 грн. 42 коп., пеня в
розмірі 84 грн. 88 коп., 3 % річних в розмірі 12 грн. 48 коп., втрати від
інфляції в розмірі 21 грн. 04 коп.

До судового засідання від позивача
надійшла заява про уточнення позовних вимог, де позивач остаточно просить
стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 956 грн. 42 коп., пеню в
сумі 95 грн. 44 коп., 3 % річних у розмірі 17 грн. 05 коп. та витрати від
інфляції у сумі 26 грн. 78 коп., всього просить стягнути 1 095 грн. 69 коп.

Також, позивач заявив суду
клопотання про розгляд справи буз участі його представника за наявними у справі
матеріалами, відповідно до вимог ст. 75 ГПК України.

Заява позивача про уточнення
позовних вимог та клопотання приймаються судом, оскільки подані відповідно до
вимог ст. 22 Господарського процесуального кодексу України (далі -ГПК України).

До матеріалів справи залучено копії
довідки державного реєстратора Виконавчого комітету Запорізької міської Ради №
НОМЕР_1, свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи -підприємця № НОМЕР_2
та витяг з паспорту НОМЕР_3, відповідно до ОСОБА_1 знаходиться за адресою:
69050. м. Запоріжжя, АДРЕСА_1.

В той же час, в матеріалах справи
(договір, товаро -транспортна накладна) містяться відомості про іншу адресу
відповідача, а саме: м. Київ,АДРЕСА_2.

Копія позовної заяви позивачем та
ухвала суду про порушення провадження у справі були направлені відповідачу як
на адресу у м. Запоріжжя, так і на адресу у м. Києві.

Позивач та відповідач, повідомлені
про місце, день та час розгляду справи, в порядку, передбаченому ГПК України, в
судове засідання не з'явились.

Відповідач про причини неявки  суд не повідомив, витребувані судом документи
не надав, проти позову не заперечив,  в
зв'язку з  чим справа розглядається за
наявними в ній матеріалами, відповідно до статті 75 ГПК України.

Суд розглядає уточненні позовні
вимоги про стягнення з відповідача суми 1 095 грн. 69 коп.

Розглянувши матеріали справи, суддя
вважає, що уточненні позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних
підстав:

21.08.2006 р. між позивачем та
відповідачем був укладений договір № 21-1/8 (далі - договір).

Відповідно до умов договору,
позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 956 грн. 42 коп., що
підтверджується товарно-транспортними накладними № НОМЕР_4. та  № НОМЕР_5, які підписані у двосторонньому
порядку (ар. с. 11, 12).

Пунктом 5.1 договору сторони
передбачили, що розрахунок за товар, який постачається покупцю постачальником,
здійснюється не пізніше 14 календарних днів з моменту підписання
товарно-транспортної накладної покупцем.

Відповідач свої зобов'язання за
договором в повному обсязі не виконав, в наслідок чого   виникла заборгованість у розмірі 956 грн. 42
коп.

Позивач направив відповідачу, як на
адресу у м. Запоріжжя так і на адресу у м. Києві   претензію вих. № НОМЕР_6 з вимогою сплати
заборгованості.

Претензія та докази її направлення
відповідачу на дві адреси знаходяться в матеріалах справи.

Відповідач залишив претензію без
відповіді, суму боргу не сплатив.

Згідно до статті 526 ЦК
України  зобов'язання  має виконуватися належним чином  відповідно до умов договору та вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за  відсутності
таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших  вимог, що
звичайно ставляться.

За таких обставин,  з відповідача
підлягає стягненню 956 грн. 42 коп.

Відповідно до статті 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а
також три  проценти річних від
простроченої суми , якщо інший розмір процентів не встановлений договором або
законом.

Позивач просить стягнути з
відповідача 3 % річних  за період з
04.12.2006 року по 12.07.2007 року та з 11.12.2006 року по 12.07.2007 року,
всього в сумі 17 грн. 05 коп. та  витрати
від інфляції у розмірі 26 грн. 78 коп. Фактично, сума інфляції за вказаний
період складає 27 грн. 06 коп. Однак суд не вважає за необхідне виходити за
межі заявлених вимоги.

Таким чином, з відповідача підлягає
стягненню сума основного боргу з урахуванням встановленого  індексу інфляції 26 грн. 08 коп.  та 3% річних , в сумі 17 грн. 05 коп.

Крім того, позивач просить стягнути
з відповідача пеню у сумі 95 грн. 44 коп.

Однак, відповідно до статті 175
Господарського Кодексу України майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин, регулюються
Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених
цим Кодексом.

Згідно зі статтею 223
Господарського Кодексу України  при реалізації  в судовому порядку відповідальності за
правопорушення у сфері господарювання застосовуються загальний та скорочені
строки позовної давності, передбачені Цивільним кодексом України, якщо інші
строки не встановлено цим Кодексом.

Статтею  258 ЦК України встановлені спеціальні
строки  позовної давності  в один рік
в частині  стягнення  неустойки (штрафу, пені).

Однак, відповідно до частини 6
статті 232 Господарського Кодексу України
нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути  виконано.

Таким чином, стаття 232
Господарського Кодексу України передбачає, за який період  може бути
нарахована  пеня, а стаття  258 ЦК України передбачає, що з позовом  про стягнення
цей неустойки (штрафу, пені)
можливо  звернутися в суд  протягом року.

Позивачем в уточненнях до позовної
позовній заяві заявлено до стягнення пеню за період з 04.12.2006 р. по
15.05.2007 р. та з 11.12.2006 р. по 15.05.2007 р. в сумі 50 грн. 04 коп.

Фактично, з урахуванням вимог п.
5.1 договору 04.12.2006р. та 11.12.2006 року були останніми днями для сплати
відповідачем суми за поставлений товар.

За таких обставин, пеня підлягає
нарахуванню з 05.12.2006 року від суми 382 грн. 44 коп. та з 12.12.2006 року
від суми 573 грн. 98 коп. Останнім днем нарахування пені є 04.06.2007 року, з
урахуванням уточнених позовних вимог позивача.

Таким чином, з відповідача підлягає
стягненню пеня у розмірі 79 грн. 19 коп.

В частині стягнення пені в сумі 16
грн. 25 коп. слід відмовити.

Судові витрати покладаються на
відповідача пропорційно сумі задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 22, 44 -49, 75,
82 -85 ГПК України, суддя

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.
Стягнути з  Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 м. Запоріжжя, АДРЕСА_1 на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю “Арктика” м. Київ, вул. Дніпропетровська, 22
основний борг з урахуванням  індексу
інфляції в сумі 983 грн. 20 коп., 3% річних в сумі 17 грн. 05 коп., пеню в сумі
95 грн. 44 коп., витрати по держмиту в сумі 100 грн. 48 коп. та на ІТЗ судового
процесу в сумі 116 грн. 24 коп., надавши наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Суддя                                                                                     Л.С.
Місюра

Рішення підписано та передано на
відправку: 12.07.2007р.