СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

місто севастополь

09 серпня 2007 року
Справа № 2-16/2356-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Градової О.Г.,

суддів                                                                      Дугаренко О.В.,

Волкова К.В.,

секретар судового засідання                                        Алєєва А.М.

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився;

відповідача: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Бахчисарайському районі в Автономній Республіці Крим на постанову Господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Омельченко В.А.) від 15 травня 2007 року у справі № 2-16/2356-2007А

за позовом           Бахчисарайського виробничого підприємства водопровідно-каналізаційного господарства (вул. Гагаріна, 6,Бахчисарай,98404)

до           Державної податкової інспекції у Бахчисарайському районі в Автономній Республіці Крим (вул. Сімферопольська, 3,Бахчисарай,98403)

про відміну податкового повідомлення-рішення

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення про застосування штрафу за затримку сплати узгоджених сум  податкових зобов’язань з збору за геологорозвідувальні роботи.

Позов обґрунтований тим, що відповідач самостійно змінював призначення платежу позивача, зараховував поточні платежі на погашення раніше виниклого боргу.

При розгляді справи судом першої інстанції встановлено, що відповідач застосував до позивача штраф за затримку сплати збору за геологорозвідувальні роботи через те, що зараховував платежі позивача у погашення раніше виниклих боргів, а не за призначенням платежу.

Постановою місцевого господарського суду позов задоволено, податкове повідомлення-рішення скасовано. З Державного бюджету України на користь позивача стягнуто 3,40грн. державного мита.

Судове рішення мотивовано тим, що позивач не сплачував раніше виниклі податкові борги, а сплачував поточні податкові зобов’язання, зарахування коштів на погашення боргів було самостійним рішенням відповідача.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого господарського суду, у позові відмовити на той підставі, що судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального права.

З заперечень на апеляційну скаргу слідує, що позивач не згодний з апеляційною скаргою, тому що податковий орган не мав права змінювати  призначення платежу і погашати податкові борги.

Сторони не скористувалися правом на участь їх представників в судовому засіданні, про час і місце судового засідання були сповіщені у судовому засіданні 31 липня 2007 року (а.с. 46-47 т.12).

На підставі статей 184, 195, 196, 198 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційний господарський суд витребував додаткові докази (а.с.35-45, 52-187 т.2), розглянув справу та встановив наступне.

6 грудня 2006 року керівником Державної податкової інспекції в Бахчисарайському районі Автономної Республіки Крим Григоровим Є.І. на підставі акту перевірки №3015-3 від 6 грудня 2006 року прийнято податкове повідомлення-рішення №0 про застосування до позивача за затримку на 189 календарних днів сплати узгодженої суми податкового зобов’язання зі збору за геологорозвідувальні роботи у сумі 140.905,44грн. штрафу у розмірі 50% чи у сумі 70.452,88грн. (а.с. 8, 101 т.1, 38 т.2), це податкове повідомлення-рішення не є предметом спору.

Скарга позивача на це податкове повідомлення-рішення рішенням податкового органу залишена без задоволення, вказане податкове повідомлення-рішення – без змін,  про що відповідачем позивачу своєчасно направлено мотивоване рішення, що сторони не оспорюють і це підтверджується письмовими доказами (а.с. 9-13 т.1, 36-37 т.2).

З метою доведення строку сплати податкового зобов’язання, 4 січня 2007 року тим ж посадовцем відповідача на підставі вказаного акту перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення №1 про застосування до позивача такого ж штрафу - 70.452,88грн. (а.с. 14, 101 т.1, 35 т.2), це податкове повідомлення-рішення є предметом спору.

З акту №3015-3 від 5 грудня 2006 року вбачається, що встановлений факт несвоєчасної сплати збору за геологорозвідувальні роботи, за що слідує застосувати штраф в сумі 70.452,88грн., склад порушення у акті не викладений (а.с. 7, 102 т.1, 39 т.2).

Відповідно до письмових пояснень відповідача слідує, що позивач самостійно по розрахункам від 4 серпня, 9 листопада 2005 року, 7 лютого, 10 травня 2006 року узгодив суми податкового зобов’язання зі збору за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету, однак сплатив ці сумі із затримкою більш чим на 90 календарних днів (вказані номера платіжних доручень, дати і суми сплати), сплата відбулася шляхом самостійного перерахування коштів платником та через вилучення коштів податковим органом з каси позивача (а.с. 15-31, 103-108 т.1, 40-45 т.2).

Позивач не оспорює факту узгодження податкового зобов’язання, часткової сплати, однак вказує на те, що платіжними дорученнями було сплачено суми податкових зобов’язань у встановлений строк (поточні платежі), податкові борги позивач не сплачував, їх погашення здійснено за власним рішенням відповідача.

З розрахунків збору за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету, вбачається, що позивач самостійно узгодив суми податкових зобов’язань :

за 1 квартал 2006 року –61.705,20грн. (а.с. 52 т.2),

за 2 квартал 2005 року –42.210,41грн. (а.с. 53 т.2),

за 3 квартал 2005 року –46.070,90грн. (а.с. 54 т.2),

за 4 квартал 2005 року –34.142,21грн. (а.с. 55 т.2).

Акти вилучення готівки (а.с. 52- 187 т.2) та письмові пояснення (а.с. 15-31 т.1) підтверджують доводи відповідача про те, що частково –на 22.299,34грн.(126,94+1.070,64+1.513,18+966,04+1.430,05+638,35+524,08+835,47+284,94+719,19+726,30+658,29+2.729,85+2.517,99+1.223,16+1.168,12+1.429,09+440,541.113,08+1.180,25+1.003,79), податковий борг був погашений за рахунок вилучених податковим органом з каси позивача готівки (а.с. 52- 187 т.2, 15-31 т.1).

Надані позивачем платіжні доручення (на які посилається відповідач як на несвоєчасну сплату) підтверджують, що позивачем було сплачено :

у січні 2006 року за 3 квартал 2005 року 15.963грн. (11.000+1.100+2.763+1.100) (а.с. 32- 35т.1),

у лютому 2006 року за 3 квартал 2006 року 1.682грн. (370+200+250+211+210+441) (а.с. 36-41 т.1),

у квітні 2006 року за 1 квартал 2006 року 24.460грн. (700+340+370+8.000+540+360+8.000+350+5.800) (а.с. 42-50 т.1),

у червні 2006 року за 1 квартал 2006 року 11.660грн. (1.240+280+1.173+1.347+5.000+329+291+2.000) (а.с. 51-58 т.1),

у серпні 2006 року за 2 квартал 2006 року 13.650грн.  (600+10.000+550+2.500) (а.с. 58-62 т.1).

Інших письмових доказів про сплату позивачем узгоджених сум податкових зобов’язань (на які є зазначення у письмових поясненнях відповідача) до суду першої і другої інстанцій не надано.

Відповідно до підпункту 7.1.1 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” N2181-III від 21 грудня 2000 року (з змінами на 2 жовтня 2006 року, далі Закон України N2181-III) самостійно визначене платником податків у податковій декларації податкове зобов'язання вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації; це зобов’язання повинно бути сплачено протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку для подання податкової декларації, строк подання декларації за базовий податковий період, що дорівнює календарному місяцю, встановлений - протягом 20 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Також згідно з пунктом 6.5 Інструкції про порядок справляння збору за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету, затвердженої 23 червня 1999 року наказами Комітету України з питань геології та використання надр і Державної податкової адміністрації України N105/309, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 липня 1999 року за N 474/3767, надрокористувачі сплачують авансові квартальні внески збору до 20 числа третього місяця звітного кварталу і до 20-го числа місяця, наступного за звітним кварталом, у розмірі однієї третини суми збору, визначеної у попередньому розрахунку. Авансові внески розраховуються платником збору самостійно у розмірі одної третини величини збору, нарахованої за попередній звітний квартал. Сума збору в повному обсязі, обчислена відповідно до розрахунку за звітний (податковий) квартал (з урахуванням фактично внесених авансових платежів за цей квартал), сплачується протягом 10 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку подання розрахунку збору (тобто протягом 50 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу).

Як вбачається, з платіжних доручень позивач сплачував суми податкових зобов’язань, по яким не був прострочений термін сплати. Однак ці суми податковим органом відповідно до пункту 7.7 закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" N2181-III від 21 грудня 2000 року зараховані у погашення податкового боргу, виниклого попередньо.

Дійсно, відповідно до цієї норми податковий борг погашається попередньо погашенню податкових зобов'язань, які не є податковим боргом, у порядку календарної черговості його виникнення.

Однак такі дії по погашенню попередньо виниклого податкового боргу є діями податкового органу, а не платника податку.

А штраф згідно з підпунктом 17.1.7 Закону України N2181-III передбачений за дії платника податку, а саме за сплату платником податку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання з порушенням строку сплати, а не за дії податкового органу по погашенню податкового боргу будь-яким чином, у тому числі шляхом вилучення готівки, зарахування сплати наступних платежів на погашення попередньо виниклого податкового боргу, тощо.

У зв’язку з чим, апеляційний господарський суд вважає, що у діях позивача не було складу порушення, за яке він залучений до відповідальності.

Стосовно вказання відповідача на те, що суми 4.199,34грн., 240,94грн. 365,55грн., 948,02грн., 1.070,55грн.,  1.971,34грн. "не значаться" (а.с. 17, 21-23, 26, 30  т.1) та суми 942,40грн., 878,04грн., 872,80грн.  "перерахована дебіторська заборгованість не розподілена ДПІ" (а.с. 24, 25, 27 т.1), які  включені до загальної суми несвоєчасної сплати, апеляційний господарський суд вважає, що орган владних повноважень відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України не виконав обов’язку по доказуванню правомірності свого рішення. У поясненнях не вказані необхідні для визнання дій порушенням обставини, а саме коли і яким шляхом була здійснено сплата узгодженої суми податкового зобов’язання. А тому, у апеляційного господарського суду відсутня можливість перевіряти такі обставини.

Апеляційний господарський суд на підставі частини 1 статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України не приймає як докази документи (а.с. 113-123 т.1), тому що вони не мають відношення до предмету спору, стосуються штрафу за несвоєчасну сплату податку на додану вартість.

На підставі вказаного, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга необґрунтована та задоволенню не підлягає, постанова суду першої інстанції прийнята без порушень норм матеріального права, інших підстав для скасування (зміни) судового рішення немає.

Керуючись статтями 24, 195, 199, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної податкової  інспекції  у місті Ялта Автономної Республіки Крим залишити без задоволення.

Постанову Господарського суду Автономної Республіки Крим  від 7 - 15 травня 2007 року у справі № 2-11/5566-2007А залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з моменту проголошення.

Головуючий суддя                                        О.Г. Градова

Судді                                                                      О.В. Дугаренко

К.В. Волков