ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

21.06.2007
Справа №2-17/7795-2007А

За позовом ТОВ «Технічне агентство «НАУТІЛУС» (пр. Победи, 82, м. Сімферополь)

До відповідача   Севастопольської міської державної адміністрації  (вул..Леніна.2, м. Севастополь)

про   спонукання укласти договір оренди

Суддя   В.І.  Гайворонський

при секретарі   Т.Ю Шенягіной

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача – Дюкарь Р.С- предст., дов. б/н від 24.04.2007 року.

Від відповідача –  Коструба А.В.- предст., дов. 1094/17/2-07 від 27.03.2007 року.

Сутність спору: Позивач звернувся з позовом до Господарського суду АР Крим, згідно якого просить зобов’язати Севастопольську міську державну адміністрацію укласти договор оренди земельної ділянки, площею 20,99 га в Балаклавській бухті м. Севастополь, у межах, згідно каталога координат меж земельної ділянки.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач звернувся до відповідача із заявою про укладення договору оренди земельної ділянки, однак відповідач відмовив, посилаючись на те, що виділення спірної земельної ділянки відноситься до компетенції Севастопольської міської Ради.

Позивач вважає, що дії відповідача є неправомірними, посилаючись на те, що підставами відмови в укладенні договору оренди земельної ділянки може бути необхідність проведення конкурсу, находження земельної ділянки у іншого землекористувача. А в теперішній час, згідно рішення Господарського суда АР Крим від 14.05.2007 року по справі № 2-17/6048-2007 право позивача на користування спірною земельною ділянкою встановлено судом.

По справі оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Розглянувши матеріали, суд,-

в с т а н о в и в:

Позивач є користувачем земельної ділянки для забудови площею 20,99 га у м. Севастополь, Балаклавська бухта, на якій розташовані об`єкти нерухомості останнього.

Даний факт встановлений рішенням Господарського суду АР Крим у справі №2-17/6048-2007 від14 травня 2007 року.

Вказане дає підстави позивачу вимагати правового оформлення землекористування в порядку ст.93, 124-125 ЗК України.

У зв`язку з цим позивач звернувся на адресу Севастопольської міської державної адміністрації з заявою про укладення договору оренди вказаної земельної ділянки.

Письмом №3206/46/2-07 від 04 червня 2007 року позивачу відмовлено в укладенні договору оренди землі з підстав, що виділення спірної земельної ділянки відноситься до компетенції Севастопольської міської ради.

Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, при цьому виходить з наступних обставин:

Позивач є власником об`єктів нерухомості, розташованих на земельній ділянці площею 20,99 га у м. Севастополь, Балаклавська бухта.

Згідно ст. 377 ЦК України здобуття права власності об`єктів нерухомості породжує право користування земельною ділянкою, на якій вони розташовані.

Згідно ст.93, 124-125 ЗК України право користування земельною ділянкою підлягає правовому оформленню, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Порядок укладення договору оренди землі закріплений в ст. 16 Закону України «Про оренду землі» і в ст. 124 ЗК України.

Згідно з вказаними умовами підставами для відмови наданні земельної ділянки може бути необхідність проведення конкурсу згідно ст. 6 ЗК України, знаходження земельної ділянки у іншого землекористувача і т.д.

Згідно ст. 124 Конституції України юрисдикція суду розповсюджується на всі правовідносини в Україні.

Згідно рішення Господарського суду АР Крим у справі №2-17/6048-2007 від14 травня 2007 року право позивача на користування спірною земельною ділянкою встановлено судом.

Згідно ст. 35 ГПК України факти, встановлені рішенням суду, мають преюдиційне значення і доказуванню не підлягають.

Таким чином, відповідач не має право відмовити позивачу в правовому оформленні користування земельною ділянкою, право позивача на яку встановлено рішенням суду, що вступило в законну силу.

Зазначене закріплене також в п.3-4, 9 Роз`яснення Вищого господарського суду України від 27.06.2001 року №02-5/743 «Про деякі питання практики вирішення спорів пов`язаних с захистом права власності на землю і землекористування».

Згідно ст. 77 ЗК України спірна земельна ділянка відноситься до земель оборони.

Згідно ст. 84 ЗК України землі оборони знаходяться в державній власності.

Згідно ст. 21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» розпорядження землями, що перебувають у державній власності, відноситься до компетенції відповідної міської державної адміністрації.

Таким чином, відмова Севастопольської міської державної адміністрації укласти договір оренди земельної ділянки з позивачем є необґрунтованою та неправомірною.

На підставі вищевикладеного, а також керуючись ст.ст.160, 161, 162 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Зобов`язати Севастопольську міську державну адміністрацію укласти з ТОВ «Технічне агентство «НАУТІЛУС» договір оренди земельної ділянки площею 20,99 га в Балаклавській бухті м. Севастополь в межах, згідно каталогу координат меж земельної ділянки.

Ст. 254 КАС України передбачено, що  постанова першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду першої інстанції  набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної  скарги судове рішення, якщо йогоy не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо строк  апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена у порядку і строки, передбачені ст. 186 КАСУ України у Севастопольський апеляційний господарський суд, якою встановлено, що:

про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку   подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а  в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі.

Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається  протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне  оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява  про  апеляційне  оскарження  чи  апеляційна скарга, подані  після  закінчення  строків,  встановлених  цією   статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про  що постановляється ухвала.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Гайворонський В.І.