КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2007                                                                                           № 22/128

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Малетича  М.М.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -

від відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відкрите акціонерне товариство "Північукргеологія"

на рішення Господарського суду м.Києва від 23.03.2007

у справі № 22/128

за позовом                               Відкрите акціонерне товариство "Київгаз"

до                                                   Відкрите акціонерне товариство "Північукргеологія"

Державна виконавча служба у Дарницькому районні м. Києва

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  визнання дій державного виконавця неправомірними, скасування постановта зобов"язання винести постанови

Суть рішення і скарги:

Відкрите акціонерне товариство “Північукргеологія” (надалі – ВАТ “Північукргеологія”) звернулося в господарський суд м. Києва із скаргою на дії Державної виконавчої служби у Дарницькому районі м. Києва (надалі – ДВС) про визнання дій державного виконавця неправомірними, скасування постанов та зобов”язання винести постанови.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 23.03.2007р. у справі № 22/128 скаргу ВАТ “Північукргеологія” було залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ВАТ “Північукргеологія” подало на неї апеляційну скаргу, в якій просило скасувати ухвалу господарського суду від 23.03.2007р. у справі № 22/128 про відмову в задоволенні скарги ВАТ “Північукргеологія” на дії Державної виконавчої служби у Дарницькому районі м. Києва та постанову начальника цієї служби від 18.02.2005р.

В обґрунтування своїх вимог заявник в апеляційній скарзі посилався на те, що оскаржувана ухвала була винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме: ст.ст. 25 та 37 Закону України “Про виконавче провадження”, ст.157 Цивільного процесуального кодексу України (надалі – ЦПК України) та Наказу Міністерства юстиції України № 141/5 від 20.12.2004р. “Про внесення змін до Інструкції про проведення виконавчих дій”, що є підставами для скасування такої ухвали суду.

Представник ВАТ “Київгаз” (надалі – Стягувач) надав до суду свій відзив на апеляційну скаргу, в якому не погоджувався з доводами та вимогами ВАТ “Північукргеологія” та вважав, що ухвала господарського суду м. Києва від 23.03.2007р. у справі № 22/128 є законною і обгрунтованою, а тому просив залишити цю ухвалу без змін, а подану на неї апеляційну скаргу – без задоволення.

Представники ВАТ “Північукргеологія” та ДВС у Дарницькому районі м. Києва, незважаючи на те, що про час і місце розгляду даної апеляційної скарги були повідомлені належним чином, в судове засідання, призначене на 02.08.2007р., так і не з”явилися, не повідомивши суд про причини своєї неявки, що на думку апеляційної інстанції в даному випадку не перешкоджає розглядові та вирішенню апеляційної скарги без участі вказаних представників.

Заслухавши пояснення представника Стягувача в судовому засіданні, дослідивши та вивчивши матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вказувалось вище, ВАТ “Північукргеологія” звернулося в господарський суд міста Києва із скаргою на дії ДВС у Дарницькому районі міста Києва, у якій просило визнати неправомірними дії державного виконавця по виконанню наказів господарського суду міста Києва № 22/128 від 04.05.2001р., № 22/131 від 04.05.2001р. та № 22/14 від 11.09.2001р., скасувати постанови державного виконавця № 3/4 від 20.01.2005р. про арешт коштів боржника та арешт майна боржника і оголошення заборони на його відчуження по примусовому виконанню наказу № 22/120, а також скасувати постанову начальника ДВС від 18.02.2005р., винесену за результатами розгляду скарги на дії державного виконавця та зобов”язати державного виконавця винести постанови про закінчення виконавчого провадження по виконанню вказаних вище наказів господарського суду міста Києва №№ 22/120, 22/131 і 22/14, у зв”язку із закінченням передбаченого законом терміну для примусового стягнення, і ухвалою господарського суду м. Києва від 23.03.2007р. у справі № 22/128 скаргу ВАТ “Північукргеологія” було залишено без розгляду.

Приймаючи вказану ухвалу суд першої інстанції, зокрема, виходив з того, що оскільки скаржником було пропущено без поважних причин десятиденний строк для подання скарги на дії ДВС, який не підлягає поновленню, то така скарга підлягає залишенню без розгляду.

У зв”язку з цим, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду погоджується з вказаним висновком місцевого господарського суду, з огляду на наступне.

ВАТ “Північукргеологія” вважає, зокрема, неправомірними дії державного виконавця ДВС по виконанню вказаних вище наказів господарського суду міста Києва №№ 22/128, 22/131 та 22/14 з тих підстав, що вони вчиняються протягом 6 місяців та 20 днів після поновлення виконавчого провадження та протягом 16 місяців та 20 днів з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, в той час, коли ці дії мали бути вчинені протягом 6 місяців з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Тому, на думку ВАТ “Північукргеологія”, після цього строку державний виконавець був зобов”язаний винести постанову про закінчення виконавчого провадження.

У зв”язку з цим, колегія суддів повністю погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки скаржником не обґрунтовано і не доведено наявність поважних причин для пропуску процесуального строку для подання скарги, предметом якої є скасування постанови державного виконавця № 3/4 про арешт коштів боржника від 20.01.2005р. по примусовому виконанню наказу № 22/120, скасування постанови державного виконавця ДВС № 3/4 від 20.01.2005р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження при примусовому виконанню наказу № 22/120 та скасування постанови начальника ДВС від 18.02.2005р., винесеної за результатами розгляду скарги на дії державного виконавця як такої, що суперечить вимогам закону, а також те, що скаржником був пропущений строк для звернення до суду із вимогами про визнання неправомірними дій державного виконавця ДВС по виконанню наказів господарського суду міста Києва № 22/128 від 04.05.2001р., № 22/131 від 04.05.2001р. та № 22/14 від 11.09.2001р. і зобов”язання державного виконавця винести постанови про закінчення виконавчого провадження по виконанню наказів господарського суду міста Києва № 23/120 від 04.05.2001р., № 22/131 від 04.05.2001р. та № 22/14 від 11.09.2001р. у зв”язку із закінченням передбаченого законом терміну для примусового стягнення.

В даному випадку, скаржник пропустив десятиденний строк для оскарження вчинених державним виконавцем дій та для зобов”язання державного виконавця винести постанови про закінчення виконавчого провадження по виконанню наказів господарського суду міста Києва №№ 23/128 і 22/131 від 04.05.2001р. та № 22/14 від 11.09.2001р., у зв”язку із закінченням передбаченого законом терміну для примусового стягнення, оскільки, як вважає сам скаржник, ці постанови мали бути винесені не пізніше 6 місяців з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, однак такі не винесені вже 20 днів, якщо рахувати з моменту поновлення провадження, або ж 10 місяців та 20 днів з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

При цьому, в даному випадку, скаржником не було надано суду апеляційної інстанції належних доказів поважності причин пропуску десятиденного процесуального строку для подання скарги на дії ДВС, які можуть бути підставою для поновлення пропущеного строку для подання скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України (надалі – ГПК України) скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Згідно ж ч. 1 ст. 53 ГПК України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Відповідно до абз. 1 п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26.12.2003р. “Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження” скарга (заява), пропущений строк на подання якої не поновлено, залишається без розгляду.

За таких умов, апеляційний господарський суд вважає, що ухвала господарського суду міста Києва від 23.03.2007р. у справі № 22/128, у зв”язку з повним з”ясуванням обставин, що мають значення для справи, які господарський суд міста Києва визнав встановленими, та відповідністю висновків, викладених в ухвалі суду дійсним обставинам справи, а також у зв”язку з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, є законною і обґрунтованою.

Підстав, для скасування вказаної ухвали та задоволення апеляційної скарги ВАТ “Північукргеологія”, суд апеляційної інстанції не знаходить.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32 - 34, 36, 50 - 53, 91, 92, 99, 101 – 106, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства “Північукргеологія” залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду міста Києва від 23.03.2007р. у справі № 22/128 за скаргою Відкритого акціонерного товариства “Північукргеологія” на дії Державної виконавчої служби у Дарницькому районі м. Києва, стягувач: Відкрите акціонерне товариство “Київгаз”, про визнання дій державного виконавця неправомірними, скасування  постанов та зобов”язання винести постанови, – без змін.

2. Справу № 22/128 повернути до господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді

08.08.07 (відправлено)