ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"18" червня 2007 р.
Справа  № 27/42-07-1003

За позовом
приватного підприємства „Малсі”

До відповідача
дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії „Хліб України” „Одеський комбінат хлібопродуктів”

Про стягнення 18431,60 грн.

Суддя Семенюк Г.В.

Представники:

Від позивача
не з’явився;

Від відповідача
Зубарєва М.О., довіреність № 128/02 від 19.04.2006 року;

Суть спору:
Позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою про стягнення 18431,60 грн.

У судовому засіданні від 02.04.2007 року Відповідач надав до господарського суду Одеської області відзив на позов, в якому вказав на те, що 02.03.2007 року платіжним дорученням перерахував позивачу 5000 грн. боргу за отриману пшеницю за договором № 574-11-06. Визнає позовні вимоги в сумі 12000 грн.

23.05.2007 року за вх. № 11639 Позивач надав до господарського суду Одеської області уточнення позовних вимог, де просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 8000 грн., витрати на адвокатські послуги в сумі 1000 грн. та штраф за прострочення виконання зобов’язань у розмірі 1079,97 грн., а також стягнути з Відповідача сплачене державне мито у розмірі 184,32 грн. та витрати на ІТЗ судового процесу у розмірі 118 грн.

У справі оголошувалась перерва за правилами статті 77 ГПК України.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, матеріали, додані до позовної заяви, всебічно і повно з'ясувавши всі  обставини справи та заслухавши представника відповідача, суд, встановив.

28 листопада 2006 року між Позивачем та Відповідачем було укладено Договір купівлі-продажу № 574-11-06. Згідно з п. п. 1.1 та 1.2 означеного договору Позивач зобов’язувався передати Відповідачу Товар: пшениця 5 класу у кількості 34,760 тонн по ціні 740,00 грн. у т.ч. ПДВ за одну тонну, а Відповідач зобов’язувався прийняти та сплатити вартість товару на протязі 10 банківських днів (п. 4.2 Договору) після подачі Позивачем (Продавцем) документів вказаних у п. 3.2 (рахунок, податкова накладна та видаткова накладна) договору, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Позивача (Продавця).

У відповідності до умов договору Позивачем була здійснена поставка товару Відповідачу за накладною № 67 від 29 листопада 2006 року.

Відповідачем був прийнятий поставлений Позивачем товар за вищевказаною накладною та видана Довіреність ЯНЗ № 282406 від 29 листопада 2006 року про його отримання.

23.05.2007 року за вх. № 11639 Позивач надав до господарського суду Одеської області уточнення позовних вимог, де просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 8000 грн., витрати на адвокатські послуги в сумі 1000 грн. та штраф за прострочення виконання зобов’язань у розмірі 1079,97 грн., а також стягнути з Відповідача сплачене державне мито у розмірі 184,32 грн. та витрати на ІТЗ судового процесу у розмірі 118 грн.

Відповідно до ст. 22 ГПК України лише позивачу надано право до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог або зменшити розмір позовних вимог.

Таким чином, саме заборгованість у розмірі 8000 грн., витрати на адвокатські послуги в сумі 1000 грн. та штраф за прострочення виконання зобов’язань у розмірі 1079,97 грн., а також державне мито у розмірі 184,32 грн. та витрати на ІТЗ судового процесу у розмірі 118 грн. господарський суд Одеської області вважає такою, що є предметом позову за цією справою. В зв’язку з наданим уточненням позовних вимог, -  решта первісних та уточнених позовних вимог судом до уваги не приймається.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України - в силу зобов'язання одна  сторона (боржник)   зобов'язана   вчинити   на   користь   другої  сторони (кредитора) певну дію (передати  майно,  виконати  роботу,  надати послугу,  сплатити  гроші  тощо) або утриматися від певної дії,  а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться. Одностороння  відмова  від  зобов'язання  або одностороння зміна  його  умов  не  допускається,  якщо  інше  не   встановлено договором або законом.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 8000 грн. обґрунтовані, підтверджені наявними у справі матеріалами, відповідають чинному законодавству, відповідачем не заперечуються, отже підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України, - Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штраф є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов’язання.

Згідно зі ст. 551 Цивільного кодексу України, - якщо предметом неустойки є  грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до п. 5.2 договору у разі несвоєчасної оплати товарів Відповідач (Покупець) сплачує Позивачу (Продавцю) штраф у розмірі  подвійної  облікової  ставки   Національного   банку України від вартості несплаченого Товару за кожен день прострочки.

Сума нарахованого Позивачем штрафу складає 1079,97 грн.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення штрафу в сумі 1079,97 грн. обґрунтовані, підтверджені наявними у справі матеріалами, відповідають чинному законодавству, відповідачем не заперечуються, отже підлягають задоволенню.

Відносно стягнення послуг адвоката.

Відповідно до розділу VI Господарського процесуального кодексу України судовими витратами є пов'язані з розглядом справи в господарському суді витрати, які складаються з державного мита, сум, що підлягають сплаті за проведення експертизи (аудиту), призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з  оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, сплати послуг перекладача, адвоката, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

В контексті цієї норми, судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають сплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами.

Право адвоката –Громадського О.В. на надання адвокатських послуг та безпосереднє надання адвокатських послуг зокрема підтверджується:

1. Свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю № 913 від 06.05.2004 року;

2. Договором № 12 про доручення на ведення справ у господарському суді від 28.01.2007 року року, укладеного між приватним підприємством „Малсі” та адвокатом Громадським О.В.;

Оплата послуг адвоката в сумі 850 грн. підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 3 від 02.02.2007 року.

Таким чином, вимоги ПП „Малсі” щодо стягнення оплати послуг адвоката підлягають частковому задоволені у сумі 850 грн. В частині стягнення з відповідача решти адвокатських послуг в сумі 150 грн. позивачу слід відмовити в зв’язку з не наданням до суду підтверджуючих документів та як слід необґрунтованістю цієї частини позовних вимог.

Під час розгляду справи 05.03.2007 року за вх. 5327 Позивачем було подано клопотання про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 66 ГПК України, - господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

В своїй заяві про забезпечення позову позивач не навів необхідності вжиття заходів до забезпечення позову та не підтвердив вказані в заяві обставини доказами необхідними в розумінні розділу V ГПК України.

Вказані докази та письмове обґрунтування необхідності вжиття заходів до забезпечення позову, позивачем не було надано і під час судового розгляду справи, в зв’язку з чим, заява позивача про забезпечення позову, додана позивачем до позовної заяви - задоволенню не підлягає.

Більш того, під час розгляду справи відповідачем була частково погашена сума основного боргу у розмірі 9000 грн., що свідчить про намір погашення заборгованості.

За таких обставин, клопотання позивача про забезпечення позову з зазначених в ньому підстав, - задоволенню не підлягає.

Витрати по сплаті держмита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу віднести за рахунок сторін, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, згідно ст. 44,49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 44-49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.
Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії „Хліб України” „Одеський комбінат хлібопродуктів” (65003, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 20), , р/р 09 в АКБ „Фін банк” м. Одеса, МФО 328685 на користь приватного підприємства „Малсі” (65088, м. Одеса, Люстдорфська дорога, 92/94), , т/р 433 у Філії ВАТ „Укрексімбанк”, МФО 328618 –8000 грн. основного боргу, 1079,97 грн. –штрафу, 850 грн. витрати на адвокатські послуги, 100,48 грн. державного мита  та 116,24 грн. –витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Видати приватному підприємству „Малсі” (65088, м. Одеса, Люстдорфська дорога, 92/94), Довідку на повернення надмірно сплаченого платіжним дорученям № 1409 від 31 січня 2007 року державного мита в сумі –82,32 грн. за подачу позову до господарського суду Одеської області.

4. В решті позову відмовити.

Наказ видати у порядку ст. 116 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили у порядку передбаченому ст. 85 ГПК України.

Суддя