СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11.05.07                                                                                 Справа № 6/185ад.

Суддя  Василенко Т.А., при секретарі судового засідання Шмалько О.М., розглянувши  матеріали справи  за позовом

Стаханово –Алчевського міжрайонного природоохоронного прокурора, м. Стаханова в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції  в Луганській області, м. Луганськ

3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору з боку позивача- Зимогір’ївська міська рада, м. Зимогір’я Луганської області

до Державного підприємства «Луганськвугілля», м. Луганськ

про стягнення 28 968 грн. 04 коп.

за участю представників сторін:

від позивача –Меженська О.О., дов. № 1 від 19.03.07.;

від третьої особи –Натарова Н.А., дов. від 02.01.07.;

від відповідача –Шашкова Г.В., дов. № 03/2-165 від 30.03.07.;

за участю прокурора відділу прокуратури Луганської області –Ногіной О.М.

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача шкоди яка була заподіяна державі внаслідок порушення водного законодавства у сумі 28 968 грн. 04 коп.

Заявник надав до суду лист від 25.04.2007. № 626 вих., за яким уточнив предмет позову та просить суд стягнути з відповідача збитки, спричинені порушенням законодавства про раціональне використання водних ресурсів у сумі 28 968 грн. 04 коп.

Позивач також  погодився із даним предметом, та усно повідомив, що фактично, заявником, при друкування даного позову помилково було зазначено шкода, але із матеріалів справи та тексту позовної заяви вбачається, що мова йде про збитки.

Відповідач ознайомився із вказаним листом та проти вказаних вимог не заперечує.

З урахуванням викладеного, відповідно до ст. ст. 51, 137 КАСУ  належними вимогами слід вважати стягнення з відповідача збитків у сумі м28 968 грн. 04 коп.

Також відповідач надав до суду відзив на позовну заяву від 08.05.07., за яким позовні вимоги у розмірі 28 968 грн. 04 коп. визнав у повному обсязі.

Окрім цього, позивачем, до суду наданий лист від 10.05.2007., за яким останній просить стягнути з відповідача збитки у розмірі 28 968 грн. 04 коп. та перерахувати на балансовий рахунок 0299 спеціального фонду місцевого бюджету Зимогір’ївської міської ради Луганської області, код 24046691 ВДК м. Зимогір’я Луганської області, код платежу за бюджетною кваліфікацією 24062100, банк одержувач –УДК у Луганській області, МФО 804013.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши доводи представників сторін та прокурора, встановивши фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, а також приймаючи до уваги, що:

В обґрунтування позовних вимог, заявник зазначає, що перевіркою виконання природоохоронного законодавства (акт перевірки відділу екологічного контролю по Стахановському регіону від 13.09.06) встановлено, що ДП «Луганськвугілля»в особі ВП шахта «Черкаська»(відповідач у справі), здійснювало спеціальне водокористування в період з 02.10.05 по 13.09.06, що є порушенням п. 9 ст. 44 Водного Кодексу України, згідно якої водокористувачі зобов’язані здійснювати  спеціальне водокористування лише за наявністю спеціального дозволу.

Розмір шкоди, заподіяної держави внаслідок порушення вимог законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів за період з 02.10.05 по 13.09.06  складає 28 968 грн. 04 коп.

Розрахунок шкоди проведено згідно «Методики розрахунків розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі порушенням законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів», затвердженою наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 18.05.95 за №1, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України від 01.06.95 №162/698.

Відповідач  за відзивом  на позовну заяву, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Оцінивши доводи  заявника та позивача у їх сукупності, суддя вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення повністю, з огляду на наступне.

Згідно   п.6   ст.110   Водного   Кодексу   України,  встановлена    відповідальність за порушення водного законодавства несуть особи, винні у : недотриманні умов дозволу або порушенні правил спеціального водокористування.

Згідно ст. 111 Водного кодексу України, встановлено, що  підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземні юридичні і фізичні особи та особи без громадянства зобов’язані відшкодувати збитки,  завдані ними внаслідок порушення водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.

Пунктом 4 ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», встановлено, що підприємства, установи, організації і громадяни повинні відшкодовувати збитки, заподіяні ними внаслідок порушення природоохоронного законодавства, з порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Відповідно до  ст.ст.16, 20 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»державне управління в галузі охороні навколишнього природного середовища здійснюють Кабінет Міністрів України, ради та їх виконавчі і розпорядчі органи, а також спеціальна уповноважені на те державні органи по охороні навколишнього природного середовища і використанню природних ресурсів, інші державні органи відповідно до законодавства України, які можуть бути позивачами у цих правовідносинах.

Спеціально уповноваженим державним органом по охороні навколишнього природного середовища і використанню природних ресурсів є державне управління охорони України «Про охорону навколишнього природного середовища», здійснюють державний контроль за додержанням природоохоронного законодавства.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік»збитки, заподіяні державі порушенням природоохоронного законодавства, стягуються на користь місцевого бюджету.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач здійснював спеціальне водокористування в період з 02.10.05 по 13.09.06 без наявності відповідного дозволу.

Таким чином, відповідачем були порушені інтереси держави, оскільки відповідно до ст.13 Конституції України, водні ресурси, які знаходяться в її межах, є об’єктом права власності Українського народу, від імені якого права власності здійснюють органи державної влади і місцевого самоврядування.

В той же час, відповідачем, позовні вимоги визнані у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 та 4 ст. 51 КАС України відповідач має право визнати адміністративний позов. Суд не приймає визнання адміністративного позову відповідачем, якщо ці дії суперечать закону або порушують чиї –небудь права, свободи чи інтереси.

Під час судового розгляду справи, суд встановив, що дії відповідача по визнанню позову не суперечать закону та не порушують права та свободи інших осіб.

З огляду на викладене, позовні вимоги слід визнати обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення повністю.

Відповідно до ст. 94 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються у встановленому порядку.

Згідно ст. 160, 167 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні, в  якому закінчився розгляд справи, оголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено представників сторін про те, що повний текст постанови буде виготовлений та підписаний  протягом п’яти днів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 51, 87, 94, 98, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства «Луганськвугілля», м. Луганськ, вул. Лермонтова, 1б, р/р 0001, МФО 304193, код 32473323, МФО 304193, філія ВАТ КБ «Надра»ЛРУ, на користь:

- Державної екологічної інспекції  в Луганській області, м. Луганськ на балансовий рахунок 0299 спеціального фонду місцевого бюджету Зимогір’ївської міської ради Луганської області, код 24046691 ВДК м. Зимогір’я Луганської області, код платежу за бюджетною кваліфікацією 24062100, банк одержувач –УДК у Луганській області, МФО 804013, збитки у сумі 28 968 грн. 04 коп.

Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанову складено у повному обсязі та підписано: 14.05.2007.

Суддя                                                                                                             Т.А.Василенко

Спеціаліст                                                                                                           Т.В.Шкуть