ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

30 травня 2007 р.

№ 2-29/17213-2006

Вищий  господарський
суд України  у складі колегії
суддів:

Перепічая В.С.
(головуючого),

Вовка
І.В.,

Гончарука П. А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Кримської республіканської  спілки споживчих товариств
"Кримспоживспілка" на постанову Севастопольського  апеляційного господарського суду від
30.01.2007 року у справі №2-29/17213-2006
за позовом Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи
ОСОБА_1  до Управління  кооперативної
торгівлі та ринків Кримспоживспілки та Кримської республіканської  спілки споживчих товариств
"Кримспоживспілка" про
зобов'язання    вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

У жовтні  2006 року позивач звернувся до господарського
суду  Автономної  Республіки Крим   з позовною заявою до  відповідача Управління  кооперативної
торгівлі та ринків Кримспоживспілки про зобов'язання  знести
самовільно  збудовані  шість приміщень магазинів і шість столів  виносної торгівлі з  орендованої ним  земельної ділянки, на якій  розташований
належний  йому на  праві власності торгівельний центр
"ІНФОРМАЦІЯ_1", в АДРЕСА_1, посилаючись  на те, що
самовільно збудоване та встановлене
майно на орендованій  ним  земельній ділянці створює  перешкоди в здійсненні  права
власності на  нерухоме майно
та  в користуванні орендованою земельною
ділянкою.

Під час розгляду справи  в суді
першої інстанції позивач  заявив  клопотання
про залучення  відповідачем
Кримської республіканської  спілки
споживчих товариств "Кримспоживспілка"  та
уточнив  заявлені вимоги,
зазначивши про зобов'язання обох відповідачів за цим позовом.

Доповідач -Вовк І.В.

Рішенням господарського суду
Автономної Республіки Крим від 27.11.2006 року позов задоволено та
зобов'язано  відповідачів  знести
шість  магазинів і шість  столів
виносної  торгівлі з земельної
ділянки, яка передбачена для
користування  торгівельним центром
"ІНФОРМАЦІЯ_1".

Постановою Севастопольського
апеляційного господарського суду від 30.01.2007 року   зазначене рішення  суду
першої інстанції залишене без змін.

У касаційній  скарзі
відповідач Кримська республіканська
спілка споживчих товариств "Кримспоживспілка" вважає, що   судом
порушено  і неправильно
застосовано норми матеріального  та
процесуального права, і тому просить прийняті ним рішення скасувати   та
провадження  в справі  припинити.

Відзиви на касаційну скаргу  від
позивача та іншого відповідача до суду не надходили.

Заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача  Управління  кооперативної
торгівлі та ринків Кримспоживспілки, дослідивши  доводи касаційної скарги,   перевіривши      матеріали справи  і
прийняті в ній судові рішення, суд вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи
та встановлено судами попередніх інстанцій, позивачу на підставі договору
купівлі-продажу від 22.08.2002 року належали нежитлові приміщення кафе-бару
"ІНФОРМАЦІЯ_1", який розташований
по АДРЕСА_2.

В період з березня 2003 року по
вересень 2005 року Суб'єкт підприємницької діяльності  ОСОБА_1
провів реконструкцію власних приміщень, за наслідком якої площа
приміщень збільшилась до 497,4 кв.м.

Рішенням виконавчого  комітету Сімферопольської міської ради від
25.11.2005 року №2449 затверджено акт державної приймальної комісії про
прийом  в експлуатацію  закінчених реконструкцією приміщень
замовника- ОСОБА_1.

27.01.2006 року ОСОБА_1. було
видано свідоцтво про право власності на нежитлову будівлю, загальною площею
497,4 кв.м. розташовану по АДРЕСА_2  та
02.02.2006 року  здійснена реєстрація
права  власності на це нерухоме майно.

На підставі рішення
виконавчого  комітету Сімферопольської
міської ради від 04.02.2004 року НОМЕР_1позивачу для  обслуговування  вказаних нежитлових приміщень в довгострокову
оренду, строком на 10 років передана
земельна ділянка площею 0,3009 га, по АДРЕСА_2. Між  позивачем
та Сімферопольською  міською радою
укладено відповідний договір оренди земельної
ділянки.

Предметом даного спору є вимоги
позивача про зобов'язання
відповідачів  знести  самовільно
збудовані  шість приміщень
магазинів і шість столів  виносної
торгівлі з  орендованої ним  земельної ділянки, на якій  знаходиться належне  йому на
праві власності нерухоме майно.

Відповідно до ст. 321 ЦК України
право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

За вимогами ст.391 ЦК України
власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм майном.

Судом першої інстанції встановлено,
що позивач   є власником торгівельного
центру "ІНФОРМАЦІЯ_1", розташованого в АДРЕСА_2, а відповідачі
створюють перешкоди в здійсненні власником права користування цими  приміщеннями
шляхом самовільного  будівництва
шести магазинів  та встановлення  столів виносної торгівлі на земельній
ділянці, яка призначена для  догляду за
цими приміщеннями   і здійснення їх поточного
ремонту.

Отже, суд першої інстанції  дійшов правильного висновку, з яким погодився
і  апеляційний господарський суд,  про наявність правових підстав  для
зобов'язання   відповідачів
знести  самовільне будівництво,
розташоване на земельній ділянці, яка знаходиться в оренді у позивача й
обґрунтовано  задовольнив позов.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків суду.

Перевіривши у відповідності до ч. 2
ст. 1115 ГПК України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх
встановлення у рішенні місцевого господарського суду та постанові апеляційного
господарського суду, колегія суддів дійшла висновків про те, що господарські
суди в порядку ст. ст. 43, 47, 43, 99, 101 ГПК України
всебічно, повно і об'єктивно розглянули в судовому процесі всі обставини справи
в їх сукупності; дослідили подані сторонами в обґрунтування своїх вимог і
заперечень докази.

На підставі встановлених фактичних
обставин місцевим господарським судом з'ясовано дійсні права і обов'язки
сторін, правильно застосовано матеріальний закон, що регулює спірні
правовідносини та прийнято обгрунтоване рішення.

В свою чергу, суд апеляційної
інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України, повторно розглядаючи справу,
повно з'ясував обставини, які мали значення для правильного розгляду поданої
апеляційної скарги. Висновки апеляційного суду ґрунтуються на доказах,
наведених в постанові суду, та відповідають положенням чинного законодавства.
Як наслідок, прийнята апеляційним господарським судом постанова відповідає
положенням ст. 105 ГПК України та вимогам, що викладені в постанові Пленуму
Верховного Суду України від 29.12.1976 р. № 11 “Про судове рішення” зі змінами
та доповненнями.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1115
ГПК України та частин 1, 2 статті 1117 ГПК України, касаційна
інстанція на підставі вже встановлених фактичних обставин справи перевіряє
судові рішення виключно на предмет правильності юридичної оцінки обставин
справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові господарських судів.
Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені в рішенні або постанові господарського суду
чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково
перевіряти докази.

За таких обставин, оскаржені судові
рішення відповідають   матеріалам справи
та вимогам закону, і тому їх  слід
залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

З огляду наведеного та керуючись
ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111,
1211  Господарського
процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Кримської
республіканської  спілки споживчих
товариств "Кримспоживспілка"
залишити без задоволення, а постанову Севастопольського  апеляційного господарського суду від
30.01.2007 року- без змін.

Поновити виконання рішення  господарського суду  Автономної Республіки Крим від 27.11.2006
року.

Головуючий      суддя
В.Перепічай

Судді                                                                                    І.
Вовк

П. Гончарук