ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"17" квітня 2007 р.                                                            Справа №16/134-НА

за позовом  Житлово експлуатаційної контори Хмельницької облспоживспілки м. Хмельницький

до Державної інспекції з контролю за цінами в Хмельницькій області м. Хмельницький

про скасування рішення про застосування економічних санкцій санкцій № 288від

30.11.2006 р.

Суддя  Магера В.В.                    Секретар судового засідання Степчук Т.А.

Представники:

Від позивача  - Віславський М.І. –начальник ЖЕКу ОСС

Молчанюк О.О. –представник за доруч. № 103 від 06.03.2007 р.

Проскурівська К.Г. –представник за доруч. №76 від 12.02.2007 р.

Від відповідача  - Замрієва С.С.–представник за довір. від 10.01.2007 р. № 0008

Постанова приймається 17.04.2007 р., оскільки в судовому засіданні 16.04.2007 р. оголошувалася перерва.

Ухвалою суду від 23.02.2007 р. порушено провадження у справі та призначено попереднє судове засідання на 07.03.2007 р. Сторони належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Ухвала суду від 23.02.2007 р. сторонам надіслана рекомендованою кореспонденцією (вих. № 01-39 від 26.02.2007 р.). Ухвалою суду від 07.03.2007 р. попереднє судове засідання по справі відкладено та призначено на 26.03.2007 р. Ухвалою суду від 26.03.2007 р. судовий розгляд справи призначено на 16.04.2007 р., про що сторони повідомлені належним чином. В судовому засіданні 16.04.2007 р. оголошено перерву на 17.04.2007 р.

Суть спору: Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати прийняте відповідачем рішення №288 від 30.11.2006 р. про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін в сумі 10 058,37 грн.

При цьому позивачем зазначається, що дане рішення є незаконним і таким, що прийняте відповідачем з перевищенням повноважень. Твердження відповідача про відсутність економічного обґрунтування плати за проживання у гуртожитках є безпідставним, а його рішення - спробою втручання державного органу в повноваження власника і господарську діяльність кооперативного підприємства. Рішення про застосування економічних санкцій прийнято на підставі акту від 17.11.2006 р. В акті зазначено, що позивачем безпідставно отримані кошти з мешканців гуртожитку в сумі 5 520,21 грн., в зв'язку з економічно необґрунтованою завищеною платою за проживання у гуртожитку по вул. Проспект Миру, 95/2 м. Хмельницького. Однак економічно обґрунтованих розрахунків в акті не наводиться.

Твердження відповідача про те, що позивач економічно необґрунтовано підвищив тарифи на квартплату у гуртожитку не відповідає дійсності, оскільки комісією, якою здійснювалась перевірка не проводилось дослідження технічного стану будинку, його внутрішніх комунікацій. В зв'язку з цим комісія не могла економічно обґрунтовано розрахувати тарифи на квартплату у гуртожитку по вул. Проспект Миру, 95/2 м. Хмельницького.

Крім того, за відсутності належних методик для розрахунку чи визначення економічного обґрунтування цін та тарифів в сфері житлово-комунальних послуг є неправомірним твердження відповідача про одержання позивачем незаконної виручки, в результаті порушення державної дисципліни цін. З огляду на викладене позивач вважає дії відповідача протиправними та такими що суперечать вимогам чинного законодавства.

Відповідач у запереченні проти позову, його представник в попередньому судовому засіданні проти позову заперечують та зазначають, що проведеною Державною інспекцією з контролю за цінами в Хмельницькій області перевіркою додержання державної дисципліни цін Житлово-експлуатаційної контори Хмельницької облспоживспілки (акт перевірки від 17.11.2006р.) встановлено необґрунтоване одержання виручки внаслідок завищення розміру квартирної плати в період з 01.09.2006р. по 20.11.2006р,

Тим самим було порушено вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005р. № 560 „Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій”, ст.130 Житлового кодексу УРСР та п.38 Типового положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 03.06.1986р. № 208; п.2 ст.28 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” від 21.05.1997 р.

Перевіркою встановлено, що на балансі ЖЕК облспоживспілки знаходиться житловий будинок за адресою Пр. Миру 95/2, в тому числі гуртожиток (4 під'їзди) на 70 кімнат (площею 1312 м ).Також відповідачем зазначено, що протягом 2006 року ЖЕКом застосовувався тариф за 1м2 загальної житлової площі 0,25 грн. згідно Розпорядження Хмельницької облдержадміністрації від 10.12.99 р. за №471/99-р.

Всупереч чинному законодавству підприємством з 01.09.2006 р. введені в дію тарифи за 1 м2 загальної житлової площі в гуртожитку - 5,0 грн. та 2,5 грн. для проживання працівників споживчої кооперації та для працівників, що звільнені з роботи у кооперативних організаціях та підприємствах облспоживспілки за скороченням штатів та тих, що вийшли з організації споживчої кооперації на пенсію. (Постанова №361 від 18.08.06 р. правління Хмельницької облспоживспілки “Про надання дозволу ЖЕКу облспоживспілки на зміну тарифів за оренду кімнат для проживання у гуртожитку” (додаток до акту перевірки №4-5)

Загальна сума необгрунтовано отриманої виручки склала 3 352,79 грн. Відповідно до ст.14 Закону України „Про ціни і ціноутворення” необгрунтовано одержана виручка підлягає вилученню в доход бюджету із штрафом у подвійному розмірі. Тому відповідач позов вважає безпідставним і просить суд відмовити в його задоволенні.

В додаткових запереченнях проти позову від 26.03.2007 р. відповідач додатково зазначає, що Державна інспекція з контролю за цінами в Хмельницькій області є урядовим органом державного управління, основним завданням якої є організація та здійснення контрольно-наглядових функцій з питань додержання суб'єктами господарювання вимог щодо формування, встановлення та застосуванням цін і тарифів.

В своїй діяльності Держінспекція цін керується Конституцією та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Мінекономіки України та Держцінінспекції, Положенням про Державну інспекцію з контролю за цінами в Хмельницькій області та Інструкцією про порядок застосування економічних та фінансових (штрафних) санкцій органами держконтролю за цінами, іншими законодавчими та нормативно-правовими актами.

Господарським кодексом України встановлено, що політика ціноутворення, порядок встановлення та застосування цін, повноваження органів державної влади та органів місцевого самоврядування щодо встановлення та регулювання цін, а також контролю за цінами і ціноутворенням визначаються законом про ціни і ціноутворення, іншими законодавчими актами (ст. 192 ).

Ст.3 Закону України „Про житлово-комунальні послуги” визначено, що суб'єктами зазначеного Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники і т.д.

Законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції  України і  складається з нормативно-правових актів у галузі  цивільного, житлового законодавства, Закону України „Про житлово-комунальні послуги” та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг, (ст.. 4 Закону України „Про житлово-комунальні послуги")

Порядок формування цін /тарифів на кожний вид житлово-комунальних послуг І та II груп визначає Кабінет Міністрів України (п.1 ст.31 Закону України „Про житлово-комунальні послуги”).Органи місцевого самоврядування затверджують ціни /тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі економічно обгрунтованих витрат на їх виробництво (п. 2 ст.31 Закону України „Про житлово-комунальні послуги”).

Правове регулювання ціноутворення в Україні здійснюється на підставі Закону України „Про ціни і ціноутворення” та інших актів законодавства, що видаються відповідно до нього.

Відповідно до ст. 4 Закону України „Про ціни і ціноутворення” КМ України: забезпечує здійснення державної політики цін, визначає перелік продукції товарів і послуг, державні фіксовані та регульовані ціни і тарифи на які затверджуються відповідними органами державного управління, крім сфери телекомунікацій, визначає повноваження органів державного управління в галузі встановлення і застосування цін (тарифів), а також по контролю за цінами (тарифами).

Відповідно до Постанови КМ України від 12.07.2005 р. №560 “Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій” механізми формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій поширюється на суб'єктів господарювання всіх форм власності, які надають зазначені послуги.

Користування жилим приміщеннями у будинках державного і громадського жилого фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладаються в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємствам, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер.

Типовий договір найму жилого приміщення, правила користування жилими приміщеннями, утримання жилого будинку і придомової території затверджується згідно ст. 6 Житлового Кодексу УРСР Радою Міністрів Української РСР.

На підставі викладеного відповідач  просить відмовити у позові Житлово-експлуатаційній конторі Хмельницької облспоживспілки.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення  представників  сторін,  з’ясувавши  фактичні  обставини, на  яких  ґрунтується позовна  вимога  і  заперечення проти позову, дослідивши докази,  встановлено     наступне:

Житлово - експлуатаційна контора Хмельницької облспоживспілки, м. Хмельницький  є юридичною особою, що підтверджується  довідкою №905 Головного управління статистики у Хмельницькій області, Свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серія АОО №830615.

17.11.2006 р.  Державною інспекцією з контролю за цінами в Хмельницькій області проведено перевірку економічної обґрунтованості затверджених тарифів на квартплату по гуртожитку за адресою: Пр.Миру 95/2, що обслуговується ЖЕК Хмельницької облспоживспілки. За наслідками перевірки відповідачем складено акт від 17.11.2006 р., в якому зазначено, що в період з 01.09.2006 р. по 20.11.2006 р. підприємством було безпідставно нараховано додаткової виручки за проживання в гуртожитку  5 520,21 грн., сплачено  жителями 3 352,79 грн.

На підставі проведеної перевірки відповідачем прийнято рішення №288 від 30.11.2006 р. де вказано, що позивачем порушено вимоги Постанови КМ України №560, ст.130 Житлового кодексу УРСР, п.38 Типового положення про гуртожитки, ст.28 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”. На підставі ст.14 Закону України “Про ціни та ціноутворення” відповідач вирішив вилучити в дохід Державного бюджету 3 352,79 грн. Та стягнути штраф у розмірі 6 705,58 грн.

Постановою №361 правління Хмельницької облспоживспілки від 18.08.2006 р. встановлено розмір орендної плати за 1 м кв. у гуртожитку з 01.09.2006 р. в сумі  5,00 грн., а також затверджено кошторис витрат за 1 м кв. площі в гуртожитку ЖЕК ОСС по Пр.Миру 95/2 з 01.09.2006 р. в розмірі 5,00 грн. За 1 м кв.

Позивач не погоджуючись із рішенням про застосування до нього економічних санкцій оскаржив їх в судовому порядку.

Досліджуючи надані сторонами  докази, аналізуючи наведені  міркування  та  заперечення, оцінюючи  їх  в  сукупності, судом  враховується  наступне:

Відповідно до ч.1 ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Ст.7 Закону України  ”Про ціни і ціноутворення” визначено, що вільні ціни і тарифи встановлюються на всі види продукції, товарів і послуг, за винятком тих, по яких здійснюється державне регулювання цін і тарифів. Згідно ч.1 ст.9 цього ж Закону державні фіксовані та    регульовані ціни і тарифи встановлюються на ресурси, які справляють визначальний вплив на загальний рівень і динаміку цін, на товари і послуги, що мають вирішальне соціальне значення, а також на продукцію, товари і послуги, виробництво яких зосереджено на підприємствах, що займають  монопольне  (домінуюче)  становище  на  ринку.

Згідно п.2 ст.28  Закону України ”Про місцеве самоврядування в Україні” до відання виконавчих органів  сільських,  селищних,  міських рад належать - встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів щодо оплати побутових, комунальних, транспортних та інших послуг, які надаються підприємствами та організаціями комунальної власності відповідної територіальної громади; погодження в установленому порядку цих питань з підприємствами, установами та організаціями, які не належать до комунальної власності.

Порядком формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що затверджений  постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 р. № 560 визначено, що цей  порядок визначає механізм формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі - послуги) і поширюється на суб'єктів господарювання всіх форм власності, які надають зазначені послуги.

Розмір тарифів (нормативних витрат, пов'язаних з утриманням будинків і споруд та прибудинкових територій) визначається по кожному будинку окремо залежно від кількісних показників фактичного надання послуг з урахуванням забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій згідно з типовим переліком послуг (додаток).

Відповідно до п.38 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого                                    постановою Ради Міністрів УРСР  від 03.06.1986 р. № 208 плата за користування  жилою  площею  в  приміщеннях,  що знаходяться в спільному користуванні кількох осіб, які не перебувають у сімейних стосунках, провадиться за встановленими ставками. Витрати на комунальні послуги входять до ставки плати за користування жилою площею і окремо плата за них не стягується.

Громадяни, які проживають у приміщеннях, що перебувають у їх відособленому користуванні, вносять плату за користування жилою площею і за комунальні послуги по ставках квартирної плати (тарифах), установлених для будинків державного та громадського житлового фонду.

Згідно ст.5 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” до  повноважень  центрального  органу  виконавчої  влади з питань житлово-комунального господарства належить:

розроблення науково обґрунтованих нормативів витрат та втрат ресурсів, що використовуються при виробництві, транспортуванні та постачанні житлово-комунальних послуг;

забезпечення контролю за дотриманням виконавцями/виробниками вимог стандартів, нормативів, норм, порядків і правил та видання приписів щодо усунення порушень у межах, встановлених законодавством.

Відповідно до ст.31 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” порядок формування    цін/тарифів на кожний вид житлово-комунальних послуг першої і другої груп (п.1 та 2 ч.1 ст.14 цього Закону) визначає Кабінет Міністрів України.

Виконавці/виробники здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво житлово-комунальних послуг і подають їх на затвердження органам місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку.

Органи місцевого самоврядування затверджують ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво.

Відповідно до ст.4 Положення про Державну інспекцію з контролю за цінами, затвердженого                              постановою Кабінету Міністрів України  від 13.12.2000 р. № 1819, вона відповідно до покладених на неї завдань:

проводить моніторинг цін і тарифів на товари і послуги споживчого ринку, узагальнює його результати, готує пропозиції щодо вжиття заходів до стабілізації цінової ситуації;

у межах своєї компетенції здійснює перевірки додержання порядку формування, встановлення і застосування цін і тарифів, а також їх економічного обґрунтування.

Держінспекція має право проводити  в  органах  виконавчої  влади,  Раді  міністрів Автономної Республіки Крим, підприємствах, установах та організаціях незалежно від форми власності перевірки бухгалтерських документів, книг, звітів, калькуляцій та інших документів, пов'язаних з формуванням, встановленням і застосуванням цін і тарифів;   приймати рішення про вилучення до відповідного бюджету сум всієї необгрунтовано одержаної підприємством, установою, організацією виручки у результаті порушення державної дисципліни цін та штрафу у двократному її розмірі, а також звертатись з позовами до судів про стягнення з підприємств, установ та організацій зазначених сум у разі невиконання ними рішень державних інспекцій з контролю за цінами (ст.5 Положення). Ст. 6 Положення визначено, що начальники  державних інспекцій з контролю за цінами та їх заступники від імені органів державного контролю за цінами приймають рішення про вилучення до відповідного бюджету сум всієї необгрунтовано одержаної підприємством, установою, організацією виручки у результаті порушення державної дисципліни цін та штрафу у  двократному її розмірі, а також розглядають справи про адміністративні правопорушення і накладають адміністративні стягнення.

При розгляді справи позивачем не доведено неправомірність прийняття відповідачем  спірного рішення чи акту перевірки та невідповідність їх вимогам чинного законодавства, не надано доказів наявності повноважень на самостійне встановлення тарифів на комунальні послуги. Відповідно до ст. 71 КАС України кожна  сторона  повинна  довести  ті  обставини,  на  яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

За таких обставин, позовні вимоги позивача про  скасування рішення про застосування економічних санкцій № 288 від 30.11.2006 р. Державної інспекції з контролю за цінами в Хмельницькій області не узгоджуються з вимогами чинного законодавства, не підтверджені належними доказами, тому в їх задоволенні належить відмовити.

У відповідності до ст. 94 КАС України судові витрати здійсненні позивачем, йому не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст.6, 14, 71, 86, 94, 104,105, 158-163, 162, 167, 254-259, п.п.3,6-7 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, СУД -

ПОСТАНОВИВ:

В позові Житлово - експлуатаційної контори Хмельницької облспоживспілки, м. Хмельницький

до Державної інспекції з контролю за цінами в Хмельницькій області, м. Хмельницький про скасування рішення про застосування економічних санкцій № 288 від 30.11.2006 р. відмовити.

Згідно ст.ст. 185-186 КАСУ сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення, апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Подається до апеляційного суду через суд першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАСУ Постанова, якщо інше не встановлено КАСУ набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                                      В.В. Магера

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу,

3 - відповідачу.