ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2007 р.
№ 16/340

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді:
Добролюбової Т.В.

суддів
Гоголь Т.Г., Швець В.О.

розглянувши  матеріали касаційних скарг та
касаційного подання
Макіївської міської ради Донецької області
Макіївської об’єднаної державної податкової інспекції
Заступника прокурора Донецької області

на постанову
Донецького апеляційного господарського суду від 11.04.07

у справі
№ 16/340

за позовом
Прокурора м. Макіївка в інтересах держави в особі Макіївської міської ради

до

третя особа

1.          Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговельний дім “Укр-Рос НАФТА”
2.          Товариства з обмеженою відповідальністю “Індустріальна торговельна група Ю.В.Г.”

Макіївська об’єднана  державна податкова інспекція

про
стягнення заборгованості з орендної плати за землю

Представники сторін у судове засідання не з’явилися, належно повідомлені про час і місце розгляду справи.

Розпорядженням Заступника Голови Вищого господарського суду України від 21.06.07 №02-20/26 у зв’язку зі змінами у складі судової палати з розгляду спорів пов’язаних з державним регулюванням економічних відносин утворено з 02.07.07 колегію суддів у постійному складі: Добролюбової Т.В.- головуючого, Гоголь Т.Г., Швець В.О.

доповідач: Добролюбова Т.В.

Прокурором міста Макіївка у вересні 2006 року заявлений позов в інтересах держави в особі Макіївської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговельний дім “Укр-Рос  НАФТА”, Товариства з обмеженою відповідальністю “Індустріальна торговельна група Ю.В.Г.”  про стягнення 41931,00 грн. заборгованості з орендної плати за землю. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказував на порушення відповідачем-1 своїх зобов’язань зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою згідно умов договору від 23.12.02. Дані дії, на думку позивача,  суперечать вимогам статті 96 Земельного кодексу України,  статті 526 Цивільного кодексу України, статті 24 Закону України “Про оренду землі”. Водночас, позивач керувався  приписами статті 21 Закону України “Про оренду землі”, статями 17,  19  Закону України “Про плату за землю”, статтею 2 Закону України “Про погашення зобов’язань перед бюджетами та державними цільовими фондами”, статтею 10 Закону України “Про державну податкову службу в Україні”, статтями 257, 258, 509, 526, 527, 612, 614, 624 Цивільного кодексу України.

Рішенням господарського суду Донецької області від 16.02.07, ухваленим суддею Манжур В.В., позовні вимоги задоволені повністю. Стягнуто з відповідача-1 на користь Макіївської міської Ради 41931,18 грн. заборгованості з орендної плати за землю. Місцевий суд вмотивовуючи рішення визнав доведеним факт порушення відповідачем –1 вимог статей 19, 21 Закону України “Про оренду землі”. Разом з цим, суд посилався на  приписи статей 120, 124, 125 Земельного кодексу України, статей  2,  21, 24 Закону України “Про оренду землі”, статті 193 Господарського кодексу України, статтями  525, 526  Цивільного кодексу України.   В частині позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю “Індустріальна торговельна група Ю.В.Г.” провадження у справі припинено за пунктом 11 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Донецький апеляційний господарський суду у складі колегії суддів: Стойка О.В.- головуючого, Діброви Г.І., Дзюби О.М., постановою  від 11.04.07, перевірене рішення суду першої інстанції скасував, прийнявши нове рішення, яким позовні вимоги до відповідача-1  залишив без задоволення. Вмотивовуючи постанову в цій частині суд виходив з того, що позивач був обізнаний про зміну користувачів спірною земельною ділянкою та не заперечував проти розірвання спірного договору оренди з відповідачем-1. При цьому, суд установив, що договір оренди земельної ділянки, укладений між позивачем та відповідачем припинив дію з 08.05.03. Відтак, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для покладання на відповідача-1 обов’язку щодо сплати орендної плати за спірний період.  У задоволенні позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю “Індустріальна торговельна група Ю.В.Г.” відмовлено, оскільки це товариство не є стороною за спірним договором оренди земельної ділянки.

Заступник прокуратура Донецької області звернувся до Вищого господарського суду України з касаційним поданням, в якому просить постанову у справі скасувати, як ухвалену з порушенням норм матеріального і процесуального права, а рішення просить залишити без змін.  Обґрунтовуючи вимоги  касаційного подання прокурор вказує на неповне з’ясування судами усіх обставин справи. Заявник стверджує, що відповідач-1 повинен сплачувати орендну плату за земельну ділянку згідно умов договору  від 23.12.02 . Проте, в порушення статей 19,21 Закону України “Про оренду землі” з 30.09.03 дані розрахунки відповідачем-1 не здійснювались. Скаржник наголошує на тому, що відповідач-1 до орендаря в установленому порядку із заявою про розірвання договору не звертався,  акт приймання –передачі земельної ділянки між сторонами не підписувався. Водночас, прокурор наголошує на тому, що лист наданий відповідачем-1 не містить реквізитів договору, який останній просив розірвати. При цьому, прокурор стверджує, що через несплату відповідачем орендної плати за землю державі завдається шкода шляхом недоотриманням відповідних платежів до місцевого бюджету. Разом з цим, заявник посилається на порушення судом апеляційної інстанції приписів статей 120, 124, 125 Земельного кодексу України статей 2, 21, 24 Закону України “Про оренду землі”, статті  193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України та статей 42, 43 Господарського процесуального кодексу України.

Макіївська міська рада та Макіївська об’єднана державна податкова інспекція у Донецькій області звернулись з касаційними скаргами, в яких просять постанову у справі скасувати, а позовні вимоги просять задовольнити повністю з тих же підстав, які викладені в касаційному поданні  Заступника прокуратура Донецької області.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговельний дім “Укр-Рос НАФТА” надійшов відзив на касаційне подання, в якому товариство просить постанову у справі залишити без змін, а касаційне подання без задоволення.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю “Індустріальна торговельна група Ю.В.Г.” відзиву на касаційні скарги та подання судом не отримано.

Вищий господарський суд України заслухавши доповідь судді     Добролюбової Т.В., переглянувши матеріали справи та доводи подання і касаційних скарг, перевіривши правильність застосування господарськими судами приписів чинного законодавства,  відзначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом апеляційної інстанції приписів матеріального і процесуального законодавства.

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджено матеріалами справи, що  23.12.02   між  Макіївською  міською  Радою  та  Товариством  з обмеженою відповідальністю “Торговельний дім “Укр-Рос НАФТА”  укладено договір  оренди   земельної  ділянки  б/н , який нотаріально засвідчений та зареєстрований у книзі державної реєстрації договорів оренди землі у виконавчому комітеті Макіївської міської Ради 13.03.03р. за  №519. Згідно пункту 1.1. договору  Макіївська  міська  Рада  передала, а  відповідач-1   прийняв   в  оренду  земельну  ділянку, загальною  площею  2, 3586 га,  яка розташована у південно-західній промзоні у  Гірницькому районі міста Макіївка. Строк  дії  цього договору  сторонами  визначений  до 24.05.05. Відповідно до пункту 1.2 договору, вказана земельна ділянка здана в оренду саме з метою розміщення бази оптової торгівлі виробами з металу, згідно рішення Макіївської міської Ради від 24.05.02. № 2/91. Пунктом 5.5. договору сторони передбачили, що  договір оренди  припиняється  у разі  відчуження  орендарем будівель  та  споруд,  які  розташовані  на  орендованій  земельній ділянці. Господарськими судами також установлено, що 23.01.03 між Товариством з обмеженою відповідальністю “Торговельний дім “Укр-Рос НАФТА”  та Товариством з обмеженою відповідальністю “Індустріальна торговельна група Ю.В.Г.” укладено та нотаріально засвідчено договір б/н купівлі-продажу  будівлі  та  споруди  малої  бази, відповідно до якого  відповідач-1 передав  у власність відповідачеві - 2  будівлі  та  споруди  малої  бази. Суд установив, що договір від 23.01.03  набрав чинності з дати реєстрації майна у КП БТІ м. Макіївки, тобто з 07.05.03.  При цьому, 02.04.03 відповідачем –1 на  адресу  Макіївської  міської Ради направлено лист, яким він просив договір оренди землі розірвати  у зв’язку з продажем  будівель  та  споруд  малої  бази, котрі  розташовані  на  орендованій  землі з 23.01.03.  Відповідач-2 листом від 14.04.03 звернувся до Макіївської  міської Ради з проханням  оформити на нього спірну земельну  ділянку. Листом  від 03.07.03 №2107-15 Гірницька районна  адміністрація Макіївської  міської Ради узгодила  надання спірної  земельної  ділянки відповідачеві - 2 в оренду строком  на 15 років. Рішенням Макіївської міської Ради від 18.09.03р. №904/1 відповідачеві - 2  надано дозвіл на  реконструкцію будівель  і споруд, котрі розташовані  на спірній земельній ділянці та вирішено  надання  цієї ділянки  оформити  відповідно до  вимог законодавства. Суд також установив, що 19.07.06 між позивачем та відповідачем –2 укладено договір оренди спірної земельної ділянки, загальною площею 2,8443 га.  Предметом позову у справі є матеріально - правова  вимога  Прокурора міста Макіївка в інтересах держави в особі Макіївської міської ради про стягнення з Товариства  з обмеженою відповідальністю “Торговельний дім “Укр-Рос НАФТА”  та  Товариства з обмеженою відповідальністю “Індустріальна торговельна група Ю.В.Г.” 41931,00 грн. заборгованості. Обґрунтовуючи позовні вимоги прокурор посилався на порушення відповідачем - 1 зобов’язань за договором від 23.12.02 щодо  сплати орендних  платежів за землю з 30.09.03. Відносини, пов’язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України “Про оренду землі”, іншими нормативно - правовими актами та договором оренди землі. Відповідно до статті 1 Закону України “Про оренду землі” оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно статті 3 названого Закону земельна ділянка може передаватися в оренду разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Статтею 6 цього Закону встановлено, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.  Відповідно до статті 21  Закону України “Про  оренду  землі” орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Приписами частини 2 статті 120 Земельного кодексу України встановлено, що при відчуженні будівель та споруд, які розташовані на орендованій земельній ділянці, право на земельну ділянку визначається згідно з договором оренди земельної ділянки.  Апеляційний суд установив, що фактична передача майна за договором купівлі-продажу, укладеним між відповідачами відбулася 24.03.2003 року, і це підтверджується актом прийому-передачі. Таким чином, суд вірно дійшов висновку, що саме з  цього моменту земельна ділянка із переданим майном вибула із володіння ТОВ “Торговельний дім “Укр-Рос НАФТА”. Водночас, як вбачається з матеріалів справи та  установлено апеляційним судом,  позивач був обізнаний про зміну користувачів спірної земельної ділянки та не заперечував проти розірвання спірного Договору оренди з відповідачем - 1.  Разом з цим, судом установлено, що договір оренди земельної ділянки між Макіївською міською Радою та  відповідачем - 1  припинив  свою дію з моменту державної реєстрації  договору про відчуження будівель та споруд. Згідно з приписами частини 2 статті 1117 Господарського  процесуального  кодексу  України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти їх.  З огляду на установлене, колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду щодо відсутності підстав для стягнення з відповідача - 1 заборгованості зі сплати за користування земельною ділянкою за спірний період на підставі договору від 23.12.02.  При цьому, колегія суддів визнає обґрунтованим висновок апеляційної інстанції про відсутність у суду першої інстанції підстав для припинення  провадження у справі  стосовно відповідача –2. З матеріалів справи вбачається та установлено господарськими судами, що предметом позовних вимог є стягнення заборгованості з орендної плати на підставі договору від 23.12.02 б/н. Апеляційним судом також установлено, що упродовж розгляду справи предмет та підстави позову не змінювалися. Проте,  відповідач-2 не є стороною за спірною угодою. Таким чином, апеляційна інстанція правомірно відмовила у задоволенні позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю “Індустріальна торговельна група Ю.В.Г.”, оскільки відсутні підстави для покладання на нього обов’язків за договором від 23.12.02.

За таких обставин, колегія суддів визнає, що апеляційним господарським судом дана правильна юридична оцінка обставинам справи, порушень норм матеріального та  процесуального права не вбачається, тому переглянута постанова відповідає чинному законодавству України, а  доводи касаційних скарг та касаційного подання не спростовують встановленого судом апеляційної інстанції.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями  1117, 1118, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Донецького апеляційного господарського суду від  11.04.2007 року у справі №16/340 залишити без змін.

Касаційні скарги Макіївської міської ради Донецької області, Макіївської об’єднаної державної податкової інспекції та касаційне подання Заступника прокурора Донецької області залишити без задоволення

Головуючий     суддя                                                                Т. Добролюбова

С у д д і                                                                Т.Гоголь

В.Швець