СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Львів, вул. Личаківська, 128
ПОСТАНОВА

17.01.07
Справа№ 1/728-12/264А

Суддя господарського суду Львівської
області Запотічняк О. Д. при секретарі Джус Р.В. розглянула у відкритому
судовому засіданні справу

За позовом:
Прокурора Львівської міжрайонної природоохоронної прокуратури в інтересах
держави в особі Державного управління екології та природних ресурсів в
Львівській області, м. Львів

До відповідача :
Новокропивницької сільської ради, с. Новий Кропивник

Третя особа:
Приватний підприємець ОСОБА_1

Про визнання
нечинним рішення сесії  Новокропивницької
сільської ради Львівської області 4 демократичного скликання НОМЕР_1 від
27.11.2004 р., яким погоджено місце розташування земельної ділянки для
будівництва відпочинкового комплексу та рішення сесії Новокропивницької
сільської ради Львівської області  4
демократичного скликання НОМЕР_2 від 21.01.2005 р.. яким затверджено висновок
“Про погодження проекту відведення земельної ділянки і надання згоди на
передачу її в оренду підприємцю ОСОБА_1” загальною площею 0,35 га. Запланованої
під будівництво відпочинкового комплексу (колиби) на території
Новокропивницької сільської ради.

За участю представників сторін:

Прокурор: Причепа
Б.Г. (посвідчення № 11)

від позивача:     Борис Т.С.
(довіреність у справі)

від відповідача  :    Возняк
В.Й.  (сільський голова)

від третьої особи:
ОСОБА_2(довіреність у справі), ОСОБА_1

Представникам сторін роз'яснено
права та обов'язки передбачені статтями 127, 29,49,51 Кодексу   адміністративного  судочинства України.

Суть справи:

До господарського суду Львівської
області заявлено позов Прокурора Львівської міжрайонної природоохоронної прокуратури
в інтересах держави в особі Державного управління екології та природних
ресурсів в Львівській області до відповідача : Новокропивницької сільської ради
третя особа: Приватний підприємець ОСОБА_1 про визнання нечинним рішення сесії  Новокропивницької сільської ради Львівської
області 4 демократичного скликання НОМЕР_1 від 27.11.2004 р., яким погоджено
місце розташування земельної ділянки для будівництва відпочинкового комплексу
та рішення сесії Новокропивницької сільської ради Львівської області  4 демократичного скликання НОМЕР_2 від
21.01.2005 р.. яким затверджено висновок “Про погодження проекту відведення
земельної ділянки і надання згоди на передачу її в оренду підприємцю ОСОБА_1”
загальною площею 0,35 га. Запланованої під будівництво відпочинкового комплексу
(колиби) на території Новокропивницької сільської ради.

Постановою Львівського апеляційного
господарського  суду від 03.05.2006 р.
скасовано ухвалу господарського суду Львівської області від 24.02.2006 р.  по справі
№ 02-4/1-5, а справу передано до місцевого господарського суду для
розгляду справи по суті.

Ухвалою від 11.07.2006 р. порушено
провадження у справі та призначено слухання на 08.08.2006 р.

Розпорядженням  заступника голови господарського суду
Львівської області від 07.08.2006 р.  справу
передано для подальшого розгляду по суті
судді Петрику І.Й.

В попередньому засіданні 08.08.2006
р. оголошено перерву до 05.09.2006 р. для надання сторонами додаткових доказів
по справі.

В попередньому засіданні 05.09.2006
р. розгляд справи відкладено на
05.10.2006 р. у зв'язку з неявкою представників відповідача,  третьої особи та прокурора.

Ухвалою господарського суду
Львівської області  від 05.10.2006 р. за
клопотанням сторін відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 156 КАС України було зупинено
провадження у справі № 1/728-12/264А, порушеній за позовом Прокурора Львівської
міжрайонної природоохоронної прокуратури в інтересах держави в особі Державного
управління екології та природних ресурсів в Львівській області До відповідача :
Новокропивницької сільської ради Третя особа: Приватний підприємець ОСОБА_1 про
визнання недійсним рішення сесії Новокропивницької сільської ради НОМЕР_3 від
27.11.204 р. до розгляду  протестів
прокурора на  черговій сесії Дрогобицької
районної ради.

01.11.2006 р.  у зв'язку з відпусткою судді Петрика
І.Й.  справа була передана для подальшого
розгляду по суті судді Запотічняк О.Д.

Враховуючи, що протест  Львівської міжрайонної природоохоронної
прокуратури від 15.08.2006 р. НОМЕР_4 був
відхилений  Дрогобицькою районною
радою  , суд  ухвалою від 30.11.2006 р. поновив провадження
у справі та призначив розгляд справи на 20.12.2006 р.

Ухвалою від 20.12.206 р. суд,
враховуючи те, що сторонами  подані всі
докази необхідні для розгляду справи, закінчив підготовче засідання та перейшов
до розгляду справи  в судовому засіданні
яке призначив на 28.12.2006 р.

В судових засіданнях 28.12.2006 р.
та 12.01.2007 р. оголошувалась перерва для
надання додаткових доказів по справі.

15.01.2007 р.  від Львівського  міжрайонного природоохоронного прокурора надійшла
заява про уточнення позивних вимог, згідно якої він просив:

- Вважати  рішення сесії Новокропивницької сільської
ради Львівської області 4 демократичного скликання НОМЕР_1 від 27.11.2004 р.,
яким погоджено місце розташування земельної ділянки для будівництва
відпочинкового комплексу, замість рішення сесії Новокропивницької сільської
ради Львівської області 4 демократичного скликання НОМЕР_3 від 27.11.2004 р. ,
яке вказано в позовній заяві.

- Визнати нечинним рішення
сесії  Новокропивницької сільської ради
Львівської області 4 демократичного скликання НОМЕР_1 від 27.11.2004 р., яким
погоджено місце розташування земельної ділянки для будівництва відпочинкового
комплексу та рішення сесії Новокропивницької сільської ради Львівської області  4 демократичного скликання НОМЕР_2 від
21.01.2005 р.. яким затверджено висновок “Про погодження проекту відведення
земельної ділянки і надання згоди на передачу її в оренду підприємцю ОСОБА_1”
загальною площею 0,35 га. Запланованої під будівництво відпочинкового комплексу
(колиби) на території Новокропивницької сільської ради.

В судовому засіданні прокурор та
представник позивача позовні вимоги
підтримали, просили задоволити позовні вимоги з мотивів наведених в
позовній заяві  матеріалах справи та поясненнях
наданих в судовому засіданні. Зокрема просили визнати нечинним рішення
сесії  Новокропивницької сільської ради
Львівської області 4 демократичного скликання НОМЕР_1 від 27.11.2004 р., яким
погоджено місце розташування земельної ділянки для будівництва відпочинкового комплексу
та рішення сесії Новокропивницької сільської ради Львівської області  4 демократичного скликання НОМЕР_2 від
21.01.2005 р.. яким затверджено висновок “Про погодження проекту відведення
земельної ділянки і надання згоди на передачу її в оренду підприємцю ОСОБА_1”
загальною площею 0,35 га. Запланованої під будівництво відпочинкового комплексу
(колиби) на території Новокропивницької сільської ради.

Представник відповідача позовні
вимоги заперечив, просив  в їх
задоволенні відмовити мотивуючи це тим, що в даному випадку відбувається не
викуп а передача в оренду земельної ділянки.

Представник третьої особи проти
позову заперечив, просив залишити в силі
рішення  Новокропивницької
сільської ради  НОМЕР_1 від 27.11.2004 р.
та рішення  НОМЕР_2 від 21.01.2005 р.

Повний текст постанови виготовлений
, підписаний  та оголошений 17.01.2007
року.

Розглянувши та оцінивши матеріали
справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази, які мають
значення для справи, суд встановив наступне:

Прокурор Львівської міжрайонної
природоохоронної прокуратури в інтересах держави в особі Державного управління
екології та природних ресурсів у Львівській області звернувся до господарського
суду Львівської області із позовною заявою про визнання незаконними та такими,
що підлягають скасуванню рішення сесії Новокропивницької сільської ради
Львівської області 4-го демократичного скликання НОМЕР_1 від 27.11.2004р., яким
погоджено місце розташування земельної ділянки для будівництва відпочинкового
комплексу та рішення сесії Новокропивницької сільської ради Львівської області
4-го демократичного скликання НОМЕР_2 від 21.01.2005р., яким затверджено
висновок “Про погодження проекту відведення земельної  ділянки і надання згоди на передачу її в
оренду підприємцю ОСОБА_1” загальною площею 0,35 га, запланованої під
будівництво відпочинкового комплексу (колиби) на території Новокропивницької
сільської ради.

Свої позовні вимоги обґрунтовує
тим, що земельна ділянка, яка передається в оренду підприємцю ОСОБА_1
відноситься до лісового фонду Східницького лісництва Дрогобицького держлісгоспу
(лісовий заповідник місцевого значення), і за висновком від 19.09.2004р.
НОМЕР_5 ДЛГО “Львівліс” не заперечувало проти вилучення ділянки площею 0,35 га
та надання її в установленому порядку Новокропивницькій сільській раді
Дрогобицького району при умові повної компенсації збитків та втрат
лісогосподарського виробництва у відповідності до чинного законодавства.

Зазначена ділянка розташована в
кварталі 7, виділ 7, Східницького лісництва Дрогобицького держлісгоспу, група
лісів -1 і 2 округів санітарно-оздоровчих територій.

Однак, як зазначає позивач, в
порушення вимог ст. ст. 20, 21 Земельного кодексу України, які передбачають
встановлення та зміну цільового призначення земель та наслідки порушення
порядку встановлення та зміни цільового призначення земель, передача та зміна
цільового призначення даної земельної ділянки не відбулася і земля на даний час
продовжує відноситися до лісового фонду Східницького лісництва Дрогобицького
держлісгоспу, збитки та втрати лісогосподарського виробництва у відповідності
до чинного законодавства не сплачені.

Крім цього, рішення за №НОМЕР_1,
НОМЕР_2 сесії Новокропивницької сільської ради Львівської області суперечать
чинному земельному законодавству з огляду на те, що вищезазначена земельна
ділянка знаходиться на землях
Новокропивницької сільської ради за межами с. Новий Кропивник, але в
межах курорту Східниця, в межах першої зони санітарної охорони свердловин і
джерел “Нафтуся” та лісового заповідника місцевого значення.

Рішенням Новокропивницької
сільської ради Дрогобицького району Львівської області “Про затвердження
висновку “Про погодження місця розташування земельної ділянки для будівництва
відпочинкового комплексу” НОМЕР_1 від 27.11.2004р. затверджено висновок від 27.11.2004р.
V-2 “Про погодження місця розташування земельної ділянки для будівництва
відпочинкового комплексу підприємця ОСОБА_1”

Рішенням Новокропивницької
сільської ради Дрогобицького району Львівської області “Про затвердження
висновку “Про погодження проекту відведення земельної ділянки і надання згоди
на передачу її в оренду  підприємцю
ОСОБА_1” від 21.01.2005р. НОМЕР_2 затверджено висновок від 21.01.2005р. НОМЕР_6
“Про погодження проекту відведення земельної ділянки і надання згоди на
передачу її в оренду  підприємцю
ОСОБА_1”

Прокурором Львівської міжрайонної
природоохоронної прокуратури внесено протести НОМЕР_7 від 17.05.2005р. на
рішення Новокропивницької сільської ради Дрогобицького району Львівської
області “Про затвердження висновку “Про погодження місця розташування земельної
ділянки для будівництва відпочинкового комплексу” НОМЕР_1 від 27.11.2004р. та
на рішення Новокропивницької сільської ради Дрогобицького району Львівської
області “Про затвердження висновку “Про погодження проекту відведення земельної
ділянки і надання згоди на передачу її в оренду
підприємцю ОСОБА_1” від 21.01.2005р. НОМЕР_2, де вимагав вищезазначені
рішення скасувати з огляду на те, що земельна ділянка, яка передається в оренду
підприємцю ОСОБА_1 відноситься до лісового фонду Східницького лісництва
Дрогобицького держлісгоспу і як вбачається із висновку від 19.09.2004р. НОМЕР_5
Державного лісогосподарського об'єднання “Львівліс” не заперечує проти
вилучення спірної земельної ділянки та надання в установленому порядку Новокропивницькій
сільській раді Дрогобицького району за умови повної компенсації збитків та
втрат лісогосподарського виробництва у відповідності до чинного законодавства,
однак, в порушення вимог ст. ст. 20-21 Земельного кодексу України, які
передбачають встановлення та зміну цільового призначення земель та наслідки
порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель, передача
та зміна цільового призначення спірної земельної ділянки не відбулася і земля
на даний час продовжує відноситися до лісового фонду Східницького лісництва
Дрогобицького держлісгоспу; збитки та втрати лісогосподарського виробництва у
відповідності до чинного законодавства не компенсовувались.

Рішеннями Новокропивницької
сільської ради Дрогобицького району Львівської області від 31.05.2005р. НОМЕР_8
“Про розгляд протесту прокурора Львівської міжрайонної природоохоронної
прокуратури від 17.05.2005р. НОМЕР_7 на рішення Новокропивницької сільської
ради Дрогобицького району Львівської області НОМЕР_2 від 21.01.2005р. про
затвердження висновку від 21.01.2005р. “Про погодження проекту відведення
земельної ділянки і надання згоди на передачу її в оренду  підприємцю ОСОБА_1” та  НОМЕР_9 від 31.05.2005р. “Про розгляд
протесту прокурора Львівської міжрайонної природоохоронної прокуратури від
17.05.2005р. НОМЕР_7 на рішення Новокропивницької сільської ради Дрогобицького
району Львівської області “Про затвердження висновку “Про погодження місця
розташування земельної ділянки для будівництва відпочинкового комплексу”
НОМЕР_1 від 27.11.2004р. протести прокурора відхилено, виходячи з того, що в
даному випадку відбувається не викуп спірної земельної ділянки, а передача її в
оренду і в даний час не завершена передбачена законодавством процедура
заключення договору оренди спірної земельної ділянки, а тому не сплачені втрати
лісового виробництва; зазначена земельна ділянка не передана в установленому
порядку підприємцю ОСОБА_1 не з вини Новокропивницької сільської ради, а з
причин не подачі Дрогобицьким держлісгоспом та відділом земельних ресурсів Дрогобицького
району інформації щодо втрат лісового виробництва, до компетенції яких
відноситься зокрема кошторисів відповідних втрат.

При
прийнятті  постанови, суд  виходив
із  наступного :

Згідно з частиною четвертою статті
13 Основного Закону України  держава
забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання,
соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед
законом.

Кожний громадянин має право
користуватися природними об'єктами права власності народу відповідно до закону
(частина друга статті 13 Конституції України . До таких об'єктів належать,
зокрема, земельні ділянки. Згідно з частиною третьою статті 41 Конституції
України  громадяни для задоволення своїх
потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності
відповідно до закону.

Земельні відносини в Україні
регулюються Земельним кодексом України від 25.10.2001 р. N 12768-III, яким
встановлено, що до розмежування земель державної і комунальної власності
повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель,
переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські
ради, а за межами населених пунктів -відповідні органи виконавчої влади.

Громадяни та юридичні особи
набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень (ст. 116 Земельного
кодексу України.

Відповідно до ст. 144 Конституції
України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених
законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній
території. При цьому такі рішення з мотивів їх невідповідності Конституції чи
законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним
зверненням до суду.

Разом з тим, визнання незаконним
правового акта органу місцевого самоврядування, як визначено ст. 21 Цивільного
кодексу України, здійснюється судом.

Право на оренду земельної ділянки
виникає після укладення договору оренди і його держреєстрації. Закон України
“Про оренду землі” визначає оренду землі як засноване на договорі строкове
платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для
проведення підприємницької та інших видів діяльності (стаття 1).

При цьому приступати до
використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості),
одержання документа, що посвідчує право на неї, та держреєстрації
забороняється.

Судовий  захист
прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки  відповідно до ст. 16 ЦК України, ст. 50
Закону  України “Про власність” та ч.3
ст. 152 ЗК України здійснюється   шляхом:
визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення
прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку
порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів
виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних
збитків; застосування інших передбачених законом способів.  Зокрема судовий захист прав громадян та
юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом розгляду справ  за позовами про усунення перешкод в
користуванні земельними ділянками.

Стаття 17 КАС України встанволює
категорію спорів, на які поширюється компетенція адміністративних судів,
зокрема компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Частиною другою ст. 19 Конституції
України передбачено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підставами для визнання акта
недійсним  є  невідповідність його  вимогам
чинного законодавства  та/або  визначеній
законом компетенції  органу,  який
видав  цей  акт і порушення процедури його прийняття.
Обов'язковою  умовою визнання  акта
недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного  акта
прав   та   охоронюваних   законом
інтересів підприємства  чи   організації
-  позивача  у
справі.

Судом  також
зазначається, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від
25.12.2002 N 1958 “Про утворення Державної інспекції з контролю за
використанням і охороною земель” створено Державну інспекцію з контролю за
використанням і охороною земель.

Держземінспекція, згідно з наданими
їй повноваженнями, здійснює функції державного контролю за використанням і
охороною земель, які визначені Законом України “Про державний контроль за
використанням та охороною земель” від 19.06.2003 N 963-IV.

Частиною першою статті 9
зазначеного Закону визначено, що державний контроль за використанням та
охороною земель у системі центрального органу виконавчої влади з питань
земельних ресурсів здійснює Державна інспекція з контролю за використанням та
охороною земель і її територіальні органи.

Статус, завдання та повноваження
Держземінспекції визначені в Положенні про Державну інспекцію з контролю за
використанням і охороною земель (далі -Положення), яке затверджене вищезгаданою
постановою Кабінету Міністрів України.

Відповідно до пункту 1
Положення  Державна інспекція з контролю
за використанням і охороною земель є урядовим органом державного управління,
який діє у складі Держкомзему і йому підпорядковується.

Основними її завданнями, згідно з
пунктом 3 Положення є: участь у межах своєї компетенції в реалізації державної
політики у сфері земельних відносин, організація та здійснення державного
контролю за використанням і охороною земель, узагальнення практики застосування
законодавства з питань, що належать до її компетенції, розроблення пропозицій
щодо його вдосконалення.

Згідно п.4 Положення
Держземінспекція відповідно до покладених на неї завдань організує і здійснює
державний контроль за дотриманням органами державної влади, органами
місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно
від форми власності, громадянами України, іноземцями, особами без громадянства,
а також іноземними юридичними особами земельного законодавства; дотриманням
встановленого порядку набуття і реалізації права на землю, в тому числі на
землі водного і лісового фонду; використанням земельних ділянок відповідно до
цільового призначення; дотриманням законодавства у процесі укладання
цивільно-правових угод, надання у користування, передачі у власність, вилучення
(викупу) земельних ділянок; дотриманням порядку відшкодування втрат
сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва; вживає в межах своєї
компетенції заходів до усунення порушень земельного законодавства, в тому числі
щодо повернення самовільно зайнятих земельних ділянок їх власникам або
користувачам; вносить в установленому порядку до органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування клопотання щодо приведення у відповідність із
законодавством прийнятих ними рішень з питань регулювання земельних відносин,
використання та охорони земель;

Прокурор у даній справі визначив
позивачем Державне управління екології та природних ресурсів у Львівській
області як спеціально уповноважений орган державного управління у галузі
охорони навколишнього природного середовища та використання природних ресурсів.

Згідно із статтею 20 Закону України
“Про охорону навколишнього природного середовища” спеціально уповноваженим
органам державного управління у галузі охорони навколишнього природного
середовища та використання природних ресурсів надано право звертатися до
господарського суду з позовами про відшкодування збитків і втрат, заподіяних в
результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного
середовища. До компетенції спеціально уповноваженого центрального органу
виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів і його органів на
місцях належать, зокрема, державний контроль за використанням і охороною
земель, надр, поверхневих і підземних вод, атмосферного повітря, лісів та іншої
рослинності, тваринного світу, морського середовища та природних ресурсів
територіальних вод, континентального шельфу і виключної (морської) економічної
зони республіки, а також за додержанням норм екологічної безпеки; подання
позовів про відшкодування збитків і втрат, заподіяних в результаті порушення
законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Однак, як  вбачається вище, до компетенції Державного
управління екології та природних ресурсів у Львівській області не віднесено
питання подання позовів про визнання недійсним рішень органів місцевого
самоврядування з земельних питань з мотивів невідповідності їх вимогам закону.
Такими органами можуть бути зокрема самі органи місцевого самоврядування та, як
встановлено вище, Державні інспекції з контролю за використанням і охороною
земель.

При цьому відсутні докази
використання відповідачем такої земельної ділянки, в результаті якої порушені
вказані вище норми, оскільки земельна ділянка на момент розгляду справи в
оренду ПП ОСОБА_1 не надана.

За таких обставин господарський суд
дійшов висновку, що право позивача оспорюваними рішеннями жодним чином не
порушено.

З огляду на викладене в задоволенні
позову слід відмовити.

Керуючись    ст.ст.13, 41, 144 Конституції України, ст.
20 Закону   України  “Про охорону навколишнього природного
середовища” , ст.ст. 50, 152 Закону України “Про власність” , ст. ст. 16, 21 ЦК
України, ст.ст. 17, 48,69,71,122-124,138-140,151-154,162,163, п.6 розділу VІІ
Прикінцевих та перехідних положень
Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог про
визнання нечинним рішення сесії
Новокропивницької сільської ради Львівської області 4 демократичного
скликання НОМЕР_1 від 27.11.2004 р., яким погоджено місце розташування
земельної ділянки для будівництва відпочинкового комплексу та рішення сесії
Новокропивницької сільської ради Львівської області  4 демократичного скликання НОМЕР_2 від
21.01.2005 р.. яким затверджено висновок “Про погодження проекту відведення
земельної ділянки і надання згоди на передачу її в оренду підприємцю ОСОБА_1”
загальною площею 0,35 га. Запланованої під будівництво відпочинкового комплексу
(колиби) на території Новокропивницької сільської ради відмовити.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого
Главою І “Апеляційне провадження”
Розділу IV Кодексу
адміністративного  судочинства   України. Заява про апеляційне оскарження
постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її
проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається
протягом двадцяти  днів  після подання заяви на апеляційне оскарження.

Суддя