ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06.06.07 р.                                                                               Справа № 16/63

Суддя господарського суду Донецької області Манжур В.В.

При секретарі      Москаленко  О.О. ,  розглянувши  матеріали  справи

за позовом  Відкритого акціонерного товариства “Донецькобленерго” м. Горлівка, Донецькі електричні мережі м. Донецьк

до відповідача Житлово-будівельний кооператив “МИР-106” м. Донецьк

про стягнення  3 976 грн. 45 коп.

За участю:

Представників сторін :

від позивача:            Калитвянская С.О. по дор.

від  відповідача :              Куйда В.Ф.  гол правління

В С Т А Н О В И В:  в  судовому  засіданні  було  оголошено  перерву  згідно ст. 77  ПК  України   до  06.06.2007р.

Ухвалою  господарського суду Донецької  області 15.03.2007р. порушено  провадження  по  справі за  позовом Відкритого акціонерного товариства “Донецькобленерго” м. Горлівка, Донецькі електричні мережі м. Донецьк до Житлово-будівельний кооператив “МИР-106” м. Донецьк   про стягнення 3976 грн. 45 коп.  , з  яких :  3 452 грн. 48  коп. -     боргу  за  активну  електроенергію   , 415 грн.    68  коп. -    індексу інфляції  ,  108  грн.   29  коп. -  3  % річних   .

Представників   сторін    було ознайомлено з правами та обов’язками у відповідності із ст.22 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні не  було  надано клопотання про   фіксацію  судового процесу  технічними засобами,  з  приводу  чого  фіксація  процесу  не  була  здійснена.  . Крім цього, роз’яснено  вимоги ст.811 Господарського процесуального кодексу України, тому складено протокол, який  долучено до матеріалів справи.

У відповідності до п.п.2, 3, 4 частини ст.129 Конституції України, основними засадами  судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення  доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні  перед судом їх переконливості.

Згідно ст.42 Господарського процесуального кодексу України - правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України - судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Ст.33 Господарського процесуального кодексу України зазначає - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В обгрунтування  своїх  вимог  позивач посилається  на не виконання відповідачем умов договору    №      1305  від 19.06.1992  р.  на     користування  електричною  енергією, з  приводу  чого  утворилась  заборгованість   та  яку  нараховані      3 %  річних та  індекс  інфляції     .

Представник відповідача   позовні  вимоги  не   визнає    , але  письмовий  відзив  щодо заявлених  вимог  не  представив   .

Вислухавши у судовому засіданні представників сторін , дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, судом  встановлено наступне:

19.06.1992р. між  Відкритим   акціонерним  товариством  “Донецькобленерго”                м. Горлівка в особі Донецьких  електричних мереж  м. Донецьк    Житлово-будівельний кооператив “МИР-106” м. Донецьк      був  укладений   договір  №    1305 .

Дослідивши наданий позивачем Договір, суд дійшов висновку, що укладений між сторонами договір за своїм змістом та своєю правовою природою є договором енергопостачання, який підпадає під правове регулювання норм статті 714 ЦК України та статей 275-277 ГК України.

Договір укладено з боку постачальника структурною одиницею Приазовськими  електричними мережами (діла –Мережа), директор якої наділений правом укладати угоди від імені Товариства згідно довіреності  та згідно Положення про Мережу.

Таким чином, в силу статті 714 ЦК України, статті 275 ГК України та розділів 1-2 Договору, Мережа зобов’язалася передати електроенергію Фірмі, а Фірма зобов’язалася оплатити електроенергію згідно додатків до Договору.

Сторони  обумовили   , що  при   виконанні  умов зазначеного  вище   договору   , а  також  при  вирішенні     всіх  питань  , що  їм   не  передбачені   , сторони  зобов`язуються   керуватися    чинним  законодавством   України , в  тому  числі  і  Правилами   користування  електричної  енергії  .

Таким  чином  ,  взаємовідносини   між  сторонами   у  сфері  постачання  та  споживання  електроенергії   регулюються  Законом  України “Про  електроенергетику”  , Правилами  користування  електричної  енергії , зареєстрованих  в  Мінюсті  за  № 903/7191.

Згідно  зі  ст. 26  Закону  України   “ Про  електроенергетику”  споживач  зобов`язаний   додержуватися  вимог   нормативно- технічних  документів та  договору   про  постачання   елктроенернгії  . Також ,   він  несе  відповідальність   за  порушення  умов  договору   з  енергопостачальником    згідно    Правил  .

Ст. 27  Закону  України  “ Про  електроенергетику” встановлює  , що   порушення   в  електроенергетиці  тягне   за  собою    передбачену   законодавством  України   цивільну , адміністративну   та  кримінальну  відповідальність  .

Згідно   ч.2 п.1.1 Правил   вони  є  обов`язковими   для  споживачів  , замовників , а  також   підприємств  , установ  і  організацій   , які  здійснюють    виробництво  , передачу   та  постачання  електроенергії  .

В  виконання  вимог  договору  позивач   виставив  на  адресу  відповідача  рахунки  на  оплату   за  активну   електричну  енергію   №  1305    за  вересень    2005  року    на суму    1825  грн.    98  коп.    , за  жовтень 2005 року  на  суму   1825 грн. 98 коп.,   за  листопад  2005  року       на  суму  1 502 грн. 12  коп.   , а  всього  було   виставлено  рахунків  на  суму    5 154 грн. 08  коп.

Представник  позивача   в  позові стверджував  , що  на  момент  його подачі  до  суду  утворився  борг у  сумі       3 452 грн. 58  коп.    з-за  часткових  проплат .

Також , ним  було  надано      пояснення   по  нарахуванню сум  за  спожиту  електроенергію , згідно  яких     він  стверджував   , що   у  відповідності   з  Правилами    користування    електроенергії     в  редакції    постанови    НКРЕ  України    від 22.08.2005р.  №  928    ( п.7.25)   розрахунок за  серпень 2005  року    був  зроблений    по  середньосуточому    споживанню   , то б то  1 340 кВтч (  спожита  електроенергія   за  період   з 09.06.2005р. по   08.07.2005р.   ) / 30днів    (  з 30.06.2005р. по   08.07.2005р.)   х 31  день   = 1385 кВт ч  . В  зв`язку  з передплатою    за  спожиту  електроенергію    станом  на    01.09.2005року    була  кредиторська  заборгованість   в  розмірі  “ –188 грн.   49  коп .”, яка  була врахована   . В   зв`язку  з    ненаданням     показників   лічильника    зі  сторони відповідача    з  вересня  2005 року    розрахунок  здійснювався  по  потужності   ( п.7.25 ППЕЕв  редакції   постанови    НКРЕ України  від 22.08.2005р.   № 928).

Представник  відповідача    проти  нарахування    по  потужності  заперечує , стверджує , що    у  нього в  наявності  є  показники  лічільника   , але  в  судове засідання    він  їх не  представив   .

Зі  сторони  позивача    в  докази  своїх  стверджень  був  наданий    лист  голови  правління    ЖСК  “  МИР”   В.Ф.  Куца  за    № 38/10    від   26.10.2005р.,  в  якому  останній повідомляв    керівництво позивача,    що   в зв`язку  з тим    , що  керівник  підприємства  знаходився и на  лікуванні    показники  електролічильників    не  були  своєчасно  надані   до  ЖСК  МИР” ,  розрахунки  були  здійснені   по  потужності  за    вересень , жовтень , листопад 2005 року .

То б то  з  огляду  на  зазначене  , суд    не  прийняв    ствердження  відповідача  про  його  несвідомість  щодо   розрахунків  по  потужності   .

Розрахунки  , надані  позивачем  в  докази  своїх вимог   ,  є  вірними  та  такими , що  підтверджені  матеріалами  справи   , на  підставі  чого  позовні    вимоги в  частині  стягнення  суми  заборгованості  за активну  електроенергію   в  розмері   3 452  грн.   48  коп.  є   обгрунтовними та  такими , що  підлягають  задоволенню .

Відповідач не представив суду доказів перерахування боргу у сумі  3 452  грн.   48  коп.  , в зв’язку з чим господарський суд робить висновок, що борг не погашений до теперішнього часу.

Зі  сторони  позивача  до матеріалів  справи  був  наданий  розрахунок   3 %  річних  в  розмері    158 грн. 15  коп.  та  індексу  інфляції в  розмері  543 грн. 24  коп.,  який  суд не  прийняв  до уваги  , оскільки   позивачем  до  розрахунку  не  було  надано  клопотання  або  заяви    про  уточнення  позовних вимог в  порядку ст. 22 ГПК  України .

Представник  позивача  наполягає в  судовому  засідання  на  задоволенні  первісних  позовних  вимог  , згідно яких    він    в  порядку  ст. 625  ЦК  України  просить  стягнути  з  відповідача      3 %  річних   в  розмірі        415  грн. 68      коп.,  та    індекс інфляції  в  розмірі      108   грн. 29  коп.

Відповідно до ст.625 ЦК України, ст.214 ЦК УРСР боржник, що прострочив виконання грошового зобов’язання  на  вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних  від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зазначений  розрахунок    є   обґрунтованим  та  таким  що  підлягає  задоволенню  .

Відповідно до ст.526  ЦК України зобов`язання   повинні  виконуватися  належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач   суму  основного  боргу   та  штрафних    санкцій   не  оспорив .

Відповідно до статті 49 ГПК України, державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються судом на відповідача   по  справі  .

Позовні  вимоги  обгрунтовані  та  підлягають    задоволенню  .

На підставі ст., 526, 625   ЦК України, ст.ст. 275-277 ГК України, п.п.4.10, 4.11, 7.31-7.33, 11.2 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.96 року № 28, п.5 Методики обчислення обсягу електричної енергії, недоврахованої унаслідок порушення споживачем-юридичною особою Правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 05.12.01 року № 1197, керуючись ст.ст.22, 33, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позовні  вимоги   Відкритого акціонерного товариства “Донецькобленерго” м. Горлівка в особі Донецьких    електричних  мереж   м. Донецьк  до Житлово-будівельний кооператив “МИР-106” м. Донецьк   про стягнення 3976 грн. 45 коп.  , з  яких :  3 452 грн. 48  коп. -     боргу  за  активну  електроенергію   , 415 грн.    68  коп. -    індексу інфляції  ,  108  грн.   29  коп. -  3  % річних   ,   задовольнити   повністю .

Стягнути    з  Житлово-будівельний кооператив “МИР-106” м. Донецьк  на  користь Відкритого акціонерного товариства “Донецькобленерго” м. Горлівка в особі Донецьких    електричних  мереж   м. Донецьк   -   3 452 грн. 48  коп. -     боргу  за  активну  електроенергію   , 415 грн.    68  коп. -    індексу інфляції  ,  108  грн.   29  коп. -  3  % річних     102  грн. – витрати по сплаті державного мита, 118 грн. – витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набуття рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття (підписання).

Рішення  підписане  06.06.2007р.

Суддя

Надруковано 3 примірника :

1 прим- Господарському суду Донецької  області

1прим- Позивачу

1прим- Відповідачу

Виконавець-  Подолян  О.О.