ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2007 р.
№ 2-15/9061-2004

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого судді
Кривди Д.С. –(доповідача у справі),

суддів :
Жаботиної Г.В.,
Уліцького А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні  касаційну скаргу
Підприємства “АОММ-Компані”

на постанову
Севастопольського апеляційного господарського суду від 21.02.2007

у справі
№2-15/9061-2006(2-15/9061-2004) господарського суду Автономної Республіки Крим

за позовом
Підприємства “АОММ-Компані”

до
Кримської регіональної митниці

про
усунення перешкод в користуванні,

за участю представників сторін від:

позивача:  не з’явились

відповідача:  не з’явились

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 22.06.2004р. (суддя Дадінська Т.В.) позов задоволено.

Додатковим рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 18.12.2006р. (суддя Іщенко І.А.), прийнятим на підставі ст.88 ГПК України, стягнуто з Кримської регіональної митниці на користь Підприємства “АОММ-Компані” 85грн. державного мита та 118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Рішення обґрунтовано тим, що при прийнятті судового рішення від 22.06.2004р.  не вирішено питання про розподіл судових витрат. З посиланням на ст.49 ГПК України судові витрати покладено на відповідача.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 21.02.2007р. (судді Лисенко В.А. –головуючий, Голик В.С., Прокопанич Г.К.) додаткове рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 18.12.2006р. у справі №2-15/9061-2006(2-15/9061-2004) скасовано, прийнято нове рішення, судові витрати покладено на позивача.

В касаційній скарзі позивач просить постанову апеляційного господарського суду від 21.02.2007р. скасувати, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, а додаткове рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 18.12.2006р. залишити без змін.

Відповідач у відзиві на касаційну скаргу просить у задоволенні касаційної скарги відмовити.

Учасники процесу в судове засідання не з’явилися, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлені заздалегідь належним чином. Оскільки явка представників сторін обов’язковою не визнавалася, додаткові документи від сторін не витребовувались, з врахуванням особливостей розгляду скарги судом касаційної інстанції, передбачених ст. 1117 ГПК України, колегія суддів вважає, що неявка представників сторін не перешкоджає розгляду справи за наявними матеріалами відповідно до ст. 75, 1115 ГПК України.

Колегія суддів, перевіривши правильність застосування судом норм процесуального права, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 22.06.2004р. позов задоволено; зобов’язано Кримську регіональну митницю усунути перешкоди в користуванні  майном та зобов’язано повернути Підприємству “АОММ-Компані” автомобіль “Volvo” та напівпричіп бортовий тентований “Vibersti”. При вирішенні спору по суті не було вирішено питання про розподіл судових витрат на підставі ст.49 ГПК України

Згідно ст.88 ГПК України господарський  суд  має  право  за заявою сторони, прокурора, який брав участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою прийняти додаткове рішення, ухвалу, якщо, зокрема, не вирішено питання про розподіл господарських витрат або про повернення державного мита з бюджету.

Вирішуючи питання процедури розгляду заяв про прийняття додаткового рішення, господарський суд повинен виходити з того, в якому порядку розглядалась справа.

Апеляційний господарський суд встановив, що при розгляді заяви про прийняття додаткового рішення суд першої інстанції не дотримався вимог щодо процедури  розгляду заяви. Зокрема, місцевий господарський суд не повідомив відповідача про час та місце слухання справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про порушення місцевим господарським судом норм процесуального права.

Апеляційний господарський суд, приймаючи нове рішення і покладаючи судові  витрати на позивача, виходив з того, що спір виник внаслідок неправильних дій позивача, який замість того, щоб отримати майно на підставі листа Кримської регіональної митниці №05,3-03/1467 від 15.06.2004р. безпосередньо звернувся до суду.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції не дав належної оцінки тим обставинам, що докази направлення позивачу вищезазначеного  листа №05,3-03/1467 від 15.06.2004р. відсутні, про що вказано в рішенні господарського суду Автономної Республіки Крим від 22.06.2004р.

Таким чином, висновок апеляційного господарського суду про те, що спір виник внаслідок неправильних дій позивача, зроблено без об’єктивного, повного та всебічного дослідження обставин, які мають значення для прийняття рішення, що є порушенням  ст.43 ГПК України.

За таких обставин, оскаржену постанову господарського суду апеляційної інстанції не можна визнати законною і обґрунтованою, у зв'язку з чим вона підлягає скасуванню, а справа - передачі на розгляд до Севастопольського апеляційного господарського суду.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11112 Господарського  процесуального кодексу України,  Вищий  господарський  суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу задовольнити частково.

Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 21.02.2007 року у справі №2-15/9061-2006(2-15/9061-2004) скасувати. Справу направити до Севастопольського апеляційного господарському суду для здійснення розгляду по суті.

Головуючий  суддя                                                                 Д.Кривда

Судді                                                                                     Г.Жаботина

А.Уліцький