ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

10.05.07р.

Справа № А38/220-07

За позовом:                    Закритого акціонерного товариства " Дніпро Каолін" смт.Просяна, Покровський р-н, Дніпропетровська обл.

до відповідача:          Покровської Міжрайонної державної податкової інспекції Дніпропетровської області

про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень

Суддя Бишевська Н. А.

Секретар судового засідання Парфьонов Д.О.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача: Іващенко В.В., дор. б/№

від відповідача:  Колісник І.В., дор. № 34/8 від 10.01.07 р.

СУТЬ СПОРУ:

Закрите акціонерне товариство "Акціонерне товариство Дніпро Каолін"  (далі –ЗАТ  "АТ Дніпро Каолін", Підприємство) звернулось з позовом  до суду, в якому просить:

- визнати недійсним  податкове повідомлення-рішення Покровської Міжрайонної державної податкової інспекції Дніпропетровської області (далі –МДПІ) № /0 від 16.02.2007 р. про зменшення ЗАТ  "АТ Дніпро Каолін" суми бюджетного відшкодування з ПДВ за звітний період –грудень 2006 р. в сумі  159 475,35 грн., як непідтвердженої на підставі акту №26/15 документальної невиїзної (камеральної) перевірки ЗАТ  "АТ Дніпро Каолін" з питання достовірності нарахування бюджетного відшкодування ПДВ в грудні 2006 року від 15.02.2006 р.

- визнати недійсним  податкове повідомлення-рішення Покровської Міжрайонної державної податкової інспекції Дніпропетровської області № /1 від 12.03.2007 р. про зменшення ЗАТ  "АТ Дніпро Каолін" суми бюджетного відшкодування з ПДВ за звітний період –грудень 2006 р. в сумі  159 475,35 грн., яке видано за результатами розгляду скарги.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неправомірний висновок  МДПІ щодо відсутності у підприємства права на застосування нульової ставки в оподаткуванні податком на додану вартість у зв’язку з експортом продукції на тій підставі, що зовнішньоекономічними контрактами передбачені  постачання на умовах DAF, СРТ, СІF, які не дають можливості стверджувати, що продукція була експортована позивачем за межі митного кордону, як цього вимагає п.6.2 ст. 6 Закону України "Про податок на додану вартість".

Відповідач проти позову заперечує, зазначає, що позивачем  не підтверджено суму заявленого  до відшкодування з бюджету у грудні 2006 року податку на додану вартість в розмірі 159 475,35 грн. з огляду на те, що  продукція, яка відвантажується на умовах поставки DAF, СРТ, СІF, фактично вивезена за межі митного кордону України нерезидентом, який не є платником податку на додану вартість. Даний факт не дає підстав позивачу для застосування нульової ставки оподаткування ПДВ  за експортними операціями.

В судовому засіданні за згодою позивача та відповідача оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача,  господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

За результатами проведеної документальної невиїзної (камеральної) перевірки достовірності нарахування ЗАТ  "АТ Дніпро Каолін" бюджетного відшкодування ПДВ  Покровською МДПІ   складений акт  № 26/15 від 15.02.2007 р.

В акті перевірки зазначено, що:

Причиною виникнення від'ємного значення ПДВ у листопаді 2006 року та заявлення такої суми податку до відшкодування з бюджету у грудні 2006 року є застосування підприємством нульової ставки оподаткування при здійсненні експортних операцій на підставі п.6.2 ст.6 "Про податок на додану вартість".

Для перевірки позивачем надані оригінали належним чином оформлених вантажних митних декларацій. Під час перевірки встановлено, що в листопаді  2006 року Підприємство здійснювало відвантаження каоліну на експорт на умовах поставки, визначених Офіційними правилами тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (редакція 2000 року), таких, як DAF (поставка до кордону) та DDU (поставка без сплати мита), СРТ (фрахт/перевезення оплачено до…"), СІF (вартість, страхування на фрахт). Обсяг експортних операцій у листопаді 2006 року за даними митних декларацій склав 2 622 491,07 грн.

Зазначені умови означають, що продавець (підприємство-експортер) виконав свої обов’язки щодо поставки товару до перетину товаром митного кордону, у зв’язку з чим продукція, яка була відвантажена на умовах поставки DAF експортувалась за межі митної території України не підприємством ЗАТ AT "Дніпро-Каолін", а нерезидентами - не платниками податку.

Так, МДПІ зроблений висновок, що оскільки в загальному обсязі поставки товарів (робіт, послуг) за листопад 2006 р. експортні операції, що оподатковуються за нульовою ставкою при умовах DAF, СРТ, СІF  складають 61,0 %, то за результатами проведеної перевірки бюджетне відшкодування, заявлене Підприємством в декларації з ПДВ за грудень 2006 року не підтверджується в сумі 159 475,35 грн., тому  ЗАТ  "АТ Дніпро Каолін" не має права на його відшкодування.

На підставі акту перевірки № 26/15 від 15.02.2007 р. МДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення  № /0 від 16.02.2007 р. про зменшення ЗАТ  "АТ Дніпро Каолін" суми бюджетного відшкодування з ПДВ за звітний період – грудень 2006 р. в сумі  159475,35 грн.

За результатами процедури адміністративного оскарження (застосованої позивачем згідно п.п.5.2.2. п.5.2. ст.5 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань  платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”) скарга Підприємства задоволена не була, а МДПІ  винесено податкове повідомлення-рішення № /1 від 12.03.2007 р. з визначенням вищевказаної суми бюджетного відшкодування.

Суд вважає, що позовні вимоги підприємства є такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав:

Позивачем подана податкова декларація з податку на додану вартість за грудень 2006 року (а. с.25), в якій різниця між сумою податкового зобов'язання і податкового кредиту поточного звітного періоду (грудня) з податку на додану вартість має від'ємне значення –49 579 грн., яке зараховано до складу  податкового кредиту наступного податкового періоду –грудня 2006 року.

Згідно п.1.5 ст.1 Закону України "Про податок на додану вартість" звітний (податковий) період - період, за який платник податку зобов'язаний проводити розрахунок податку та сплачувати його до бюджету. Податковий період є один календарний місяць (п.п.7.8.1 п.7.8. ст.7 вказаного Закону).

В рядку 23 декларації позивачем зазначений залишок від'ємного значення попереднього звітного періоду, тобто листопада 2006 року, що включається до складу податкового кредиту грудня 2006 року, - 261 435 грн.

Сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню (рядок 25 декларації), визначена позивачем –261 435 грн.

До декларації доданий розрахунок суми бюджетного відшкодування (а. с.26), відповідно до рядка 3 якого позивачем зазначено суму податкового кредиту попереднього податкового періоду, фактично оплачену постачальникам в листопаді  2006 року, в розмірі 318 893 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, причиною виникнення від'ємного значення податку на додану вартість в листопаді 2006 року є застосування підприємством нульової ставки оподаткування при здійсненні експортних операцій.

В листопаді  2006 року позивач здійснював поставки на експорт продукції власного виробництва –каоліну на умовах, визначених відповідними договорами з нерезидентами –виробниками паперової продукції: ВАТ "Виборгська целюлоза" (Росія), ТОВ "Ілім Палп Ексім" (Росія), "ВАТ "Селенгінський ЦКК" (Росія), ТОВ "Маяк-Техноцел" (Росія) тощо  (копії договорів з додатками містяться в матеріалах  справи).

Поставка товару згідно контрактів передбачена за цінами на умовах DAF, СРТ, СІF, які встановлені міжнародними правилами тлумачення торгових термінів ІНКОТЕРМС 2000.

Право власності на товар переходить від продавця до покупця з моменту перетину товаром кордону України.

Фактична поставка товару позивачем нерезидентам підтверджена наявними в матеріалах справи копіями міжнародних залізничних накладних (СМГС), вантажних митних декларацій, в яких відправником (експортером) зазначене підприємство-позивач, одержувач –нерезидент (контрагент за зовнішньоекономічним контрактом), тобто договір міжнародного перевезення укладений безпосередньо позивачем на користь нерезидента.

Відповідно до відомостей на цих вантажних митних деклараціях, задекларовані в них товари вивезені за межі митної території України в повному обсязі, що засвідчено підписом відповідальної особи та гербовою печаткою митного органу із зазначенням дати фактичного  вивезення в листопаді  2006 року.

Згідно п.п.3.1.3.п.3.1 ст.3 Закону України "Про податок на додану вартість" об'єктом оподаткування є операції платників податку з вивезення  (пересилання) товарів за межі митної  території  України та надання послуг (виконання робіт) для їх споживання за межами митної території України.

Об'єкти оподаткування, що визначені статтею 3 цього Закону, за винятком операцій, звільнених від оподаткування, та операцій, до яких застосовується нульова ставка згідно з цим Законом, оподатковуються за ставкою 20 відсотків (пункт 6.1 статті 6 вказаного  Закону).

Відповідно до  ст.6 Закону України "Про податок на додану вартість" щодо операцій з продажу товарів, що були вивезені (експортовані) платником податку за межі митної території України, податок на додану вартість обчислюється за нульовою ставкою (п.п.6.2.1 п.6.2 ст.6 Закону).

При цьому товари вважаються вивезеними (експортованими) платником податку за межі митної території України в разі, якщо їх вивезення (експортування) засвідчене належно  оформленою  митною вантажною декларацією.

Вимоги щодо оформлення вантажної митної декларації врегульовані Положенням "Про вантажну митну декларацію", затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 574 від 09.06.97, а також Інструкцією про порядок заповнення вантажної митної декларації, затвердженої наказом  Державної митної служби України від 09.07.97 № 307.

Відповідно до встановленого порядку митне оформлення товарів, що експортуються з митної території України, проводиться митним органом, у якому перебуває на обліку суб’єкт зовнішньоекономічної діяльності. Під час митного оформлення товарів, що експортуються, митним органом оформлюються вантажні митні декларації на бланку відповідної форми. Після фактичного вивезення в повному обсязі товарів, задекларованих у вантажній митний декларації у режимі експорту, за межі митної території України митний орган, що здійснив митне оформлення експорту, одержує від митного органу у зоні діяльності якого здійснювалось вивезення товарів, повідомлення про фактичне вивезення товарів за межі митної території України.

Ні підставі підтвердження про фактичне вивезення товарів митним органом на п’ятому аркуші вантажної митної декларації вчиняється відповідний запис та зазначається дата фактичного вивезення. Цей запис засвідчується підписом відповідальної посадової особи й гербовою печаткою митного органу.

Такий напис, як зазначено також і в постанові Кабінету Міністрів України  від 01.03.03 №243  "Про вдосконалення механізму відшкодування бюджетної заборгованості з податку на додану вартість за операціями з експорту продукції", вчиняється митним органом, що здійснював митне оформлення експорту товарів,  виключно після одержання  з  митного органу,  розташованого  на  митному кордоні України, через який здійснювалося вивезення товарів, офіційного  повідомлення   про фактичне  вивезення  товарів  за  межі  митної території України у повному обсязі.

Таким чином, саме оригінал п’ятого основного аркушу ("Примірник для декларанта") вантажної митної декларації, що є її складовою частиною, оформлений митним органом під час здійснення митного оформлення експорту товарів, на якому вказаним митним органом за зверненням платника податку вчинений напис про фактичне вивезення експортованих товарів за межі митної території України, засвідчений підписом відповідальної посадової особи і гербовою печаткою митного органу, є доказом, якій підтверджує факт вивезення (експорт) товару платником податку за межі митної території України.

Як вбачається з наданих ВМД (копії яких  долучені до матеріалів справи), вони оформлені у відповідності з вимогами зазначених вище нормативних актів, що також не заперечується відповідачем, встановлено ним під час перевірки.

Таким чином, суд вважає, що позивач набув права на застосування нульової ставки при обчислені податку на додану вартість з зазначених вище експортних операцій.

Закон України "Про податок на додану вартість" не пов'язує обчислення податку на додану вартість за нульовою ставкою, а також можливість бюджетного відшкодування податку на додану вартість платнику податку з встановленими таким платником податку в зовнішньоекономічному контракті умовами поставки, передбаченими правилами ІНКОТЕРМС.

З огляду на зазначене, суд вважає, що позивачем, як експортером, власником товару, правомірно визначені податкові зобов'язання з податку на додану вартість по ставці 0% при оподаткуванні операцій з вивезення цього товару за межі митного кордону України відповідно до пп.6.2.1 п.6.2 ст.6 Закону України "Про податок на додану вартість", тому прийняття МДПІ  оскаржуваних податкових повідомлень-рішень є неправомірним.

Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.158-163 КАС України, розділом VІІ Прикінцевих та перехідних положень КАС України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний  позов задовольнити.

Визнати недійсним  податкове повідомлення-рішення Покровської Міжрайонної державної податкової інспекції Дніпропетровської області № /0 від 16.02.2007 р. про зменшення ЗАТ  "АТ Дніпро Каолін" суми бюджетного відшкодування з ПДВ за звітний період –грудень 2006 р. в сумі  159 475,35 грн., як непідтверджена на підставі акту №26/15 документальної невиїзної (камеральної) перевірки ЗАТ  "АТ Дніпро Каолін" з питання достовірності нарахування бюджетного відшкодування ПДВ в грудні 2006 року від 15.02.2006 р.

Визнати недійсним  податкове повідомлення-рішення Покровської Міжрайонної державної податкової інспекції Дніпропетровської області № /1 від 12.03.2007 р. про зменшення ЗАТ  "АТ Дніпро Каолін" суми бюджетного відшкодування з ПДВ за звітний період –грудень 2006 р. в сумі  159 475,35 грн., яке видано за результатами розгляду скарги.

Стягнути з державного бюджету на користь Закритого акціонерного товариства "Акціонерне товариство Дніпро Каолін", смт. Просяна, Покровського району, Дніпропетровської області 3,40 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                                                    Н.А.Бишевська

Дата виготовлення постанови 12.07.2006 р.