КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2007                                                                                           № 16/83

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Шипка  В.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -Мінченко В.М. – (дов. № 400/60 від 15.01.2007р.)

Процюк В.А. – (дов. № 400/844 від 16.05.2006р.)

від відповідача - Негруца Р.В. – (дов. № б/н від 15.05.2006р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Техномет"

на рішення Господарського суду м.Києва від 10.05.2007

у справі № 16/83

за позовом                               Державне підприємство "Київський державний завод "Буревісник"

до                                                   Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Техномет"

про                                                  стягнення 132036,43 грн.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство “Київський державний завод “Буревісник” звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково – виробниче підприємство “Техномет” про стягнення 126572,37 грн.

19.04.2007р. позивач подав заяву про збільшення позовних вимог в якій просив суд стягнути з відповідача 128528,14 грн. основного боргу та 8180,57 грн. пені.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 10.05.2007р. у справі № 16/83 позовні вимоги задоволені частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково – виробниче підприємство “Техномет” на користь Державного підприємства “Київський держаний завод “Буревісник” 128528,14 грн. основного боргу, 8180,57 грн. пені, 1367,08 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу.

В іншій частині провадження у справі припинено.

Відповідач, не погоджуючись з рішенням суду, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати повністю.

Представник апелянта в судовому засіданні апеляційної інстанції апеляційну скаргу підтримав та  просив її задовольнити.

Від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому він просить рішення залишити без змін.

Розглянувши доводи скарги, перевіривши матеріали справи та зібрані у ній докази, колегія апеляційного господарського суду встановила наступне.

Між Державним підприємством “Київський державний завод “Буревісник” (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Науково – виробниче підприємство “Техномет” (Орендар) був укладений договір оренди обладнання № 50-67 від 31.05.2006р. (далі -Договір), відповідно до умов якого, Орендодавець в порядку та на умовах, визначених цим Договором, зобов’язується передати Орендареві у тимчасове користування обладнання, яке визначене в Переліку (Додаток № 1 до цього Договору, що є його невід’ємною частиною), яке знаходиться на балансі Орендодавця (п. 1.1 Договору).

Відповідно до п.п. Д п. 3.2 Договору, відповідач зобов’язаний у встановлені Договором строки вносити плату за оренду.

Відповідно до п. 5.1. Договору, орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України і складає за базовий місяць розрахунку травень 2006р. - 25027,01 грн. (Додаток № 3).

Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції на поточний місяць і сплачується згідно виставлених рахунків на поточний рахунок орендодавця до 10 числа кожного місяця, наступного за звітним.

Згідно п. 5.2. Договору, несвоєчасно сплачені платежі стягуються з урахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення (включаючи день сплати).

За період з вересня 2006 р. по березень 2007р. позивачем було виставлено відповідачу рахунків на загальну суму 228410 грн. 21 коп.

Відповідачем було частково здійснено плату за оренду обладнання, всього сплачено 99882,07 грн. Отже, сума заборгованості становить 128528 грн. 14 коп.

Відповідно до ст. 525 ст. 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Доказів здійснення розрахунків на суму 128528 грн. 14 коп. відповідачем суду не надано.

Відповідно до ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов’язання за кожний день прострочення виконання.

Позивачем було проведено розрахунок штрафних санкцій (пені), які передбачені п. 5.2 Договору, в підтвердження цього позивачем було надано розгорнутий розрахунок штрафних санкцій та основного боргу за період з 10.10.2006р. по 13.04.2007р. сума пені складає 8180,57 грн.

Відповідачем належних доказів внесення орендної плати не надано.

Надані відповідачем накладні на відпуск продукції позивачу та рахунки -фактури, не є належними доказами у справі, оскільки не містять посилань на договір оренди обладнання № 50-67.

Посилання відповідача на борг позивача перед ним за поставлену продукцію колегією суддів не приймається, оскільки договором оренди № 50-67 від 31.05.2006р. передбачена тільки грошова форма розрахунків (п. 5 Договору) і не передбачена натуральна форма плати за оренду майна. Відповідач також не надав жодних належних та допустимих доказів про внесення в установленому порядку будь-яких змін у договір оренди щодо форми оплати.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 128528,14 грн. та пені в сумі 8180,57 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо припинення провадження  в частині позовних вимог про розірвання Договору на підставі п. 4 ст. 80 ГПК України, то колегія суддів  вважає, що місцевий суд дійшов вірного висновку, оскільки 28.04.2007р. позивач подав заяву в якій відмовився від позовної вимоги щодо розірвання Договору № 50-678 оренди обладнання від 31.05.2006р.

За таких обставин, колегія вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 10.05.2007р. по даній справі відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково – виробниче підприємство “Техномет” залишити без задоволення, рішення Господарського суду м. Києва у справі  № 16/83 від 10.05.2007р. залишити без змін.

Матеріали справи № 16/83 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді