КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2007                                                                                           № 37/91

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Отрюха  Б.В.

суддів:

За участю представників:

від позивача – Жемчугова М.В. – за дов.,

від відповідача 1 – представник не з’явився,

від відповідача 2 – представник не з’явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ТОВ "Українсько-Німецька будівельна компанія" та ТОВ "ІталІнвест"

на рішення Господарського суду м.Києва від 11.04.2007

у справі № 37/91

за позовом                               Приватне мале виробничо-комерційне підприємство "Ресурс"

до                                                   ТОВ "Українсько-Німецька будівельна компанія"

ТОВ "ІталІнвест"

про                                                  стягнення 1625,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва у справі №37/91 від 11.04.2007р. позов задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Італінвест», відповідача-2 у справі, на користь Приватного малого виробничо-комерційного підприємства «Ресурс», позивача у справі, 1625 грн. завданої шкоди, 102грн. витрат по сплаті держмита та 118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Українсько-німецька будівельна компанія», відповідач-1 у справі, та Товариство з обмеженою відповідальністю «Італінвест», відповідач-2 у справі, не погоджуються з прийнятим рішенням і оскаржують його в апеляційному порядку з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права. Обидві скарги є однаковими за текстом. В них відсутній перелік порушень судом норм матеріального та процесуального права та їх  обґрунтування.

Згідно ч.2 ст.101 Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги(подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого суду у повному обсязі і тому апеляційний суд незважаючи на відсутність переліку порушень при прийняті рішення перевіряє законність рішення виходячи з його повноти та відповідності вимогам чинного законодавства України.

В судове засідання представники відповідачів не з’явились з невідомих причин, хоча про дату та місце проведення судового засідання були належним чином повідомлені(поштові повідомлення в справі).

У справі достатньо матеріалів і суд вважає за можливе розглянути скаргу по суті.

Розглянувши апеляційну скаргу, матеріали справи та заслухавши представника позивача, колегія встановила наступне:

При виконані будівельних робіт за адресою м. Суми, Червона площа, буд. 5 був розкритий дах, що призвело до затоплення приміщення від дощу 07.08.2006р.

Відповідно до листа інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради від 10.04.2007 року № 193/01-04 будівельні роботи за адресою м. Суми, вул. Червона площа, 5 були проведені генеральним підрядником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Українсько-німецька будівельна компанія" за замовленням замовника робіт Товариства з обмеженою відповідальністю "Італінвест".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.03.2007 року було зобов’язано відповідачів 1 та 2 надати суду договір на проведення будівельних робіт за адресою м, Суми, Червона площа, буд. 5, укладений між відповідачами, акти виконаних робіт, які підтверджують, що роботи проведені відповідачами були прийняті, а об’єкт був зданий в експлуатацію.

Відповідачі вимоги ухвали Господарського суду міста Києва не виконали, про поважні причини невиконання вимог ухвали суд не повідомили.

08.08.2006 року комісія в складі директора Приватного малого виробничо-комерційного підприємства "Ресурс",  Гніденко В.І., а також директора Акціонерного товариства закритого типу «Комплекс «Театральний», підприємство обслуговуюче цей будинок, склали акт, що в результаті будівельник робіт, які були проведені Товариством з обмеженою відповідальністю "Українсько-німецька будівельна компанія", в ніч з 07.08.2006 року  по 08.08.2006 року після дощу відбулося затоплення  приміщення, яке належить на праві власності Приватному малому виробничо - комерційному підприємству "Ресурс" (витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 6896366 від 01.04.2005 року).

Крім того, вищезазначена комісія також склала акт від 08.08.2006 року, в якому вказала, що в результаті затоплення приміщення, яке знаходиться за адресою : м. Суми, Червона площа, 5, 2-й поверх, була завдана шкода в розмірі 1625,00 гри., відповідно до специфікації № 5.

14 серпня 2006 року Суб’єктом підприємницької діяльності Панько В.М., який діє на підставі свідоцтва про державну реєстрацію серія ВОО № 818142, було надано висновок про завдану шкоду в результаті затоплення приміщення. При оцінці об’єкта було проведено експертний аналіз динаміки затрат в капітальному будівництві, вартості будівельних матеріалів, будівельно-монтажних та ремонтних робіт. Оцінка вартості завданої шкоди проводилась порівнянням цін на аналогічні пошкоджені оздоблювальні матеріали з урахуванням будівельно - монтажних та ремонтних робіт. Оцінювач зазначив, що величина усуненої шкоди в грошовому виразі станом на 08.12.2006 року становить 1625,00 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, місцевий суд прийшов до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі оскільки згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також Інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачами не надано жодних заперечень та доказів на спростування обставин, викладених позивачем у позовній заяві. Не надійшли такі заперечення і в апеляційну інстанцію.

В своїй позовній заяві позивач посилався на статтю 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Вказана норма встановлює відповідальність за шкоду, заподіяну особі або майну громадянина, а також шкоду, заподіяну організації, яка підлягає відшкодуванню особою, яка заподіяла шкоду, в повному обсязі, за винятком випадків, передбачених законодавством.

Як вбачається з положень вказаної норми, підставою для настання цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є правопорушення, що включає в себе певні елементи: шкода; протиправність поведінки особи, яка заподіяла шкоду; причинний зв’язок між ними; вина. Відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення виключає настання позадоговірної відповідальності, передбаченої статті 1166 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 1172 Цивільного кодексу України замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника.

З наданих позивачем доказів вбачається, що в результаті неналежної якості будівельних робіт, які були проведені генеральним підрядником Товариством з обмеженою відповідальністю "Українсько-німецька будівельна компанія" на замовлення замовника Товариства з обмеженою відповідальністю "Італінвест", майну Приватного малого виробничо - комерційного підприємства "Ресурс" була завдана шкода в розмірі 1 625,00 грн.

Враховуючи наведене, позов визнаний обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в частині стягнення завданої шкоди з відповідача 2, як замовника.

Що ж стосується стягнення збитків пов’язаних з участю у розгляді справи представника позивача Жемчугової М.В. в сумі 300грн. то позивач не довів наявність цих збитків належним чином і тому суд першої інстанції правомірно відмовив в цій частині позову.

За таких обставин апеляційні скарги залишаються без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 99, 101,  п.1 ст.103, ст.105 ГПК України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційні скарги ТОВ "ІталІнвест" та ТОВ "Українсько-німецька будівельна компанія" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва у справі №37/91 від 11.04.2007р. – без змін.

2.          Матеріали справи № 37/91 повернути Господарському суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді

21.06.07 (відправлено)