СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.07                                                                                 Справа № 13/355.

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Ровеньківська нафтобаза 2004” м. Ровеньки

до Закритого акціонерного товариства “Лисичанська нафтова інвестиційна компанія” м. Лисичанськ

про стягнення 4939 грн. 30 коп.

Суддя
Яресько Б.В.

За участю:
Секретар судового засідання Савенко В.Ю.

Від позивача
Зеленська В.А. дов. № 717 від 25.04.07 р.

Від відповідача
Іщук І.О. дов. № 18/1-101 від 27.12.2006 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: Позивач звернувся з позовом про стягнення збитків в сумі 4939 грн. 30 коп. завданих в наслідок недостачі дизельного палива.

Позивач позов підтримав.

Відповідач позов не визнає з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд,

ВСТАНОВИВ, що відповідно до укладеного між позивачем по справі та Товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробнича компанія “Полюс”  договору поставки нафтопродуктів № 10/01-06 від 16 січня 2006 р. остання  поставила позивача дизельне паливо. На підтвердження факту поставки між позивачем та постачальником був укладений акт прийому-передачі від 30.11.2006 р. про прийняття дизельного палива в кількості 57,55 тонн (№ 74205758) та 55,7 тонн (№ 74202862) разом 113,25 тонн.

Згідно залізничної накладної № 48810186 від 30.11.2006 р. вагон № 74205758 був відправлений позивачем на станцію Ровеньки на виконання зобов’язань перед ТОВ “ТНК-ВР Коммерс”. Відповідно до залізничної накладної № 48810186 вага нетто складає 57550 кг.

Згідно акту № 3 прийому нафтопродуктів по кількості від 05.12.2006 р. розмір недостачі у вагоні № 74205758 становить 2425 кг.

Позивач звернувся до господарського суду Луганської області з позовом в якому просить стягнути з відповідача збитки в наслідок неодержання дизельного палива в кількості 1274 кг (з врахуванням долі природної втрати ) на суму 4939 грн. 30 коп.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що в наслідок порушення наявного між сторонами договору перевезення, підтвердженням укладення якого є залізнична накладна № 48810186 йому були завдані позивачем заявлені збитки.

Відповідач проти задоволення позову заперечує, посилаючись зокрема на відсутність договірних відносин з позивачем, та на наявність порушень при складанні акту № 3 від  05.12.2006 р.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи сторін та надані ними докази суд дійшов висновку про не обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33, 34 Господарського  процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 Господарського  процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Позивачем не надано суду доказів укладення між сторонами по справі договору перевезення в наслідок неналежного виконання обов’язків за яким відповідачем позивачу були завдані збитки, які є предметом розгляду по цій справі.

Залізнична накладна № 48810186 є доказом наявності договору між відповідачем та залізницею.

Як вбачається з умов договору поставки нафтопродуктів № 10/01-06 від 16 січня 2006 р. зобов’язання з поставки нафтопродуктів в обумовлений кількості позивачу прийняло на себе товариство з обмеженою відповідальністю НПК “Полюс”

Згідно ст. 528 Цивільного кодексу України виконання обов'язку може бути покладено боржником на  іншу особу,  якщо  з  умов договору,  вимог цього Кодексу,  інших актів цивільного  законодавства  або  суті  зобов'язання   не   випливає обов'язок  боржника  виконати зобов'язання особисто.  У цьому разі кредитор  зобов'язаний  прийняти   виконання,   запропоноване   за боржника іншою особою.. У  разі  невиконання  або  неналежного виконання обов'язку боржника іншою особою цей обов'язок боржник повинен виконати сам.

Відповідно до ст.. 618 Цивільного кодексу України  боржник відповідає за порушення зобов’язання іншими особами, на яких було покладено його виконання, якщо договором або законом не встановлено відповідальність безпосередньо виконавця.

Договір поставки нафтопродуктів № 10/01-06 від 16 січня 2006 р. не містить положень про відповідальність відповідача у разі порушення зобов’язань постачальника за договором в частині поставки належної кількості дизельного палива.

За таких обставин позовні вимоги є необґрунтованими, та не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 44,49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 44.49, 82-85 Господарського  процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

У судовому засіданні за згодою сторін була оголошена  тільки вступна  та резолютивна частина рішення.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя                                                                                 Б.В. Яресько

Дата підписання рішення

26.06.2006 р.