СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Луцьк, пр. Волі, 54 а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"07" червня 2007 р.

Справа № 5/39-2А.

за позовом
Державного підприємства «Ковельське лісове господарство»

до
Ковельської міжрайонної державної податкової інспекції

про
визнання недійсними податкових повідомлень-рішень: №/0 від
25.05.2005р., №/1 від 14.06.2005р., №/2 від 14.07.2005р.

Суддя  Слупко В.Л.

Представники сторін, які приймали
участь при розгляді даної справи після поновлення провадження у справі:

від позивача: Ярмолюк
Я.І. (дор.№310 від 07.05.2007р.), Максимук Т.В. -юрисконсульт (дов.№309 від
07.05.2007р.)

від відповідача:
Чепенюк О.В. -зав.юрид.сектором (дов. №2/01-032 від 11.01.2007р.), Виш А.А.
-гол.держ.подат.інспектор (дов.№1/01-032 від 09.01.2007р.)

В судовому засіданні 08.05.2007р.
оголошувалась перерва до 16.05.2007р. для надання відповідачем доказів про наявність
податкової заборгованості у позивача на момент прийняття рішення, а також
пояснення в зв'язку з уточненими позовними вимогами, представленими в судовому
засіданні (лист від 08.05.2007р. №312). Перерва продовжувалась до 31.05.2007р.
із-з-а необхідності з'ясування окремих обставин справи в зв'язку з поданими
сторонами письмовими запереченнями.

На вимогу суду позивачем надано наказ
Державного комітету лісового господарства України від 24.03.2005р. №246 про
перейменування Ковельського державного лісогосподарського підприємства в
Державне підприємство «Ковельське лісове господарство», а також нову редакцію
Статуту, зареєстрованого 31.08.2005р.

Суть спору:
Позивач -ДП «Ковельське лісове господарство»із
врахуванням уточнених позовних вимог (доповнення до позовної заяви від
08.05.2007р. №312) просить визнати недійсними податкові повідомлення-рішення
від 25.05.2005р. №/0, від 14.06.2005р. №/1, від
14.07.2005р. №/2, якими Ковельська МДПІ застосувала до підприємства
67099грн.84коп. штрафних санкцій за самостійне відчуження активів, що
перебували в податковій заставі в період з вересня 2003р. по 31.12.2004р. Свої
вимоги позивач обгрунтовує наступним:

- на момент проведення
підприємством бартерних операцій податкова застава була відсутня так як борг,
вказаний в податковій вимозі №1/5 від 15.04.2002р. -4227грн. пені за порушення
термінів розрахунків у сфері ЗЕД не являвся податковим боргом в розумінні
пунктів 1.2, 1.3 ст.1 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», відповідно податкова
застава Ковельською МДПІ була оформлена у вигляді податкової вимоги незаконно;

- податкові вимоги по узгоджених
сумах податкових зобов'язань не надсилались;

- на вимогу підприємства
Ковельською ОДПІ 02.12.2003р. було видано довідку №8340, відповідно до якої
податкова заборгованість станом на 01.12.2003р. (з розшифровкою по податках)
становить 35529грн.59коп. Вказана сума була повністю сплачена підприємством в
грудні 2003 року, відповідно станом на 01.01.2004р. податкової застави також не
існувало;

- оспорювані податкові
повідомлення-рішення прийняті податковим органом неправомірно так як рішенням
Конституційного Суду України від 24.03.2005р. №2-рп/2005 визнано
неконституційним підп.8.2.2 п.8.2 ст.8 Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами»в частині поширення права податкової застави на будь-які види активів
платника податків без врахування суми його податкового боргу.

Представники позивача позовні
вимоги підтримали повністю.

Ковельська МДПІ та її представники
проти позову заперечують, мотивуючи наступним:

- перша податкова вимога №1/5 від
15.04.2002р. на суму пені у сфері ЗЕД (4227грн.) сформована правомірно, так як
пеня у сфері ЗЕД відповідно до ст.1 Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами»та п.2.2 Порядку направлення органами ДПС України податкових вимог
платникам податків являється податковим зобов'язанням;

- друга податкова вимога №2/38 від
24.05.2002р. сформована відповідно до п.4 Порядку направлення органами ДПС
України податкових вимог платникам податків в автоматичному режимі на підставі
облікових даних з карток особових рахунків позивача на суму консолідованого
боргу -19123грн.66коп., яка одержана головним бухгалтером ДЛГ;

-

Відповідач у своєму клопотанні від
07.05.2007р. проти позовних вимог не заперечує, а тому просить справу
розглянути за його відсутності.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне:

Підприємець ОСОБА_1 відповідно до
свідоцтва про державну реєстрацію зареєстрований в якості суб'єкта
підприємницької діяльності 12.03.2003р., про що зроблено запис в журналі
реєстраційних справ за НОМЕР_1.

Відповідач, згідно довідки ДПІ в
Горохівському районі НОМЕР_2 від 17.04.2007р., взятий на податковий облік і є
платником податків з 12.03.2003р. за НОМЕР_2, ідентифікаційний номер -НОМЕР_3.

Відповідно до ст.9 Закону України
“Про систему оподаткування” платники податків і зборів ( обов'язкових платежів)
зобов'язані подавати до державних податкових органів та інших державних органів
відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і
відомості, пов'язані з обчисленням та сплатою податків і зборів( обов'язкових
платежів).

Згідно довідки НОМЕР_4 від
11.04.2007р. відповідач з 2005 року податкової звітності в податковий орган не
подавав (остання декларація про доходи за ІІІ кв. 2005 року подана 09.11.2005р.,
вх.НОМЕР_5).

Як вбачається із довідки Державної
податкової інспекції в Горохівському районі НОМЕР_4 від 11.04.2007р.
Підприємець ОСОБА_1 станом на 11.04.2007р. заборгованості зі сплати податків,
зборів та інших обов'язкових платежів не має.

Відповідно до п. 3, ч. 2 ст. 46
Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців” від 15.05.2003р. підставою для постановлення судового рішення щодо
припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця є неподання протягом
року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів
фінансової звітності відповідно до закону.

Оскільки відповідач не подає
податкової звітності більше року (з 2005р.), позовна вимога підставна і
підлягає до задоволення.

Керуючись
Законом України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців”, ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України,
господарський суд, -

постановив :

1.Припинити підприємницьку
діяльність фізичної особи-підприємця ОСОБА_1: с.Кутрів Горохівського району;
ідентифікаційний номер -НОМЕР_3.

2.Зобов'язати державного
реєстратора вчинити дії, передбачені ст. 38 Закону України “ Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців” стосовно фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1: с.Кутрів Горохівського району; ідентифікаційний номер
-НОМЕР_3.

3.Копію постанови направити
державному реєстратору Гоорохівської райдержадміністрації.

Постанову може бути оскаржено у
строк і порядку, передбачені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства
України. Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст.254
Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя
В.Л.Слупко