ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У  Х  В  А  Л  А

26.02.07 р.                                                                                 № 04-05/11/10-63

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Мегаполіс” м.Моспіне, Донецької області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія Укрспецтех” м.Донецьк

про розірвання договору купівлі-продажу № 19/10-01 від 19.10.2006р. та стягнення суми 303 850,50грн.,

Суддя             Л.Ф.Чернота

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю “Мегаполіс” м.Моспіне, Донецької області, заявив позов до Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія Укрспецтех” м.Донецьк про розірвання договору купівлі-продажу № 19/10-01 від 19.10.2006р. та               стягнення суми 303 850,50грн.

Згідно ст.57 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви повинні додаватися докази сплати державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до п.36 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита позовні заяви по спорах, які виникають при укладенні, зміні або розірванні господарських договорів, що носять одночасно майновий характер, до яких включено вимоги про стягнення штрафу тощо, оплачуються державним митом як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв по спорах, що виникають при укладенні, зміні або розірванні господарських договорів.

Згідно п. 2 “б” ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України № 7-93 від 21.01.1993р. (із змінами та доповненнями) та Закону України “Про внесення змін до Закону України “Про державний бюджет України на 2005рік” та деяких інших законодавчих актів України”           № 2505-IV від 25.03.2005р. із  позовних заяв немайнового характеру, в тому числі із заяв про неоподатковуваних визнання недійсними повністю або частково актів ненормативного громадян характеру; із заяв кредиторів про порушення справ про банкрутство, а також із заяв кредиторів, які звертаються з майновими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство ставка державного мита встановлює 5 неоподатковуваних доходів громадян.

Згідно п.2”а” ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України № 7-93 від 21.01.1993р. (із змінами та доповненнями) та Закону України “Про внесення змін до Закону України “Про державний бюджет України на 2005рік” та деяких інших законодавчих актів України”                         № 2505-IV від 25.03.2005р. із позовних заяв майнового характеру, що подаються до господарських судів, ставка державного мита встановлює 1 % ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Із змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить розірвати договір купівлі-продажу № 19/10-01 від 19.10.2006р. та стягнути суму 303 850,50грн., тобто має дві позовні вимоги.

Однак, до позовної заяви надано оригінал платіжного доручення за № 280 від 21.02.2007р. про сплату державного мита на суму 85,00грн., тобто сплачено мито щодо однієї із вимог позову.

За таких обставин позовна заява та додані до неї документи підлягає поверненню               без розгляду.

Керуючись п.3 ст.57, п.4 ст.63 Господарського процесуального кодексу України,              ст.3 п.2 “а”, п.2 “б” Декрету Кабінету Міністрів України № 7-93 від 21.01.1993р.,                              господарський  суд, -

У Х В А Л И В:

Повернути позовну заяву та додані до неї документи без розгляду:

Додаток на адресу позивача: позовна заява та додаток до неї на 89 аркушах, у тому числі оригінали платіжних доручень № 280 від 21.02.2007р. та № 275 від 20.02.2007р.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Суддя                                                                                         Чернота Л.Ф.