ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2007                                                                                             Справа № 17/23

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чохи Л.В. -доповідача

суддів: Стрелець Т. Г., Головка В.Г.

Секретар судового засідання Ревкової Г.О.

Представники сторін у судове засідання не з’явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги

приватного підприємства “Сенс-сервіс”, м. Олександрія на постанову господарського суду Кіровоградської області від  20.02.07р.  у справі № 17/23

за позовом приватного підприємства “Сенс-сервіс”, м. Олександрія Кіровоградської області

до управління Пенсійного фонду України в м. Олександрія  Кіровоградської області

про  скасування вимоги, -

В Т А Н О В И В:

В січні 2007 року приватне підприємство “Сенс-Сервіс” пред’явило в господарський суду Кіровоградської області до Пенсійного фонду України в м. Олександрія  позов про визнання дій працівників Пенсійного фонду України в м. Олександрія протиправними і скасування вимоги № 015 від 05.01.2007 року про сплату недоїмки. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що з 28.01.2002 року він зареєстрований як суб’єкт підприємницької діяльності, а згідно свідоцтва Державної податкової інспекції м. Олександрія № 495 від 13.12.2005 року приватне підприємство “Сенс-Сервіс” було платником єдиного податку. Приватне підприємство “Сенс-Сервіс” вважало, що йому безпідставно нараховано з 01.04.2005 року по 31.10.2006 року –80723,29 грн. збір на загальнообов’язкове пенсійне страхування, оскільки сплату цих внесків для  позивача змінено сплатою єдиного податку згідно з п. 6 Указу Президента України “Про спрощену систему оподаткування обліку  та звітності суб’єктів малого підприємництва”, а тому просив скасувати вимогу про сплату вказаної суми. Крім того, 05.01.2007 року начальник управління Пенсійного фонду України в м. Олександрія виніс вимогу про сплату боргу № 15 , згідно якої недоїмка складає 63 410, 14 грн.

Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що Указ Президента України розповсюджує свою дію на податкові правовідносини і є спеціальним нормативно –правовим актом, яким визначений порядок відносин суб’єктів малого підприємництва з бюджетами і державними цільовими фондами. (а.с. 76-79)

Постановою господарського суду Кіровоградської області  від 20.02.2007 року  задоволенні позовних вимог відмовлено, а в частині визнання протиправними дій працівників управління Пенсійного фонду України в м. Олександрія щодо нарахування збору на загальнообов’язкове пенсійне страхування залишено без розгляду. (а.с. 111-116)

02.04.2007 року Дніпропетровським апеляційним господарським судом порушено адміністративне провадження за апеляційною скаргою приватного підприємства “Сенс-Сервіс”, у якій ставилось питання про скасування постанови господарського суду Кіровоградської області від 20.02.2007 року в частині відмови в задоволені позовних вимог і прийняття нової постанови,  якою вимогу начальника управління Пенсійного фонду України в м. Олександрія скасувати. В обґрунтування скарги зроблено посилання на неправильне застосування судом норм матеріального права, а саме: Указу Президента України “Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва”,  Перехідних положень Конституції України , Закону України “Про державну підтримку малого підприємництва”, Закону України “Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування”.

Судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 6 Указу Президента України від 03.07.1998 року № 727/98 “Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва” суб’єкт   малого підприємництва, який сплачує єдиний податок, не є платником видів податків і зборів (обов’язкових платежів) за встановленим переліком.

При цьому ст. 4 Закону України від 09.07.2003 року № 1058 “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов’язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне  забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов’язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов’язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно - правових актів,      прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Цей закон визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов’язкового державного пенсійного страхування, призначення , перерахунку і виплати пенсій, соціальних послуг з коштів пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Законом № 1058 також визначено, що страхові внески це –кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов’язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше: кошти, сплачені на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону; а страхувальники –роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону сплачують страхові внески на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до статті 5 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” виключно  цим Законом регулюються відносини, що виникають між суб’єктами системи загальнообов’язкового державного пенсійного страхування, визначається коло осіб, які підлягають державному пенсійному страхуванню,  платники страхових внесків, їх права та обов’язки, порядок  нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками.

Відповідно до п. 1 ст. 14 Закону № 1058 страхувальниками, зокрема, є роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об’єднання громадян, профспілки, політичні партії ( у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об’єднань громадян, профспілок, політичних  партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб’єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб –суб’єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно - правового характеру, - для осіб зазначених у пунктах 1,10,15 ст. 11 цього Закону, крім того , ст. 15 Закону № 1058 встановлено, що платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в ст. 14 цього Закону.

Судами першої та апеляційної інстанції у відповідності із законом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що приватне підприємство “Сенс-Сервіс” зареєстровано як суб’єкт підприємницької діяльності –юридична особа та згідно свідоцтва Державної податкової інспекції м. Олександрії № 495 від 13.12.2005 року є платником єдиного податку, який був щомісячно сплачений за платіжними дорученнями.                       При цьому приватне підприємство “Сенс –Сервіс” з 01.04.2005 року по 01.11.2006 року сплатило суму страхових внесків у розмірі 17 313,15 грн.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що обов’язковість сплати страхового внеску на загальнообов’язкове пенсійне страхування не пов’язується із статусом платника податку як суб’єкта підприємницької діяльності , а спір по даній справі не підпадає під правовідносини, що регулюються Указом Президента України від 03.07.1998 року № 727/98 “Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємства”.

Згідно ст.18 Закону №1058 страхові внески є цільовим загальнообов’язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку встановленому цим Законом.

Відповідно до п.4 Закону №1058 страхові внески не включаються до складу податків, інших обов’язкових платежів, що складають систему оподаткування, на ці внески не поширюється податкове законодавство.

Згідно п.6 згаданого Закону законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

Крім того, відносно спрямування страхових внесків та визначення їх розміру Пенсійний фонд України у своєму листі від 11.05.2005 №5406/04 визначив, що враховуючи положення ч.1 ст.19 Закону, суб’єкти підприємницької діяльності зобов’язані нараховувати на суми фактичних витрат на оплату праці працівників  та допомоги з тимчасової непрацездатності страхові внески у розмірі 32, 3 відсотки (до 30.03.2005 –32 відсотки) та сплачувати їх у встановлені строки та в повному обсязі.

Оскільки судами першої і апеляційної інстанції встановлено, що за період з 01.04.2005 року по 01.11.2006 року відповідач повинен був сплатити внесків на суму  80 723, 29 грн, а фактично сплачено на 17 313, 15 грн, недоїмка становить 63410,14 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення –без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки господарського суду , а тому підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення не вбачається.

Керуючись статтями 200, 202,205, 207 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу приватного підприємства “Сенс - Сервіс” залишити без задоволення, а постанову господарського суду Кіровоградської області  від 20.02.2007 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку в місячний строк.

Головуючий суддя                                                                     Л.В. Чоха

Суддя                                                                                          Т.Г. Стрелець

Суддя                                                                                         В.Г. Головко