ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

12.06.07р.

Справа № А27/175-07

За позовом  Закритого акціонерного товариства «Надєжда», м. Кривий Ріг

до  Південної міжрайонної державної податкової інспекції у м. Кривому Розі

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення в частині

Суддя  Татарчук В.О.

Секретар Дякун А.І.

Представники сторін:

від позивача – Дикий І.А. дов. від 16.04.2007р. №552, Кудрявцев В.М. дов. від 15.11.2006р. №1910

від відповідача –Колпакова Т.В. дов. від 14.05.2007р. №10332/10/100, Щербакова Л.В. дов. від 01.06.2007р. №12073/10/23-2

Суть спору:

Закрите акціонерне товариство «Надєжда»звернулося з позовом до Південної міжрайонної державної податкової інспекції у м. Кривому Розі (далі Південна МДПІ у м. Кривому Розі) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №/0 від 20.09.2006р. в частині донарахованого податку на додану вартість у розмірі 79794грн. та штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 39897грн. (з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 23.04.2007р.).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що:

-          відповідачем зроблений безпідставний висновок про порушення товариством пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» та пп.7.4.4 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»у зв’язку з віднесенням до валових витрат та до податкового кредиту з ПДВ витрат, пов’язаних з придбанням маркетингових послуг;

-          маркетингові послуги  не мають таких показників як кількість (об’єм, обсяг), тому вимірюються не у кількісному, а у вартісному виразі, що не суперечить вимогам діючого законодавства;

-          акти виконаних маркетингових послуг відповідають вимогам первинних документів згідно ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»;

-          є неправомірним обмеження права товариства на відображення витрат на маркетингові послуги, отримані від ТОВ «САФ-Дніпро»у складі валових витрат виробництва, оскільки завдяки придбаним послугам було досягнуто збільшення обсягу продажу продукції на 13,8% і отже, результати вказаних послуг використані у господарській діяльності товариства;

-          за кожну поставку послуг позивачем отримано податкову накладну, яка відповідно до вимог ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»є звітним податковим документом;

-          посилання в акті перевірки на те, що «послуги по реалізації»не значаться у Державному класифікаторі продукції та послуг ДК 016-97 є недоцільним, оскільки ні Закон України «Про податок на додану вартість», ні наказ ДПА України №165 від 30.05.1997р. «Про затвердження форми податкової накладної та порядку її заповнення»не містять жодних норм, щодо необхідності відповідності номенклатури поставки товарів (робіт, послуг) продавця переліку товарів (робіт, послуг), наведених у вказаному класифікаторі.

Відповідач заперечує проти задоволення позову з посиланням на те, що:

-          в порушення ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»та п.2.4, п.2.7 Положення «Про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88 надані позивачем акти виконаних робіт не містять таких обов’язкових реквізитів як обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції;

-          результати маркетингових досліджень не викладені у звіті виконаних робіт і відповідні послуги не пов’язані з господарською діяльністю підприємства;

-          відповідно до положень п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88 акти виконаних робіт, складені ТОВ «САФ-Дніпро»та ЗАТ «Надєжда»не мають юридичної сили та доказовості для проведення записів у бухгалтерському та податковому обліку і не можуть бути підставою для віднесення витрат на маркетингові послуги до складу валових з урахуванням пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»;

-          внаслідок наведеного підприємством також порушено пп.7.4.4 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість».

В судовому засіданні 12.06.2007р. були оголошені вступна та резолютивна частини постанови.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд -

встановив:

20.09.2006р. Південною МДПІ у м. Кривому Розі було прийнято податкове повідомлення-рішення №/0, яким визначено податкове зобов’язання ЗАТ «Надєжда»з податку на додану вартість у розмірі 134844грн. в тому числі: 89896грн. –основний платіж і 44948грн. –штрафні санкції.

Підставою для прийняття вказаного податкового повідомлення-рішення був акт від 04.09.2006р. №242/230/00383295 «Про результати виїзної планової перевірки ЗАТ «Надєжда»з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2004р. по 31.03.2006р.».

Перевіркою встановлено, що товариством в порушення:

-          пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»завищені валові витрати в ІІ кварталі 2005р. на 399тис.грн., ІІІ кварталі 2005р. на 369,6тис.грн., ІV кварталі 2005р. на 307,1тис.грн., І кварталі 2006р. на 317,1тис.грн. у зв’язку з тим, що акти надання маркетингових послуг не містять необхідних реквізитів первинних документів;

-          пп.7.2.1 п.7.2, пп.7.4.1, пп.7.4.4 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»за вказаними операціями занижено податок на додану вартість на суму 79794грн.

Суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги з таких підстав.

Аналіз матеріалів справи свідчить про помилковість висновку податкового органу про те, що витрати позивача у зв’язку з придбанням маркетингових послуг не включаються до складу валових витрат, так як такі витрати не підтверджені належними документами. В обґрунтування своїх доводів відповідач посилається на порушення товариством пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»і ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

На думку суду, ЗАТ «Надєжда» належним чином підтверджені витрати на маркетингові послуги, надані ТОВ «Саф-Дніпро».

Так, 01.01.2005р. між ЗАТ «Надєжда»(Замовник) і ТОВ «Саф-Дніпро»(Виконавець) був укладений договір доручення №01/СД/05 про надання маркетингових послуг. За вказаним договором замовник доручив, а виконавець прийняв на себе зобов’язання за винагороду здійснювати маркетингові послуги, пов’язані з реалізацією продукції, що виробляється замовником. Виконавцю були надані повноваження здійснювати вивчення ринку збуту готової продукції, пошуку потенційних клієнтів-замовників продукції, проведення переддоговірних переговорів та обговорення умов реалізації продукції, отримання, обробку та передачу на Завод документації, пов’язаної з реалізацією продукції, контроль розрахунків за реалізовану продукцію; складання прогнозу реалізації продукції, приймання, обробку та відправку на Завод рекламацій, здійснення інформаційно-технологічної підтримки клієнтів Заводу. Замовник взяв на себе зобов’язання вчасно та у повному обсязі сплачувати послуги виконавця згідно з умовами даного договору (п.п.1.1, 1.2 договору).

В підтвердження надання виконавцем вказаних послуг ЗАТ «Надєжда»і ТОВ «САФ-Дніпро»підписані акти виконання послуг №1 від 11.04.2005р., №2 від 26.05.2005р., №3 від 24.06.2005р., №4 від 25.07.2005р., №5 від 29.08.2005р., №6 від 30.09.2005р., №7 від 28.10.2005р., №8 від 30.11.2005р., №9 від 30.12.2005р., №1 від 31.01.2006р., №2 від 28.02.2006р., №3 від 31.03.2006р.

При виконанні зазначеного договору ТОВ «САФ-Дніпро»були виписані податкові накладні №370 від 11.04.2005р., №466 від 26.05.2005р., №590 від 24.06.2005р., №700 від 25.07.2005р., №826 від 29.08.2005р., №953 від 30.09.2005р., №1087 від 28.10.2005р., №1220 від 30.11.2005р., №1345 від 30.12.2005р., №87 від 31.01.2006р., №195 від 28.02.2006р., №339 від 31.03.2006р.

В свою чергу ЗАТ „Надєжда” перерахувало ТОВ «САФ-Дніпро»вартість вказаних послуг згідно з платіжними дорученнями №1248 від 04.05.05, №1327 від 11.05.05, №1394 від 17.05.05, №1460 від 25.05.05, №351939 від 29.12.05.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити:

назву документа (форми);

дату і місце складання;

назву підприємства, від імені якого складено документ;

зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Зазначені акти виконання послуг містять назву документу, дату складання, назви підприємств, які склали акти, зміст господарської операції, найменування і вартість наданих послуг, підписи та прізвища відповідальних осіб.

Посилання податкового органу на те, що в актах виконаних послуг відсутня інформація щодо одиниці виміру та обсягів господарських операцій є формальними і не можуть бути підставою для неврахування таких документів. До того ж є досить сумнівною можливість  вказівки вказаних даних щодо послуг.

Наведені первинні документи є цілком достатніми підставами для віднесення відповідних витрат до складу валових згідно з п.5.1, пп.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

Відповідно до п.5.1 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Підпунктом 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 вказаного Закону встановлено, що до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Враховуючи викладене, ЗАТ „Надєжда” правомірно було віднесено до складу валових витрат витрати у зв’язку з отриманням маркетингових послуг від ТОВ «САФ-Дніпро».

В порушення ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України податковим органом не доведено, що результати вказаних послуг не були використані позивачем у власній господарській діяльності.

Відповідачем не спростовані твердження позивача про збільшення обсягів реалізації продукції після отримання маркетингових послуг, укладення договорів купівлі-продажу товару з іншими суб’єктами підприємництва саме у зв’язку з вказаними маркетинговими послугами.

Відсутність порушень в діяльності позивача при формуванні валових витрат свідчить і про відсутність порушення пп.7.4.4 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»у вигляді заниження ПДВ на 79794грн. Зазначену суму було віднесено ЗАТ «Надєжда»до податкового кредиту згідно з наведеними податковими накладними.

Викладені обставини дозволяють стверджувати про незаконність спірного податкового повідомлення-рішення в частині донарахування податку на додану вартість у розмірі 119691грн, в тому числі: 79794грн. –основний платіж і 39897грн. - штрафні санкції, що є підставою для задоволення позову.

Керуючись ст.ст.94, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Південної міжрайонної державної податкової інспекції у м. Кривому Розі №/0 від 20.09.2006р. в частині донарахування податку на додану вартість у розмірі 119691грн., в тому числі: 79794грн. –основний платіж і  39897грн. - штрафні санкції.

Стягнути з державного бюджету на користь закритого акціонерного товариства «Надєжда» (м. Кривий Ріг, вул. 27 Партз`їзду,10, , п/р 1233 в Інгулецькій філії Центрально-Міського відділення «ПІБ», МФО 305493) 3грн. 40коп. витрат по сплаті судового збору.

Постанова набирає законної сили згідно ст.254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст.186 КАС України.

Суддя                                                                                          В.О.Татарчук

Дата підписання постанови, оформленої у відповідності до ст.163 КАС України –18.06.2007р.