ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"05" квітня 2007 р.
справа № 20-9/048

за позовом Відкритого акціонерного товариства “Енергетична компанія “Севастопольенерго”

до  Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії “Хліб України”

про  стягнення 13502,59 грн.

Суддя С.А. Рибіна

представники сторін:

позивача  –    Злобін А. А., довіреність № 7149/0/2-06 від 11.08.2006;

відповідача – Айметдинова О. В., довіреність № 2/1 від 10.01.2007.

Суть спору: Відкрите акціонерне товариство “Енергетична компанія “Севастопольенерго” (ДАЛІ –ВАТ “Севастопольенерго”) звернулося з позовними вимогами  до Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії “Хліб України” (ДП ДАК “Хліб України”) про стягнення 13502,59 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує порушенням відповідачами умов договорів № 44 від 27.12.2004 та № 77-13/06 від 14.03.2006.

Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Згідно  ст. ст. 20, 22, 81-1 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні представникам сторін роз'яснені процесуальні права та обов'язки.

За клопотанням сторін, відповідно до статті 10 Конституції України, статті 10 Закону України “Про судоустрій України”, пояснення та клопотання по справі надавалися ними російською мовою.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши представлені докази, суд встановив:

Відносини електроенергетики в Україні регулюються Законом України „Про електроенергетику”, Порядком постачання електричної енергії споживачам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.99 № 441 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09.04.02  № 475 та Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою НКРЕ від 31.07.96 в редакції постанови НКРЕ від 22.08.02  № 928.

Відповідно до статті 275 Господарського кодексу України, частини 1 статті 26 Закону України “Про електроенергетику” споживання енергії   можливе  лише  на  підставі  договору  з енергопостачальником.

27.12.2004  між ВАТ “ЕК “Севастопольенерго” (Постачальник) та ДП ДАК “Хліб України” (Споживач) був укладений договір № 44 на поставку електричної енергії (далі Договір), який відповідно до умов пункту 10.4 Договору був продовженим на наступні періоди.

Згідно умов Договору Постачальник зобов’язувався постачати  Споживачу електричну енергію в обсягах  у відповідності з договірними  квартальними (місячними) величинами спожитої електричної енергії, вказаної в Додатку № 1 до Договору. Споживач, в свою чергу, зобов’язаний здійснювати оплату за спожиту електроенергію грошовими коштами за тарифами та у строки, вказані в Договорі.

Відповідно до пункту 8.4 Договору, споживач щомісяця здійснює оплату  за спожиту електроенергію авансовими платежами.

14.03.2006 у зв’язку з невиконанням споживачем зобов’язань по оплаті спожитої електроенергії, між сторонами підписано Договір № 77-13/06 про реструктуризацію заборгованості.

Згідно пункту 1.1 Договору предметом договору є погашення зобов’язань споживача по оплаті заборгованості за спожиту електроенергію за Договором № 44 від 27.12.2004 на поставку електроенергії  в сумі 33502,59 грн.

Розмір та строки сплати заборгованості сторони передбачили в Графіку погашення заборгованості за спожиту електроенергію станом на 13.03.2006 в розмірі 33502,59 грн., який є невід’ємною частиною Договору.

Сума боргу встановлена актом звірки взаєморозрахунків № 4041 від 13.03.2006 який підписаний сторонами та скріплений печатками.

Відповідач зобов’язання  за Договором № 77-13/06 про реструктуризацію заборгованості виконав не в повному обсязі, в результаті чого у нього утворилась заборгованість в розмірі 13502,59 грн.

Викладене стало підставою для звернення позивача з позовом до суду з вимогою про стягнення з відповідача  суми заборгованості. Відповідач позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, прийнятого 16.01.03 та пункту 4 Прикінцевих положень Господарського кодексу України дані кодекси застосовуються до правовідносин, що виникли після набрання ними чинності, тобто після 01.01.04.  Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання законної сили Цивільним кодексом України та Господарським кодексом України, положення цих Кодексів застосовуються до тих прав і обов'язків, які виникли або продовжують існувати після набрання ними законної сили.

Правовідносини між сторонами виникли після 01.01.04,  тому при розгляді спору суд керується  Цивільним кодексом України  в редакції 2003 року.

Згідно з ст. 525, 526 Цивільного Кодексу України  зобов’язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк згідно з вказівками закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок –згідно зі звичайними вимогами. Одностороння відмова від виконання зобов’язань та одностороння зміна умов договору не допускається, за винятком випадків, передбачених  законом.

Розглянувши надані сторонами докази, керуючись  ч. 5 ст. 78 Господарського процесуального кодексу  України, суд встановив, що дії відповідача щодо визнання позову не суперечать діючому законодавству  та не порушують прав та законних інтересів других осіб, вимоги позивача  підлягають задоволенню.

Пунктом 7 статті 26  Закону України «Про електроенергетику»встановлено, що споживач,     якому     електрична    енергія    постачається енергопостачальником,  що  здійснює  підприємницьку  діяльність  з постачання   електричної   енергії   на   закріпленій   території, зобов'язаний  оплачувати  її  вартість  виключно коштами шляхом їх перерахування   на   поточний   рахунок   із  спеціальним  режимом використання  енергопостачальника.

Таким чином, позовні вимоги ВАТ “ЕК “Севастопольенерго” суд визнає такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України суд покладає на відповідача   витрати по сплаті державного мита і витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85, 116, 117  Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

1. Стягнути з Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії “Хліб України” (99009, м. Севастополь, вул. Делегатська, буд. 4, , р/р 6001 в СФ “Укрсиббанк”, МФО 384588) на користь Відкритого акціонерного товариства „Енергетична компанія „Севастопольенерго” (99040, м. Севастополь, вул. Хрустальова, 44, , рахунок з спеціальним режимом використання № 168 в  СМФ Ощадбанку № 4548, МФО 384027)  заборгованість по договору реструктуризації боргу в розмірі 13502,59 грн. на рахунок із спеціальним режимом використання  № 168 в  СМФ Ощадбанку № 4548, МФО 384027.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії “Хліб України” (99009, м. Севастополь, вул. Делегатська, буд. 4, , р/р 6001 в СФ “Укрсиббанк”, МФО 384588) на користь Відкритого акціонерного товариства „Енергетична компанія „Севастопольенерго”  (99040, м. Севастополь, вул. Хрустальова, 44, , п/р № 260073537 в АБ «Перший інвестиційний банк»м. Київ, МФО 300506) 253,02 грн., з яких: 135,02 грн. –державне мито, 118,00 грн. –витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Копії рішення направити на адресу сторін.

Суддя                                                                                                                          С.А. Рибіна

Рішення оформлено відповідно до вимог ст. 84 Господарського

процесуального кодексу України і підписано 10.04.2007