ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"08" серпня 2007 р.
Справа № 2/70-54А.

за позовом Прокурора міста Луцька в інтересах держави в особі Луцькоїоб’єднаної державної податкової інспекції, м. Луцьк

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Волинська транспортна компанія», м. Луцьк

про стягнення 75031,92 грн.

Суддя Черняк Л. О.

при секретарі Андрусенко О. О.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача: Голомах О. А. – податковий інспектор (довіреність у справі)

від відповідача: -

в засіданні суду взяв участь прокурор відділу представництва облпрокуратури Сидорчук І. М.

Представнику позивача та прокуратури у судовому засіданні роз’яснені права та обов’язки, передбачені ст. ст. 49, 51 КАС України.

СУТЬ СПОРУ: Прокурором міста Луцька заявлено позовні вимоги в інтересах держави в особі Луцької об’єднаної державної податкової інспекції про стягнення з активів відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Волинська транспортна компанія» 75031,92 грн. податкового боргу, в т. ч. 603,24 грн. комунального податку, 806,99 грн. по інших зборах за забруднення навколишнього природного середовища, 73621,69 грн. податку на прибуток приватних підприємств.

Правовою  підставою  стягнення  податкових  зобов’язань  є норми  п. 2 ст. 10  Закону  України „Про  державну  податкову  службу в Україні”  від  04.12.1990р. №509-ІІІ (з  наступними змінами  та  доповненнями);  підпунктами  3.1.1. п. 3.1 ст. 3  Закону України „Про  порядок погашення  зобов’язань  платників   податків  перед бюджетами  та державними  цільовими фондами” №2181-ІІІ від 21.12.2000р..

Відповідач  пояснень на позов не подав, в засідання суду не з’явився, хоча був належно повідомлений про час та місце розгляду справи (ухвала суду від 18.07.2007 направлена підприємству рекомендованим  листом та отримана ним 19.06.2007 р., про що свідчить поштове повідомлення № р8347).

Із  досліджених  матеріалів  справи, пояснень представника позивача та прокурора суд

встановив:

Податковий розрахунок комунального податку (а. с. 7), акт перевірки від 19.03.2004 р. (а. с. 39-53), зворотній бік облікової картки (а. с. 54-57) свідчать про наявність у відповідача 75031,92 грн. податкового боргу по таких платежах:

-          603,24 грн. комунального податку;

-          806,99 грн. по інших зборах за забруднення навколишнього природного середовища;

-          73621,69 грн. податку на прибуток приватних підприємств.

Луцькою ОДПІ у зв’язку з несплатою підприємством податкового боргу прийнято податкове повідомлення-рішення від 26.01.2007 р. № /0, № 3 /0, № /0, № /0 (а. с. 8-10), які на день розгляду спору у встановленому законом порядку відповідачем не оскаржені та є чинними.

З метою  погашення  податкового  боргу  відповідачеві  направлялись  податковою службою перша  та друга  податкові вимоги:  № 1/1987 від 31.12.2003 р.,  № 2/905 від 14.07.2004 р. (а. с. 22-23) щодо  погашення  податкового зобов’язання, яке  підпадає  під  ознаки п.  1.2 ст. 11 Закону  України „Про  порядок  погашення  зобов’язань  платників  податків перед бюджетами та   державними  цільовими  фондами” (надалі Закон №2181).

За правилами пунктів 1, 3 ст. 9  Закону України „Про  систему  оподаткування”  від 25.06.91 №1251  обов’язок  юридичної  особи  щодо  сплати  податків  припиняється  їх  сплатою. Доказів  сплати  заборгованості  відповідач суду  не  надав. Заходи,  прийняті  податковим  органом  щодо  стягнення  податкового зобов’язання, не   призвели  до його  погашення, строки  їх  добровільної  сплати  вийшли  у   відповідності  до  підпункту 5.3.1 п. 5.3 ст. 5 Закону  України  №2181.

Виходячи  з  правил  ст.  124 Конституції  України,  юрисдикція  судів поширюється  на  всі  правовідносини, що  є  у  державі. Суд  вважає, що  позивач,  виходячи  з покладених на нього  функцій,  правомірно  звернувся  про стягнення бюджетної  заборгованості.

Позивач  визначив  позовні  вимоги  щодо  стягнення з  відповідача  суми  заборгованості  шляхом  звернення  стягнення на  активи.

Підпунктом  1.7  ст. 1 Закону  України № 2181 – активи  платника  податку  визначені  як  грошові  кошти,  матеріальні  і   нематеріальні  цінності, які  належать  юридичній  або  фізичній  особі  на  праві  власності  або  повного господарського  відання.

Підпунктом 3.1.1 п. 3.1 ст. 3 вищезгаданого закону  визначено, що  активи  платника  податків  можуть  бути   примусово  стягнені  в  рахунок  погашення  його  податкових  зобов’язань  виключно за  рішенням  суду.

Враховуючи  наведене, суд  дійшов  висновку  про  підставність позовних  вимог  в сумі  75031,92 грн.

Керуючись  ст. ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України,  Конституцією  України, Законом  України  „Про  порядок погашення  зобов’язань  платників  податків перед бюджетами та   державними  цільовими  фондами”, Законом України  „Про  систему  оподаткування”, господарський суд

постановив:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнення недоїмки в сумі 75031 грн. 92 коп. на користь держави в особі Луцької об’єднаної державної податкової інспекції (43010, м.Луцьк, Київський майдан, 4, р/р 0295 в УДК у Волинській області, МФО 803014, код 21732256) звернути на активи Товариства з обмеженою відповідальністю «Волинська транспортна компанія» (43000, м. Луцьк, вул. Індустріальна, 2, код 25090613).

Заява про апеляційне оскарження постанови може бути подана протягом 10 днів з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову може бути подана протягом 20 днів після подання  заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                          Л.О.Черняк

Суддя