ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2007 р.
Справа № 3/145

за позовом Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго",  76006, вулиця Б. Хмельницького, 59-А, місто Івано - Франківськ

до відповідача  ЖЕО  № 4,  76000, вулиця Військова, 1, місто Івано-Франківськ

Cуддя  Фрич Марія Миколаївна

При секретарі   Толочко Інна Валеріївна

Представники:

Від позивача:  Круць Володимир Богданович - юрисконсульт, (довіреність № 10-2/07 від10.01.2007 року),

Від відповідача:  Луцька Світлана Ростиславівна -  юрист, (довіреність №2  від 01.01.2007 року)

СУТЬ СПОРУ:  позивачем подано позовну заяву про стягнення з відповідача  197 583 грн. 27 коп., що становить 170 268 грн. 29 коп. основного боргу, 18 594 грн. 92 коп. пені, 6022 грн. 06 коп. інфляційних, 2 698 грн. 00 коп. річних.ьб

При розгляді матеріалів справи суд встановив, що позивач просить стягнути спірну суму, посилаючись на:

–         укладені з відповідачем договори (Договір про постачання теплової енергії № 4.1 від 01.03.2002 року та Договір про постачання теплової енергії № 4.1 від 24.11.2005 року), згідно умов яких сторони взяли на себе відповідні права та обов”язки;

–         неналежне виконання відповідачем умов договорів щодо оплати за використану енергію, внаслідок чого виник борг в розмірі  170 268 грн. 29 коп.;

–         пункт 7.5 Договору від 24.11.2005 року (який передбачає відповідальність Споживача за несвоєчасну оплату рахунків у вигляді пені), ст.ст. 546, 625, на підставі яких відповідачу нараховано пеню, інфляційні та річні.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги позивача визнає, вказуючи, що затримка платежів відбулися через важкий фінансовий стан, у зв"язку із чим просить суд зменшити суму штрафних санкцій.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, враховуючи вимоги діючого законодавства,  суд встановив:

Відповідно до умов укладених між сторонами Договору на постачання теплової енергії № 4.1 від 01.03.2002 року та Договору на поставку теплової енергії № 4.1 від 2411.2005 року, позивач взяв на себе обов”язок постачати Споживачу (відповідачу) теплову енергію, а споживач зобов”язувався своєчасно проводити оплату за використану енергію.

Умовами укладених договорів передбачено обов”язок Споживача (відповідача) проводити оплату   за використану енергію у встановлені терміни. Так, згідно п. 6.3.5 Договору № 4.1 від 01.03.2002 року,  оплата платіжних документів здійснюється "Споживачем" самостійно з платежів поточного розрахункового періоду в 5-денний термін після дати, зазначеної в платіжному документі, але не пізніше 31-го числа розрахункового місяця; згідно  п. 7.4 Договору № 4.1 від 24.11.2005 року, оплата  послуг здійснюється Споживачем на підставі виставлених Виробником  рахунків-фактур та в розмірі суми,  вказаної в цих рахунках з платежів поточного розрахункового періоду - в 5-денний термін після дати одержання рахунку-фактури, які представлені в матеріалах справи.

Відповідно до ст.  526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Проте, як вказав представник позивача, відповідач в порушення договірних зобов”язань, за період з 01.09.2005 року по 01.05.2007 року частково оплачував надані послуги, в зв”язку з чим, згідно поданого розрахунку, станом на 01.05.2007 року утворилась заборгованість в розмірі 170 268 грн. 29 коп., що і є предметом позову, доказів погашення якої відповідачем не подано.

За таких обставин, враховуючи наведене, беручи до уваги доводи позивача, неподання відповідачем доказів у спростування доводів позивача, доказів належного виконання договірних зобов”язань в частині оплати за використану енергію, відсутність доказів погашення заборгованості, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимоги позивача в частині стягнення  170 268 грн. 29 коп.  основного боргу та наявність підстав для її задоволення.

Щодо вимоги позивача про стягнення 18 594 грн. 92 коп. пені, 6 022 грн. 06 коп. інфляційних, 2 698 грн. 00 коп. річних, суд вказує на наступне:

Відповідно до  ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною 2 вказаної статті встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст. 546,  ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею), якою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею у відповідності до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України  є  неустойка,  що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно  виконаного  грошового  зобов'язання  за  кожен   день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 548 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Пунктом 7.5 Договору від 24.11.2005 року передбачено  відповідальність Споживача (відповідача) в разі несплати за використану енергію у встановлені терміни у вигляді пені в розмірі 0,1 % за кожний день прострочення.

Згідно поданого розрахунку відповідачу нараховано 18 594 грн. 92 коп. пені, 6 022 грн. 06 коп. інфляційних, 2 698 грн. 00 коп. річних.

За таких обставин, враховуючи, що відповідачем не подано доказів своєчасного здійснення розрахунків за поставлену енергію згідно укладених договорів, суд приходить до висновку про те, що порушення строків виконання зобов'язання в спірному випадку мало місце, що не спростовано відповідачем і підтверджується матеріалами справи, а отже, вимоги позивача про стягнення  18 594 грн. 92 коп. пені, 6 022 грн. 06 коп. інфляційних, 2 698 грн. 00 коп. річних є обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

При цьому, заперечення відповідача в яких він вказує на важкий фінансовий стан підприємствана, у зв"язку із чим суд повинен зменшити нараховану суму пені, інфляційних та річних визнаються судом необгрунтованими з огляду на відсутність належних доказів в їх обгрунтування, а також дана обставина не звільняє від виконання взятих на себе відповідачем договірних зобов"язань.

Судові витрати (1975 грн. 83 коп. держмита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та понесені позивачем витрати на відправлення відповідачу позовної заяви в сумі 5 грн. 04 коп., що підтверджується наявною в справі квитанцією), відповідно до ст. 49 ГПК України, покласти на відповідача.

На підставі наведеного та керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 526, 546, 548, 549, 625 Цивільного кодексу України, ст. 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Стягнути з Житлово - експлуатаційної організації № 4, вулиця Військова, 1, місто Івано-Франківськ (код 19400162, п/р 449 в "Укрсоцбанку", МФО 336019) на користь Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго", вулиця Б. Хмельницького, 59-а, місто Івано-Франківськ (код 03346058, п/р № 1 в Івано-Франківській філії ВАТ "Кредо банк", МФО 336161)  - 170 268 грн. 29 коп. боргу за постачання теплової енергії, 18 594 грн. 92 коп. пені, 6022 грн. 06 коп. інфляційних, 2 698 грн. 00 коп. річних, 1975 грн. 83 коп.витрат по сплаті державного мита, 118 грн. 00коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та 5 грн. 04 коп. витрат на відправлення  відповідачу позову.

Наказ суду видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                            Фрич Марія Миколаївна

рішення підписане 27.07.07

Виготовлено в АС "Діловодство суду"

________________ Толочко Інна Валеріївна