ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.07.07р.

Справа № 12/98-07

За позовом  Відкритого акціонерного товариства "Чумаки", с. Чумаки Дніпропетровського району Дніпропетровської області

до  Приватного виробничо-торгівельного підприємства "Ярослав",

м. Дніпропетровськ

За участю Державного нотаріуса  Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори Кобрусевої Л.В

про визнання  недійсним договору.

Суддя  Жукова Л.В.

при секретарі Балтакса І.В.

Представники:

Від позивача Саркісов А.В. довіреність від 23.11.2006р.

Від позивача  Москалець А.П., довіреність від 23.11.2006р.

Від відповідача  не з’явився

Нотаріус не з’явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач  просить визнати недійсним договір купівлі-продажу між Колективним сільськогосподарським підприємством „Дніпро” та Приватним виробничо-торгівельного підприємства „Ярослав” від 22.03.1996р.

Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що  позивачу стало відомо про існування зазначеного вище договору купівлі-продажу у жовтні 2006р. після отримання ним ухвали  Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26.09.2006р. якою було  відкрито провадження у справі за позовом ТОВ „Агроторгсервіс” до ВАТ „Чумаки”, Попелюжного Анатолія Івановича про визнання договору частково недійсним, відшкодування вартості майна. З матеріалів зазначеної цивільної справи  позивачу стало відомо про те, що табір праці та відпочинку „Орльонок” розташований  за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Ювілейний, вул. Теплична, 27д на теперішній час знаходиться у власності ТОВ „Агроторгсервіс” та був проданий 22.03.1996р. Колективним сільськогосподарським підприємством „Дніпро”  Приватному  виробничо-торгівельному підприємству „Ярослав”. В позові позивач зазначає, що даний договір  купівлі-продажу слід визнати недійсним, оскільки його було укладено в порушення ст. 26 ЦК УРСР (1963р.). На момент укладення  зазначеного вище договору  КСП „Дніпро” не набуло правосуб’єктності для укладення договорів, оскільки було зареєстровано як юридична особи лише 05.05.1996р. про що свідчить  копія свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи від 05.05.1996р., а власником на той момент ТПВ „Орльонок” було  Товариство покупців членів трудового колективу радгоспу „Дніпро”, якому   було передане вказане вище майно Фондом державного майна України по Дніпропетровській області в ході приватизації. Після закінчення процесу приватизації було зареєстровано КСП „Дніпро” 05.05.1996р., яке в 1999р. у порядку ст. 34 Закону України „Про підприємства в Україні” приєдналось до ВАТ „Чумаки”. Згідно  акту приймання - передачі від 17.12.1997р. та передаточного балансу позивачу було передано все майно КСП „Дніпро”, зокрема і табір праці та відпочинку „Орльонок”. Позивач вказує на те, що  оспорюваний договір купівлі-продажу не відповідає вимогам закону  та у  відповідності до ст. 49 ЦК УРСР (1963р.) має бути визнаний недійсним.

Крім того, позивач звернувся з клопотанням в якому просить на підставі ст. 267 ЦК України  визнати поважними причини пропуску строку позовної давності щодо оскарження договору купівлі-продажу від 22.03.1996р., оскільки позивачу стало відомо про порушення його права лише у жовтні 2006р.

Відповідач та нотаріус в судове засідання не з’явилися, витребуваних судом документів не надали, з клопотанням не звернулися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, причину неявки не повідомили та відповідач, як юридична особа міг уповноважити свого представника для участі в судовому засіданні.

При даних обставинах, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідача та нотаріуса за наявними у справі документами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників  позивача, господарський суд –

ВСТАНОВИВ :

22.03.1996р. між Колективним сільськогосподарським підприємством „Дніпро” та Приватним виробничо-торгівельним підприємством „Ярослав” було укладено договір купівлі-продажу за умовами якого   КСП „Дніпро” продало, а відповідач купив нежитлові будівлі табору праці і відпочинку „Орльонок” загальною площею 990,4 кв.м., що знаходиться у радгоспі „Дніпро” Дніпропетровського району Дніпропетровської області, розташовані на земельній ділянці місцевої ради.

26.09.2006р. ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетрвоської області було відкрито провадження у  цивільній справу за позовом  ТОВ „Агроторгсервіс” до ВАТ „Чумаки”, Попелюжного Анатолія Івановича про визнання договору частково недійсним, відшкодування вартості майна.

Вивчивши надані документи та аналізуючи їх з наданими поясненнями представників сторін, суд дійшов  висновку про те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню на підставі наступного.

До правовідносин, які виникли між сторонами в ході укладення  оспорюваного договору купівлі-продажу від 22.03.1996р. слід застосовувати норми ЦК УРСР (1963р.), оскільки відповідно до   п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України, який набрав чинності з 01.01.2004р. зазначений  Цивільний Кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Тобто,  на момент укладення оспорюваного договору купівлі-продажу, тобто станом на 22.03.1996р. діяв ЦК УРСР  (1963р.)

Відповідно до ст. 26 ЦК УРСР (1963р.) юридична особа має цивільну правоздатність відповідно до встановлених цілей її діяльності. Правоздатність юридичної особи виникає з моменту затвердження її статуту або положення, а у випадках, коли вона повинна діяти на підставі загального положення про організації даного виду, - з моменту видання компетентним органом постанови про її утворення. Якщо статут підлягає реєстрації, правоздатність юридичної особи виникає в момент реєстрації.

За ст. 6 Закону України „Про підприємства в Україні”, яка діяла  станом на 22.03.1996р., встановлено, що підприємство вважається створеним і набуває прав юридичної особи з дня його державної реєстрації.

Так, з копії  свідоцтва про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб’єкта підприємницької діяльності –юридичної особи від 05.05.1996р.   видно, що Колективне сільськогосподарське підприємство „Дніпро” було зареєстровано і внесено до Єдиного  державного реєстру підприємств та організацій 07.05.1996р.

Отже, з наведеного можна зробити висновок про те, що на момент укладення  спірного договору купівлі-продажу 22.03.1996р. КСП „Дніпро” не набуло правоздатності у відповідності з вимогами ст. 6 Закону України „Про підприємства в Україні” та ст.  26 ЦК УРСР (1963р.), не було зареєстровано як юридична особа, а тому не мало законних підстав для укладання оспорюваного договору купівлі-продажу 22.03.1996р.

На вимогу суду у  Державного нотаріуса Кобрусевої Л.В., яка була залучена до участі у справі,  були витребувані   документи щодо перевірки  правоздатності КСП „Дніпро” на момент укладення оспорюваного договору купівлі-продажу, однак таких доказів суду не  було надано.

Як встановлено судом з матеріалів справи власником даного табору праці та відпочинку „Орльонок” було Товариство покупців членів трудового колективу радгоспу „Дніпро”, що підтверджується договором  безоплатної передачі державного майна радгоспу „Дніпро” Дніпропетровського району Дніпропетровської області укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській області та товариством покупців членів трудового колективу радгоспу „Дніпро” від 01.03.1996р.  Згідно переліку нерухомого майна, що передавалося у власність радгоспу „Дніпро”  № 12/7-2227 від 03.08.1999р. станом на 01.01.1996р. увійшло і спірне майно, а саме: табір  праці та відпочинку „Орльонок” під номером 183.

05.10.1996р. відбулися збори членів КСП „Дніпро” на яких було прийнято рішення  про  приєднання КСП „Дніпро” до ВАТ  „Чумаки”(протокол від 05.10.1996р.).

17.12.1997р. за  актом  приймання-передачі майна КСП „Дніпро” на баланс ВАТ „Чумаки” та  за передаточним балансом підприємства  Відкритим акціонерним товариством „Чумаки” було прийнято на баланс майно КСП „Дніпро”.

02.04.1999р. скасовано державну реєстрацію суб’єкта підприємницької діяльності –юридичної особи КСП „Дніпро”, що підтверджується повідомленням про державну реєстрацію наявне в матеріалах справи в якому зазначено, що правонаступником КСП „Дніпро” є ВАТ „Чумаки”.

Виходячи з наведеного, суд прийшов до висновку, що на момент укладення оспорюваного договору купівлі-продажу 22.03.1996р.  власником табору праці  і відпочинку „Орльонок”  було Товариство покупців членів трудового колективу радгоспу „Дніпро”.

З 05.10.1996р.  ВАТ „Чумаки” є правонаступником прав та обов’язків КСП „Дніпро” і все майно, яке належало КСП „Дніпро” було передано ВАТ „Чумаки”  у зв’язку з чим саме позивач є власником майна зазначеного  в переліку нерухомого майна № 12/7-2227 від 03.08.1999р.

Також, судом  встановлено в судовому засіданні і підтверджується наданими документами, що 26 вересня 2006р. Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області було  відкрито  провадження у  цивільній справі за позовом ТОВ „Агроторгсервіс” до ВАТ „Чумаки”, до Попелюжного Анатолія Івановича про визнання договору частково недійсним, відшкодування вартості майна. Розгляд цієї справи  було призначено на жовтень 2006р.

Факт того, що позивач в жовтні 2006р. довідався про існування оспорюваного договору купівлі-продажу свідчать зазначені вище документи, а саме: копія ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26.09.2006р. та копія конверту з відтиском поштового штемпеля про отримання 04.10.2006р.

З наведеного судом встановлено, що позивачем не пропущений строк позовної давності на оскарження   спірного договору купівлі-продажу, оскільки  позивач дізнався про існування  оспорюваного договору саме 04.10.2006р. Згідно ст. ст. 261  ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Тобто, перебіг строків позовної давності для оскарження   спірного договору купівлі-продажу  почався саме з 04.10.2006р. та згідно ст. 257 ЦК України становить три роки.

Відповідно до ст. 48 ЦК УРСР (1963р.) недійсною  є та угода, що не відповідає вимогам закону, в тому числі ущемлює особисті або майнові права.

Таким чином, договір купівлі-продажу  табору праці та відпочинку „Орльонок”  від 22.03.1996р. укладений між КСП „Дніпро” та Приватним виробничо-торгівельним підприємством „Ярослав” слід визнати недійсним, оскільки він не відповідає вимогам закону, який діяв на момент укладення спірного договору, а саме: ст. 26 ЦК УРСР (1963р.), ст. 6 Закону України „Про підприємства в Україні” та  ущемлює права та інтереси позивача, як  правонаступника КСП „Дніпро” та власника майна, яке  позивачу було передано у зв’язку з приєднанням КСП „Дніпро” до ВАТ „Чумаки.

Керуючись  ст. ст. 26, 48 ЦК УРСР (1963р.), ст. 6 Закону України „Про підприємства в Україні”, ст. 261, 257 ЦК України, ст.ст. 49, 82-85    Господарського  процесуального  кодексу України, господарський  суд –

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги позивача задовольнити.

1. Визнати недійсним договір купівлі-продажу укладений між Колективним сільськогосподарським підприємством „Дніпро” та Приватним виробничо-торгівельним підприємством „Ярослав” від 22.03.1996р.

2. Стягнути з  Приватного виробничор-торгівельного підприємства „Ярослав”  (49081, м. Дніпропетрвоськ, вул. Молодіжна, 21/2, ) на користь Відкритого акціонерного товариства „Чумаки” ( 52020, Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Чумаки, вул. Шкільна, 10, р/р № 080 в ДФ „Укрпромбанк”, МФО 307208, ) –витрати по сплаті державного мита в сумі 85 (вісімдесят п’ять) грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 (сто вісімнадцять) грн.

Наказ видати   відповідно до ст. 116 ГПК України.

Суддя

Л.В. Жукова

Рішення підписано 25.07.2007р. відповідно до ст. ст.84, 85 ГПК України.