ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2007 р.
№ 5/530

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

Т. Дроботової - головуючого
Н. Волковицької
Л. Рогач

за участю представників:

позивача
не з’явилися (про час і місце судового засідання повідомлено належно)

відповідача
Чипізубова І.А. –довіреність від 29.12.2006 р. (а.с. 49)

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Обласного комунального підприємства “Компанія “Луганськвода”

на рішення
від 20.11.2006 господарського суду Луганської області

у справі
№ 5/530 господарського суду Луганської області

за позовом
Обласного комунального підприємства “Компанія “Луганськвода”

до
Хімічного казенного об’єднання імені Г.І. Петровського

про
стягнення 282000, 43 грн.

В С Т А Н О В И В :

Обласне комунальне підприємство “Компанія “Луганськвода” (далі –ОКП “Компанія “Луганськвода”) звернулось до господарського суду з позовом до Хімічного казенного об’єднання імені Г.І. Петровського (далі - Хімічне казенне об’єднання) про стягнення 282000,43 грн. - вартості безпідставно отриманої технічної води за договором № 11/5-5/229-18-01-05, посилаючись, зокрема, на статтю 1213 Цивільного кодексу України та статі 189, 190, 191 Господарського кодексу України.

У відзиві на позовну заяву Хімічне казенне об’єднання проти позову заперечило, зазначивши, зокрема, що оплата ним технічної води здійснюється на підставі договору № 11/5-5/229-18-01-05, який відповідно до листа позивача від 10.02.2006 р. № 88 пролонгований на 2006 р., розрахунок за технічну воду об’єднанням здійснюється за взаємно-погоджених договором тарифах і підстав для задоволення вимог позивача щодо стягнення вартості безпідставно отриманої технічної води не має.

Рішенням господарського суду Луганської області від 20.11.2006 р. (суддя Закропивний О.В.) в позові відмовлено.

Господарський суд, на підставі частини 1 статті 188 Господарського кодексу України та статті 651 Цивільного кодексу України дійшов висновку, що порядок подачі води, її ціна та порядок розрахунків між сторонами встановлений договором № 11/5-5/229-18-01-05, який є діючим і жодних змін в нього на час слухання справи не внесено, відповідач на підставі діючого договору отримує від позивача технічну воду та розраховується за неї за взаємно – погодженими тарифами, а тому підстав для стягнення вартості безпідставно отриманої технічної води не має.

ОКП “Компанія “Луганськвода” подало до Вищого господарського суду України касаційну скаргу на рішення господарського суду Луганської області, в якій просить його скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи доводи касаційної скарги порушенням судом норм матеріального та процесуального права, зокрема статті 43 Господарського процесуального кодексу України, щодо неповного дослідження обставин справи.

Хімічне казенне об’єднання імені Г.І. Петровського подало до Вищого господарського суду України відзив на касаційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Луганської області від 20.11.2006 р. залишити без змін, а  касаційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідь судді –доповідача, пояснення присутнього в судовому засіданні представника відповідача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні господарського суду Луганської області, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог статті 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція виходить з обставин, встановлених у справі судом першої та апеляційної інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції 18.01.2005 р. між ОКП “Компанія “Луганськвода” (Постачальник) та Хімічним казенним об’єднанням імені Г.І. Петровського (Споживач) укладено договір № 11/5-5/229-18-01-05 на постачання технічної води.

Розділом 5 даного договору встановлено ціни та порядок розрахунку.

Пунктом 5.3 договору сторони передбачили, що при зміні тарифу на воду Постачальник повідомляє про це Споживача не пізніше як за місяць, та складає додаткову угоду до цього договору.

Відповідно до пункту 5.4 договору на дату укладання даного договору тарифи на воду технічну складають 0,413 за 1 м3, грн. без ПДВ.

У разі необхідності зміни ціни Постачальник зобов’язаний направити Споживачу проект додаткової угоди на погодження.

Пунктом 7.4 договору передбачено, що зміни до договору (крім зазначених у пункті 5.4) оформлюються додатковими угодами сторін, що є невід’ємною частиною договору.

Листом № 88 від 10.02.2006 р., підписаним начальником Краснолуцького департаменту ОКП “Компанія “Луганськвода”, повідомлено відповідача, що договір вважається пролонгованим на 2006 р.

Під час розгляду справи, господарським судом Луганської області встановлено, що порядок подачі води, її ціна та порядок розрахунків між сторонами встановлений договором № 11/5-5/229-18-01-05, який є діючим і жодних змін в нього на час слухання справи не внесено.

Проте, колегія суддів вважає за необхідним зазначити, що господарським судом залишено поза увагою наявність додаткової угоди № 5-1737/7-06                     від 04.10.2006 р. до договору № 11/5-5/229-18-01-05 від 18.10.2005 р. щодо внесення змін до пункту 5.4 відносно зміни тарифів, яка підписана сторонами та скріплена печатками, із зазначенням про наявність протоколу розбіжностей, а також наявність калькуляції з пояснювальною запискою, розрахунок електроенергії з поставки технічної води відповідачу, протокол розбіжностей (а.с. 65, 68-72).

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно частиною 1 статті 632 Цивільного кодексу України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Як вбачається з матеріалів справи предметом спору у даній справі є вимога позивача щодо стягнення вартості безпідставно отриманої технічної води, яка складає 282000, 43 грн., на підставі статті 1213 Цивільного кодексу України, у зв’язку зі збільшенням тарифів та оплатою відповідачем за спожиту технічну воду за старими тарифами.

Відповідно до статті 1213 Цивільного кодексу України набувач зобов’язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Судова колегія вважає за необхідне зазначити, що вирішуючи даний господарський спір, суду необхідно було, насамперед, з’ясувати правову природу спірних правовідносин та встановити наявність або відсутність підстав, передбачених статтею 1213 Цивільного кодексу України для задоволення або відмови в позові; встановити підстави та порядок зміни тарифів, з огляду на наявність в матеріалах справи додаткової угоди № 5-1737/7-06 від 04.10.2006 р., а також протоколу розбіжностей (а.с. 65, 72).

Таким чином, господарським судом першої інстанції не було взято до уваги та не надано належної правової оцінки всім доказам у справі в їх сукупності, що, враховуючи суть спору, свідчить про не з’ясування судом всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного суду України, викладених у пункті 1 Постанови від 29.12.1976 № 11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Оскільки передбачені процесуальним законом межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, рішення у справі підлягає скасуванню, а справа –направленню на новий розгляд до господарського суду Луганської області.

При новому розгляді справи суду необхідно врахувати викладене, всебічно і повно перевірити доводи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, і в залежності від установлених обставин вирішити спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Керуючись статтями 43, 1117, пунктом 3 статті 1119, статтями 11110, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Рішення господарського суду Луганської області від 20.11.2006 р. у справі        № 5/530 скасувати, справу направити на новий розгляд до господарського суду Луганської області.

Касаційну скаргу ОКП “Компанія “Луганськвода” задовольнити.

Головуючий                                                                                    Т. Дроботова

Судді:                                                                                              Н. Волковицька

Л. Рогач