КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2007                                                                                           № 3/633

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Андрієнка  В.В.

суддів:                                          Малетича  М.М.

Студенця  В.І.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Мартинюк Н.М., Воєводіна Н.В.

від відповідача - Сіпунова С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по м.Києву

на рішення Господарського суду м.Києва від 26.12.2006

у справі № 3/633 (Хілінська В.В.)

за позовом                               Селянського (фермерського) господарства "Озерне"

до                                                   Регіонального відділення Фонду державного майна України по м.Києву

про                                                  продовження терміну дії договору та внесення змін до договору

ВСТАНОВИВ:

Селянське (фермерське) господарство «Озерне» звернулось в Господарський суд м. Києва з позовом про зобов’язання Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву продовжити термін дії договору оренди № 495 нерухомого майна, що належить до державної власності від 16.09.2003 та внести у вказаний договір зміни в запропонованій позивачем редакції.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 26.12.2006 р. позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся  до Київського апеляційного господарського суду  з апеляційною скаргою,  в якій просить  рішення скасувати та прийняти нове рішення про відмову у позові.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що рішення місцевого господарського суду прийняте з неповним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи, місцевий господарський суд неправильно застосував та порушив норми процесуального та матеріального  права.

Зокрема заявник посилається на відсутність правових підстав для продовження терміну дії відповідного договору.

При цьому скаржник стверджує, що 22.09.2006 відповідач листом за № 30-04/7718, направив позивачу повідомлення про припинення дії договору № 495 від 16.09.2003 внаслідок закінчення строку, на який його було укладено, та зобов’язав згідно пункту 2.4 зазначеного договору повернути орендодавцю орендоване майно за актом прийому-передачі. Проте, стверджує відповідач, нежитлове приміщення за адресою: м. Київ, Набережне шосе, пасажирський причал станції метро “Дніпро” не звільнено. Відповідач стверджує, що договір оренди № 495 від 16.09.2003 фактично припинений відповідно до п. 10.9 договору внаслідок закінчення строку на який його було укладено.

Позивач   просив суд рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила  наступне.

16 вересня 2003 року між селянським (фермерським) господарством “Озерне”(орендар) та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву (орендодавець) укладено договір оренди № 495 нерухомого майна, що належить до державної власності.

Відповідно до п. 1.1 договору оренди позивачу передано в строкове платне користування державне нерухоме майно –причальну стінку (надалі –майно), площею 35 п.м., розміщене за адресою: м. Київ, Набережне шосе, пасажирський причал ст. метро “Дніпро”, що знаходиться на балансі ВАТ “Київський річковий порт”.

Договір сторонами укладено строком на три роки –з 16 вересня 2003 року до 16 вересня 2006 року включно (п. 10.1 договору оренди).

Згідно з п. 10.5 договору оренди у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження цього договору.

З 16 вересня 2006 року по 16 жовтня 2006 року на адресу позивача не надходило заяви відповідача про припинення договору оренди.

Відповідач вказує, що направляв позивачу відповідні листи щодо розірвання договору оренди за адресою відповідача та адресою об’єкта оренди, але ці листи повернулися відповідачу. Як вбачається з відміток відділення поштового зв’язку на конвертах, лист, направлений позивачу за адресою об’єкта оренди повернувся із-за відсутності позивача за даною адресою, а лист, направлений за юридичною адресою позивача, повернувся, оскільки відповідач вказав на поштовому конверті неповну адресу позивача.

Відповідно до п. 10.3 договору оренди зміни і доповнення до цього договору допускаються за взаємної згоди сторін. Зміни та доповнення, що пропонується внести, розглядаються протягом одного місяця з дати їх подання до розгляду іншою стороною.

30 жовтня 2006 року позивач звернувся до відповідача з листом № 1 “Щодо внесення змін до договору оренди № 495 нерухомого майна, що належить до державної власності, від 16.09.2003”, у якому запропонував внести до договору наступні зміни:

Пункт 1.1. розділу 1 Договору “Предмет договору”викласти у наступній редакції:

“1.1. Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно –вертикальну підпірну стінку (надалі –Майно), довжиною 35 п.м., розміщене за адресою: м. Київ, Набережне шосе, в районі пасажирського причалу станції метро “Дніпро”, що знаходиться на балансі відкритого акціонерного товариства “Київський річковий порт”і не увійшло до його статутного фонду, вартість якого становить за експертною оцінкою станом на 31.07.2003 243 231 (двісті сорок три тисячі двісті тридцять одна) гривня. Майно передається в оренду з метою розміщення судна”.

Пункт 10.1 розділу 10 Договору “Строк чинності, умови зміни та припинення договору”викласти у наступній редакції:

“10.1. Цей договір укладено строком на 10 (десять) років”.

Пунктом 2 ст. 9 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”встановлено, що у разі надходження до орендодавця заяви про оренду нерухомого майна, орендодавець надсилає копії матеріалів органу, уповноваженому управляти відповідним майном.

Згідно вимог п. 4 ст. 9 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” орендодавець протягом 5 днів після закінчення терміну погодження умов договору оренди з органом, уповноваженим управляти відповідним майном, дає згоду або відмовляє в укладенні договору оренди майна і повідомляє про це заявника.

Частиною третьою статті 181 Господарського кодексу України передбачено, що сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір оренди відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні.

06 листопада 2006 року відповідач направив позивачу лист-відповідь № 30-04/8959, в якій зазначалось, що підписання додаткової угоди до договору є недоцільним, оскільки листом 30-04/7718 від 22.09.2006 відповідач повідомив позивача стосовно припинення дії договору, у зв’язку із внесенням змін до Закону України “Про оренду державного та комунального майна”. Зокрема, відповідач вказує, що згідно з п. 2 ст. 4 вказаного Закону не можуть бути об’єктом оренди причали всіх категорій і призначень, причальні споруди, набережні причалів, захисні споруди.

Відповідно до п. 2 ст.4 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” не можуть бути об’єктами оренди причали всіх категорій і призначень, причальні споруди, набережні причалів.

Відповідно до пункту 2 статті 4 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”не можуть бути об’єкти оренди об’єкти державної власності, що мають загальнодержавне значення і не підлягають приватизації відповідно до ч. 2 статті 5 Закону України “Про приватизацію державного майна”.

Абзац 17 підпункту г) частини 2 статті 5 Закону України “Про приватизацію державного майна”визначає, що загальнодержавне значення мають акваторії портів, причали всіх категорій і призначень, причальні у портах і гідрографічні споруди, набережні причалів.

Об’єкт оренди за договором –частина стінки –не підпадає під вказані категорії об’єктів державної власності, що мають загальнодержавне значення і не підлягають приватизації, а отже, може орендуватися позивачем. Вказане підтверджується висновком Проектно-вишукувального і конструкторсько-технологічного інституту річкового транспорту “Річтранспроект”№ 05-10/733 від 04.12.2006, наданого на запит позивача.

На момент укладення договору сторони невірно визначили назву оренди, насправді об’єктом оренди є не причальна стінка, а частина берегоукріплювальної споруди у вигляді вертикальної підпірної стінки.

Отже, існує необхідність внесення змін до положення договору про предмет договору.

Відповідно до п. 1 наказу Фонду державного майна України від 29.06.2005 № 1821 “Про запровадження мінімального терміну дії договорів оренди державного майна”мінімальний термін дії договорів оренди державного майна повинен становити не менше трьох років.

Згідно зі ст. 2 Указу Президента України “Про лібералізацію підприємницької діяльності та державну підтримку підприємництва”від 12.05.2005  № 779/2005 передбачено вжити в установленому порядку заходів щодо запровадження мінімального терміну дії договорів оренди державного майна не менше трьох років, за умови, якщо орендар не пропонує менший термін.

Отже, позивач має право пропонувати відповідачу більший, ніж три роки, термін оренди. Відповідач не мав правових підстав для відмови в наданні об’єкта оренди за договором на десять років.

Таким чином позовні вимоги Селянського (фермерського) господарства «Озерне» є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

З урахуванням викладеного судова колегія вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 26.12.2006 року у справі № 3/633  прийнято з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, які мають значення для вирішення даного спору.

У зв`язку з цим підстав для скасування прийнятого рішення Київський апеляційний господарський суд не вбачає, а отже апеляційна скарга Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду м. Києва від 26.12.2006 року у справі № 3/633 залишити без змін, а апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву  - без задоволення.

Головуючий суддя                                                                      Андрієнко  В.В.

Судді                                                                                          Малетич  М.М.

Студенець  В.І.

26.03.07 (відправлено)