СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

12 червня 2007 року

Справа № 20-6/014

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

секретар судового засідання

за участю представників сторін:

позивача: Вохмянін А.М., довіреність за №1810 від 29 липня 2005 року,

відповідача: Турчін Д.С., довіреність за №10-004/222 від 03 серпня 2006 року,

Бакши О.М., довіреність за №10-004/227 від 13 вересня 2006 року,

прокурора: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Севастополя на постанову Господарського суду міста Севастополя (суддя Лазарєв С.Г.) у справі №20-6/014 від 26 березня 2007 року

за позовом  товариства з обмеженою відповідальністю "Добриня і К0" (пр. Ген. Острякова 15, Севастополь, 99029)

до          Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Севастополя (вул. Кулакова, 37, Севастополь, 99011)

за участю прокурора міста Севастополя (вул. Павліченка,1, місто Севастополь, 99001)

про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення про завищення бюджетного відшкодування та про покладення на відповідача обов'язку надати до органу казначейства висновку про бюджетне відшкодування на 240.803 грн. (а.с. 14-19).

Позов обґрунтований тим, що позивач та його контрагент –товариство з обмеженою відповідальністю „Стиг” оподаткували операцію купівлі-продажу металу (позивач включив до податкового кредиту, а вказане товариство –до податкових зобов'язань, відповідну суму податку), різниця між податковим кредитом та податковими зобов'язаннями позивача була від'ємною, тому позивач заявив бюджетне відшкодування.

При розгляді справи судом першої інстанції встановлено, що відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення про завищення позивачем суми бюджетного відшкодування за січень 2006 року на 240.803 грн. Бюджетне відшкодування виникло через віднесення позивачем у грудні 2005 року до податкового кредиту податку у сумі 274.263,27 грн. по операції купівлі у товариства з обмеженою відповідальністю „Стиг” металу, це товариство вказану суму податку віднесло до податкових зобов'язань, вартість металу сплачена позивачем безготівкою.

Постановою господарського суду позов задоволено. Податкове повідомлення-рішення визнано недійсним, зобов'язано відповідача надати органу державного казначейства висновок про бюджетне відшкодування. Стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача 3,40 грн. державного мита.

Постанова суду мотивована тім, що податковими органами не встановлено порушень з боку позивача та його контрагента при оподаткуванні операції купівлі-продажу металу, позивач правильно визнав суму бюджетного відшкодування.

Відповідач подав  апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, як прийняту в порушення норм матеріального та процесуального права, у позові відмовити.

З заперечень на апеляційну скаргу слідує, що позивач не згідний з доводами відповідача.

У судовому засіданні представники відповідача  підтримали доводи апеляційної скарги,  представник позивача підтримав доводи заперечення на апеляційну скаргу.

Апеляційний суд відповідно до статей 184, 195, 196, 198 Кодексу адміністративного судочинства України, перевірив доводи апеляційної скарги та матеріали справи, встановив  наступне.

18 грудня 2006 року керівником Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Севастополя Красільніковою Т.Ю. на підставі акту перевірки №12523-5163286942212510 від 15 грудня 2006 року прийнято податкове повідомлення-рішення №0000272350 про завищення позивачем суми бюджетного відшкодування за січень 2006 року у сумі 240.803 грн. (а.с. 39-40 т.1).

З вказаного акту невиїзної, позапланової, перевірки вбачається, що позивач за грудень 2005 року включив до податкового кредиту податок 274.263,27грн. по операції купівлі у товариства з обмеженою відповідальністю „Стиг” металу, цей продавець метал придбав у товариства з обмеженою відповідальністю „Торгпромсоюз” (яке з 11 травня 2006 року судовим рішенням визнано банкрутом)  і „Парадиз-Сервис” (яке за юридичною адресою не знаходиться, стосовно посадовців товариства 6 травня 2006 року порушена кримінальна справа), а тому податковим органом не встановлена надмірна сплата до бюджету податку у сумі 240.803грн. (а.с. 33-38 т.1).

Декларація з податку на додану вартість підтверджує той факт, що позивач  за січень 2006 року заявив бюджетне відшкодування на 452.032грн. (а.с. 50-53 т.1), яке було частково відшкодовано –на 211.229грн., про що податковий орган надав довідку (а.с. 130 т.1), не відшкодована сума 240.803 грн., на яку зменшено бюджетне відшкодування за спірним рішенням.

Податкові накладні від товариства з обмеженою відповідальністю „Стиг” свідчать про те, що позивач мав необхідні документи для включення до податкового кредиту за грудень 2005 року податку у сумі 274.263,27 грн. (а.с. 41-43 т.1).

Платіжні документи підтверджують сплату позивачем постачальнику товару вартості цього товару разом з податком на додану вартість (а.с. 44-49 т.1).

Крім того, податковими органами були додатково перевірені контрагент позивача та його контрагенти - товариства „Торгпромсоюз” та „Парадіз-сервіс”.

За результатами цих перевірок встановлено :

товариство „Стіг”   віднесло до податкових зобов'язань суму податку 274.263,27 грн. (рівну сумі податкового кредиту позивача), це товариство метал придбало у жовтні 2005 року у товариства „Торгпромсоюз” (податок склав 89.484,71грн.) і  у грудні 2005 року у товариства „Парадіз-сервіс” (податок 144.655,76грн.) (а.с. 54-57, 92-96 т.1);

товариство „Торгпромсоюз” станом на 21 люте 2006 року не знаходиться за юридичною адресою (а.с. 82 т.1), 12 травня 2006 року юридична особа припинена на підставі судового рішення від 11 травня 2006 року про банкрутство  (а.с. 83-84 т.1);

товариство „Парадіз-сервіс” станом на 19 серпня 2005 року не знаходиться за юридичною адресою (а.с. 89 т.1), розслідується кримінальна справа стосовно засновників, за грудень 2005 року мало податкові зобов'язання на 338.347 грн., податковий кредит 337.991 грн., податок –356 грн.,  сплачено 330,99 грн., борг 25,01грн. (а.с. 88, 91 т.1).

Підпунктом "а" підпункту 7.7.2 Закону України „Про податок на додану вартість” N168/97-ВР від 3 квітня 1997 року (зі змінами, далі Закон України N168/97-ВР) передбачено, якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то  бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів.

Підпункт 7.7.1 того ж Закону встановлює порядок визначення суми бюджетного відшкодування - від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. При цьому, сума бюджетного відшкодування враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

З вказаних вище обставин слідує, що позивач правомірно відніс до податкового кредиту суму податку по операції придбання у товариства „Стіг” металу, позивач правильно визначив суму бюджетного відшкодування як різницю між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду (що мала від'ємне значення) та заявив до бюджетного відшкодування суму податку, фактично сплачену позивачем безготівкою у попередньому податковому періоді постачальнику товару (товариству „Стіг”).

Посилання відповідача на те, що податковими органами не встановлена надмірна сплата до бюджету податку у сумі 240.803грн. і це підставою для зменшення бюджетного відшкодування апеляційним господарським судом не можуть бути прийняти до уваги.

Спеціальними нормами вказаного Закону (підпунктами 7.7.1 і 7.7.2) таких приписів не встановлено. Пункт 1.8 Закону України №16897-ВР не передбачає, що надмірна сплата податку це сплата до бюджету, податок на додану вартість є непрямим податком. Крім того, контрагенти товариства "Стіг" мали зобов’язання на іншу суму (234.140,47грн.), не сплата якої податковими органами не доведена.

На підставі вказаного, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку про те, що апеляційна скарга не обґрунтована і задоволенню не підлягає,  місцевим господарським судом постанова прийнята при правильному застосуванні норм матеріального і процесуального права, при повному  з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, інших підстав для скасування (зміни) судового рішення також не має.

Керуючись статтями  24, 195, 196, 198, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Севастополя залишити без задоволення.

Постанову Господарського суду міста Севастополя у справі №20-6/014 від 26 березня 2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає законну силу з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з моменту проголошення.

Головуючий суддя                    підпис

Судді                                                  підпис

підпис