ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

16.07.2007
Справа №2-13/6484-2007

За позовом 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Айра», м. Ялтавул. Тімірязєва, 43 кв. 32;

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Ратібор», м. Ялта вул. Леніна, 11

До відповідачів: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «РіФ», м. Миколаїв вул. Набережна, 4

2. Комунальне підприємство «Ялтинське бюро технічної інвентаризації», м. Ялта вул. Дзержинського, 4

З участю третьої особи – Республіканського комітету з охорони культурної спадщини АР Крим, м. Сімферополь вул. Гоголя, 14

Про визнання  права власності.

Суддя ГС  АР  Крим А.І.Жукова

Представники:

Від позивачів – не з’явилися

Від відповідачів – 1. Москаленко В.В. – адвокат, дов. № 7 від 08.06.2007 року;

2. не з’явився.

Від третьої особи – Вовк В.М. – гол. спец., ю/к., дов. від 16.10.2006 року.

Сутність спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Айра» (м. Ялта) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Ратібор» (м. Ялта) звернулись з позовною заявою до господарського суду Автономної Республіки Крим до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «РіФ» (м. Миколаїв) в якої просять задовольнити позовні вимоги щодо визнання відповідача таким що втратив право власності на нежитлове приміщення з №20-2 по №20-6 та з №20-10 по 20-38 та зобов’язання Комунального підприємства «Ялтинське бюро технічної інвентаризації» внести відповідні зміни до реєстру об’єктів нерухомого майна.

Позовні вимоги щодо втрати права власності та зобов’язання вчинити певні дії обґрунтовані наступним. Зокрема, співпозивачі зазначають, що ним на праві власності належать нежитлові приміщення по вул. Леніна 11 в м. Ялта, над якими розташовані нежитлові приміщення відповідача, які у свою чергу були повністю зруйновані пожежею, що унеможливлює користування ними за цільовим призначенням, відтак, оскільки здійснення робіт по їх відновленню також неможливе та більш того, може привести до загибелі майна позивачів то наявність власності відповідача над приміщеннями позивачів може спричинити шкоду їх майну та відповідно порушує права та охоронювані законом інтереси.

У судовому засіданні позивачі надали суду заяву про зміну (доповнення) позовних вимог, проте як виходить з суті вказаної заяви, вона не містить зміни підстав та предмету позову, а за своїм змістом є  додатковим поясненням.

Клопотання позивачів про витребування у КП «Ялтинське бюро технічної інвентаризації» інвентарну справу на об’єкт, який належить ТОВ «Компанія «РіФ», що знаходиться за адресою: м. Ялта вул. Леніна, 11, не підлягає задоволенню, оскільки не відноситься до суті спору.

Перший відповідач надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого позов не визнає, вважає його безпідставним та в його задоволені просить відмовити з наступних підстав. Так відповідач вказує, що право власності, відповідно до положень чинного законодавства може бути припинено лише за заявою власника такого майна (ч. 2 ст. 349 Цивільного кодексу України), а в такому разі, оскільки співпозивачі не є власниками спірного майна той заявлені позовні вимоги є відповідно необґрунтованими. Крім того, відповідач вказує, що вимоги щодо припинення права власності з мотивів, що заявлені в позовній заяві прямо порушують Конституційні права та свободи відповідача, як власника спірного майна, які передбачають вільне володіння, користування та розпорядження майном.

Ухвалою ГС АР Крим від 20.06.2007 року до участі у справі як співвідповідача було залучено КП «Ялтинське бюро технічної інвентаризації».

Проте представник другого відповідача двічі у судове засідання не зявився, причини неприбуття суду не відомі.

Ухвалою ГС АР Крим від 20.06.2007 року до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору було залучено Республіканський  комітет  з охорони культурної спадщини АР Крим.

Справа слуханням відкладалася, в порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи представників, суд –

ВСТАНОВИВ:

Рішенням 5-ої сесії 24-го скликання Ялтинської міської ради від 18 вересня 2002 року був затверджений перелік об’єктів малої приватизації, які підлягають приватизації шляхом викупу, до якого окрім всього іншого увійшло окреме індивідуально визначене майно – нежитлові приміщення та обладнання по вул. Леніна 11 в м. Ялта. Покупцем визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «РіФ».

На підставі вищезазначеного рішення, 25 березня 2003 року між Фондом комунального майна Ялтинської міської ради, покупцем з одного боку та Товариством з обмеженою відповідальністю «РіФ», покупцем з іншого боку, був укладений договір купівлі-продажу, відповідно до якого продавець продав, а покупець придбав комунальне майно – окреме індивідуально визначене майно – нежитлові приміщення та обладнання, розташовані по вул. Леніна 11 в м. Ялта. До складу придбаного майна увійшли нежитлові приміщення літер «А», 2-й поверх з №20-2 по №20-6 та з №20-10 по №20-38, загальною площею 1257,5кв.м.

Відповідно до ст.ст. 224, 225 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Право  продажу  майна,  крім  випадків  примусового  продажу, належить власникові. Якщо продавець майна  не  є  його  власником, покупець набуває права власності лише в тих випадках, коли  згідно з статтею 145 цього Кодексу  власник  не  вправі  витребувати  від нього майно.

На момент укладення договору купівлі-продажу, власником нежитлових приміщень літер «А», 2-й поверх з №20-2 по №20-6 та з №20-10 по №20-38, загальною площею 1257,5кв.м. по вул. Леніна 11 в м. Ялта була Ялтинська міська рада відповідно до свідоцтва про право власності №1343, видане виконавчим комітетом Ялтинської міської ради від 01.10.2002 на підставі рішення виконавчого комітету Ялтинської міської ради від 27.09.2002 за №335, зареєстроване Ялтинським бюро технічної інвентаризації 01.10.2002 в реєстровій книзі за №20-п (арк. 98) під реєстровим №61.

Таким чином, унаслідок укладення договору купівлі-продажу від 25 березня 2003 року власником нежитлових приміщень літер «А», 2-й поверх з №20-2 по №20-6 та з №20-10 по №20-38 по вул. Леніна 11 в м. Ялта стало Товариство з обмеженою відповідальністю «РіФ».

Відповідно до довідки Комунального підприємства «Ялтинське бюро технічної інвентаризації» серед зареєстрованих власників споруд домоволодіння №11 по вул. Леніна в м. Ялта також числяться Товариство з обмеженою відповідальністю «РАТІБОР», яке є власником нежитлових приміщень з №2-1 по №5-12, з №14-1 по №14-11 та Товариство з обмеженою відповідальністю «АЙРА», яке є власником нежитлових приміщень з №2-1 по №2-6, №3-2, з 10-1 по №10-7.

Згідно з акту про пожежу від 17 грудня 2005 року, унаслідок пожежі, яка трапилась 16 грудня 2005 року, в нічному клубі «Торнадо» по вул. Леніна 11 в м. Ялта були знищені документи та обладнання нічного клубу «Торнадо», а також приміщення літер «А»: 20-19, 20-18, 20-17, 20-21, 20-20, 20-22, 20-23, 20-24, 20-30, 20-25, 20-27, 20-28, 20-26, 20-29, 20-37, 20-38, 20-39, 20-40, 20-36, 20-35, 20-34, 20-33, 20-32, 20-31, 20-15, 20-16, 20-14, а також приміщення у літері «Б»: 1-1, 1-1, 1-3.

Таким чином, унаслідок пожежі деякі нежитлові приміщення належні на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю «РіФ» були зруйновані та частково пошкоджені.

Відповідно до прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Згідно статті 346 Цивільного кодексу України, однією з підстав припинення права власності є знищення майна, порядок припинення якого встановлено статтею 349 Цивільного кодексу України.

Зокрема, відповідно до ст. 349 Цивільного кодексу України, право власності на майно припиняється в разі його знищення.

У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру.

Відповідно до ст. 4 Закону України  «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, зокрема обов'язковій державній реєстрації підлягає право власності на нерухоме майно.

Таким чином, обов’язковою умовою для припинення права власності на зруйноване нерухоме майно є відповідна заява власника такого майна, яким відповідно до ст.ст. 316, 317 Цивільного кодексу України, ст. 134 Господарського кодексу України визнається особа, яка на свій розсуд, одноосібно або спільно з іншими суб'єктами володіє, користується і розпоряджається належним йому (їм) майном.

Судом встановлено, що право власності на майно, яке є предметом спору, належить Товариству з обмеженою відповідальністю «РіФ», відтак він є єдиною зацікавленою особою, яка має право звернутись, в порядку ч. 2 ст. 349 Цивільного кодексу України до органу із заявою про припинення права власності на зруйноване майно.

Відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до офіційного тлумачення положень даної статті яке міститься в рішеннях Конституційного суду України №8-рп/2002 від 07.05.2002, №15-рп/2002 від 09.07.2002, №9-зп від 25.12.1997, частину другу статті 124 Конституції України необхідно розуміти так, що юрисдикція судів, тобто їх повноваження вирішувати спори про право та інші правові питання, поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Захист порушених прав та інтересів здійснюється судами в порядку судочинства, визначеного процесуальним законодавством.

Положеннями Господарського процесуального кодексу України визначені повноваження господарських судів України щодо розгляду справ господарської юрисдикції, порядок звернення до господарських судів і порядок здійснення господарського судочинства, завданням якого є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів підприємств, установ, організацій, інших юридичних осіб (у тому числі  іноземних), громадян, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, а також у випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд дійшов до висновку про те, що права та охоронювані законом інтереси співпозивачів жодним чином не порушуються, більш того, вони не є зацікавленими особами в припиненні права власності на спірне майно в розумінні ч. 2 ст. 349 Цивільного кодексу України.

Відсутність порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів позивача у справі є підставою для відмови в задоволені позову (Роз’яснення Вищого арбітражного суду України «Про судове рішення» за №02-5/422 від 10.12.1996, Постанова Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення» за №11 від 29.12.1976, Інформаційний лист Вищого арбітражного суду України «Про деякі приписи законодавства, яке регулює питання, пов'язані із здійсненням права власності та його захистом» за №01-8/98 від 31.01.2001).

Крім того, не знайшли свого підтвердження доводи співпозивачів відносно неможливості відновлення спірного майна, пошкодженого унаслідок пожежі, такі твердження спростовуються наданими до матеріалів справи документами.

Зокрема, відповідно до рішень виконавчого комітету Ялтинської міської ради за №1539 від 12.10.2006 та №183 від 14.02.2007 Товариству з обмеженою відповідальністю «РіФ» надано дозвіл на здійснення проектно-вишукувальних робіт з відновлення втрачених нежитлових приміщень по вул. Леніна 11 в м. Ялта. Ескізний проект «Відновлення втраченого поверху з надбудовою над пам’ятником міського значення старих торгівельних рядків Стафєєва під готельних комплекс» отримав позитивний висновок Ялтинського санітарно-епідеміологічного відділення за №01 від 05.01.2007, а також Державної Азово-Чорноморської екологічної інспекції. Товариству з обмеженою відповідальністю «РіФ» видані Відділом з питань наглядово-профілактичної діяльності м. Ялта при Управлінні з питань з питань наглядово-профілактичної діяльності при ГУ МНМ України в АР Крим технічні умови для включення в проект відновлення втраченого поверху з надбудовою під готельний комплекс по вул. Леніна 11 в м. Ялта.

Державним підприємством «Кримське Республіканське Протизсувне Управління» видано позитивний висновок щодо відведення Товариством з обмеженою відповідальністю «РіФ» земельної ділянки, розташованої по вул. Леніна 11 в м. Ялта.

Крім того, відповідно до висновків, що містяться в історико-містобудівному обґрунтуванні, затверджених Державною службою охорони культурної спадщини, передбачена до будівництва надбудова до пам’ятника міського значення по вул. Леніна 11 в м. Ялта можлива, за умови використання власником правил використання пам’ятників історії та культури.

Відповідно до протоколу засідання Науково-технічної ради інституту «УКРНДІПРОЕКТРЕСТАВРАЦІЯ» від 28.07.2006 були узгоджені реставраційні роботи з відновленням другого поверху в будинку по вул. Леніна 11 в м. Ялта, а відповідно до протоколу містобудівної ради управління головного архітектора м. Ялта при виконавчому комітету Ялтинської міської ради вирішено узгодити ескізний проект та направити його на розгляд Республіканської містобудівної ради.

Таким чином, співпозивачами не виконанні вимоги п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, щодо обґрунтованості своїх вимог, при цьому суд враховує, що обов’язок щодо доказування обставин на які сторона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень покладається саме на зацікавлену сторону, в даному випадку позивачів, в іншу чергу відповідач надав докази якими підтвердив обставини на які як на підставу своїх заперечень.

Суд дослідивши матеріали та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають в повному обсязі, що узгоджується із декларованим ст. 2 Закону України «Про судоустрій» завданням суду, як то здійснення судочинства, на засадах верховенства права з метою забезпечення захисту гарантованих Конституцією України та законами прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

За вказаних обставин позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки  є необґрунтованими та не заснованими на нормах діючого законодавства.

Судові витрати суд в порядку ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України відносить на позивачів.

З урахуванням викладеного, керуючись  ст. ст. 49, 82-85  Господарського процесуального кодексу України, суд –

В И Р І Ш И В:

У позові відмовити у повному обсязі.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Жукова А.І.