СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21.05.07                                                                                 Справа № 5/144ад.

Господарський суд Луганської області у складі головуючого судді     Закропивного О.В., при секретарі Агафоновій С.В., за участю представників сторін:

від позивача –Гребенар О.В. (довіреність № 2 від 09.01.07.);

від відповідача –Решетніков І.В. (довіреність № 39 від 03.01.07.);

розглянувши матеріали справи за позовом:

відділення виконавчої Дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних  захворювань України  в  м. Краснодоні та Краснодонському районі Луганської області (м. Краснодон, Луганської області);

до відкритого акціонерного товариства «Краснодонвугілля»в особі структурного підрозділу «Шахтоуправління ім. 50-річчя СРСР» (м. Краснодон, Луганської області);

про стягнення 5088 грн. 83 коп.;

В С Т А Н О В И В:

Суть спору: позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача пені за несвоєчасну сплату страхових внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності в сумі 5088,83 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач відзивом не позовну заяву та його представник в судовому засіданні щодо існування факту несвоєчасної сплати страхових внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності в сумі 5088,83 грн. не заперечували, однак, позовних вимог не визнали мотивуючи свої заперечення тим, що відповідачем не враховано вимог ст. 250 ГК України і тому ним пропущено строки застосування до відповідача зазначеної штрафної санкції.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін та оцінивши надані докази у їх сукупності суд приходить до висновку, що вимоги позивача не обґрунтовані з наступних підстав.

Відповідно до ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»від 23.09.99 року №1105-Х1У роботодавці, як страхувальники зобов'язані своєчасно та в повному обсязі сплачувати страхові внески до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (далі Фонд).

Згідно ст. 47 Закону України   від 23.09.99 року №1105-Х1У та п,4.1 Інструкції «Про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду СНВ», затвердженої постановою правління Фонду від 20.04.2001 року № 12, сума страхового внеску, що підлягає сплаті, розраховується згідно зі страховим тарифом, встановленим Законом, виходячи з класу професійного ризику галузі національної економіки, до якого віднесений страхувальник.

Пунктом 4.12 зазначеної Інструкції визначено, що страхові внески сплачуються юридичними особами щомісячно в день одержання коштів на оплату праці в установах банків.

Згідно п. 3.13 Інструкції страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування відповідних сум на рахунок Фонду за місцем реєстрації страхувальника-платника страхових внесків.

За наказом Генерального директора ВАТ «Краснодонвугілля»№ 78 від 03.07.06. створено структурний підрозділ «Шахтоуправління ім. 50-річчя СРСР»шляхом приєднання до нього структурного підрозділу «Шахта «Талівська». Шахти у створеному структурному підрозділі мають назву блок «ім.. 50-річчя СРСР»та блок «Талівський». У відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Краснодоні та Краснодонському районі Луганської області відповідач зареєстрований за № і є платником страхових внесків до Фонду.

В ході проведеної 03.08.06. позивачем у відповідача перевірки правильності нарахування, повноти і своєчасності перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, виявлені факти несвоєчасної сплати відповідачем страхових внесків до Фонду. Результати перевірки зафіксовані в акті № 57 від 03.08.06.

Згідно наявного в матеріалах справи та підписаного представниками обох сторін «Співставлення фактично сплачених страхових внесків з розрахунковими сумами СП «Шахта «Талівська»ВАТ «Краснодовугілля», пеня відповідачу нарахована за періоди з 01.10.03. по 28.09.04. та з 27.01.06. по 13.02.06.

Статтею 250 ГК України визначено загальний термін застосування адміністративно-господарських санкцій, а саме: «Адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом». У даній статті встановлений максимальний термін застосування адміністративно-господарських санкцій - один рік з дня здійснення правопорушення. Отже, після закінчення даного терміну, штрафні санкції застосуванню не підлягають.

Поняття адміністративно-господарських санкцій дається в ст. 238 Господарського Кодексу України: «За порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної владні або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто міри організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків».

Вищевикладене дозволяє зробити висновок про те, що фінансові санкції, застосовувані Фондом, це міри організаційно-правового (майнового) характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єктом господарювання та ліквідацію його наслідків, тобто вони по своїй сутності є адміністративно-господарськими санкціями.

Згідно ст. 230 ГК України пеня визнається господарською санкцією і є різновидом штрафних санкцій. У такий спосіб у відповідності зі ст. 250 ГК України адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців із дня виявлення порушення, але не пізніше чим один рік з дня порушення цим суб'єктом установлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності.

Отже, суд вважає, що позивач в порушення ст. 250 ГК України необґрунтовано заявив до стягнення з відповідача штрафної санкції у виді пені, за несвоєчасну сплату страхових внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності в сумі 5088,83 грн., в періоди з  01.10.03. по 28.09.04. та з 27.01.06. по 13.02.06.

Таким чином, в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. 95 Кодексу адміністративного судочинства України питання по судових витратах не вирішується, оскільки позивач звільнений від їх сплати.

Керуючись ст.ст. 2, 17, 94, 98, 158, 160, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України,  –

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволені позову відмовити.

Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги, до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Згідно ст.ст. 160, 167 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні, в  якому закінчився розгляд справи, оголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено представників сторін про те, що постанову у повному обсязі буде виготовлено протягом п’ятиденного строку.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 22.05.07. у відповідності до вимог ст. 160 КАС України.

Суддя                                                                                    О.В. Закропивний