СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

13 серпня 2007 року
Справа № 2-8/2335-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Латиніна О.А.,

суддів                                                                      Ткаченка М.І.,

Котлярової О.Л.,

секретар судового засідання                                        Макарова Г.О.

за участю представників сторін:

позивача: Емрих В.В. - пастор Ялтинської Євангелічно-Лютеранської громади Єдиної Євангелічно-Лютеранської Церкви  (протокол зборів б/н від 08.06.2003 року); Мельников О.П. дов. б/н від 22.03.2007 року;

відповідача: Подружко В.М. дов. № 02.92/444 від 10.07.2007 року;

третьої особи: Крижановська В.Л. - голова ради Німецької Євангелічно-Лютеранської релігійної громади (протокол зборів № 1 від 11.12.2005 року);

розглянувши апеляційну скаргу Ялтинської Євангелічно-Лютеранської громади Єдиної Євангелічно-Лютеранської Церкві на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Чумаченко С.А.) від 17 травня 2007 року у справі № 2-8/2335-2007А

за позовом Ялтинської Євангелічно-Лютеранської громади Єдиної Євангелічно-Лютеранської Церкви (вул. Чехова, 10, м.Ялта, АР Крим, 98600)

до виконавчого комітету Ялтинської міської ради (пл.Радянська, 1, м.Ялта, АР Крим, 98600)

3-тя особа - Німецька Євангелічно-Лютеранська релігійна громада  (вул. Аверкіна, 4-5, м.Ялта, АР Крим, 98609)

про визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

23.01.2007 року виконавчим комітетом Ялтинської міської Ради було прийнято рішення № 27 „Про порядок почергового користування культовою будівлею кирхой по вул. Чехова, 10 в м. Ялті”, відповідно до якого вирішено з 01.02.2007 року укласти окремі договори про порядок користування культовою будівлею - кирхой за адресою: м. Ялта, вул. Чехова, 10 літер „А” між Євангелічно Лютеранською громадою Єдиної Євангелічно Лютеранської Церкви та Німецькою Євангелічно-Лютеранською релігійною громадою встановивши наступний порядок почергового користування культовою будівлею кирхой: а) Євангелічно-Лютеранська община Єдиної Євангелічно-Лютеранської Церкви - по парних днях кожного місяця; б) Німецька Євангелічно-Лютеранська релігійна община по непарних днях кожного місяця.

Ялтинська Євангелічно-Лютеранська громада Єдиної Євангелічно-Лютеранської Церкви звернулась до господарського суду АР Крим з позовом про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Ялтинської міської ради від 23.01.2007 року № 27 „Про порядок почергового користування культовою будівлею - кирхой по вул. Чехова, 10 в м.Ялта”.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що оскільки розділ Ялтинської Євангелічно-Лютеранської громади Єдиної Євангелічно-Лютеранської Церкви не відбувався, правовідносини правонаступництва між позивачем та зареєстрованою у 2006 році Німецькою Євангелічно-Лютеранською релігійною громадою міста Ялти є відсутніми, той право нової юридичної особи на користування культовою будівлею-кирхой по вул. Чехова, 10 в м.Ялта не засновано на нормах закону. У зв`язку з цим, позивач вважає, що немає підстав для почергового користування культовою будівлею-кирхой по вул. Чехова, 10 в м.Ялта.

Постановою господарського суду АР Крим від 17.05.2007 року у справі № 2-8/2335-2007А у задоволенні позову Ялтинської Євангелічно-Лютеранської громади Єдиної Євангелічно-Лютеранської Церкви про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Ялтинської міської ради ід 23.01.2007 року № 27 „Про порядок почергового користування культовою будівлею-кирхой по вул. Чехова, 10 в м.Ялта” відмовлено.

При прийнятті постанови, суд першої інстанції встановив, що відповідно до Експертного відзиву з питання спадкоємності традицій та прав Німецької Євангелічно Лютеранської Церкви в Україні, як спадкоємниці євангелічно-лютеранської громади в м. Ялті (заснована в 1849 році), заснована в 1992 році Німецька Євангелічно-Лютеранська Церква в Україні є спадкоємницею традицій та прав заснованої в 1832 році Євангелічно - Лютеранської Церкви в Російській імперії або в Радянському союзі (з 1924 року). Господарським судом АР Крим також було встановлено, що взаємна згода двох однорідних релігійних організацій на користування культовою будівлею відсутня, власником домоволодіння - культової будівлі за адресою: м. Ялта, вул. Чехова, 10 літер „А” являється Ялтинська міська рада, на підставі чого, реалізуючи власне право розпоряджатися належним їй майном та відповідно до частини 3 статті 17 Закону України „Про свободу совісті та релігійні організації”, місцевою радою правомірно прийнято оспорюване рішення та визначено порядок користування культовою будівлею, що відповідає нормам законодавства України.

Не погодившись з постановою господарського суду АР Крим, Ялтинська Євангелічно-Лютеранська громада Єдиної Євангелічно-Лютеранської Церкви звернулась до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, позов задовольнити.

Доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, полягають у тому, що спадкоємність традицій та прав між двома релігійними організаціями не може свідчити про правонаступництво прав та обов`язків на підстави норм цивільного законодавства –статей 106-109 Цивільного кодексу України. Позивач вважає, що із змісту статуту Німецької Євангелічно-Лютеранської релігійної громади міста Ялти також не вбачається посилань на наявність правонаступництва, у зв`язу з чим, відсутнє право Німецької Євангелічно-Лютеранської релігійної громади міста Ялти на користування спірним приміщенням. На думку позивача, неповне вивчення обставин справи, а також незастосування та невірне застосування судом першої інстанції окремих норм Цивільного кодексу України та Закону України „Про свободу совісті та релігійні організації” призвело до невірного вирішення спору.

Представник відповідача та третьої особи у судовому засіданні з доводами апеляційної скарги не погодились, вважають оскаржувану постанову суду першої інстанції законною та обгрунтованою.

З причини зайнятості в іншому судовому засіданні судді Заплава Л.М., на підставі розпорядження голови Севастопольського апеляційного господарського суду, у складі судової колегії було здійснено заміну на суддю Котлярову О.Л.

Переглянувши постанову суду першої інстанції в порядку статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, вислухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників сторін та третьої особи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку обгрунтованість доводів апеляційної скарги та необхідність скасування постанови суду першої інстанції виходячи з наступного.

19.11.1991 року виконавчим комітетом Ялтинської міської Ради АР Крим зареєстровано юридичну особу - Євангелічно-Лютеранську громаду Єдиної Євангелічно-Лютеранської церкви, про що видано свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи Серії А00 №446578. Номер запису про включення відомостей про юридичну особу до ЄДР 0001688.

19.05.1995 року виконавчим комітетом Ялтинської міської Ради було прийнято рішення № 254 (2) „Про передачу у безоплатне користування будівлі по вул. Чехова, 10 літер „А” в м. Ялті Євангелічно-Лютеранській громаді”, відповідно до якого пункт 1 рішення виконавчого комітету Ялтинської міської ради № 519 від 23.07.1993 року було вирішено викласти в наступній редакції: Управлінню житлово - комунального господарства передати по акту в безоплатне постійне користування лютеранській громаді м.Ялта приміщення у будівлі по вул. Чехова, 10 (літер „А”) загальною площею 233,6 кв.м.

20.06.1995 року між начальником ЖЕК з однієї сторони та Євангелічно-Лютеранською громадою в особі пастора Емріха В.В. з іншої сторони було складено акт про те, що на підставі наказу УЖКГ № 191 від 15.06.1995 року та рішення виконкому Ялтинської міської Ради від 19.051995 року з однієї сторони здали, а з іншої прийняли на баланс нежитлові приміщення по вул. Чехова, 10, літ. „А” у м.Ялта.

Згідно Державного Акту на право постійного користування землею ІІ-КМ № 003817 від 20.11.2000 року, даний державний акт видано Ялтинською міською радою Євангелічно-Лютеранській громаді „Святої Марії” та підтверджує те, що зазначеному землекористувачу надається у постійне користування 0,0772 гектарів землі, в межах згідно з планом землекористування, для обслуговування кирхи та житлового будинку у сумісне користування (1/2 часток) по вул. Чехова, 10 в м. Ялті відповідно до Рішення 22-ї сесії 23-го скликання Ялтинської міської ради від 02.02.2000 року № 40. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 143 (а.с.42-43).

21.06.2005 року було зареєстровано нову редакцію Статуту  Євангелічно-Лютеранської громади Єдиної Євангелічно-Лютеранської Церкви (а.с.22-27).

Так, відповідно до пункту 1.1 Статуту, Євангелічно-Лютеранська громада Єдиної Євангелічно-Лютеранської Церкви є самостійною одиницею в духовній та адміністративній діяльності, не входить до будь-яких релігійних центрів та об`єднує громадян України, іноземних громадян та осіб без громадянства на засадах добровільності та духовної покірності, згідно покликанню та дорученню Засновника Церкви Господа Ісуса Христа.

Відповідно до частини 1 статті 92 Цивільного кодексу України, юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів.

У пунктах 1.3, 1.5 Статуту зазначено, що громада як самостійна одиниця володіє правами юридичної особи, має банківські рахунки, в тому числі валютний, штамп, круглу печатку зі знаком християнського символу та формалізовані документи, зразки яких затверджуються церковною радою. Громада заснована за адресою: АР Крим, м. Ялта, вул. Чехова, 10 – „Євангелічно-Лютеранська громада „Святої Марії”.

Таким чином, хоча Німецька Євангелічно-Лютеранська Церква України і створена як релігійний центр, судовою колегією встановлено, що Євангелічно-Лютеранська громада „Святої Марії” є самостійною юридичною особою як в духовній так і в адміністративній діяльності та має у постійному користуванні земельну ділянку площею 0,0772 га, в межах згідно з планом землекористування, для обслуговування кирхи та житлового будинку у сумісному користуванні (1/2 часток) по вул. Чехова, 10 в м. Ялта.

З матеріалів справи вбачається, що 23.01.1997 року Німецька Євангелічно-Лютеранська релігійна громада направила на адресу Голови Ради по справам релігій республіки Крим лист за № 28 з зазначенням того, що на підставі заяв членів Німецької Євангелічно-Лютеранської громади м.Ялти, Президіум Синоду Німецька Євангелічно-Лютеранська, який проходив в травні 1995 року, вивів частину членів громади зі складу Німецької Євангелічно-Лютеранської Церкви України. Також зазначено, що Євангелічно-Лютеранську громаду м. Ялта, яка відноситься до Німецької Євангелічної Церкви України, представляє знов вибрана Рада громади, Членами Ради є: Крижановська В.Л. - голова, Шмідт А.Н. - проповідник, Чуістов Б.П. - секретар, Вегнер І.Н. - член Ради, Литвинюк Л.Д. - член Ради (а.с.54).

24.02.2006 року виконавчим комітетом Ялтинської міської ради зареєстровано нову юридичну особу - Німецьку Євангелічно-Лютеранську релігійну громаду міста Ялта, про що видано свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи Серії А01 № 065013. Номер запису про включення відомостей про юридичну особу до ЄДР 0003540 (а.с.56-57).

24.02.2006          року Постановою Комітету по справам Релігій при Раді Міністрів АР Крим зареєстровано Статут Німецької Євангелічно-Лютеранської Релігійної громади м. Ялта під реєстровим № 1252 (а.с.57).

Відповідно до пунктів 5, 6 Преамбули вказаного статуту, Німецька Євангелічно-Лютеранська Церква України наслідує і зберігає усі права і традиції стародавньої Євангелічно-Лютеранської Церкви, яка була вперше конституйована в Росії у 1832 році. Саме ця Церква (німецької традиції) була вперше конституйована у 1992 році вже в незалежній Україні під назвою „Німецька Євангелічно-Лютеранська Церква України”. Історично Німецька Євангелічно-Лютеранська Церква України дотримується німецьких лютеранських традицій , але вона ніколи не була і не є Церквою однієї нації або однієї мовної групи, вона завжди відкрита для усіх християн. Головне завдання Церкви є спільне сповідання Євангелістсько-Лютеранського віровчення з метою розповсюдження християнської віри, згідно заклику і за дорученням Засновника Церкви Господа Ісуса Христа у дусі християнської єдності між усіма вірними, її громадами із іншими християнськими Церквами.

Згідно з пунктом 1.1 вищевказаного Статуту, Німецька Євангелічно-Лютеранська релігійна громада м.Ялта є місцевою релігійною громадою, являється структурною одиницею у складі Німецької Євангелічно-Лютеранської Церкви України і відповідного релігійного церковного округу, на своєму місцевому рівні відповідно із закликом та дорученням Засновника Церкви і її Господа Ісуса Христа вона об'єднує громадян України, іноземних громадян та осіб без громадянства, які не належать до інших релігійних об`єднань і добровільно підкоряються прийнятому громадою на підставі загального погодження Статуту громади, на принципах добровільності та духовної дисципліни.

У пункті 1.2 Статуту вказано, що громада набуває статусу юридичної особи з моменту її реєстрації у відповідних державних органах, може мати рахунки, у тому числі валютні, в установах банків, круглу печатку зі своєю назвою і християнською символікою Лютеранської Церкви.

Таким чином, у даному випадку має місце декілька самостійних відокремлених юридичних осіб - Німецька Євангелічно-Лютеранська релігійна громада м.Ялта та Євангелічно-Лютеранська громада Єдиної Євангелічно-Лютеранської Церкви.

Відповідно до частини 9 статті 5 Закону України „Про свободу совісті та релігійні організації”, релігійна організація не повинна втручатися у діяльність інших релігійних організацій, в будь-якій формі проповідувати ворожнечу,  нетерпимість до невіруючих і віруючих інших віросповідань.

Судова колегія вважає, що для правильного вирішення даного спору встановленню підлягає питання – чи набула нова створена юридична особа - Німецька Євангелічно-Лютеранська релігійна громада м.Ялта прав та обов`язків іншої юридичної особи - Євангелічно-Лютеранська громада Єдиної Євангелічно-Лютеранської Церкви.

Так, відповідно до норм чинного законодавства, набуття створеною юридичною особою повністю або частково прав та обов`язків попередньої юридичної особи охоплюється таким поняттям, як реорганізація юридичної особи.

Частиною 1 статті 16 Закону України „Про свободу совісті та релігійні організації” встановлено, що діяльність релігійної організації може бути припинено у зв'язку з її реорганізацією (поділом, злиттям, приєднанням) або ліквідацією.

Відповідно до частини 2 статті 16 Закону України „Про свободу совісті та релігійні організації”, реорганізація або ліквідація релігійної організації здійснюється відповідно до її власних настанов.

Так, Статутом Євангелічно-Лютеранська громада Єдиної Євангелічно-Лютеранської Церкви (пункт 9.4) врегульовано питання ліквідації громади та відсутнє визначення порядку реорганізації.

Згідно з частинами 2, 3, 4 статті 59 Господарського кодексу України у разі злиття суб'єктів господарювання усі майнові права та обов'язки кожного з них переходять до суб'єкта господарювання, що утворений внаслідок злиття.

У разі приєднання одного або кількох суб'єктів господарювання до іншого суб'єкта  господарювання до цього останнього переходять усі майнові права та обов'язки приєднаних суб'єктів господарювання.

У разі поділу суб'єкта господарювання усі його майнові права і обов'язки переходять за роздільним актом (балансом) у відповідних частках до кожного з нових суб'єктів господарювання, що утворені внаслідок цього поділу. У разі виділення одного або кількох нових суб'єктів господарювання до кожного з них переходять за роздільним актом (балансом) у відповідних частках майнові права і обов'язки реорганізованого суб'єкта.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, тобто за наявності обставин, що звільнюють від доказування.

Так, згідно з частинами 2, 3 статті 107 Цивільного кодексу України, після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), які мають містити положення про  правонаступництво щодо всіх зобов'язань юридичної особи, що припиняється,  стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов'язання, які оспорюються сторонами.

Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення.

Судова колегія виходить з того, що третьої особою не надавалось суду складених та затверджених належним чином передавального акту або розподільчого балансу, що могло б свідчити про перехід частки або повного обсягу прав та обов`язків від Євангелічно-Лютеранської громади Єдиної Євангелічно-Лютеранської Церкви до створеної юридичної особи - Німецької Євангелічно-Лютеранської релігійної громади м.Ялта, у тому числі права на користування спірним приміщенням - культовою будівлею - кирхою за адресою: м. Ялта, вул. Чехова, 10 літер „А”.

Частиною 4 статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

У зв`язку з цим, за відсутності встановлених законом засобів доказування, суд апеляційної інстанції не може прийняти у якості належного доказу у справі Експертний відзив з питання спадкоємності традицій та прав Німецької Євангелічно Лютеранської Церкви в Україні, в якому вказано, що остання є спадкоємницею Євангелічно-Лютеранської громади в м.Ялті.

Дослідивши наявні у справі матеріали та проаналізувавши норми чинного законодавства, судова колегія приходить до висновку про невірне застосування судом першої інстанції норми частини 3 статті 17 Закону України „Про свободу совісті та релігійні організації”, відповідно до якої культова будівля і майно, що є державною власністю, можуть передаватися у почергове користування двом або більше релігійним громадам за їх взаємною згодою. За відсутності такої згоди державний орган визначає порядок користування культовою будівлею і майном шляхом укладення з кожною громадою окремого договору.

Господарським судом АР Крим не прийнято до уваги той факт, що у даному випадку культова будівля вже знаходиться у правомірному користуванні однієї релігійної громади - Ялтинської Євангелічно-Лютеранської громади Єдиної Євангелічно-Лютеранської Церкви на підставі рішення виконавчого комітету Ялтинської міської ради № 254 (2) „Про передачу у безоплатне користування будівлі по вул. Чехова, 10 літер „А” в м. Ялті Євангелічно-Лютеранській громаді”, у зв`язку з чим, правила частини 3 статті 17 Закону України „Про свободу совісті та релігійні організації” не розповсюджується та підстави для застосування даної норми відсутні. У цьому випадку договір про надання релігійній організації у користування культової будівлі може бути розірваний та припинений в порядку та з підстав, передбачених цивільним законодавством України.

Наведена вище правова позиція підтверджується практикою Вищого адміністративного суду України, висловленою у постанові від 31.08.2006 року.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.  Пунктом 10 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України зазначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, у тому числі, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади,  органу  влади  Автономної  Республіки  Крим  або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно зі статтями 105, 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб`єктів владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи його окремих положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення, зобов`язання відповідача – суб`єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.

На підставі викладеного, судова колегія вважає рішення виконавчого комітету Ялтинської міської ради від 23.01.2007 року „Про порядок почергового користування культовою будівлею - кирхою по вул. Чехова, 10 літер „А” в м. Ялті” таким, що прийнято без належних правових підстав, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню, а оскаржуване рішення підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Згідно з пунктами 1, 4 статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин,  що мають значення для справи, а також порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

На підставі викладеного, керуючись статтями 198 п.3, 202 п.п.1, 4, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Ялтинської Євангелічно-Лютеранської громади Єдиної Євангелічно-Лютеранської Церкви задовольнити.

Постанову господарського суду Автономної республіки Крим від 17 травня 2007 року у справі № 2-8/2335-2007А скасувати.

Позов Ялтинської Євангелічно-Лютеранської громади Єдиної Євангелічно-Лютеранської Церкви задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Ялтинської міської ради від 23.01.2007 року № 27 „Про порядок почергового користування культовою будівлею - кирхою по вул. Чехова, 10 в м. Ялті”.

Стягнути з Державного бюджету міста Сімферополя на користь Ялтинської Євангелічно-Лютеранської громади Єдиної Євангелічно-Лютеранської Церкви 3,40 грн. судового збору.

Суд апеляційної інстанції роз`яснює сторонам у справі, що відповідно до пункту 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення.

Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                  О.А.Латинін

Судді                                                                                М.І. Ткаченко

О.Л. Котлярова