ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2007 р.
№ 2-8/2655-2006 (2-17/2655-06, 2-8/1944-05, 2-8/13341-04)

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Хандуріна М.І., –головуючого,

Панової І.Ю.,

Удовиченка О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні  касаційні скарги

арбітражного керуючого Покидько О.В.,
Державної податкової інспекції в Білогірському районі Автономної Республіки Крим

на постанову
Севастопольського апеляційного господарського суду від 08 листопада 2006 року

у справі
№ 2-8/2655-2006 господарського суду Автономної Республіки Крим

за заявою
Управління Пенсійного фонду України в Білогірському районі Автономної Республіки Крим

до
Відкритого акціонерного товариства "Білогірське ремонтно-транспортне підприємство"

про
порушення справи про банкрутство,

за участю

арбітражного керуючого Покидько О.В.,
Фонду майна Автономної Республіки Крим,

за участю представників сторін:

арбітражний керуючий Покидько О.В.,

ДПІ в Білогірському районі –Попов К.О. (дов. від 14.06.2006),

Фонду майна Автономної Республіки Крим –Хорева Г.В. (дов. від 09.01.07);

встановив:

Кредитор - Управління Пенсійного фонду України в Білогірському районі Автономної Республіки Крим звернувся до господарського суду із заявою про банкрутство ВАТ "Білогірське ремонтно-транспортне підприємство" у зв'язку із заборгованістю 97 461,48 грн.

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 09.12.2004 р. відносно боржника відкрита процедура –розпорядження майном.

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 19-30.09.2005 р. відносно боржника відкрита процедура –санація, керуючим санацією призначено арбітражного керуючого Покидько О.В.

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 17.04.2006 р. (суддя Чумаченко С.А.) ВАТ "Білогірське ремонтно-транспортне підприємство" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру; встановлено кінцевий строк ліквідації процедури – 17.04.2007; припинено повноваження керуючого санацією Покидько О.В.; ліквідатором боржника призначено арбітражного керуючого Покидько О.В.; припинено повноваження органів управління ВАТ; припинено повноваження керівника ВАТ; зобов'язано ліквідатора боржника опублікувати відомості про визнання боржника банкрутом; зобов'язано ліквідатора надати звіт та ліквідаційний баланс.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 08.11.2006 р. (колегія суддів у складі: Заплава Л.М. –головуючий, Антонова І.В., Котлярова О.Л.) постанову господарського суду Автономної Республіки Крим скасована, справа передана для подальшого розгляду до господарського суду першої інстанції.

Постанова мотивована тим, що суд першої інстанції  дійшов помилкового висновку про те, що Закону України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна" не розповсюджується на спірні правовідносини, а тому без належного з'ясування причин скоротив строк процедури санації боржника та ввів процедуру ліквідації боржника, визнавши його банкрутом.

До Вищого господарського суду України з касаційними скаргами звернулися арбітражний керуючий Покидько О.В. та ДПІ в Білогірському районі Автономної Республіки Крим, в яких просять скасувати постанову суду апеляційної інстанції з підстав неправильного застосування норм матеріального права, та залишити в силі постанову господарського суду автономної Республіки Крим.

У відзивах на касаційну скаргу Фонд майна Автономної Республіки Крим та ВАТ "Білогірське ремонтно-транспортне підприємство" вказують на законність та обґрунтованість постанови Севастопольського апеляційного господарського суду та відсутність підстав для її скасування.

Заслухавши суддю-доповідача, представників  сторін, перевіривши правильність застосування судом  норм матеріального та процесуального права судова колегія Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційні скарги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судами попередніх інстанцій пакет акцій боржник –ВАТ "Білогірське ремонтно-транспортне підприємство" у розмірі 76,18% від Статутного фонду належить Фонду майна Автономної Республіки Крим.

Ст. 1 Закону України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна" встановлено мораторій на застосування примусової реалізації майна державних підприємств та господарських товариств, у статутних фондах  яких частка держави становить не менше 25 відсотків, до вдосконалення визначеного законами України механізму примусової реалізації майна.

Відповідно до вимог ст. 2 вказаного Закону для цілей цього Закону під примусовою реалізацією майна підприємств розуміється відчуження об’єктів нерухомого майна та інших основних засобів виробництва, що забезпечують ведення виробничої діяльності  цими підприємствами, а також акцій  (часток, паїв), що належать державі в майні інших господарських товариств і передані до статутних фондів цих підприємств, якщо таке відчуження здійснюється шляхом: продажу майна в процесі провадження справи про банкрутство, визначеного ст. 22, 23, 24, 25, 26, 30, ч. 11 ст. 42, абз. 2 ч. 6 ст. 43 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” щодо визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і продажу майна підприємства.

Як вбачається з матеріалів справи ухвалою від 19-30.09.05 відносно боржника відкрита процедура –санація.

27.03.2006 р. комітетом кредиторів ВАТ "Білогірське ремонтно-транспортне підприємство" було прийнято рішення про  звернення до господарського суду з клопотанням про відкриття ліквідаційної процедури відносно боржника у випадку не узгодження з Фондом майна АРК плану санації.

Станом на 12.04.2006 р. план санації ВАТ "Білогірське ремонтно-транспортне підприємство" Фондом майна Автономної Республіки Крим не узгоджений, у зв'язку з чим комітетом кредиторів боржника 12.04.2006 р. прийнято рішення про відкриття ліквідаційної процедури відносно боржника.

Місцевий господарський суд, приймаючи постанову про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури виходив з того, що власником більше 25% акцій статутного фонду боржника є Автономна Республіка Крим, а тому  майно, яке належить АРК не входить до поняття державного майна і на нього не розповсюджується дія Закону України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна".

Апеляційний господарський суд, скасовуючи постанову суду першої інстанції,  виходив з помилковості висновків суду першої інстанції стосовно того, що дія Закону України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна" не розповсюджується на спірні правовідносини, а тому без належного з'ясування причин скоротив строк процедури санації боржника та ввів  процедуру ліквідації боржника, визнавши ВАТ "Білогірське ремонтно-транспортне підприємство" банкрутом.

Дані висновки  апеляційного суду ґрунтуються на матеріалах справи та відповідають вимогам закону.

Відповідно до ст.41 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому ГПК України, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Згідно з абз.11 ст.1 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” санація –система заходів, що здійснюються під час провадження у справі про банкрутство з метою запобігання визнання боржника банкрутом та його ліквідації, спрямована на оздоровлення фінансово-господарського становища боржника, а також задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів шляхом кредитування, реструктуризації підприємства, боргів і капіталу та (або) зміну організаційно-правової та виробничої структури боржника.

Відповідно до п.5 ст.18 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або  визнання його банкрутом” керуючий санацією зобов'язаний попередньо погоджувати план санації боржника з органом, уповноваженим управляти державним майном, стосовно підприємства-боржника, у майні якого частка державної власності перевищує п'ятдесят відсотків.

Оскільки судом першої інстанції при прийнятті постанови про визнання боржника банкрутом не було з'ясовано та не надано оцінки підставам, з яких комітет кредиторів боржника звернувся до господарського суду з клопотанням про скорочення процедури санації, не з'ясовано обґрунтованості вказаних причини, та чи можуть вказані причини слугувати підставою для скорочення процедури санації, хоча 76,18% акцій у статутному фонду боржника належить Фонду майна Автономної Республіки Крим, апеляційний господарський суд дійшов законного та обґрунтованого висновку про скасування постанови суду першої інстанції про визнання ВАТ "Білогірське ремонтно-транспортне підприємство" банкрутом та введення процедури ліквідації боржника.

Враховуючи те, що у касаційній інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи у суді першої інстанції за винятком процесуальних дій, пов'язаних із встановленням обставин справи та їх доказуванням, прийнята  постанова відповідає  нормам чинного законодавства та підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст.  1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги арбітражного керуючого Покидько О.В. та Державної податкової інспекції в Білогірському районі Автономної Республіки Крим  залишити без задоволення.

Постанову  Севастопольського апеляційного господарського суду від 08 листопада 2006 року у справі № 2-8/2655-2006   залишити без змін.

Головуючий                                                                       М.І. Хандурін

Судді                                                                                         І.Ю. Панова

О.С.Удовиченко