ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"03" квітня 2007 р.
Справа № 6/580/06

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

судді-доповідача Пироговського В.Т.,

суддів Картере В.І., Жекова В.І.,

секретар судового засідання Буравльова О.М.,

за участю представників сторін:

від позивача Грінченко В.В., Кравченко О.Б.,

від відповідача Нестеренко О.А., Глушко Д.В., Подгорна О.О.

розглянула апеляційну скаргу

СДПІ по роботі з великими платниками податків у м. Миколаєві

на постанову господарського суду Миколаївської області

від 24.01.2007р.

у справі № 6/580/06

за позовом ТОВ СП „Нібулон”

до СДПІ по роботі з великими платниками податків у м. Миколаєві

про скасування податкового повідомлення-рішення.

Розгляд справи згідно із приписами п.6 Розділу VІІ та п.1 ч.1 ст.17 КАС України здійснено в порядку, встановленому цим Кодексом.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 05.03.2007р. відкрито апеляційне провадження по даній справі за апеляційною скаргою СДПІ по роботі з великими платниками податків у м. Миколаєві.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 06.03.2007р. розгляд справи в апеляційному порядку призначено на 03.04.2007р.

Вказані ухвали надіслані сторонам 07.03.2007р., тобто останні повідомлені про дату, час і місце засідання суду, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Згідно із приписами ст.160 КАС України у судовому засіданні 03.04.2007р. проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

ТОВ СП „Нібулон” звернулось до господарського суду Миколаївської області із позовною заявою та заявою про уточнення підстав подання позовної заяви про визнання протиправним та скасування повністю податкового повідомлення-рішення СДПІ по роботі з великими платниками податків у           м. Миколаєві від 15.11.2006р. № 00000240/0.

Постановою місцевого господарського суду від 24.01.2007р. (суддя Ткаченко О.В.) скасовано названий вище акт ненормативного характеру.

Судове рішення вмотивоване неправомірністю зменшення органом ДПС бюджетного відшкодування.

Не погоджуючись із вказаною постановою, СДПІ по роботі з великими платниками податків у м. Миколаєві звернулась до Одеського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить судове рішення скасувати, в позові відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

Зокрема, скаржник вважає, що в порушення приписів п.1.8 ст.1 Закону України „Про ПДВ” господарським судом першої інстанції не надано належної правової оцінки ненадходженню до бюджету сум ПДВ, на які зменшено від’ємне значення податкового зобов’язання за наслідками проведеної перевірки.

В запереченнях на апеляційну скаргу ТОВ СП „Нібулон” просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову –без змін, додаючи, що апелянтом надано помилкове тлумачення приписів спеціального закону з питань оподаткування ПДВ.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази, вислухавши пояснення представників сторін, колегія судів встановила наступне:

СДПІ по роботі з великими платниками податків у м. Миколаєві проведена невиїзна документальна перевірка ТОВ СП „Нібулон” з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за період з 01.10.2004р. по 31.05.2005р., за результатами якої складено акт від 15.11.2006р. № 47/40-040-14291113.

Вказаним актом встановлено порушення підприємством приписів п.1.8 ст.1, п.п.7.2.1 п.7.2, п.п.7.4.1,7.4.5 п.7.4, п.п.7.5.1 п.7.5, п.п.7.7.1,7.7.5 (в редакції Закону, яка діяла до 01.06.2005р.) п.7.7 ст.7 Закону України „Про ПДВ” від 03.04.1997р. № 168/97-ВР, в результаті чого завищено суму бюджетного відшкодування в розмірі 5 229 252,28 грн., у тому числі в жовтні 2004р. –413 815 грн., в листопаді 2004р. –2 302 991,84 грн., в грудні 2004р. –1 091 442,7 грн., в січні 2005р. –58 929,35 грн., в лютому 2005р. –261 999,04 грн., в березні 2005р. –717 992,07 грн., в квітні 2005р. –326 020,24 грн., в травні 2005р. –56 062,04 грн.

До наведеного висновку контролюючий орган дійшов в ході перевірки з’ясувавши, що суб’єкти господарювання, які постачали товар контрагентам ТОВ СП „Нібулон”, є підприємствами з ознаками фіктивності та не включали суми ПДВ у перевіряємих звітних періодах до податкових зобов’язань в результаті, зокрема, недекларування податкових зобов’язань; неподання звітності; визнання недійсними в судовому порядку установчих документів та свідоцтва про реєстрацію ПДВ; припинення юридичної особи; скасування державної реєстрації в судовому порядку; відсутності взаєморозрахунків з контрагентами; анулювання свідоцтва платника ПДВ; реєстрації підприємства на підставну особу; стосовно посадових осіб порушені кримінальні справи; підприємство визнано банкрутом.

За вищеназвані порушення, на підставі акту перевірки та згідно з п.п. „б” п.п.4.2.2 п.4.2 ст.4 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.2000р. № 2181-ІІІ зі змінами та доповненнями, п.1 ч.1 ст.111 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” від 04.12.1990р. № 509-ХІІ зі змінами та доповненнями СДПІ по роботі з великими платниками податків у м. Миколаєві оформлено та надіслано податкове повідомлення-рішення від 15.11.2006р. № 00000240/0, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ на 5 229 252,28 грн. та у зв’язку з частковим відшкодуванням на момент перевірки визначено податкове зобов’язання з ПДВ у вигляді штрафних санкцій в сумі 782 093,53 грн. (жовтень 2004р. –206 907,5 грн., грудень 2004р. –545 721,35 грн., січень 2005р. –29 464,68 грн.).

Вважаючи, що зазначене податкове повідомлення-рішення прийнято з порушенням норм податкового законодавства України, ТОВ СП „Нібулон” звернулось до господарського суду Миколаївської області із позовною заявою про визнання протиправним та скасувати названого акту індивідуальної дії, яка задоволена з мотивів, викладених в описовій частині цієї ухвали.

Перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, повноту, об’єктивність дослідження наявних доказів, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке:

Відповідно до вимог п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України „Про ПДВ” від 03.04.1997р. № 167/97-ВР в редакції, чинній в періоді з 21.08.1999р. по 31.03.2005р., податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв’язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

За правилами п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України „Про ПДВ” від 03.04.1997р. № 167/97-ВР в редакції, чинній з 31.03.2005р., податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв’язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно із приписами п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України „Про ПДВ” від 03.04.1997р. № 167/97-ВР в редакції, чинній в періоді з 02.10.1997р. по 30.06.2005р., не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями, а при імпорті робіт (послуг) –актом прийняття робіт (послуг) чи банківським документом, який засвідчує перерахування коштів в оплату вартості таких робіт (послуг). У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

В аспекті наведених норм права та змісту Закону України „Про ПДВ” в цілому Одеський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що виникнення права платника податку на податковий кредит є наслідком фактичного проведення господарської операції, яка є об’єктом оподаткування ПДВ, за наявності первинних документів бухгалтерського обліку в підтвердження такого проведення, у тому числі податкових накладних.

З метою з’ясування вказаних обставин ухвалою апеляційного господарського суду від 06.03.2007р. зобов’язано ТОВ СП „Нібулон” надати належні та допустимі докази фактичного проведення з контрагентами господарських операцій, що стало підставою для включення товариством до складу податкового кредиту сум ПДВ на протязі звітних періодів, за які контролюючим органом зменшено бюджетне відшкодування оскарженим податковим повідомленням-рішенням (копії договорів, актів приймання виконаних робіт, накладних, податкових накладних, платіжних доручень, тощо), а також відповідний реєстр цієї документації.

Суб’єктом господарювання виконано в повному обсязі вимоги колегії суддів та надано для залучення до матеріалів справи договори поставки сільськогосподарської продукції, видаткові накладні, податкові накладні, платіжні доручення про перерахування коштів, витяги з книги обліку придбання товарів, тобто в повному обсязі підтверджено фактичне виконання господарських операцій в жовтні 2004р. (т.2-4), в листопаді 2004р. (т.5-7), в грудні 2004р. (т.8,9), в січні 2005р. (т.10), в лютому 2005р. (т.11,12), в березні 2005р. (т.13-15), в квітні 2005р. (т.16,17), в травні 2005р. (т.18) та правову обґрунтованість віднесення ПДВ в розмірі 5 229 252,28 грн. до розділу „Податковий кредит” податкових декларацій за жовтень 2004р.–травень 2005р. включно.

Не приймаються до уваги доводи органу ДПС, викладені, зокрема, в акті перевірки та апеляційній скарзі, оскільки та обставина, що платники ПДВ, які взагалі не мали жодних цивільних правовідносин з позивачем, мають так звані ознаки фіктивності, згідно спеціального закону з питань оподаткування ПДВ (за умови фактичного проведення господарської операції та належного її документального оформлення) не передбачає можливість зменшення суми бюджетного відшкодування, про що вірно вказано господарським судом першої інстанції, який скасував протиправне податкове повідомлення-рішення.

Щодо посилань скаржника на те, що в провадженні апеляційного господарського суду знаходиться справа № 5/527/06 за позовом СДПІ по роботі з великими платниками податків у м. Миколаєві про визнання договору недійсним між ТОВ СП „Нібулон” та ТОВ „Агро-Галс”, яке виступало одним з безпосередніх постачальників товару позивачу та при цьому діяло з метою, що суперечить інтересам держави та суспільства, то такі твердження не впливають на всебічність та правильність вирішення по суті справи № 6/580/06 з огляду на відсутність судового рішення, яке набрало законної сили. Отже, доводи скаржника стосовно недотримання вимог законодавства під час укладання цієї угоди є безпідставними.

Відтак, колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення постановлене без порушення приписів матеріального та процесуального права, у зв’язку з чим мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не спричиняють його зміну або скасування та відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.160,162,195,196,198,200,205,206 КАС України,                        колегія суддів

Ухвалила:

Постанову господарського суду Миколаївської області від 24.01.2007р. зі справи № 6/580/06 залишити без змін, апеляційну скаргу –без задоволення.

Ухвала в порядку ст.254 КАС України набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Суддя-доповідач

В.Т. Пироговський

Судді

В.І. Картере

В.І. Жеков