Харківський апеляційний
господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2007 р.
Справа № 8/534-06

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слюсарева Л.В.,
судді Білоконь Н.Д., суддя Фоміна В.О.

при секретарі Криворученко О.І.

за
участю представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача -  1) ОСОБА_1.,
дов. у справі, 2) не з"явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні
Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача
(вх. № 1186 С/1-12) на рішення господарського суду Сумської області від
14.02.07 р. у справі № 8/534-06

за позовом приватного
підприємця ОСОБА_2., м. Суми,

до 1) комунальної установи
"Сумська міська лікарня № 1", м. Суми, 2) приватного підприємця
ОСОБА_3., м. Суми,

про визнання угод недійсними,

встановила:

Позивач - приватний підприємець ОСОБА_2., звернувся до
господарського суду Сумської області з позовом до відповідачів, комунальної
установи "Сумська міська клінічна лікарня № 1" та приватного
підприємця  ОСОБА_3. про визнання
недійсною угоди НОМЕР_1 від 02.07.2002р. про зміну та доповнення до договору
оренди НОМЕР_2 від 10.08.2000р., укладеної між відповідачами.

Після доповнення позовних вимог, які були прийняті господарським
судом Сумської області до провадження, позивач просив суд також визнати
недійсним пункт 1 та частину 1 пункту 2 угоди від 01.07.2002 р. про поступку
договору оренди.

Рішенням господарського суду Сумської області від 14.02.2007 р. у
справі № 8/534-06 (суддя Коваленко О.В.) у задоволенні позову відмовлено.

Позивач з рішенням місцевого господарського суду не погодився,
звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить  рішення
місцевого господарського суду скасувати повністю як неправильне та
необгрунтоване, винесене без урахування обставин, з"ясованих у судовому
засіданні, та прийняти нове рішення, яким визнати недійсними угоду НОМЕР_1 від
02.07.2002 року про зміни та доповнення до договору оренди НОМЕР_2 від
10.08.2000р., укладену між комунальною установою "Сумська міська клінічна
лікарня № 1" та приватним підприємцем ОСОБА_3, а також пункт 1 та частину
1 пункту 2 угоди від 01.07.2002 про поступку договору оренди, укладеної між
приватним підприємцем ОСОБА_2. та приватиним підприємцем ОСОБА_3.

В обгрунтування апеляційної скарги посилається, зокрема, на те, що
пункт 2 угоди  від 01.07.2002 р. про
поступку договору містить уточнення, що до наступника переходять не всі права
та обов"язки, а тільки права на покращення орендованого майна та
обов"язки по орендній платі та комунальних платежах, та що пунктом 9
вказаної угоди встановлено, що поступка договору у відповідності до даної угоди
не тягне за собою жодних змін умов договору.

Крім того позивач в апеляційній скарзі зазначає, що на час
укладення угоди від 01.07.2002 р. про поступку договору, він знаходився в
слідчому ізоляторі, а тому не мав змоги укладати будь-яку угоду чи підписувати
будь-який документ.

У відзиві на апеляційну скаргу перший відповідач та його
представник  у судовому засіданні проти
її доводів заперечують, вважають, що судом першої інстанції повно та всебічно
встановлено всі обставини справи, а оскаржуване рішення є обгрунтованим і
правомірним. Просять апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а
рішення місцевого господарського суду - без змін.

В обгурнтування своєї позиції по справі посилається, зокрема, на
те, що згідно з пунктом 2 угоди від 01.07.2002 р. про поступку договору ПП
ОСОБА_3. зобов"язалась здійснювати замість позивача всі права і
обов"язки  за договором оренди,
ставши, таким чином, повноправною стороною цього договору, а положення угоди
від 01.07.2002 р. про поступку договору про передачу наступнику  всіх прав на покращення  орендованого майна та зобов"язання по
орендній платі містить не уточнення, а доповнення  до всіх інших прав та обов"язків
наступника сторони за договором оренди НОМЕР_2 від 10.08.2000 р.

Такоє вказує на те, що строк позовної давності для звернення до
суду ПП ОСОБА_2. з позовом по даній справі ним порушено без поважних причин, у
зв"язку з чим суд першої інстанції цілком обгрунтовано відмовив в позові
через пропущення строку позовної давності.

Позивач та  другий
відповідач правом на участь у судовому засіданні не скористались, хоча належним
чином були повідомлені про місце дату та час проведення судового засідання.

Колегія суддів дослідила матеріали справи, вислухала пояснення
представника першого відповідача, перевірила правильність застосування місцевим
господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та
процесуального права та дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, а рішення господарського суду першої інстанції слід залишити без
змін, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи та було встановлено господарським
судом першої інстанції, 10 серпня 2000 р. між Першою міською лікарнею (
правонаступником якої є перший відповідач), орендодавецем, та приватним
підприємцем ОСОБА_2, орендарем, було укладено договір оренди НОМЕР_2 ,
погоджений з Управлінням комунального майна та приватизації Сумської міської
ради, згідно з умовами якого орендодавець передає, а орендар бере у платне
тимчасове строком на 10 років володіння комунальне майно - частину споруди і
окремі спеціалізовані приміщення, загальною площею 94,9 кв.м., розташовані за
адресою: АДРЕСА_1. На виконання умов договору, при передачі об'єкта оренди
сторонами було складено акт приймання-передачі (додаток № 1 до договору).

01.07.2002 р. між приватним підприємцем ОСОБА_2., цедентом, та
приватним підприємцем ОСОБА_3., наступником, було укладено угоду про поступку
договору, згідно з пунктом 1 якої ПП ОСОБА_2. передав, а ПП ОСОБА_3. прийняла
на себе права та обов'язки приватного підприємця ОСОБА_2.  і стала стороною по договору оренди НОМЕР_2
від 10.08.2000 р.

Згідно з частиною 1 пункту 2 даної угоди ПП ОСОБА_3.
зобов'язується здійснювати (замість ПП ОСОБА_2.) всі права та обов'язки
орендаря за вищезазначеним договором, а відповідно до частини 2 цього пункту до
ПП ОСОБА_3 переходять всі права на покращення орендованого майна, здійснені ПП
ОСОБА_2 та зобов'язання по орендній платі та комунальним платежам.

Угодою НОМЕР_1 від 02.07.2002 р. приватний підприємець ОСОБА_3. та
комунальна установа "Сумська міська клінічна лікарня 1" внесли зміни
до договору орендиНОМЕР_2 від 10.08.2000 р., відповідно до яких було
встановлено розмір та порядок сплати орендної плати.

Як вже було зазначено вище, відповідно до пункту 1  угоди
від 01.07.2002 р. про поступку договору ПП ОСОБА_3. стала стороною
договору оренди НОМЕР_2 від 10.08.2000 р., а згідно з пунктом 2 цієї угоди вона
зобов'язується здійснювати замість ПП ОСОБА_2. всі права та обов'язки орендаря
за договором оренди НОМЕР_2 від 10.08.2000 р., і до ПП ОСОБА_3. переходять всі
права на покращення орендованого майна, здійснені ПП ОСОБА_2 та зобов'язання по
орендній платі та комунальним платежам.

А отже  ПП ОСОБА_3. набула
всі права та обов"язки сторони за цим договором і господарський суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про те, що
ПП ОСОБА_3. та КУ "Сумська міська клінічна лікарня", укладаючи
угоду НОМЕР_1 від 02.07.2002 р. про зміни та доповнення до договору оренди
НОМЕР_2 від 10.08.2000 р., діяли відповідно до закону та при наявності повної
правової дієздатності та про відсутність, у зв"язку з цим, правових підстав
для визнання цієї угоди недійсною.

Ствердження позивача в апеляційній скарзі про те, що в пункті 2
угоди  від 01.07.2002 р. про поступку
договору міститься уточнення, що до наступника переходять не всі права та
обов"язки орендаря по договору оренди НОМЕР_2 від 10.08.2000 р., а тільки
права на покращення орендованого майна та обов"язки по орендній платі та
комунальних платежах, не можуть вважатися обгрунтованими, так як зі змісту
вищевказаної угоди випливає, що положення
про перехід  до наступника всіх
прав на покращення орендованого майна та обов"язку по орендній платі та
комунальних платежах, яке міститься в частині 2 пункту 2 угоди, лише  доповнює всі інші права та обов"язки
орендаря, передбачені угодою від 01.07.2002 р. про поступку договору.

Крім того є безпідставними посилання позивача на порушення
відповідачами при укладенні угоди НОМЕР_1 від 02.07.2002 р. пункту 9 угоди від
01.07.2002 р. про поступку договору , так як відповідно до вказаного
пункту  поступка договору у відповідності
до угоди від 01.07.2002 р. не тягне за собою жодних змін умов договору НОМЕР_2
від 10.08.2000 р., тоді як умови договору НОМЕР_2 від 10.08.2000 р. змінювались
не угодою від від 01.07.2002 р. про поступку договору, а угодою НОМЕР_1 від
02.07.2002 р.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається в
обгрунтування своїх вимог та заперечень.

Однак позивач, заявляючи позовну вимогу про визнання недійсним
пункту 1 та частини 1 пункту 2 угоди 01.07.2002 р. про поступку договору з
підстав її підписання позивачем в стані сильного душевного хвилювання та при
наявності тяжких обставин, не надав суду жодних належних доказів на
підтвердження цих обставин, а тому місцевий господарський суд обгрунтовано
відмовив в задоволенні позову в цій частині

Ствердження позивача в позовній заяві та апеляційній скарзі про
те, що  на час укладення угоди від
01.07.2002 р. про поступку договору, він знаходився в слідчому ізоляторі, а
тому не мав змоги укладати будь-яку угоду чи підписувати будь-який документ, не
є обгрунтованими, оскільки відповідно до наявної в матеріалах справи копіії
постанови помічника прокурора Ковпаківського району м. Суми від 23.04.2007 р.,
в порушенні  кримінальної справи  за зверненням ОСОБА_2. по факту фальсифікації
угоди про поступку договору оренди за попередньою змовою ОСОБА_3. та ОСОБА_4.
було відмовлено у зв"язку з відсутністю в їхніх діях складу злочину,
передбаченого статтею 366 Кримінального кодексу України.

У постанові зазначається, що з метою перевірки фактів, викладених
у зверненні в частині підробки підпису ОСОБА_2. в угоді про поступку договору
прокуратурою району проведено почеркознавче дослідження. Згідно з висновком
спеціаліста  №3726 підпис від імені
ОСОБА_2., який послужив оригіналом  для
зображення  в наданій для дослідження
копії угоди про поступку договору від 1 липня 2002 р. в рядку
"ОСОБА_2" виконаний  ОСОБА_2.

Окрім того, місцевим господарським судом правильно застосовано
позовну давність, яка згідно зі статтею 71
Цивільного кодексу УРСР (1963 р.) для вимог  про визнання
недійсними угод становить три роки, а положення цієї норми Цивільного
кодексу  УРСР  застосовуються  до спірних правовідносин згідно  з пунктом 7 Прикінцевих положень Цивільного кодексу  України.

Щож до порядку  застосування
позовної давності, визнання  поважними
причин її пропуску та наслідків пред"явлення  позову з пропущенням  строку позовної давності, то з урахуванням
приписів пункту 4 Прикінцевих положень
Цивільного кодексу України слід застосовувати положення частин 3, 4 та 5
статті 267 Цивільного кодексу України (2003 р.), якими передбачено, що позовна
давність застосовується  судом лише  за заявою сторони у спорі ( така заява
КУ"СМКЛ №1 міститься  на арк. спр.
34, т.1); сплив позовної давності, про застосування якої заявлено  стороною у спорі, є підставою  для відмови
у позові; якщо суд визнає
поважними  причини пропущення
позовної давності, порушене право підлягає захисту.

А тому, оскільки з матеріалів справи вбачається, що з дня укладення
кожного їз спірних договорів до дня подачі позовної заяви минуло більше ніж три
роки, а про застосування позовної давності
було заявлено першим відповідачем, належних доказів поважності причин
пропуску строку позовної давності позивачем суду першої інстанції не
надавалося, місцевий господарський суд дійшов обгрунтованого висновку про
наявність такої підстави для відмови у позові як сплив позовної давності.

Таким чином, місцевий господарський суд, приймаючи оскаржуване
рішення, повністю дослідив обставини, які мають значення для справи, правильно
застосував норми матеріального та процесуального права, а тому підстави для
скасування цього рішення відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 33, 43, 99,101-103
Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Сумської області від 14.02.2007 р. у
справі № 8/534-06 залишити без змін.

Головуючий суддя                               (підпис)                          Слюсарева Л.В.

Суддя                              (підпис)                          Білоконь Н.Д.

Суддя                              (підпис)                                     Фоміна В.О.