СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.07                                                                                 Справа № 16/454.

Суддя  Шеліхіна Р.М., розглянув матеріали справи за позовом Статутного територіально-галузевого об‘єднання "Південна залізниця" в особі відокремленого підрозділу структурного підрозділу Харківської дирекції залізничних перевезень, м. Харків

до Відкритого акціонерного товариства Центральна збагачувальна фабрика "Нагольчанська", м. Антрацит Луганської області

про стягнення  20020 грн. штрафних санкцій

при секретарі судового засідання Монастирському Д.Д.

за участю представників сторін:

від позивача –Задніченко О.С., дов. від 23.01.07. №311;

від відповідача –Поета А.І., дов. від 02.10.06. №01/1152,

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: позивачем  заявлено вимоги про стягнення з відповідача штраф у розмірі 20020грн. за неправильно вказаний код одержувача вантажу в залізничній накладній № 49160812.

Відповідач відзивом від 04.07.07. №05/810 проти позову заперечує і вказує про відсутність в нього інформації щодо зміни коду вантажоотримувачу. На думку відповідача, викладену у відзиві, відповідальність за невірно вказаний код в залізничних накладних повинно нести ДП “Антрацит”тому, що відповідач відправляв вантаж за його письмовими вказівками і на підставі договору від 01.02.06. №39, укладеного між відповідачем та ДП «Антрацит». Також, відповідач вказує на відсутність вини в його діях та на припис ст.218 ГК України, якою встановлено, що основа господарсько-правової відповідальності є правопорушення в сфері господарювання, а відповідач ніякого правопорушення не вчиняв.

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та заперечив доводи відповідача, викладені в відзиві з підстав того, що в обов’язок залізниці не входить повідомлення господарюючих суб’єктів про зміну коду вантажовідправників (вантажоотримувачів). Також представник позивача вказав про існування у відповідача відповідальності за невірно вказаний код вантажоотримувача. При цьому позивач повідомив суд, що залізниці не спричинено збитків в результаті невірно вказаного відповідачем коду в накладній.

Враховуючи вищевикладене, повно, всебічно і об’єктивно дослідивши матеріали та обставини справи,  вислухав представників сторін, оцінивши надані ними докази своїх вимог і заперечень до суті спору, їх  належність, допустимість, достовірність кожного  окремо і у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Відкрите акціонерне товариство Центральна збагачувальна фабрика "Нагольчанська", м. Антрацит Луганської області здійснювало поставку вугільної продукції залізничним транспортом на адресу отримувача: станція «Лиман»Південної залізниці, Змієвська ТЕС –  вугілля марки «Антрацит»- за  залізничною накладною №49160812.

У вказаній залізничній накладній відповідач невірно вказав код підприємства - отримувача вантажу, за що встановлено відповідальність ст.ст.118,122 Статуту залізниць України у вигляді штрафу у п’ятикратному розмірі провізної плати за всю відстань перевезення.

Позивач звернувся з даним позовом до суду і просить стягнути на свою користь штраф з відповідача за невірно вказаний код отримувача вантажу в сумі 20020грн.

Неправильне зазначення в накладній коду вантажоотримувача засвідчено актом загальної форми від 04.01.07. №1508.

За таких обставин, факт неправильного зазначення відомостей отримувача вантажу у накладній є таким, що підтверджений матеріалами справи.

З урахуванням обставин справи і суті спору між сторонами, з огляду на те, що Змієвська ТЕС отримала вантаж, відправлений відповідачем, і не заявила претензій до залізниці (позивача) та вантажовідправника (відповідача), дослідивши вчинені позивачем дії і відсутність спричинених збитків в результаті невірно вказаного відповідачем коду в накладній, суд дійшов висновку про застосування норми ст.233 Господарського кодексу України, якою встановлено право суду зменшувати розмір штрафних санкцій у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора (позивача), та зменшення розміру штрафу, заявленого до стягнення позивачем. В даному випадку позивачу не спричинено збитків взагалі.

При цьому суд бере до уваги: ступінь виконання зобов’язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Позивач не потерпів збитків при невірно вказаному відповідачем коді отримувача вантажу. Таким чином, слід зменшити розмір штрафу та визначити до стягнення 2000грн.

Доводи відповідача проти позову є безпідставні і не стосуються суті спору: відповідач не заперечує, що саме він є відправником вантажу і особою, яка вносить відомості в залізничну накладну про вантажоотримувача. Відносини відповідача з ДП «Антрацит»не стосуються суті спору.

Крім того, в обов’язок залізниці не входить повідомлення господарюючих суб’єктів, у тому числі і відповідача, про код вантажовідправників та вантажоотримувачів, а відповідач як суб’єкт господарювання, який відправляє вантажі залізницею, мав можливість перевірити (уточнити) реквізити отримувача вантажу в цілях звільнити себе від відповідальності перед залізницею. Тому відсутні підстави для застосування приписів ст.218 ГК України.

За таких обставин позов підлягає задоволенню частково  у сумі 2000грн., з віднесенням на відповідача судових витрат повністю у відповідності із ст. 49 ГПК України.

У задоволенні решти позову слід відмовити.

На підставі викладеного, ст.ст.174,175,193, 233 Господарського кодексу України, Статуту залізниць України, керуючись ст. ст. 33,34,43,44, 49, 75, 82, 84, 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1.  Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства Центральна збагачувальна фабрика "Нагольчанська", м. Антрацит Луганської області, смт. «Дубівський», код 00179648 на користь Південної залізниці,  м. Харків, вул. «Червоноармійська», 7, код 01072609 штраф в сумі 2000грн., витрати по держмиту в сумі 200,20грн. та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати на виконання рішення наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. У задоволенні решти позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Дата підписання рішення –20.07.07.

Суддя                                                                          Р.М. Шеліхіна