Харківський апеляційний
господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" липня 2007 р.
Справа № Б-39/100-07

Колегія суддів у складі:

головуючого судді Погребняка В.Я., суддів
Гончар Т.В., Істоміної О.А

при
секретарі  Марченко В.О.

за участю представників сторін:

ініціюючого кредитора -Управління
Пенсійного фонду України в Дворічанському районі: Суховєєвої Л.В., довіреність
№ 10 від 09.07.07 р.,

кредитора - СПДФО ОСОБА_1., паспорт
серія НОМЕР_1 від 21.06.06 р.,

кредитора СПДФО ОСОБА_2.: ОСОБА_3.,
довіреність № 6016 від 05.12.05 р.,

арбітражного керуючого-ліквідатора:
ОСОБА_4., ліцензія серія АА № 779208 від 06.08.04 р.,

боржника: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну
скаргу кредитора - СПДФО ОСОБА_2. (вх. № 1962Х/2 від 08.06.2007 р.) на
постанову господарського суду Харківської області від 24.05.2007 р. по справі  Б-39/100-07

по справі за заявою:

Управління Пенсійного фонду України
в Дворічанському районі, смт. Дворічна Харківської області,

До:

Відкритого акціонерного товариства
«Дворічанське районне підприємство матеріально-технічного забезпечення»,
с.Тавільжанка Дворічанського району Харківської області,

про визнання банкрутом,

Встановила:

15 травня 2007 р. Управління
Пенсійного фонду України в Дворічанському
районі Харківської області звернулось до господарського суду Харківської
області з заявою про визнання відсутнього боржника - Відкритого акціонерного
товариства «Дворічанське районне підприємство матеріально-технічного
забезпечення», с.Тавільжанка  -
банкрутом.

Ухвалою від 15.05.2007 р.
господарський суд Харківської області прийняв заяву до розгляду, порушив
провадження у справі та призначив проведення засідання суду про визнання
відсутнього боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури на
24.05.2007 р. Суд зобов'язав заявника до дати судового засідання надати витяг з
ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та довідку з Харківського
обласного управління статистики щодо боржника, чинні на момент розгляду справи.

Постановою господарського суду
Харківської області від 24.05.2007 р. (суддя Швидкін А.О.) визнано ВАТ
«Дворічанське районне підприємство матеріально-технічного
забезпечення»банкрутом. З дня прийняття постанови підприємницька діяльність
банкрута припинена, керівник банкрута звільняється з роботи у зв'язку з
банкрутством підприємства. Припинено повноваження органів управління банкрута і
повноваження власників майна. Скасовано арешти, накладені на майно боржника і
інші обмеження щодо розпорядження майном боржника. Призначено ліквідатором
боржника арбітражного керуючого ОСОБА_4. (ліцензія серія АА № 779208 від
06.08.2004 року). Зобов'язано ліквідатора в п'ятиденний строк опублікувати
оголошення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури
та виконати дії відповідно до ст. 52 Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Кредитор -СПДФО ОСОБА_2. - з
постановою господарського суду не погодився, надіслав до господарського
апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої
інстанції від 24.05.2007 р. скасувати, провадження по справі припинити,
посилаючись на порушення судом норм матеріального права, а саме Закону України
«Про відновлення платоспроможності боржника або про визнання його банкрутом»,
неповне з'ясування дійсних обставин справи та невідповідність висновків,
викладених у постанові, обставинам справи.

Зокрема, апеляційну скаргу
обгрунтовано тим, що, як вважає заявник, суд зробив помилковий висновок про
доведеність відсутності боржника на підставі акту УПФ України в Дворічанському
районі та сільського голови Тавільжанської сільської ради № 23 від 17.04.2007
р., що не ґрунтується на чинному законодавстві України, тоді як ініціюючий
кредитор мав надати суду відомості про відсутність боржника за його
місцезнаходженням з Єдиного державного реєстру. Відтак, судом зроблено висновок
про відсутність керівних органів боржника за його місцезнаходженням без
належних доказів і фактично без з'ясування місцезнаходження боржника у
законодавчому визначенні.

Крім того, апелянтом в скарзі
зазначені обставини, які, на його думку, свідчать про систематичне ведення
боржником підприємницької діяльності та знаходження керівного органу боржника
за місцем державної реєстрації. Також до скарги додані докази, які, як зазначив
заявник, свідчать про невжиття ініціюючим кредитором -УПФ України в
Дворічанському районі - заходів по примусовому стягненню заборгованості. До
того ж, на думку апелянта, проведення скороченої процедури банкрутства
відсутнього боржника згідно статті 52 Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» порушує як його майнові
інтереси, так і майнові інтереси інших кредиторів.

Також апелянт надав пояснення до
апеляційної скарги, вх. № 5167 від 09.07.07 р., в яких він стосовно вимоги про
припинення провадження по справі зазначив, що на день порушення провадження у
справі у боржника були відсутні ознаки, необхідні для порушення провадження по
справі про банкрутство -як спеціальні ознаки відсутнього боржника, передбачені
ст. 52 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання
його банкрутом», так і загальні ознаки неплатоспроможності, передбачені ст. 6
зазначеного Закону. Всупереч вимогам Закону на момент порушення справи в її
матеріалах відсутні докази безспірності вимог ініціюючого кредитора, інші
документи, які б підтверджувати визнання боржником вимог кредитора, докази
подання виконавчого документа до стягнення, докази неплатоспроможності
боржника.

Ініціюючий кредитор - Управління
Пенсійного фонду України в Дворічанському районі - надав відзив на апеляційну
скаргу, в якому він не визначив свого відношення до апеляційної скарги
кредитора, СПДФО ОСОБА_2.  В судовому
засіданні 09.07.2007 р. представник УПФ просив апеляційну скаргу СПДФО ОСОБА_2.
залишити без задоволення, а постанову господарського суду Харківської області
від 24.05.2007 р. -без змін.

Кредитор - СПДФО ОСОБА_1. - надав
відзив на апеляційну скаргу кредитора СПДФО ОСОБА_2., в якому він вважає, що в
скарзі не наведено які саме майнові інтереси апелянта порушені постановою
господарського суду Харківської області від 24.05.2007 р., що, на його думку,
суперечить ст. 2 ГПК України. Також він вважає, що процедура задоволення вимог
кредиторів у виконавчому провадженні може призвести до затягування часу при
задоволенні вимог, у ліквідаційній же процедурі щодо боржника шляхом
банкрутства ліквідатор підзвітний кредиторам та зобов'язаний надавати регулярні
звіти до господарського суду, що унеможливлює маніпулювання процесом продажу
майна та максимально захищає інтереси кредиторів порівняно з процедурою
виконавчого провадження. В зв*язку з зазначеним кредитор - СПДФО ОСОБА_1. -
просить апеляційний суд «відхилити апеляційну скаргу кредитора СПДФО ОСОБА_2.,
а постанову господарського суду Харківської області від 24.05.2007 р. залишити
без змін».

Арбітражний керуючий -ліквідатор
ОСОБА_4 надав
відзив на апеляційну скаргу кредитора СПДФО ОСОБА_2., в якому зазначив, що
СПДФО ОСОБА_2. надіслав йому дві грошові вимоги до боржника - ІНФОРМАЦІЯ_1.
Грошові вимоги, викладені в заявах, були ліквідатором відхилені. Отже, на думку
арбітражного керуючого, в розумінні ст. 21 ГПК України та ст. 1 Закону України
«Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»СПДФО
ОСОБА_2. не може бути стороною у даній справі. Що стосується апеляційної скарги
-то арбітражний керуючий не погодився з фактами, викладеними в скарзі, та з
викладеними в ній висновками, вважає, що постанова господарського суду
Харківської області від 24.05.2007 р. є правомірною та відповідає законодавству
України, тому просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу СПДФО ОСОБА_2.
-без змін.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 12.06.2007 р., якою було прийнято апеляційну скаргу до
провадження, одночасно було викликано в судове засідання  боржника, ліквідатора, ініціюючого кредитора,
кредитора-апелянта.

В судове засідання 09.07.2007 р.
боржник не з'явився, про причини неявки суду не повідомив. Направлена на адресу
боржника копія ухвали Харківського апеляційного господарського суду від
12.06.2007 р. про прийняття апеляційної скарги до провадження поштовою
установою була повернута до суду з довідкою про відмову від отримання поштового
відправлення.

За таких обставин судова колегія
вважає за можливе розгляд справи за апеляційною скаргою кредитора - СПДФО
ОСОБА_2. - здійснити у відсутність боржника.

В судове засідання 09.07.2007 р.
кредитор СРДФО ОСОБА_1. надав клопотання НОМЕР_2 від 09.07.2007 р. про
оголошення повного тексту судового рішення апеляційного суду.

Колегія суддів, розглянувши
клопотання кредитора СРДФО ОСОБА_1., вважає за необхідне його задовольнити.

В судовому засіданні 09.07.2007 р.
було оголошено перерву до 11.07.2007 р. для виготовлення повного тексту
постанови по справі.

Дослідивши матеріали справи та
правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального
права, розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення
представників ініціюючого кредитора, кредитора -заявника апеляційної скарги,
кредитора - СПДФО ОСОБА_1., арбітражного керуючого ОСОБА_4., судова
колегія встановила наступне.

Згідно з положеннями статті 52
Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом»застосування процедури банкрутства відсутнього боржника можливе за
наявності умов, чітко визначених законом, тобто: 1) якщо керівні органи боржника
- юридичної особи відсутні за її місцезнаходженням, або 2) у разі ненадання
боржником протягом року до органів державної податкової служби згідно із
законодавством податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності, 3) а
також за наявності інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької
діяльності боржника. У зазначених випадках заява про порушення справи про
банкрутство відсутнього боржника може бути подана кредитором незалежно від
розміру його вимог до боржника та строку виконання зобов'язань.

Статтею 33 Господарського
процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а
згідно зі ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які
мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обов'язок доведення вказаних у ст.
52 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом»підстав покладається на ініціюючого кредитора. Ініціюючий кредитор
зобов'язаний довести зазначені обставини, а також інші суттєві обставини справи
про банкрутство у відповідності до чинного законодавства України.

Предметом доказування є, зокрема,
визначення місцезнаходження боржника - юридичної особи та факт відсутності
керівних органів юридичної особи за її місцезнаходженням.

Згідно зі ст. 93 Цивільного
кодексу  України місцезнаходження юридичної
особи визначається місцем її державної реєстрації, якщо інше не встановлено
законом.

Відповідно до ст.1 Закону України
від 15.05.2003 № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб -підприємців» місцезнаходження юридичної особи - адреса органу або особи,
які  відповідно до установчих документів
юридичної особи чи закону виступають від її імені.

Згідно зі ст.20 названого вище
Закону відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, надаються у
вигляді витягу з Єдиного державного реєстру або довідки про наявність або
відсутність в Єдиному державному реєстрі інформації, яка запитується.

В даному випадку, у разі зазначення
кредитором серед підстав порушення провадження у справі про банкрутство такої
підстави як відсутність керівних органів боржника-юридичної особи за її
місцезнаходженням єдиним належним доказом цього факту є  надання ініціюючим кредитором до суду
відомостей з Єдиного державного реєстру в формі довідки або витягу.

Ухвалою від 15.05.2007 р.
господарський суд Харківської області зобов'язував ініціюючого кредитора надати
до суду витяг з Єдиного державного реєстру, проте Управління ПФУ в
Дворічанському районі цих вимог не виконало.

Інші докази на підтвердження такого
факту (відсутності керівних органів юридичної особи за її місцезнаходженням)
можуть бути додані до заяви про порушення справи про банкрутство, але оцінка їм
може бути надана виключно у сукупності з витягом або довідкою з Єдиного
державного реєстру, які повинні обов'язково додаватися до заяви про порушення
справи про банкрутство відсутнього боржника з підстави відсутності боржника за
його місцезнаходженням.

Як вбачається з матеріалів справи,
ініціюючий кредитор, Управління Пенсійного фонду в Дворічанському районі надав
до господарського суду акт від 17.04.2007 р. № 23, підписаний головними
спеціалістами фонду та сільським головою Тавільжанської сільської ради про
відсутність боржника за юридичною адресою.

Згідно з ч.5 ст.17 зазначеного Закону
відомості про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням, про
відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу, а також відомості про
зарезервовані найменування юридичних осіб містяться в Єдиному державному
реєстрі.

Порядок внесення змін до відомостей
про юридичну особу, які містяться Єдиному державному реєстрі, передбачає,
зокрема, що у разі повернення до державного реєстратора рекомендованого листа з
відміткою відділення зв'язку про відсутність юридичної особи за вказаною
адресою або неподання юридичною особою протягом місяця з дати направлення їй
відповідного повідомлення реєстраційної картки про підтвердження відомостей про
юридичну особу, державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного
реєстру запис про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням або запис
про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу.

Органи державної влади звільняються
від плати за одержання за їх запитом відомостей з Єдиного державного реєстру,
якщо такий запит подається у зв'язку із здійсненням ними повноважень, визначених
законом.

Однак, як видно з матеріалів
справи, ініціюючий кредитор відомості з Єдиного державного реєстру про
відсутність боржника за його місцезнаходженням до суду  не надав.

Про невідповідність висновків суду
про відсутність керівних органів боржника за місцезнаходженням юридичної особи
свідчить навіть і той факт, що ухвала Харківського апеляційного господарського
суду від 12.06.2007 р., направлена на адресу боржника, повернулася до суду з
відміткою поштової установи про відмову від отримання, що вже само по собі
свідчить про наявність осіб, які відмовилися отримувати кореспонденцію.

Відтак, висновок суду першої
інстанції про доведення відсутності боржника та його керівних органів за його
місцезнаходженням зроблено без належних доказів і фактично без з'ясування
місцезнаходження боржника у законодавчому
визначенні, таки висновок є безпідставний, оскільки не ґрунтується на
чинному законодавстві України.

Ініціюючий кредитор посилається
також як на підставу порушення провадження у справі про банкрутство на
неподання боржником до органу Пенсійного фонду податкової звітності з грудня
2006 р.

Судова колегія вважає за необхідне
зауважити, що, по-перше, ст.52 Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» серед підстав порушення
провадження у справі про банкрутство не містить такої підстави як ненадання
боржником звітності протягом певного часу до органів Пенсійного фонду України,
а по-друге, - у справі немає жодних доказів
ненадання боржником протягом року до органів державної податкової служби
податкових декларацій, бухгалтерських документів, крім загального за своїм
змістом листа Куп'янської ОДПІ від 17.04.2007 р. за № 699/10/01-051 про те, що
боржник на теперішній час не звітує, але не вказано, коли були подані останні
звіти, скільки не звітує боржник тощо.

Також ініціюючий кредитор
посилається на припинення боржником підприємницької діяльності.

Але як вбачається з матеріалів,
доданих до апеляційної скарги, в період з грудня 2006 року по квітень 2007 року
боржник приймав участь судових засіданнях місцевого і апеляційного
господарських судів у процесуальному статусі відповідача у справі № 38/399-06
за позовом СПДФО ОСОБА_2., м. Харків до ВАТ «Дворічанський райагропостач», с.
Тавільжанка про стягнення 326459,27 грн. Так, керівний орган боржника - в.о.
голови правління  ОСОБА_5. видавав
доручення на судове представництво гр-ну ОСОБА_6., який приймав участь в
судових засіданнях  господарського суду
та апеляційного господарського суду, неодноразово надавав до суду письмові пояснення,
різного роду клопотання, апеляційні скарги на ухвалу і рішення місцевого суду.
В ході розгляду справи керівний орган боржника отримував поштову
кореспонденцію, яка направлялась позивачем і судом за місцезнаходженням
юридичної особи. Також боржник в особі керівного органу - в.о. голови правління
- направляв позивачу і суду поштову кореспонденцію, зазначаючи зворотною
адресою на конвертах поштових відправлень і в реквізитах документів адресу
свого місцезнаходження за даними державної реєстрації. Зазначені документи
боржника особисто підписувались в.о. голови правління ОСОБА_5., були скріплені
печаткою і датовані вищевказаним періодом часу.

В апеляційних скаргах на
ухвалу місцевого суду від 18.12.2006р. про вжиття заходів забезпечення позову
та на рішення місцевого суду від 05.03.2007 р. керівний орган боржника
вмотивовано і ґрунтовно зазначав про обставини ведення підприємницькій
діяльності, наявність рухомого і нерухомого майна, товарів тощо.

Отже, зазначені обставини свідчать
про систематичне ведення боржником підприємницької діяльності, що спростовує
доводи ініціюючого кредитора.

Ініціюючий кредитор посилається
також на неспроможність підприємства виконувати свої зобов'язання, які
покладаються на нього діючим законодавством.

Однак, як видно з матеріалів зведеного
виконавчого провадження НОМЕР_5 ВДВС Дворічанського РУЮ Харківської області,
доданих до апеляційної скарги, під час виконання заходів
примусового стягнення знайдено майно боржника - автомобіль марки ГАЗ-САЗ-3507,
держномер НОМЕР_3, накладено арешт. На рахунку НОМЕР_4 у ХОД «Райффайзен Банк
Аваль»арештовані грошові кошти боржника у сумі 314,18 грн.

В матеріалах зведеного виконавчого
провадження знаходяться довіреність на ім'я ОСОБА_6., підписана в.о. голови
правління ОСОБА_5. і датована 03.05.2007р., копії заяв представника боржника
ОСОБА_6. і в.о. голови правління боржника ОСОБА_5. на ім'я прокурора
Дворічанського р-ну, датовані 26.04.2007 р., а також рукописні заяви
представника боржника ОСОБА_6., подані до ДВС, згідно відмітки, 03.05.2007 р.
Також  в цих матеріалах міститься
відповідь державного виконавця на заяву ОСОБА_6. про зупинення виконавчого
провадження від 14.05.2007 р., яку, згідно розписки на звороті листа,
представник боржника ОСОБА_6 отримав 14.05.2007р.

Натомість ініціюючий кредитор не
надав доказів вжиття заходів по примусовому стягненню його грошових вимог  в сумі 292, 76 грн. у виконавчому
провадженні, доказів неможливості задоволення вимог у виконавчому провадженні тощо.

Отже, колегія суддів вважає, що вищенаведені
докази у своїй сукупності свідчать про те, що висновки суду першої інстанції
про вжиття ініціюючим кредитором заходів примусового стягнення і їх результати,
доведеність факту відсутності боржника, неможливість задоволення вимог
кредитора іншим способом, ніж визнання боржника банкрутом і проведення
ліквідаційної процедури згідно статті 52 Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», - безпідставні і не
ґрунтуються на законі.

Навпаки, як видно з матеріалів
справи, боржник провадить систематичну підприємницьку діяльність, керівний
орган боржника - голова правління знаходиться за місцезнаходженням юридичної
особи. Грошових коштів, іншого рухомого і нерухомого майна боржника достатньо
для задоволення вимог кредиторів шляхом примусового  стягнення у виконавчому провадженні.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що оскільки постанова від 24.05.2007 р. винесена при неповному
з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, при невідповідності
висновків, викладених у постанові, обставинам справи, при невідповідності
вимогам ст. 52 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», а вимоги, викладені в апеляційній скарзі,
підтверджені доказами, доданими до скарги, апеляційна скарга кредитора СПДФО
ОСОБА_2. підлягає задоволенню, а постанова господарського суду Харківської
області від 24.05.2007 р. підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 99 ГПК України в
апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами порядку розгляду цих
справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому
розділі.

Апеляційний суд, переглядаючи
рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої
інстанції.

Відтак, зважаючи на те, що на день
порушення провадження по даній справі у боржника були відсутні ознаки,
необхідні для порушення провадження по справі
про банкрутство -як спеціальні ознаки відсутнього боржника,
передбачені  ст. 52 Закону України «Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», так і
загальні ознаки неплатоспроможності, передбачені ст. 6 зазначеного Закону,
колегія суддів вважає, що провадження по справі про банкрутство підлягає
припиненню відповідно до п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України як таке, що порушене за
відсутністю підстав, які необхідні для порушення провадження у справі - за
відсутністю предмету спору.

З підстав, наведених вище, судова
колегія критично оцінює лист ОСОБА_5., в якому стверджується про те, що керівні
органи ВАТ «Дворічанський райагропостач»за місцем знаходження юридичної особи
відсутні з грудня 2006 р. по теперішній час, а господарська діяльність з грудня
2006 р. по теперішній час не ведеться.

Твердження ОСОБА_5. спростовується
і копією Постанови Вищого господарського суду України від 05.06.2007 р. по справі
№ 38/399-06 за позовом СПДФО ОСОБА_2. до ВАТ «Дворічанський райагропостач» про
стягнення 326 459,27 грн. Зазначеною Постановою задоволено касаційну скаргу ВАТ
«Дворічанський райагропостач»і скасовано постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 13.04.2007 р. та рішення господарського суду
Харківської області від 05.03.2007 р. у справі № 38/399-06, а справу передано
на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

Натомість із зазначеної вище
Постанови Вищого господарського суду України не слідує висновок, що СПД ФО
ОСОБА_2. не є кредитором в розумінні ст.1 Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а тому твердження
кредитора СПД ФО ОСОБА_1. про відсутність правового інтересу у апелянта та
твердження ліквідатора про втрату процесуального статусу сторони не ґрунтуються
на матеріалах справи.

На підставі викладеного, керуючись
п. 1-1 ст.80. ст.ст. 99, 101, 102, п. 3 ст. 103 , п.п. 1, 3 ст. 104, ст.ст.
105-106 ГПК України, ст. ст. 6, 7, 52 Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст.  ст.
1,  17,  20
Закону   України  від
15.05.2003 р.  № 755-IV      «Про державну реєстрацію юридичних осіб
та фізичних осіб -підприємців», колегія суддів

Постановила:

Апеляційну скаргу кредитора - СПД
ФО ОСОБА_2., м. Харків задовольнити.

Постанову господарського
суду Харківської області по справі № Б-39/100-07 від 24.05.2007 р. - скасувати.

Провадження у справі № Б-39/100-07
- припинити.

Головуючий суддя
Погребняк В.Я.

Суддя
Гончар Т.В.

Суддя                                                                                          Істоміна
О.А.