ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

"04" липня 2007 р.                                                           Справа № 14/219-АП-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді  Гридасова Ю.В. при секретарі Шепель І.М., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м. Херсон,

до комунального сільськогосподарського підприємства "Іллінка", сит. Асканія-Нова, Чаплинського району Херсонської області,

про стягнення 4406грн.36коп.,

за участю представників

позивача: Саплєва О.В., представник, дов. № 01-12/5 від 10.01.07 р.,

відповідача: Турченко С.В., директор, рішення № 267 від 09.12.05 р. Чаплинської районної ради, на засідання суду 04.07.07 р. не прибув.

Позивач у позовній заяві, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (№ 04-02/260 вхідний від 13.06.07 р.), просить стягнути з відповідача 4357грн.89коп. адміністративно-господарських санкцій та 48грн.47коп. пені, за невиконання нормативу працевлаштування інвалідів.

Представник позивача на засіданні суду надав усні пояснення відповідно до яких підтримав вимоги, викладені у позовній заяві з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог.

Представник відповідача в ході судового засідання надав усні пояснення у яких заперечував проти позовних вимог, відповідно до письмових заперечень на позовну заяву, пославшись на фактичне дотримання нормативу працевлаштування інвалідів.

В ході судового засідання оголошувалась перерва з 13.06.07 р. до 04.07.07 р.

За згодою представника позивача судом оголошено вступну та резолютивну частини постанови по справі.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі (їхніх представників), що прибули на судове засідання, дослідивши наявні у справі письмові докази, господарський суд,

в с т а н о в и в :

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в

Україні" від 21.03.91 р. № 875-ХІІ, зі змінами та доповненнями (далі Закону № 875-ХІІ), для

підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських

організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється

норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів (далі підприємств) у розмірі

чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Виходячи з положень ч. 5 ст. 19 Закону № 875-ХІІ, виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою ст. 19 Закону № 875-ХІІ, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією інвалідів, для яких це місце роботи є основним.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 Закону № 875-ХІІ підприємства, установи, організації самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону.

Підприємства, установи, організації в яких за основним місцем роботи працює 8 і

більше осіб, реєструються у відповідних відділеннях Фонду соціального захисту інвалідіів за своїм місцезнаходженням і щороку подають цим відділенням звіт про зайнятість та

працевлаштування інвалідів.

Згідно з наданою державною статистичною звітністю, затвердженою Наказом

Мінпраці України від 29.12.2004 № 338, (форма № 10-Ш (річна) "Звіт про зайнятість та

працевлаштування інвалідів за 2006 рік"), встановлений Законом норматив в КСП "Іллінка" у 2006 році не виконано - при нормативі працевлаштування "2 особи", фактично працював 1 інвалід.

У зв'язку з невиконанням встановленого ст. 19 Закону № 875-ХІІ нормативу, в силу дії

ст. 20 зазначеного Закону № 875-ХІІ, п. 2 Порядку сплати підприємствами, установами,

організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2007 року № 70, та Порядку нарахування пені та її сплати, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 15.05.07 р. № 223, за порушення строків сплати суми адміністративно-господарських санкцій, відповідач був зобов'язаний самостійно в строк до 15 квітня 2007 року сплатити в дохід Державного бюджету на рахунок Державного казначейства адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на підприємстві за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, що складає 4357,89 грн., за порушення вказаного строку відповідачу нарахована пеня у розмірі 48грн.47коп.

03.04.2007 року Відділенням Фонду на адресу Відповідача було направлено лист-

нагадування про необхідність сплати адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу працевлаштування інвалідів за 2006 рік.

На час звернення до Господарського суду з даним позовом Відповідач самостійно

адміністративно-господарські санкції не сплатив.

Разом з тим, відповідно до представленого позивачем акту про результати виїздної перевірки підприємства –відповідача від 21.06.07 р. встановлено, що норматив працевлаштування інвалідів на підприємстві виконується.

За вказаних обставин позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст. ст. 94, 98 КАС України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі зазначених вище норм матеріального права, керуючись  ст.ст. 94, 161-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

п о с т а н о в и в:

1.           В задоволенні позовних вимог відмовити.

2.           Постанова господарського суду набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано, якщо було подано  заяву  про  апеляційне  оскарження,  але апеляційна  скарга  не  була  подана  у  строк,  встановлений  цим Кодексом,  постанова  суду  першої  інстанції  набирає законної сили після закінчення цього строку.

3. Про апеляційне оскарження рішення суду (постанови) першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються  в  апеляційній скарзі. Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява  про апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження. Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                        Ю.В. Гридасов

Дата складання постанови  у  повному

обсязі  відповідно  до статті 160 Кодексу

адміністративного судочинства України                                         "09" липня 2007 р.