КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

19.01.2007                                                                                           № 43/383                      Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Дзюбка П.О.

суддів:                                          Дикунської  С.Я.

Сотнікова С.В.

при секретарі:

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державна податкова інспекція у Печерському районі м. Києва

на постанову Господарського суду м.Києва від 07.07.2006

у справі № 43/383 (Пасько М.В.)

за позовом                               ПП "Фірма "Сатурн"

до                                                   ПП "Кампала"

про                                                  визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду м. Києва від 07.07.2006р. у справі № 43/383-б визнано ПП “Кампала” банкрутом.

Відкрито ліквідаційну процедуру.

Призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого – Добро дуба Олексія Яковича.

Зобов’язано ліквідатора письмово повідомити про визнання ПП “Кампала” банкрутом усіх відомих йому кредиторів банкрута.

Завершено підприємницьку діяльність банкрута.

Судом визначено, що строк виконання всіх грошових збов’язань банкрута та зобов’язання щодо сплати податків і зборів вважати таким, що настав з 07.07.2006 р.

Припинено нарахування неустойки, процентів та інших економічних санкцій по всіх видах заборгованості банкрута з 07.07.2006 р.

Припинено повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном з 07.07.2006 р.

Зобов’язано ліквідатора провести ліквідаційну процедуру та надати суду звіт та ліквідаційний баланс банкрута у строк 07.05.2007 р.

Не погоджуючись з зазначеною постановою ДПІ у Печерському районі м. Києва 15.11.2006 р. звернулась з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду та клопотанням про відновлення пропущеного строку для подання апеляційної скарги (в тексті скарги).

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу та клопотання Інспекції апеляційний суд встановив наступне.

ГПК України (ст. 93) визначено, що апеляційна скарга (подання) подається протягом 10 днів з дня прийняття рішення місцевим господарським судом, а у разі якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення – з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Оскаржувана постанова від 07.07.2006 року прийнята та підписана місцевим судом 07.07.2006 року, тоді як скарга на цю постанову була подана лише 15.11.2006 року, що підтверджується штампом реєстрації вхідної кореспонденції господарського суду м. Києва № 06-29.26365, тобто через 4 місяці з дня прийняття та підписання оскаржуваної постанови. У заявленому клопотанні про відновлення пропущеного строку скаржник посилається на несвоєчасне отримання інформації та відповідну необізнаність про прийняття та текст оскаржуваної постанови.

Виходячи зі змісту ст. 53 ГПК України колегія суддів зазначає, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об’єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов’язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами по справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами, тоді як причини пропуску скаржником строку звернення з апеляційною скаргою на оскаржувану постанову не є поважними, оскільки скаржником визначена дата отримання інформації про прийняття оскаржуваної постанови – 01.09.2006 року згідно доданого до апеляційної скарги запиту ліквідатора Боржника № 43/383-3 від 17.07.2006 року, тоді, як вже вказано вище, Інспекція звернулась із апеляційною скаргою на таку постанову лише 15.11.2006 року, тобто через 2 місяць та 14 днів після отримання скаржником (як встановлено та зазначено Інспекцією) інформації про прийняття оскаржуваної постанови від 07.07.2006 року, що також є грубим порушенням вимог ст. 93 ГПК України.

Таким чином, клопотання Інспекції про відновлення пропущеного строку на звернення з апеляційною скаргою на постанову господарського суду м. Києва від 07.07.2006 року задоволенню не підлягає.

Поряд з викладеним апеляційна інстанція зазначає, що суть апеляційних вимог та скарги зводиться Інспекцією до неможливості проведення перевірки діяльності Боржника, а не участі у даній справі про банкрутство у якості сторони у справі із правом заявлення кредиторських вимог тощо. Також зі змісту скарги не випливає, яким чином винесення оскаржуваної постанови порушує права та зачіпає інтереси ДПІ у Печерському районі м. Києва

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 53, 84, 86, 87, 91, 93, 94, 95, 97 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд -

Керуючись  ст.53,84,86,87,91,93,94,95,97 Господарським процесуальним кодексом України,  колегія суддів,

УХВАЛИВ:

1.          Відмовити Державній податковій інспекції у Печерському районі м. Києва в задоволенні клопотання про відновлення пропущеного строку для подання апеляційної скарги.

2.          Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва на постанову Господарського суду м. Києва від 07.07.2006 р. у справі №43/383 з доданими до неї документами повернути скаржнику без розгляду по суті.

3.          Справу №43/383 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя                                                            Дзюбко П.О.

Судді

Дикунська  С.Я.

Сотніков С.В.

22.01.07 (відправлено)