ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"19" червня 2007 р.                                                            Справа №3/3414-А

За позовом Управління Пенсійного фонду України в Хмельницькому районі

до  Приватного підприємства „Сокіл” с. Водички Хмельницького району

про стягнення  202,20 грн.

Суддя               О.Д. Вибодовський                                 Секретар судового засідання Марценюк А.В.

Представники:

Від позивача           – Жиловська В.В. представник за довіреністю № 1653/07-16 від 25.04.2007р.

Від відповідача – не з’явився

Суть спору :

Позивач звернувся до суду з  позовною заявою, в якій просить суд у відповідності до вимог Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” стягнути з відповідача на користь Управління Пенсійного фонду України в Хмельницькому районі 202,20 грн. заборгованість по сплаті страхових внесків, що підтверджується копіями звітів, карткою особового рахунку, та розрахунком суми позову.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволені в повному обсязі обґрунтовуючи їх обставинами викладеними у позовній заяві та доданих до неї документах.

Відповідач у судове засідання не з’явився. При цьому ухвала про відкриття провадження у справі та призначення попереднього засідання, повістка останньому вручені, що підтверджується поштовими повідомленнями про врученная.

Відповідач своїми процесуальними правами не скористався, зокрема письмового заперечення на позов не подав, позовні вимоги по суті та за розміром не спростував, повноважного представника для участі в судовому засіданні не направив, причини неявки суду не повідомив.

Розглядом   наданих матеріалів  справи  встановлено :

Приватне підприємство „Сокіл” с. Водички Хмельницького району  відповідно до довідки Хмельницького облуправління  статистики є юридичною особою, зареєстроване  Хмельницькою райдержадміністрацією 03.10.2002р. рішення №68.

Станом на 01.05.2007р. у відповідача за лютий 2007р   склалась заборгованість до Управління Пенсійоного фонду України в Хмельницькому районі в сумі 202,20 грн.

Позивачем, відповідно до вимог Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” направлені  відповідачу вимоги про сплату зазначеної заборгованості що підтверджується корінцем вимоги № Ю-128 від 01.04.2007 р. з відміткою про вручення 04.04.2007р.,  яка узгоджена і не оскаржена боржником у встановленому в законодавстві порядку.

У зв’язку з наявною заборгованістю позивачем  подано позов до суду.

Досліджуючи надані позивачем докази, аналізуючи наведені міркування , оцінюючи їх в сукупності, судом враховується наступне.

Відповідно ст.1 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” (надалі –Закону), страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону  сплачують  страхові  внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування; страхові внески  - кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне  пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування  відповідно  до цього Закону.

Відповідно до п. 1 ст. 14 Закону страхувальниками є роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок,  політичних партій, які  мають  окремий  баланс і самостійно ведуть розрахунки  із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб-суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок,  придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

Згідно п.6 ст.17 вказаного Закону платник страхових внесків зобов’язаний нараховувати,  обчислювати  і  сплачувати  в   установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Нормами ст. 106 зазначеного Закону передбачено, що у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків страхувальники зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки,  визначені  статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках,  передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і  стягуються.

Територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням  Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.  Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Протягом десяти робочих  днів із дня  одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій.

У разі, якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного  фонду про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у  вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією,  включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду чи господарського суду з  позовом  про стягнення недоїмки.

На підтвердження позовних вимог позивачем надано необхідні докази про наявність заборгованості відповідача та вжиття заходів її стягнення з врахуванням вимог Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”.

Судом приймається до уваги те, що відповідачем у поданих розрахунках сум страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування самостійно визначено розміри внесків та в установленому законом порядку вимоги про сплату заборгованості не оскаржувались та не скасовані.

За таких обставин, позовні вимоги позивача обґрунтовані, підтвердженні матеріалами справи, відповідають чинному законодавству та підлягають задоволенню.

У зв’язку із задоволенням позову, судові витрати по справі (судовий збір) покладаються на  відповідача у відповідності до ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст.6, 14, 71, 86, 94, 104, 105, 158-163, 167, 254-259, п.п.3, 6-7 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов Управління Пенсійного фонду України в Хмельницькому районі до  Приватного підприємства „Сокіл” с. Водички Хмельницького району про стягнення  202,20 грн. задоволити.

Стягнути з Приватного підприємства „Сокіл” с. Водички Хмельницького району (код 32167047) на користь Управління Пенсійного фонду України Хмельницькому райні м. Хмельницький вул.. Кам’янецька 122/2 (р/р №5 у ВАТ „Державний ощадний банк”  МФО 315784 код 14149786) суму 202,20 грн.( двісті дві грн. 20 коп.) боргу.

Згідно ст.ст. 185-186 КАСУ сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення, апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви по апеляційне оскарження. Подаються до Житомирського апеляційного господарського суду через суд першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАСУ Постанова, якщо інше не встановлено КАСУ набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя

Віддрук.  прим. :

- до справи,

- позивачу,

- відповідачу.