ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

11.07.07                                                                                       Справа №8/152/07

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

при секретарі: Шерник О.В.,

за участю представників:

позивача: Медвєдєва А.В.  – довіреність б/н від 21.02.2007 року;

Тетюшина К.М. – довіреність № б/н від 11.04.2007 року;

відповідача: Вечерко М.М. – довіреність б/н від 13.02.2007 року

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сантехніка ЗАЗ», м. Запоріжжя на рішення господарського суду Запорізької області від 12.04.2007 р. у справі № 8/152/07

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми «Вертон-Сервіс»,                           м. Запоріжжя

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Сантехніка ЗАЗ», м. Запоріжжя

про стягнення 26922,40 грн. основного боргу

Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Вертон-Сервіс», м. Запоріжжя звернулося до господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сантехніка ЗАЗ», м. Запоріжжя про стягнення основного боргу в розмірі 26922грн.40коп.

Рішенням господарського суду Запорізької області (суддя І.А. Попова) від 12.04.2007 року у справі № 8/152/07 позовні вимоги задоволені. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сантехніка ЗАЗ», м. Запоріжжя на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми «Вертон-Сервіс»,  м. Запоріжжя  26922грн.40коп. основного боргу, 387грн.22коп. судових витрат. В частині стягнення основного боргу виконання рішення розстрочено на три місяці шляхом стягнення по 8974грн.13коп. щомісяця, починаючи з квітня 2007 року по 8974грн.13коп.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідач не надав суду доказів виконання зобов’язання щодо сплати виконаних позивачем робіт в узгодженому розмірі та у визначені строки, суму боргу в розмірі 26922грн.40коп. визнав. Зважаючи на пояснення відповідача та надані ним докази, судом клопотання відповідача про відстрочку виконання рішення задоволено частково та розстрочено виконання рішення на три місяці шляхом стягнення  щомісяця, починаючи з квітня  2007 року по 8974грн.13коп.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сантехніка ЗАЗ» не погодилася із рішенням господарського суду першої інстанції та звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 12.04.2007 р. у справі № 8/152/07 і зупинити провадження у справі. Вважає, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм процесуального права. При цьому зазначає, що розгляд справи про стягнення суми 26922грн.40коп. був неможливим до винесення постанови Вищим господарським судом України з розгляду касаційної скарги на ухвалу господарського суду Запорізької області від 12.03.2007 року про порушення провадження у справі № 8/152/07. Вказує, що господарський суд першої інстанції не зупинив провадження  у справі, чим порушив ст. 79 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Запорізького апеляційного господарського суду від 11.06.2007 року у справі  № 8/152/07 апеляційний розгляд справи призначено на 11.07.2007 року.

У запереченнях на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю Фірми «Вертон-Сервіс» просить  рішення господарського суду Запорізької області від 12.04.2007 р. у справі № 8/152/07 залишити без задоволення, а апеляційну скаргу – без змін. Вважає рішення суду законним та обґрунтованим. На думку позивача, судом з’ясовані обставини, що мають значення для справи, дотримані норми матеріального та процесуального права. Вказує на те, що відповідач визнав позов. Погоджується із висновками господарського суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

Розпорядженням голови Запорізького апеляційного господарського суду № 2101 від 10.07.2007 року справу № 8/152/07 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий: Кагітіна Л.П. (доповідач), судді: Шевченко Т.М., Яценко О.М.

В судовому засіданні 11.07.2007 року представники сторін підтримали свої доводи та заперечення.

За заявою представників сторін, апеляційний розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів судового процесу.

По закінченні судового засідання, за згодою присутніх представників сторін, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Відповідно до ст.99 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Згідно ст.101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Вислухавши представників позивача та відповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційної скарги, Запорізький апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

14.07.2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Фірмою «Вертон-Сервіс»,  м. Запоріжжя (підрядчиком) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сантехніка ЗАЗ», м. Запоріжжя (замовником) укладено договір № 21/06-Э на виконання інженерно-технічних робіт.

За умовами вказаного договору, замовник передає, а підрядчик приймає на себе виконання коректировки нормативів гранично допустимих викидів забруднюючих речовин у атмосферу з отриманням дозволу на викиди (п. 1.1. договору).

Строк виконання робіт  - 30.11.2006 року (п. 3.2. договору).

Вартість робіт за договором – 28922грн.40коп. з урахуванням ПДВ (п. 4.1 договору).           Оплата здійснюється платіжним доручення протягом 10 банківських днів на підставі акту прийому-здачі робіт (п. 4.3 договору).

Згідно п. 5.4. договору, у разі дострокового виконання робіт замовник вправі достроково прийняти та оплатити роботи.

Пунктом 6.1. сторони узгодили, що за невиконання або несвоєчасне виконання договірних зобов’язань винна сторона несе відповідальність у відповідності до діючого законодавства.

Позивачем здійснені для відповідача роботи, передбачені вищезазначеним договором, що підтверджується актом № 186 Э здачі-прийомки робіт за серпень місяць 2006 року.

Згідно акту здачі-прийомки робіт, роботи виконані на загальну суму – 28922грн.40коп.

Акт № 186 Э здачі-прийомки робіт за серпень місяць 2006 року підписаний з обох сторін без зауважень.

Відповідач частково сплатив позивачу вартість виконаних робіт, а саме у сумі 2000грн.00коп.

26922грн.40коп. вартості виконаних робіт відповідачем позивачу сплачено не було.

Стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сантехніка ЗАЗ»,                            м. Запоріжжя 26922грн.40коп. основного боргу було предметом судового позову у цій справі.

Колегія суддів, заслухавши представників сторін, розглянувши матеріали справи та апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи, застосування норм матеріального та процесуального права при винесені оскаржуваного рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню в силу наступного:

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, Цивільного Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Як встановлено колегією суддів, сторони узгодили можливість дострокового виконання та оплати вартості виконаних робіт, вартість виконаних робіт, що підлягають оплаті замовником.

Відповідачем підтверджено факт виконання обумовлених договором робіт позивачем.  Жодних претензій щодо якості та об’ємів виконаних робіт відповідач не заявляв.

Позивач у повному обсязі та належним чином виконав свої зобов’язання, а відповідач прийняв виконані роботи, згідно акту здачі-приймання виконаних робіт, та здійснив часткову оплату виконаних робіт, а саме у сумі 2000грн.00коп.

Факт невиконання відповідачем зобов’язання щодо своєчасної і у повному обсязі оплати виконаних позивачем робіт в сумі 26922грн.40коп. підтверджується матеріалами справи і не спростовується самим відповідачем.

До цього часу відповідачем вказана заборгованість не сплачена.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає правомірним стягнення з відповідача на корить позивача 26922грн.40коп. основного боргу.

Також, є обґрунтованим і висновок господарського суду першої інстанції щодо розстрочення виконання рішення суду.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що господарським судом з’ясовані всі обставини справи, висновок суду щодо стягнення з відповідача на користь позивача спірної суми основного боргу відповідає фактичним обставинам справи, рішення господарського суду прийнято відповідно до норм чинного законодавства.

Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі щодо порушення господарським судом першої інстанції ст.79 Господарського процесуального кодексу України при прийнятті оскаржуваного рішення, спростовуються наступним:

Згідно ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд  зупиняє  провадження  у  справі  в  разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов’язаної  з  нею іншої справи, що розглядається іншим судом. Господарський  суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням  сторони, прокурора,  який  бере  участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадках: 1) призначення господарським судом судової експертизи; 2) надсилання  господарським  судом  матеріалів  до  слідчих органів; 3) заміни  однієї  з  сторін  її  правонаступником  внаслідок реорганізації підприємства, організації.

Статтею 106 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що ухвали місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку у випадках, передбачених цим Кодексом та Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Господарським процесуальним кодексом України, не передбачено оскарження ухвали про порушення провадження у справі.

Згідно п. 5 Роз’яснень Президії Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України» № 04-5/366 від 28.03.2002 року подання апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду, яка не підлягає оскарженню, виключає перегляд судових актів місцевого господарського суду в апеляційному порядку. У таких випадках апеляційний господарський суд повинен відмовити у прийнятті апеляційної скарги і винести з цього приводу відповідну ухвалу. Така ж позиція щодо спірного питання міститься в інформаційному листі Вищого господарського суду України від 31.01.2005 року № 01-8/157 та листі Вищого господарського суду України від 13.02.2002 року № 01-8/155.

На підставі вищевикладеного, господарським судом правомірно не було задоволено клопотання про зупинення провадження у справі.

До того ж, Вищим господарським судом України 11.05.2007 року у справі № 8/152/07 прийнято ухвалу, якою відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Сантехніка ЗАЗ», м. Запоріжжя у прийнятті касаційної скарги на ухвалу господарського суду Запорізької області від 12.03.2007 року у справі № 8/152/07.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Сантехніка ЗАЗ», м. Запоріжжя задоволенню не підлягає.

Судові витрати за позовом (державне мито в сумі 269грн.22коп. та витрати на інформаційно-технічне обслуговування судового процесу в сумі 118грн.00коп.) правомірно присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, держмито за апеляційною скаргою відноситься на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись  ст.ст. 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105  Господарського процесуального кодексу  України,  апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сантехніка ЗАЗ», м. Запоріжжя залишити без задоволення, а рішення господарського суду Запорізької області від 12.04.2007 р. у справі № 8/152/07 – без змін.