ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

10 липня 2007 р.

№ 16/697

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді                    Кузьменка М.В.

судді                                        Васищака І.М.

судді                                        Палій В.М.,

розглянувши
касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства
"Райффайзен Банк

Аваль" в особі
Луганської обласної дирекції АППБ "Аваль"

на                     рішення господарського
суду Луганської області від 09.02.2007р. та

постанову Луганського
апеляційного господарського суду від 27.03.2007р.

у справі           №16/697

за позовом            Відкритого акціонерного товариства
"Райффайзен Банк Аваль" в особі

Луганської обласної
дирекції АППБ "Аваль"

до                        Приватного підприємця ОСОБА_1

про                    стягнення 139 410,55 грн.,

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство
"Райффайзен Банк Аваль" в особі Луганської обласної дирекції АППБ "Аваль"
звернулося до господарського суду Луганської області з позовом до Приватного
підприємця ОСОБА_1 і просило суд, з урахуванням уточнених позовних вимог,
стягнути з останньої 122 585,47 грн., у тому числі 88 006,76 грн. боргу за
кредитом станом на 07.11.2006р.,  4746,77
грн.  боргу по відсотках за користування
кредитом, а також 34 578,71 грн. -суму залишку кредиту, яку відповідач повинен
здійснити за період з 07.11.2006р. по 19.04.2007р.

До ухвалення рішення у даній справі
по суті заявлених вимог, позивач відмовився від позову в частині стягнення з
відповідача пені у сумі 11 656,02 грн. за користування кредитом та пені у сумі
422,29 грн. по відсотках.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором від
28.04.2005р. №109/19-01/218 щодо повернення кредиту та сплати відсотків за
користування кредитом у встановлений графіком строк. Станом на 07.11.2006р.
відповідачем не сплачено по кредиту 88 006,76 грн. та по відсотках за
користування кредитом 4746,77 грн. Сума заборгованості відповідача за кредитом,
без пені та відсотків, становить 122 585,47 грн. Підставою для стягнення з
відповідача залишку кредиту у сумі 34 578,71 грн. позивач зазначає пункти 6.1.,
7.4 договору та ч.2 ст.1050 ЦК України.

Рішенням господарського суду
Луганської області від 09.02.2007р. (суддя Шеліхіна Р.М.), залишеним без змін
постановою Луганського апеляційного господарського суду від 27.03.2007р.
(головуючий, суддя Бородіна Л.І., судді Іноземцева Л.В., Журавльова Л.І.),
позов задоволено частково: присуджено до стягнення з відповідача борг по
кредиту у сумі 88 006,76 грн. станом на 07.11.2006р., борг по відсотках
-4746,77 грн. Провадження у справі в частині стягнення пені за користування
кредитом 11656,02 грн. та пені по відсотках у сумі 422,29 грн. припинено. В
решті позову відмовлено.

В частині задоволення позовних
вимог рішення та постанова мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх
зобов'язань за кредитним договором щодо своєчасного повернення станом на
07.11.2006р.  кредиту та сплати відсотків
за його користування.

Відмовляючи у задоволенні позову в
частині стягнення з відповідача 34 578,71 грн. боргу за кредитом, суди двох
інстанцій виходили з того, що строк погашення вказаної суми відповідно до
графіку погашення кредиту ще не настав, а відтак відсутнє порушення
відповідачем прав позивача на отримання цієї частини позики.

При цьому, посилання позивача на
пункт 7.4. договору, в якому передбачено право позивача на дострокове стягнення
боргу по кредиту у разі невиконання відповідачем умов договору, у тому числі і
порушення відповідачем графіку платежів, судами двох інстанцій відхилені,
оскільки вони, на їх думку,  суперечать
умовам додаткової угоди до кредитного договору та умовам п.п.1.1., 6.3 договору
і порушують права відповідача (позичальника), який мусить остаточно сплатити
борг до 27.04.2007р.

Не погоджуючись з вказаними
рішенням та  постановою, позивач  звернувся
до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить
їх скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному
обсязі.

Касаційна скарга обґрунтована
неправильним застосуванням судами двох інстанцій приписів ст.ст.1050, 1054 ЦК
України, та пунктів  6.1., 7.4 договору.

Колегія суддів, беручи до уваги
межі перегляду справи у касаційній інстанції, обговоривши доводи касаційної
скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування
судами норм матеріального та процесуального права  при ухваленні оскаржуваних судових  актів, знаходить касаційну скаргу такою, що
підлягає  задоволенню частково з таких
підстав.

Судами двох інстанцій встановлено,
що на виконання умов укладеного між сторонами кредитного договору від
28.04.2005р. №109/19-01/218, позивач надав відповідачу строком на 24 місяці
кредит у сумі 140 000,0 грн. з відсотковою ставкою у розмірі 23% річних зі
строком повернення до 27.04.2007р. Додатковою угодою №1 до вказаного договору
сторони встановили обов'язок відповідача по поверненню кредиту відповідно
графіку погашення заборгованості до 27.04.2007р. (остаточний платіж має бути
здійснений 19.04.2007р.).

Оскільки відповідач, в порушення
взятих на себе зобов'язань за вказаним договором, не сплачує у встановлений
графіком строк позику, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення
з відповідача боргу за кредитом та відсотках за його користування, який виник
станом на 07.11.2006р., а також просить суд стягнути з відповідача платежі, які
відповідач повинен здійснити за період з 07.11.2006р. по 19.04.2007р.

Погоджуючись з судами двох
інстанцій про наявність правових підстав для стягнення з відповідача боргу за
кредитом у сумі 88 006,76 грн. та боргу по відсотках у сумі 4746,77 грн., який
виник станом на 07.11.2006р., колегія суддів вважає помилковим висновок судів
двох інстанцій про відсутність підстав для стягнення з відповідача тих
платежів, які відповідач повинен здійснити в період з 07.11.2006р. по
19.04.2007р.

Так, кредитний договір від
28.04.2005р. №109/19-01/218 є підставою для виникнення у його сторін прав і
обов'язків, визначених ним.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит
та сплатити проценти.

В силу ст.629 ЦК України, договір є
обов'язковим до виконання сторонами.

Статтею 525 Цивільного Кодексу
України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або
законом.

Статтею 526 Цивільного Кодексу
України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно
до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів
цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 611 Цивільного кодексу
України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно пункту 6.1. договору відповідач
зобов'язався використовувати кредит на зазначені у договорі цілі і забезпечити
повернення одержаного кредиту та сплату нарахованих відсотків на умовах,
передбачених цим договором.

Пунктом 7.4. договору сторони
передбачили, що позивач має право достроково стягувати заборгованість
відповідача за кредитом, включаючи нараховані відсотки за користування кредитом
та штрафні санкції, у випадку невиконання відповідачем, зокрема, пункту 6.1.
даного договору.

Вказані умови договору
кореспондуються із приписами ч.2 ст.1050 та ч.2 ст.1054 ЦК України.

Так, частиною другою ст.1054 ЦК
України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються
положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не
випливає із суті кредитного договору.

Частиною 2 ст.1050 ЦК України
передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розтроченням), то в разі прострочення повернення
чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За змістом наведеної норми, якщо
договір позики укладений на тривалий строк, то він може передбачити виконання
частинами. Порушення позикодавцем строку повернення чергової частини боргу дає
позикодавцю право вимагати дострокового виконання договору позики, який у
даному випадку означає повернення усієї суми боргу, що залишилася.

Тобто, передбачені п.7.4. договору
та ч.2 ст.1050 ЦК України правові наслідки у вигляді дострокового повернення
суми кредиту у разі невиконання відповідачем зобов'язань щодо повернення
одержаного кредиту  відповідно до
графіку, що є невід'ємною частиною договору, та сплати нарахованих відсотків
відповідають вимогам ст.ст.526, 611 ЦК України.

Виникнення у відповідача обов'язку
достроково повернути суму кредиту обумовлено саме порушенням ним своїх
зобов'язань за кредитним договором, чим спростовуються  помилкові висновки судів про  неможливість стягнення  з відповідача платежів, які відповідач
повинен здійснити за період з 07.11.2006р. по 19.04.2007р., оскільки строк
погашення вказаної суми відповідно до графіку погашення кредиту ще не настав.

Отже, суди двох інстанцій помилково
відмовили у задоволенні позовних вимог про стягнення 34 578,71 грн.
заборгованості по кредиту, а тому колегія суддів вбачає підстави для часткового
скасування оскаржуваних рішення та постанови та ухвалення нового рішення про
задоволення зазначених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.1115, 1117, 1119- 11111 ГПК
України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

1. Касаційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Луганської
обласної дирекції АППБ "Аваль" задовольнити частково.

2. Постанову Луганського апеляційного
господарського суду від 27.03.2007р. у справі №16/697 про залишення без змін
рішення господарського суду Луганської області від 09.02.2007р. щодо відмови у
задоволенні позовних вимог про стягнення 34 578,71 грн. заборгованості по
кредиту скасувати, ухваливши в цій частині нове рішення про задоволення.

3. Стягнути з Приватного підприємця
ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства "Райффайзен Банк
Аваль" в особі Луганської обласної дирекції АППБ "Аваль" 34
578,71 грн. заборгованості по кредиту.

4. В іншій частині постанову
Луганського апеляційного господарського суду від 27.03.2007р. залишити без
змін.

5. Доручити господарському суду
Луганської області видати наказ на виконання пункту 3 цієї постанови.

Головуючий, суддя                                                            М.В.Кузьменко

Суддя
І.М.Васищак

Суддя
В.М.Палій