ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02.08.07 р.
Справа № 25/207

Суддя господарського суду Донецької
області І.А.Бойко

при секретарі судового
засідання
О.О.  Тимошенко

розглянув у відкритому судовому
засіданні господарського суду справу

за позовом закритого акціонерного
товариства „Горлівськтепломережа” м. Горлівка Донецької області

до відповідача     суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи  ОСОБА_1 м.  Горлівка Донецької області

про стягнення     606грн.78коп.

За участю

представників  сторін:

від позивача: Гаврилюк Н.В. -
юрисконсульт  (довіреність № 06/4498 від
17.03.2006р.);

від відповідача: не з'явився

Позивач -  закрите акціонерне товариство
„Горлівськтепломережа” м. Горлівка Донецької області звернувся до
господарського суду з позовом до
суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи  ОСОБА_1
м. Горлівка Донецької області  про
стягнення заборгованості за поставлену теплову енергію в сумі  606грн.78коп., у тому числі основний борг в
сумі  303грн.39коп., пеня в сумі
303грн.39коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на  розрахунок суми
заборгованості та пені,  договір НОМЕР_1
на поставку теплової енергії (вбудовані в житлових будинках нежитлові
приміщення)  від 13.09.2005р. з додатком,
додаткову угоду від 01.03.2007 до договору НОМЕР_1 від 13.09.2005, реєстр
рекомендованої кореспонденції, лист НОМЕР_2, акт на включення опалення від
19.10.2006р.,  рішення НОМЕР_3,  реєстри про відправку  відповідачу копій платіжних вимог - доручень
з додатком копій платіжних вимог - доручень.

19.06.2007 позивач через канцелярію
господарського суду подав пояснення (вих. № 06/6212 від 19.06.2007), якими
позовні вимоги підтримав в повному обсязі. До пояснень додав ксерокопію
паспортних даних відповідача, копію довідки з ЄДРПОУ, копію рішення
господарського суду  від 26.10.2006 по
справі № 20/305.

Поясненнями (вих. № 06/7822 від
30.07.2007) позивач підтримав позовні вимоги. В підтвердження позовних вимог
надав копії актів перевірки теплопостачання об'єкта від 17.01.2007, від
27.02.2007, від 22.03.2007, від 09.04.2007, копії супровідних листів з копіями
розшифровок сум, виставлених в платіжних документах. Також, надав копію
постанови ВГСУ від 09.02.2006 по справі № 16/217.

Представник відповідача  в судовому засіданні 26.06.2007 пояснив, що
проти позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що приміщення опалюється
частково, про що маються відповідні акти, які надав для огляду в судовому
засіданні.

Ухвалою від 26.06.2007 суд розгляд
справи відклав на 02.08.2007 з метою надання сторонами  додаткових документів та пояснень.

Представник  відповідача в судове засідання 02.08.2007 не
з'явився,  документи, витребувані
ухвалами суду від 26.06.2007 та від 06.06.2007, не надав. Про  час, дату та місце слухання справи був
повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення
поштового відправлення  НОМЕР_4 з
відміткою про вручення.

Після судового засідання
(02.08.2007 о 13год.08хв.) до господарського суду від відповідача надійшла
телеграма НОМЕР_5, в якій останній просив перенести засідання у зв'язку з
відрядженням уповноваженого представника до 15.08.2007.

Суд розглянув зазначену телеграму
та не задовольняє викладене в ній клопотання відповідача про перенесення
судового засідання, з огляду на наступне.

По-перше, відповідачу надавалося
достатньо часу для представлення витребуваних судом документів та захисту своїх
прав, яким останній не скористувався.

По-друге, ч. 1 ст. 69
Господарського процесуального кодексу України
передбачає, спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше
двох місяців від дня одержання позовної заяви.

Позовна заява надійшла до суду
06.06.2007, про що свідчить штамп реєстрації вхідної кореспонденції
господарського суду. Двохмісячний строк для вирішення спору, встановлений ч. 1
ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, закінчується 06.08.2007.

Частини 3, 4 ст. 69 Господарського
процесуального кодексу України встановлюють, у виняткових випадках голова
господарського суду чи заступник голови господарського суду має право
продовжити строк вирішення спору, але не більш як на один місяць.

За клопотанням обох сторін чи
клопотанням однієї сторони, погодженим з другою стороною, спір може бути
вирішено у більш тривалий строк, ніж встановлено частиною першою цієї статті.

Виняткових випадків для продовження
строку вирішення спору головою господарського суду чи заступником голови
господарського суду з матеріалів справи
не вбачається; клопотання обох сторін чи клопотання однієї сторони,
погоджене з другою стороною, в матеріалах справи відсутнє.

Отже, відкласти розгляд справи в
межах передбаченого ст. 69 Господарського процесуального кодексу України строку
для вирішення спору, не уявляється можливим.

Представник позивача в засіданні
суду 02.08.2007 надав розрахунок пені, відповідно до якого розмір пені
розрахований виходячи з подвійної ставки НБУ та становить 16грн.04коп. Вказаний
розрахунок долучений до матеріалів справи.

Стаття 75
Господарського
процесуального  кодексу
України  передбачає, якщо відзив на
позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

З огляду на ст. 75  Господарського  процесуального  кодексу України справа розглянута за наявними
в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника позивача, господарським судом  ВСТАНОВЛЕНО.

13.09.2005 між ЗАТ „Горлівськтепломережа” (Постачальник) та   суб'єктом підприємницької діяльності -   фізичною особою  ОСОБА_1 (Споживач) був укладений договір  на відпуск теплової енергії (вбудовані в
житлових будинках нежитлові приміщення) НОМЕР_1.

01.03.2007 Сторони підписали
додаткову угоду до даного договору, якою узгодили суму оплати в місяць
опалювального періоду.

На виконання умов зазначеного
договору  позивач у період з жовтня 2006
року по квітень 2007 року поставляв на об'єкт відповідача, розташований по
АДРЕСА_1,  теплову енергію, що
підтверджується актом на включення
опалення від 19.10.2006.

Пункт 5.4. договору на відпуск
теплової енергії передбачає,
оплату  за теплову енергію
Споживач здійснює до початку розрахункового місяця, згідно платіжної
вимоги-доручення, виставленої Постачальником.

Про факт виставлення платіжних
вимог-доручень на оплату поставленої теплової енергії та направлення їх на
адресу відповідача (споживача) свідчать платіжні вимоги-доручення та копії
реєстрів рекомендованої кореспонденції, належним чином засвідчені копії яких
містяться в матеріалах справи.

Крім того, позивач в обґрунтування
своїх вимог посилається на акти перевірки теплопостачання об'єкта від
17.01.2007, від 27.02.2007, від 22.03.2007 та від 09.04.2007, на підставі
яких  були зроблені перерахунки та
направлені за супровідними листами з розшифровкою сум, виставлених в платіжним
вимогах-дорученнях, на адресу відповідача

Стаття 193 Господарського кодексу
України передбачає, суб'єкти господарювання та учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до
закону, інших правових актів, договору.

Аналогічне положення закріплено в ст.
526 Цивільного кодексу України. Так, зобов'язання повинно виконуватися належним
чином відповідно умовам договору та вимогам цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а у разі відсутності таких умов і вимог - згідно
звичаїв ділового обігу або іншим вимогам, які звичайно ставляться.

В свою чергу, ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України встановлює, якщо в зобов'язанні встановлений строк (дата) його
виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (дату).

В порушення умов договору, вимог
зазначених статей Цивільного та Господарського кодексів України, Правил
користування тепловою енергією, затверджених наказом Міністерства енергетики і
електрифікації СРСР  від 06.12.1981 №
310,  відповідач зобов'язання щодо оплати
спожитої теплової енергії виконував неналежним чином, внаслідок чого за ним
утворилася заборгованість.

Загальна сума заборгованості за
період з  жовтня 2006р. по  квітень 2007р. становить    303грн.39коп.

На момент винесення рішення  по справі документи в підтвердження погашення
боргу в сумі 303грн.39коп. або документи про відсутність боргу в матеріалах
справи відсутні, тому ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь
позивача.

Окрім стягнення основного боргу,
позивач у  відповідності до п. 7.2.  договору
на відпуск теплової енергії, ст. ст. 230, 232 Господарського кодексу
України та Закону України „Про відповідальність
суб'єктів підприємницької діяльності за
несвоєчасне внесення плати за споживані комунальні послуги” № 686-ХIV
від 20.05.1999, нарахував відповідачу пеню в розмірі  1% по кожній платіжній вимозі-дорученню за
період з 14.11.2006 по 30.05.2007. Відповідно до розрахунку розмір пені
становить  303грн.39коп.

Вимоги позивача в цій частині
підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Стаття 3 Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань” від 22.11.1996
зазначає, розмір пені, обчислюється
від  суми  простроченого платежу та не може перевищувати  подвійної
облікової  ставки   Національного   банку України, що діяла у період, за який
сплачується пеня.

Частиною 2 ст. 343 Господарського
кодексу України встановлено, платник грошових коштів сплачує на користь
одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється
за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної  облікової
ставки   Національного   банку України, що діяла у період, за який
сплачується пеня.

Отже, переліченими нормативними
актами встановлений граничний розмір пені.

Як вбачається з п. 7.2. договору на
відпуск теплової енергії, за весь період несвоєчасної оплати теплової енергії
Споживачу нараховується пеня в розмірі 1% від суми простроченого платежу за
кожен день прострочення, але не більше 100% загальної суми боргу.

В обґрунтування нарахування пені в
розмірі 1% від суми простроченого платежу позивач посилається на Закон України
„Про відповідальність  суб'єктів
підприємницької діяльності за
несвоєчасне внесення плати за споживані комунальні послуги” № 686-ХIV
від 20.05.1999, при цьому не враховуючи
положення  ст. 3 Закону України
„Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань” від
22.11.1996 та ч. 2 ст. 343 Господарського кодексу України.

Адже нарахування пені по подвійній
обліковій ставці НБУ та, виходячи із розміру 1%, має істотну різницю.

Закон України „Про відповідальність
за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань” від 22.11.1996 та Господарський
кодекс України є діючими та встановлюють граничний розмір пені, який у
порівняні з Законом України „Про відповідальність  суб'єктів підприємницької діяльності за  несвоєчасне внесення плати за споживані
комунальні послуги” № 686-ХIV від 20.05.1999 є більш лояльним.

Відповідно до ст. 24 Конституції
України всі сторони рівні перед законом та маються однакові права та обов'язки.

Таким чином, встановлювати переваги
одних осіб над іншими при нарахуванні пені суперечить Конституції України, яка
є основним Законом держави.

Позивач в засіданні суду 02.08.2007
надав розрахунок пені, відповідно до якого розмір пені розрахований виходячи з
подвійної ставки НБУ та становить 16грн.04коп.

З урахуванням викладеного, враховуючи
практику, що склалася при розгляді таких спорів, суд вважає, що вимоги позивача
щодо стягнення пені за період  з
14.11.2006 по 30.05.2007 підлягають частковому задоволенню в сумі 16грн.04коп.

Витрати по сплаті державного мита та
на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу  у відповідності до ст.ст. 44, 49
Господарського процесуального кодексу України покладаються на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі  вищенаведеного, згідно ст. ст.  509, 526, 530 Цивільного кодексу України, ст.
ст. 173, 193, 230, 232, 343 Господарського кодексу України, ст. 3 Закону
України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань”
від 22.11.1996 , ст. 24 Конституції України, керуючись ст. ст. 22, 33, 43,  44, 49, 75, 82-85 Господарського  процесуального  кодексу
України, суд

В
И  Р  І
Ш  И  В :

Позовні  вимоги закритого акціонерного товариства
„Горлівськтепломережа” м. Горлівка Донецької області до   суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи  ОСОБА_1  м. Горлівка Донецької області  про стягнення заборгованості за поставлену
теплову енергію в сумі  606грн.78коп., у
тому числі основний борг в сумі
303грн.39коп., пеня в сумі 303грн.39коп., задовольнити частково в сумі
319грн.43коп., у тому числі основний борг в сумі  303грн.39коп., пеня в сумі  16грн.04коп.

В частині стягнення пені в
сумі  287грн.35коп. відмовити.

Стягнути з суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи  ОСОБА_1
(АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_6, свід-во про державну реєстрацію
НОМЕР_7, паспорт ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь закритого акціонерного товариства
„Горлівськтепломережа” (84601, Донецька область, м. Горлівка, вул. Ак. Павлова,
б.13, , р/р 0000 в АБ „Ікар-банк”, МФО 334594)
основний борг в сумі 303грн.39коп., пеню в сумі
16грн.04коп., витрати по сплаті
держмита в сумі  53грн.69коп. та
витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі
62грн.12коп.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через
господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів
з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня
набрання рішенням законної сили.

Видати наказ  після набрання рішенням законної сили.

Суддя

Вик.
Тимошенко

Тел.
3056827

Надруковано
3 примірники:

1
прим.. - до справи

1
прим.. -  позивачу

1
прим.. - відповідачу