СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

10 квітня 2007 року

Справа № 2-26/2715-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Сотула В.В.,

суддів                                                                      Гонтаря В.І.,

Прокопанич Г.К.,

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився;

відповідача: Фролова М.Ю., дов. № 1 від 17.07.2006 р. (Фонд комунального майна Ялтинської міської Ради);

відповідача: Матвиєць О.П., дов. № 02-9-2/710 від 11.11.2004 р. (Ялтинська міська рада);

третьої особи: не з'явився;

розглянувши апеляційні скарги Ялтинської міської ради та комунального підприємства "Санаторій ім. В.В. Куйбишева"  на ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Проніна О.Л.) від 16 лютого 2007 року у справі №2-26/2715-2007

за позовом           товариства з обмеженою відповідальністю "Санаторно-оздоровчий комплекс" (вул. Щербака, 11,Ялта,98600)

до           Фонду комунального майна Ялтинської міської Ради (пл. Радянська, 1,Ялта,98600)

та Ялтинської міської ради (пл. Радянська, 1,Ялта,98600)

3-тя особа комунальне підприємство "Санаторій ім. В.В. Куйбишева" (вул. Щербака, 11,Ялта,98605)

про визнання договору укладеним

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим  від 16 лютого 2007 року у справі №2-26/2715-2007, в порядку статей 66, 67 Господарського процесуального кодексу України, вжиті заходи до забезпечення позову шляхом накладення арешту на цілісний майновий комплекс комунального підприємства "Санаторій ім. В.В. Куйбишева", а також заборонено Ялтинській міській раді приймати будь-які рішення з розпорядження цілісним майновим майновий комплекс комунального підприємства "Санаторій ім. В.В. Куйбишева".

Не погодившись з цим судовим актом, комунальне підприємство "Санаторій ім. В.В. Куйбишева" та Ялтинська міська рада звернулися до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційними скаргами, в яких просять скасувати ухвалу суду першої інстанції.

Основні доводи, викладені в апеляційних скаргах, це порушення судом норм процесуального права, а саме, що суд першої інстанції не перевірив та не обґрунтував у своїй ухвалі необхідність прийняття заходів до забезпечення позову.

Повторно розглянувши справу в порядку, передбаченому статтею 106 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія встановила наступні обставини справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Санаторно-оздоровчий комплекс" звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовною заявою до Фонду комунального майна Ялтинської міської Ради та Ялтинської міської ради про визнання договору цілісного майнового комплексу  укладеним.

Також, позивач заявив клопотання у порядку статей 66, 67 Господарського процесуального кодексу України про вжиття заходів до забезпечення позову, відповідно якого просив накласти арешт на цілісний майновий комплекс комунального підприємства "Санаторій ім. В.В. Куйбишева", розташованого за адресою: місто Ялта, вул.. Щербака, 11, який складається з наступного нерухомого майна: адміністративний корпус літер А, загальною площею 1509,7 кв.м. по вул.. Щербака, 11 в місті Ялта; клуб-їдальня загальної площею 1940,9 кв.м., житлове  літер А загальною площею 360 кв.м., житлове 250,7 кв.м. по  вул.. Щербака, 19 в місті Ялта; спальний корпус літер Г, загальною площею 3046 кв.м. по  вул.. Щербака, 20 в місті Ялта; спальний корпус літер А, загальною площею 849,3 кв.м., спальний корпус літер Б, загальною площею 1071,3 кв.м. по  вул.. Щербака, 20 в місті Ялта, а також заборонити Ялтинський міській раді приймати будь-які рішення з розпорядження вказаним майном.

Дане клопотання судом було задоволено ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим  від 16 лютого 2007 року у справі №2-26/2715-2007.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, заслухавши представників сторін, судова колегія вважає, що підстав для його скасування немає, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України, заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з ініціативи господарського суду як гарантія реального виконання рішення суду.

Пункт 3 Роз’янень Вищого арбітражного суду України № 02-5/611 від 23.08.1994 р. (зі змінами та доповненнями) встановлює, що умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо  обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред’явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити припущення про утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

З матеріалів справи вбачається, що спір виник між сторонами в наслідок невиконання відповідачем своїх зобов’язань, пов’язаних з діями щодо укладення договору оренди цілісного майнового комплексу комунального підприємства "Санаторій ім. В.В. Куйбишева", згідно із статтею 9 Закону України „Про оренду державного та комунального майна”.

Оскільки предметом позову є укладення договору оренди цілісного майнового комплексу комунального підприємства "Санаторій ім. В.В. Куйбишева", прийняті судом заходи у частині накладення арешту на це майно та заборони прийняття рішення по розпорядженню ним є гарантією реального виконання рішення суду, якщо судом буде задоволено позов  товариства з обмеженою відповідальністю "Санаторно-оздоровчий комплекс".

Накладення судом арешту на частину цілісного майнового комплексу, який є предметом спірного договору, не є порушенням діючого законодавства.

Доводи третьої особи про те, що накладення арешту на цілісний майновий комплекс санаторію може призвести до негативних наслідків фінансового характеру необґрунтовані, оскільки ці заходи не є втручанням в господарську діяльність підприємства.

Посилання відповідача на рішення Ялтинської міської ради від 27.02.2007 р. за № 3 (а.с.142 ) не може бути прийнятий до уваги тому, що акт прийнятий після постановлення цієї ухвали.

Таким чином, ухвала суду від 16 лютого 2007 року відповідає вимогам діючого законодавства, що, в свою чергу, свідчить про відсутність підстав для її скасування.

Керуючись статтями 101, 103 (пункт 1), 105, 106  Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Ялтинської міської ради та комунального підприємства "Санаторій ім. В.В. Куйбишева"  залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим  від 16 лютого 2007 року у справі №2-26/2715-2007 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                  В.В.Сотула

Судді                                                                                В.І. Гонтар

Г.К. Прокопанич