ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  30/150

24.04.07

За позовом   Товариства з обмеженою відповідальністю „Парк”

До                  Приватного підприємства «Листопад»

Про                розірвання договору

Суддя  Ващенко Т.М.

Представники сторін:

Від позивача       Циган В.В. –представник за довіреністю № 28/03 від 26.03.07.

Від відповідача   Чернікова О.С. - директор

ОБСТАВИНИ  СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Парк” до Приватного підприємства „Листопад” про розірвання попереднього договору від 23.01.07., укладеного між позивачем та відповідачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.04.07. порушено провадження у справі № 30/150, розгляд справи було призначено на 24.04.07. о 16-15.

В судовому засіданні 24.04.07. представник позивача підтримав свої позовні вимоги та просить суд позов задовольнити повністю.

Представником відповідача в судовому засіданні 24.04.07. було надано суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого Приватне підприємство „Листопад”  позов не визнає та просить суд  відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог в повному обсязі, оскільки  у відповідності до умов попереднього договору від 23.01.07. позивач повинен передати лише майно, отримане ним  по договору від 13.04.05., а не свої обов’язки по цьому договору оренди, а тому ПП „Листопад” заперечує проти розірвання договору від 23.01.07., в зв’язку з тим, що п. 5.10 договору оренди від 13.04.05., на який посилається позивач, стосується лише обов’язків взятих на себе позивачем, а не його прав по оренді спортивного комплексу.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні за згодою представників сторін було оголошено тільки вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста,  -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Ізобільненської сільської ради № 4 від 09.09.04. позивачу було надано в оренду строком на 20 років спортивний комплекс, який розташований у селі Нижня Кутузовка.

На виконання зазначеного вище рішення, 13.04.05. між Ізобільненською сільською радою  та Товариством з обмеженою відповідальністю „Парк” було укладено договір оренди  будівлі і споруди спортивного комплексу, розташованого за адресою: м. Алушта, село Нижня Кутузова, вул. Радгоспна, 13. Даний договір оренди було посвідчено приватним нотаріусом Алуштинського міського нотаріального округу Щолоковою А.О. та зареєстровано за №  304.

У відповідності до матеріалів справи, 23.01.07. між Товариством з обмеженою відповідальністю „Парк” та Приватним підприємством «Листопад»було укладено  Попередній договір (надалі - Договір), згідно умов якого метою цього Договору є забезпечення умов для взаємовигідного співробітництва між учасниками, отримання ними прибутку від проведення спортивних та культурних  заходів, надання населенню послуг щодо організації дозвілля та оздоровлення.

У відповідності до п. 3 Договору, сторони домовились, що спільна діяльність з проведення спортивних та культурних заходів, надання населенню послуг щодо організації дозвілля та оздоровлення здійснюватиметься з використанням будівель та споруд спортивного комплексу, розташованого за адресою: м. Алушта, село Нижня Кутузовка, вул. Радгоспна, 13 (надалі –спортивний комплекс).

Однак, як зазначає позивач, у відповідності до п. 5.10 договору оренди від 13.04.05. передбачено, що орендар –Товариство з обмеженою відповідальністю „Парк” не має права без згоди орендодавця - Ізобільненської сільської ради передавати обов’язки за договором іншим особам, організаціям, а також передавати орендовані приміщення повністю або частково в суборенду іншій організації (особі) навіть за наявністю договору чи угоди на спільну діяльність.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема розірвання договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладені договору.

Відповідно до ст. 783  Цивільного кодексу України, наймодавець  має право вимагати розірвання договору найму,

якщо:

- наймач   користується   річчю   всупереч   договору    або

призначенню речі;

- наймач  без  дозволу наймодавця передав річ у користування

іншій особі;

- наймач   своєю   недбалою   поведінкою   створює   загрозу

пошкодження речі;

- наймач  не  приступив  до  проведення капітального ремонту

речі,  якщо  обов'язок   проведення   капітального   ремонту   був

покладений на наймача.

Згідно ст. 188 Господарського кодексу України, сторона  договору,  яка вважає  за  необхідне змінити або розірвати договір,  повинна надіслати  пропозиції  про  це  другій стороні за договором. Сторона  договору,  яка  одержала  пропозицію про зміну чи розірвання  договору,  у  двадцятиденний  строк  після   одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

У відповідності до матеріалів справи, 01.03.07. позивач звернувся  з листом до відповідача про розірвання Попереднього договору від 23.01.07., але відповідач листом № 121-03/07юр від 22.03.07. проти розірвання зазначеного вище Договору заперечував.

З огляду на наведене, враховуючи, те, що попередній договір від 23.01.07. суперечить вимогам договору оренди  від 13.04.05., укладеного між Ізобільненською сільською радою  та Товариством з обмеженою відповідальністю „Парк”, вимога позивача щодо дострокового розірвання Попереднього договору від 23.01.07., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю „Парк” та Приватним підприємством „Листопад”, обґрунтована та підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті держмита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1.          Позовні вимоги  Товариства з обмеженою відповідальністю „Парк” задовольнити повністю.

2.          Розірвати Попередній договір від 23.01.07., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю „Парк” (98500, м. Алушта, вул. Перекопська, 20/2, ) та Приватним підприємством „Листопад” (03124, м. Київ, вул. Миколи Василенка, 7-А, ).

3.          Стягнути з Приватного підприємства „Листопад” (03124, м. Київ, вул. Миколи Василенка, 7-А, )  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Парк” (98500, м. Алушта, вул. Перекопська, 20/2, )  85 грн. 00 коп. -  витрат по сплаті держмита та 118 грн. 00 коп. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4.          Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

5.          Рішення вступає в законну силу після десятиденного терміну з дня його прийняття, оформленого у відповідності до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя
Т.М. Ващенко

Дата підписання

рішення 03.05.07.