ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.06.07 р.                                                                               Справа № 2/192

Суддя господарського суду Донецької області Мартюхіна Н.О.

при секретарі судового засідання Трубачової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Липова Долина” м. Київ

до відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю Дистриб’юторська компанія “Макро-опт” м. Краматорськ

про: стягнення заборгованості в сумі 9646,87грн.

за участю

представників сторін:

від позивача: Каблучко І.О.  – за довір.

від відповідача: не з’явились

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю “Липова долина” м. Київ, звернувся до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Дистриб’юторська компанія “Макро-опт” м. Краматорськ про стягнення заборгованості в сумі 9646,87грн., а саме 7818,28грн. – сума основного боргу, 82,09грн. – індексу інфляції, 964,67грн. – пені, 781,83грн. – сума штрафу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем не повністю сплачена сума поставленого товару по договору № 1/12-с від 01.12.2005р. в розмірі 7818,28грн.

Позивачем в порядку ст. 22 ГПК України до прийняття рішення по справі було надано заяву про зменшення позовних вимог від 21.06.2007р. № 02-41/25577, відповідно до якої зменшує суму пені до 673,65грн., та просить стягнути з відповідача 9355,86грн., з приводу зазначеного судом були розглянуті остаточні вимоги позивача.

Крім того позивачем надано заяву про зміну підстав позову, де він вказує, що вся поставка товару відповідачу, у зв’язку із котрими виникла заборгованість відповідача перед позивачем, здійснювалася позивачем на підставі Договору № 1/12-с від 01.12.2005р. та видаткових накладних (доповнення до заяви про зміну підстав позову від 21.06.2007р. № 02-41/25696).

У письмовому поясненні від 21.06.2007р. № 02-41/25578 позивач вказує, що за замовленням відповідача 24 липня 2006р. позивач поставив партію товару згідно видаткової накладної № 41322 від 24.07.2006р. на загальну суму 17029,70грн. Факт отримання товару відповідачем підтверджується підписом директора відповідача Шабаліна О.І. на накладній та печаткою. У виконання Закону України “Про податок на додану вартість” за фактом поставки позивачем було складено податкову накладну № 340 від 24.07.2006р. Однак у зв’язку із занесенням помилкової інформації про договір № 1/12С, до бази даних програм “1С:Підприємство”, у податковій накладній № 304 від 24.07.2006р. у графі “Умови поставки” була вказана помилкова дата договору № 1/12-С. Після виявлення помилки, позивачем було проведено корегування податкової накладної, дату договору виправлено з 01.03.2006р. на 01.12.2005р. Після поставки товару за накладною № 41322 від 24.07.2006р. відповідачем було сплачено на користь позивача 9200грн. В якості призначення платежу відповідач зазначав: “оплата за товар згідно накладної № 40558 від 20.12.2005р.” Однак оскільки товар поставлений за видатковою накладною № 40558 від 20.12.2005р. оплачений відповідачем в повному обсязі, позивач провів таке зарахування платежів: 11,41грн. – в рахунок боргу за накладною № 41183 від 23.07.2006р., 9188,86грн. – в рахунок оплати товару за накладною № 41322 від 24.07.2006р. Крім того позивач вказує на те, що з 12 січня 2007р. позивачем не здійснювалася поставка на користь відповідача, грошові кошти на банківський рахунок позивача від відповідача не надходило, між позивачем та відповідачем укладено договір № 1/12-С від 01.12.2005р., інших договорів між позивачем та відповідачем не укладалося.

Відповідач явку свого представника у судове засідання не забезпечив, відзив на позовну заяву не надав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення від 19.06.2007р.              № 02-62/27513.

На підставі вищевикладеного, з огляду на достатність представлених матеріалів, справа розглянута відповідно ст. 75  Господарського  процесуального  кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд ВСТАНОВИВ:

01.12.2005р. між Товариством з обмеженою відповідальністю “Липова Долина”             м. Київ (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Дистриб’юторська компанія “Марко-опт” м. Краматорськ (покупець) укладений договір № 1/12-С про купівлю – продаж товару.

Відповідно до п.1.1. договору продавець (позивач) зобов’язується передати, а покупець (відповідач) – прийняти й оплатити Товар на умовах і у порядку визначених договором.

Пунктом 1.2. договору встановлено, що під товаром, у тексті договору, слід розуміти продукти харчування, назва, асортимент і кількість яких зазначається в накладних або рахунках, або специфікаціях, які є невід’ємною частиною договору.

Згідно з п. 4.1., 4.2. договору Продавець зобов’язується передати Покупцю Товар у продовж 3 (трьох) робочих днів з моменту отримання заявки або у відповідності з затвердженими Сторонами графіком поставки.  Передача товару по договору здійснюється партіями, кількість та вартість яких вказується у накладній.

Відповідно до п. 5.1., 5.2. договору покупець приймає та оплачує товар у відповідності з цінами у накладній. Покупець зобов’язаний сплатити вартість товару у продовж п’яти банківських днів з моменту передачі товару Покупцю.

В виконання умов договору позивач в період з грудня 2005р. по травень 2006р. здійснював поставку товару на загальну суму 137773,66грн., що підтверджується :  накладними, довіреностями, податковими накладними.

Всього за поставлений товар відповідач розрахувався в сумі 120735,20грн. (що підтверджується виписками банку), крім того відповідачем по накладним №№ ВП-0000005 від 15.05.2006р., ВП-0000002 від 15.05.2006р., ВП-0000003 від 15.05.2006р., ВП –0000004 від 15.05.2006р. було повернено товар на загальну суму 9220,18грн.

Відповідно до матеріалів справи остання поставка (за накладною № 41322 від 24.07.2006р.) була здійснена позивачем 24 липня 2006р. Відповідач був зобов’язаний здійснити розрахунок з Позивачем до 30 липня 2006р. Станом на момент слухання справи відповідач лише частково погасив заборгованість, що виникла по накладній № 41322 від 24.07.2006р. в сумі 9211,41грн.

Таким чином на момент слухання справи за відповідачем рахується заборгованість в сумі 7818,28грн., що підтверджується двостороннім актом звірки взаємних розрахунків станом на 12.01.2007р., який підписаний та скріплений печатками з обох сторін.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства і в строк встановлений цим зобов'язанням.

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідачем суду не надано доказів сплати заборгованості в розмірі 7878,28 грн.

Стаття  629 Цивільного кодексу України зазначає те, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Також позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 673,66грн. та штраф в розмірі 781,83грн. на підставі п. 6.2. договору – покупець у разі порушення строків оплати отриманого товару, сплачує Продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня за кожний день прострочення від суми боргу. Також, у разі якщо невиконання або неналежне виконання зобов’язань перевищує тридцять днів з моменту передачі товару Покупець сплачує Продавцю штраф у розмірі 10% від вартості переданого товару, по якому порушенні зобов’язання покупця.   Розрахунок пені та штрафу є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача інфляційних збитків в розмірі 82,09грн., то суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитору зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, вимоги позивача щодо застосування до відповідача відповідальності за порушення грошового зобов’язання у вигляді стягнення нарахованого індексу інфляції на суму боргу в розмірі 82,09грн. за прострочку виконання грошових зобов’язань підлягають задоволенню.

На підставі вище викладеного враховуючи, той факт , що відповідачем не виконані зобов’язання за договором, то позовні вимоги позивача обґрунтований доведені належним чином та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача відповідно ст. 49 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України ст. ст. 22, 33, 43, 49, 59, 75, 82-85 Господарським процесуальним кодексом України суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Липова Долина”                м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю Дистриб’юторська компанія “Марко-опт” м. Краматорськ про стягнення 9355,86грн. – задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Дистриб’юторська компанія “Марко-опт” (84323, м. Краматорськ, вул. Паркова, 135, р/р 260025954 в ДОД АППБ “Аваль” м. Донецьк, МФО 320649, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Липова Долина” (03680, м. Київ, б-р. І. Лепсе, 8, корп. 59 , р/р № 5381 в Печерському відділенні Київської міської філії АКБ “Укрсоцбанк”, МФО 322012, ) суму основного боргу в розмірі 7818,28грн., індекс інфляції в сумі 82,09грн., пені в сумі 781,83грн., штрафу в сумі 781,83грн., витрати по сплаті державного мита в розмірі 102грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118грн.

Рішення суду набуває законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення суду може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дні прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дні набрання рішенням законної сили.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя