СУД
РІШЕННЯ

Іменем
України

10.08.2007

Справа №2-26/3041-2007

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А ЇН И

10 серпня 2007 року                        м. Сімферополь      Справа № 2-26/3041-2007

За позовом -   Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
(АДРЕСА_1, код НОМЕР_1)

До відповідача - ДП Міністерства
оборони України «Сакський центральний військовий клінічний санаторій ім.. М.І.
Пирогова» (м. Саки,  вул.. Курортна, 2)

За участю Військової прокуратури
Євпаторійського гарнізону ВМС України
(м. Євпаторія, вул.. Пушкіна, 35)

Про стягнення   71902,00 грн.

Суддя Проніна О.Л.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача -   ОСОБА_1

Від відповідача -   Кленяєва Н.Ф., дов. від 26.06.2006р.

Прокурора - Єрєменко М.В.,
посвідчення № 245

Сутність спору:

Позивач - Фізична особа -
підприємець ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду АР Крим  з позовною заявою до відповідача -  ДП Міністерства оборони України «Сакський
центральний військовий клінічний санаторій ім.. М.І. Пирогова» та просить
суд  стягнути з відповідача  71902,00 грн. - вартості невід'ємних
поліпшень орендованого об'єкту.

Позовні вимоги обґрунтовані тим,
що  після укладення договору оренди, була
здійснена реконструкція  орендованого
майна, згідно п. 1.1. договору - використання під кафе, та посиланнями на  ст. 27 Закону України «Про оренду державного
та комунального майна», ч. 4 ст. 291 Господарського кодексу України, ч. 3 ст.
778 Цивільного кодексу України, якими встановлені правові наслідки припинення
договору та право орендаря на відшкодування вартості необхідних витрат,  якщо поліпшення речі здійснено за згодою
наймодавця.

Відповідач заперечує проти позовних
вимог з мотивів, викладених у відзиві на позов, та просить суд в задоволенні
позову відмовити, зазначивши, що орендарем відповідні будівельні роботи були
здійснені без дозвільної документації з недотриманням будівельних норм та
правил.

Заявою вих.. № 450 від 05.03.2007р.
Військова прокуратура Євпаторійського гарнізону ВМС України повідомила суду про
вступ до процесу по дійсній справі в порядку ст. 29 Господарського
процесуального кодексу України.

14.03.2007р. до Господарського суду
АР Крим надійшло клопотання відповідача про
питання, які підлягають вирішенню під час проведення будівельно -
технічної експертизи.

Ухвалою Господарського суду АР Крим
від 12.03.2007р. у справі № 2-8/3040-2007 призначено по справі судову
будівельно - технічну експертизу, провадження по справі зупинено.

04.07.2007р.  до Господарського суду АР Крим  надіслано висновок експерта у  справі № 2-8/3041-2007 за № 17 від
03.07.2007р.та копії матеріалів справи № 2-8/3041-2007.

За резолюцією  Голови Господарського суду АР Крим Луцяка
М.І. від 04.07.2007р. у зв'язку зі значною кількістю справ  у провадженні, відпусткою  судді Господарського суду АР Крим Чумаченко
С.А. справу № 2-8/3041-2007  передано на
розгляд судді Господарського суду АР Крим
Проніній О.Л. із привласненням справі номеру № 2-26/3041-2007.

Ухвалою Господарського суду АР Крим
від 04.07.2007р. справу №
2-8/30410-2007  прийнято справу до
провадження судді Господарського суду АР Крим Проніній О.Л.,  поновлено провадження по справі,  справу призначено до розгляду.

30.07.2007р.  відповідач надав суду  заперечення
на позов з урахуванням висновків комплексної будівельно - бухгалтерської
експертизи, та просить суд позовні вимоги залишити без задоволення.

В судовому засіданні 31.07.2007р.,
було оголошено перерву в порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу
України, до 10.08.2007р. до 15 год. 10 хв., про що сторони повідомлені під
розпис в бланку перерви  судовому
засіданні.

Після перерви розгляд справи  продовжено.

08.08.2007р.  відповідач заявив клопотання про  викликання в судове засідання експертів ТОВ
«Інститут обліку та аудиту» С.В. Костур та
Г.Г. Мішур для дачі пояснень за висновком від 03.07.2007р. № 17 за
питання, запропонованими відповідачем.

Однак, суд вважає вказане за
необхідне звернути увагу на наступне.

В обґрунтування заявленого
клопотання відповідач посилається на те, що у наданому висновку, за
результатами проведеної експертизи, висновок зроблений з недостатньою ясністю
та суперечністю висновків експертів, відсутні мотиви виходу за межі ухвали суду
щодо об'єктів дослідження, питань, поставлених на вирішення експертів.

Однак, суд вважає за необхідне
звернути увагу на те, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову
експертизу» судова експертиза  -  це
дослідження  експертом  на
основі спеціальних  знань  матеріальних
об'єктів,  явищ і процесів,  які містять
інформацію  про  обставини
справи,   що   перебуває
у провадженні органів дізнання, досудового та судового слідства.

Статтею 13 Закону України «Про
судову експертизу» визначений перелік прав експерта, зокрема, вказувати   у
висновку  експерта  на
виявлені  в  ході проведення судової експертизи факти, які
мають значення для справи і  з  приводу
яких  йому  не
були  поставлені питання.

Крім того, відповідно до ст. 42
Господарського процесуального кодексу України висновок судового експерта  повинен
містити  докладний  опис проведених  досліджень,
зроблені  в  результаті
їх  висновки   і обґрунтовані  відповіді на поставлені господарським судом
питання.

Висновок  подається господарському суду в письмовій
формі, і копія його надсилається сторонам.

Якщо під час  проведення
судової  експертизи  встановлюються обставини, що мають значення
для правильного  вирішення  спору,
з приводу яких судовому
експерту  не  були
поставлені  питання,  у висновку він викладає свої міркування і
щодо цих обставин.

Так, суд вважає заявлене клопотання
відповідача необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

Розгляд справи відклався в порядку
ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін, суд -

В с т а н о в и в:

Згідно до ст.. 627 Цивільного
кодексу України відповідно  до статті 6
цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з   урахуванням   вимог
цього  Кодексу,  інших
актів  цивільного
законодавства,  звичаїв  ділового
обороту,  вимог  розумності
та справедливості.

29.11.2001р. між Військовою
частиною А0918 Міністерства оброни України а - Орендодавець - та Приватним
підприємцем ОСОБА_1 - Орендар, укладений договір оренди за № НОМЕР_2,
відповідно до якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове
платне  користування  нежитлове приміщення, розташоване за адресою:
м. Саки, вул.. Курортна, 2, вч А - 0918, площею 168,5 кв.м., під кафе.

Пунктом 1.3. договору встановлено,
що вартість майна, яке передається у оренду,
визначається  експертним шляхом у
відповідності з Порядком проведення експертної оцінки при передачі в
оренду  державного майна та складає
станом на 20.11.2001р. 32811,00 грн.

Відповідно до п. 2.1., 2.2.,
Договору передача Орендарю майна у користування здійснюється одночасно з
підписанням сторонами Договору та акту прийому - передачі, вказаного в п. 1.1
майна, але не пізніш 3 днів з моменту їх підписання.

Передача майна в оренду не
передбачає передачу орендарю прав власності на нього. Власником  орендованого майна залишається держава, а
орендар  користується ним на протязі
строку оренди.

Так, 27.11.2001р. складений Акт
оцінки нерухомого майна, нежитлового приміщення полупідвального типу, площею
168,5 кв.м.,  вартість якого визначена як
32811,00 грн.

Пунктом 5.1.9 договору встановлено,
що у випадку спливу строку Договору оренди повернути орендоване майно у
належному вигляді, не погіршеному  з часу
передачі його в оренду з урахуванням фізичного зносу.

Відповідно до п. 5.1.5 Орендар
зобов'язаний  погоджувати у письмовій
формі з орендодавцем всі передбачені змінив обладнанні орендованих приміщень,
здійснюваних з метою їх вдосконалення. Самостійно проводити своїми коштами необхідний
поточний ремонт, оновлення орендованого приміщення, обладнання та інвентаря.

Строк дії договору визначений п.
8.1. відповідно до якого даний договір діє з моменту його підписання обома
сторонами до 29.11.2006р.

У подальшому,  між сторонами за договором оренди № НОМЕР_2
від 29.11.2001р.                складений
та підписаний акт прийому - передачі майна.

29.12.2003р. між Військовою
частиною А - 0918 (Сакський центральний військовий клінічний санаторій ім..
М.І. Пирогова» - Орендодавець та ПП ОСОБА_1 - Орендар підписана додаткова угода
НОМЕР_3 до договору оренди № НОМЕР_2 від 29.11.2001р., відповідно до якої  сторони домовились викласти текст договору №
НОМЕР_2 від 29.11.2001р.  в новій
редакції.

Відповідно до нової редакції
договору  оренди № НОМЕР_2 від
29.11.2003р.,  Орендодавець передає, а
Орендар приймає у строкове платне користування нерухоме військове майно -  нежитлове приміщення, площею 168,5 кв.м.,
розташоване за адресою: м. Саки, вул.. Курортна, 2, яке знаходиться на балансі
Євпаторійської КЕЧ, вартість якого визначена у відповідності з актом оцінки та
складається за експертною оцінкою 32811,00 грн. станом на 20.11.2001р.

Відповідно до пунктів 2.1. та 2.3.
договору, Орендар вступає у  строкове
платне користування майном у строк, вказаний у договорі, але не раніш дати
підписання сторонами даного договору та акту прийому - передачі майна, вказане
у п. 1.1. договору нерухоме майно орендодавець передає орендарю для
використання під кафе.

Згідно п. 6.3. договору, орендар
має право здійснювати реконструкцію, технічне переобладнання, поліпшення
орендованого майна.

Відповідно до п. 10.1. договору,
встановлений строк дії даного договору, з 29.12.2003р., строком на три роки.

Відповідно до ст. 1 Закону України
«Про правовий режим майна у Збройних силах України» військове майно  -
це   державне   майно,
закріплене   за військовими  частинами,
закладами,  установами  та
організаціями Збройних Сил України (далі - військові  частини).

До
військового майна належать будинки,
споруди,  передавальні пристрої,
всі види озброєння,  бойова та інша
техніка,  боєприпаси,  пально-мастильні матеріали,   продовольство,   технічне,
аеродромне,  шкіперське,
речове,  культурно-просвітницьке,  медичне, ветеринарне, побутове, хімічне,
інженерне майно, майно зв'язку тощо.

Згідно до ст.  3. Закону України «Про правовий режим майна у
Збройних силах України» військове майно
закріплюється   за   військовими
частинами Збройних   Сил   України
на  праві  оперативного
управління.

Відповідно до ст. 1 Закону
України  «Про господарську
діяльність  у Збройних силах України»
господарська діяльність   у   Збройних
Силах  України  -  це
специфічна діяльність  військових  частин,
закладів,  установ  та організацій  Збройних
Сил  України, пов'язана із
забезпеченням їх повсякденної життєдіяльності
і  яка передбачає ведення
підсобного господарства, виробництво продукції, виконання робіт і надання
послуг,  передачу в оренду  рухомого
та нерухомого військового майна (за винятком озброєння,  боєприпасів, бойової та спеціальної техніки)
в межах і порядку,  визначених цим
Законом.

Господарська діяльність у Збройних
Силах України здійснюється з метою одержання додаткових джерел  фінансування
життєдіяльності військ  (сил)  для
підтримання  на  належному рівні їх бойової та мобілізаційної  готовності.
Господарська  діяльність  у
Збройних Силах України не повинна негативно позначатися на їх
боєготовності та боєздатності.

Статтею  7 Закону України  «Про господарську діяльність  у Збройних силах України» встановлено, що
військові частини  можуть  передавати
без  шкоди  бойовій та мобілізаційній готовності
закріплене за ними  рухоме  та
нерухоме військове майно в оренду юридичним і фізичним особам.

Як зазначив відповідач у
запереченнях на позов, на період укладення договору, санаторій мав статус
бюджетної установи, власником майна якої було Міністерство оборони України.

29.11.2001р. між ПП ОСОБА_1 -
Замовник та  АТЗТ «Сервіс - Здравниця» -
Підрядник, укладений договір підряду, відповідно до якого  підрядник зобов'язується  за завданням замовника на свій ризик виконати
у відповідності з умовами даного договору роботу - ремонт підвального
приміщення за адресою: м. Саки, вул.. курортна, 2, санаторій МО, а Замовник
зобов'язується прийняти цю роботу та оплатити її.

Відповідно до п. 2.1. договору
підряду від 29.11.2001р. вартість всіх доручених підряднику робіт за даним
договором визначається згідно затвердженого замовником кошторису у розмірі
66401,00 грн.

Відповідно до наявних  у матеріалах справи копій квитанцій до
прибуткового касового ордеру, позивачем сплачена вартість робіт за договором
підряду від 29.11.2001р.

У подальшому, 12.07.2004р. між ПП
ОСОБА_1 - Замовник та  АТЗТ «Сервіс -
Здравниця» - Підрядник, укладений договір підряду, відповідно до якого  підрядник зобов'язується  за завданням замовника на свій ризик виконати
у відповідності з умовами даного договору роботу - ремонт підвального
приміщення за адресою: м. Саки, вул.. курортна, 2, санаторій МО, а Замовник
зобов'язується прийняти цю роботу та оплатити її.

Відповідно до п. 2.1. договору
підряду від 12.07.2004р. вартість всіх доручених підряднику робіт за даним
договором визначається згідно затвердженого замовником кошторису у розмірі
3888,00 грн.

Відповідно до наявних  у матеріалах справи копій квитанцій до
прибуткового касового ордеру, позивачем сплачена вартість робіт за договором
підряду від 12.07.2004р.

09.11.2005р. між ПП ОСОБА_1 -
Замовник та  АТЗТ «Сервіс - Здравниця» -
Підрядник, укладений договір підряду, відповідно до якого  підрядник зобов'язується  за завданням замовника на свій ризик виконати
у відповідності з умовами даного договору роботу - ремонт підвального
приміщення за адресою: м. Саки, вул.. Курортна, 2, санаторій МО, а Замовник
зобов'язується прийняти цю роботу та оплатити її.

Відповідно до п. 2.1. договору підряду
від 09.11.2005р. вартість всіх доручених підряднику робіт за даним договором
визначається згідно затвердженого замовником кошторису у розмірі 1613,00 грн.

Відповідно до наявних  у матеріалах справи копій квитанцій до
прибуткового касового ордеру, позивачем сплачена вартість робіт за договором
підряду від 09.11.2005р.

Відповідно до п. 3 ст. 23 Закону
України «Про оренду державного та комунального майна»,  редакція с 07.02.2002 по 27.07.2004, яка
діяла на момент укладення договору оренди, Орендар має право за погодженням з
орендодавцем, якщо інше не передбачено
договором   оренди,   за
рахунок   власних  коштів здійснювати  реконструкцію,  технічне
переоснащення,   поліпшення
орендованого майна.

Відповідно до ст. 136
Господарського кодексу України право господарського відання  є
речовим  правом  суб'єкта підприємництва,   який
володіє,  користується  і
розпоряджається майном,
закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з  обмеженням правомочності розпорядження щодо
окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та
іншими законами.

Власник   майна,
закріпленого  на  праві
господарського відання  за  суб'єктом
підприємництва,   здійснює   контроль
за використанням  та  збереженням
належного йому майна безпосередньо або
через   уповноважений   ним
орган,   не   втручаючись    в оперативно-господарську діяльність
підприємства.

Під час розгляду даної справи суду
не було надано доказів заперечення з боку власника майна - Міністерства оборони
України - щодо укладення договору оренди нерухомого військового майна та
поліпшення орендованого майна орендарем, враховуючи особливий статус цього
майна, відповідно до положень  Закону
України «Про правовий режим майна у Збройних силах України»,  «Про господарську діяльність  у Збройних силах України».

Як зазначив відповідач у відзиві на
позовну заяву, у період виконання позивачем, Санаторій був бюджетною установою,
у якій  перелік запланованих робіт
обов'язково включається до титульного списку, що погоджується  з Головним квартирно - експлуатаційним
управлінням Міністерства оборони України та з Департаментом фінансів
Міністерства оборони України та затверджується Департаментом охорони здоров'я
Міністерства оборони України.

Також, відповідач вказав на те, що
у серпні 2005р., у результаті  прориву
води, приміщення було затоплене, в результаті чого майно зазнало частково
псування, у зв'язку з чим санаторієм за рахунок власних коштів і матеріалів
виконав роботи на  загальну суму 38791,00
грн. Спір за даним фактом з позивачем не виникав, майнові претензії були
задоволені в добровільному порядку.

Крім того,  суду представлений наказ Командиру військової
частини А 0918 (по стройовій частині) № 351 від
18.07.2005р., яким, у зв'язку з затопленням підвального приміщення корпусу
спеціального призначення № 31/93 через прорив труб, наказано здійснити комплекс
будівельно - монтажних робіт з ремонту приміщення підрядним способом (підрядчик
- фірма «Капітель -  Плюс») з оплатою
виробничих робіт за рахунок власних коштів санаторію.

Також, відповідач надав суду  акт прийомки виконаних підрядних робіт № 29
за серпень 2005 року на суму 31777,20 грн.

Відповідно до ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі  яких господарський   суд
у  визначеному  законом
порядку  встановлює наявність  чи
відсутність  обставин, на яких
грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають
значення для  правильного вирішення
господарського спору.

Статтею 33 Господарського
процесуального кодексу України встановлено, що     Кожна сторона повинна  довести
ті  обставини,  на
які  вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Так, суд не може прийняти до уваги
надані відповідачем документи з проведення підрядних робіт, оскільки,
насамперед, суду не було надано належних доказів та відомостей щодо обсягу
пошкоджень, спричинених орендованому приміщенню внаслідок затоплення.

Крім того, відповідачем не надано
суду доказів фактичної оплати підрядних робіт з ремонту орендованого
приміщення.

Відповідно до п. 5 ст. 42
Господарського процесуального кодексу України висновок  судового
експерта  для  господарського  суду
не є обов'язковим   і  оцінюється
господарським  судом  за
правилами, встановленими  статтею
43 цього Кодексу.

Згідно до ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України Господарський
суд   оцінює   докази
за  своїм  внутрішнім переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному розгляді
в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись
законом.

Ніякі  докази
не  мають  для господарського суду заздалегідь
встановленої сили.

Так, відповідно до висновку
експерта № 17 від 03.07.2007р. комплексної судово - бухгалтерської та
будівельно - технічної експертизи, встановлене наступне.

Перелік робіт, здійснених щодо
невід'ємних поліпшень по нежитловим приміщенням, загальною  площею
168,5кв. м.,  розташованим  за
адресою:  м.  Саки,
вул. Курортна, 2, виконаних господарським способом,   відповідно до наданих документів, СПД
ОСОБА_1, загальна вартість робіт склала 44915,00 грн. (без ПДВ), виконання
робіт підтверджується кошторисними розрахунками та документами на  придбання матеріалів.

Перелік    робіт, проведених щодо невід'ємних
поліпшень по нежитловим приміщенням, загальною
площею     168,5кв. м.,  розташованим
за  адресою:  м.
Саки,  вул. Курортна, 2, виконаних
підрядним    способом    відповідно до наданих ГП «Сакський   ЦВКС»,
загальна   вартість  робіт
склала 32326,00 грн. (без ПДВ) виконання робіт підтверджується формами
КБ-2в.

Ремонт нежилих приміщеннях -
загальною площею  168,5 кв. м.,
розташованих за адресою: м. Саки, вул. Курортна, 2,  відповідно до наданих документів, виконувався
СПД  ОСОБА_1 і ГП «Сакський ЦВКС».

Відсоток невід'ємних поліпшень, по відношенню
до балансової вартості нежитлових приміщень - загальною площею 168,5 кв. м.,
розташованих за адресою: м. Саки, вул.. Курортна, 2, виконаних СПД ОСОБА_1
склав 33,7 %

Відсоток невід'ємних поліпшень, по
відношенню до балансової вартості нежитлових приміщень - загальною площею 168,5
кв. м., розташованих за адресою: м. Саки, вул.. Курортна, 2, виконаних ГП
«Сакський ЦВКС» склав 24,3 %.

Загальна вартість робіт, здійснених
щодо невід'ємних поліпшень по нежитловим приміщенням, загальною площею 168,5кв.
м., розташованим за адресою: м. Саки, вул. Курортна, 2, виконаних господарським
способом відповідно до наданих документів, СПД ОСОБА_1 склав 44915,00 грн.

У відповідності з наданими
документами ДП «Сакський ЦВКС»  виконані
роботи з ремонту  кафе на суму 32326,00
грн., що підтверджується наданими на експертизу документами.

Крім того, суд вважає за необхідне
зауважити наступне.

Відповідно до п. 15 Роз'яснень
Президії Вищого арбітражного суду України «Про деякі питання застосування
Закону України «Про оренду державного та комунального майна»» від 25.05.2000
№02-5/237 абзац четвертий частини третьої статті 23 Закону надає орендареві
право здійснювати за власні кошти реконструкцію, технічне переоснащення чи
поліпшення орендованого майна за погодженням з орендодавцем.

Вирішуючи спори, пов'язані з
використанням орендарем цього права, господарський суд повинен мати на увазі,
що згода орендодавця на реконструкцію, переоснащення чи поліпшення орендованого
майна має бути втілена у певну документальну форму, якщо ці дії не передбачені
у самому договорі оренди.

Відповідно до ст. 204 Цивільного
кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не
встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Договір оренди укладений між
Військовою частиною А0918 Сакський військовий клінічний санаторій Міністерства
оброни України ім.. М.І. Пирогова та Приватним підприємцем ОСОБА_1 29.11.2001р.
(зі змінами відповідно до Додаткової угоди № 1)
у встановленому законом порядку не визнані недійсними, відтак є обов'язковими
для їх виконання сторонами.

Відповідно до ст. 629 кодексу
України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Крім того, суд вважає за необхідне
звернути увагу на те, що відповідно до ст.
5 Закону України «Про господарську діяльність  у Збройних силах України» за невиконання чи
неналежне виконання договірних зобов'язань, а також за шкоду і збитки,
заподіяні довкіллю, правам та інтересам фізичних і юридичних осіб та державі,
військова частина як суб'єкт господарської
діяльності   несе   відповідальність,  передбачену законом та договором.

Відповідно до ст. 778 Цивільного
кодексу України якщо поліпшення речі зроблено за згодою наймодавця, наймач має
право на  відшкодування  вартості
необхідних  витрат  або  на
зарахування їх вартості в рахунок плати за користування річчю.

Отже, суд вважає позовні вимоги
обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст. ст. 49, 82-85 Господарсько процесуальним кодексом України, суд -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з ДП Міністерства оборони
України «Сакський центральний військовий клінічний санаторій ім.. М.І.
Пирогова» (м. Саки,  вул.. Курортна, 2,
рахунок № 17 в Сакському відділенні № 4573, МФО 384180, ЗКПО
00223658) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1              (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) 71902,00
грн. вартості невід'ємних поліпшень орендованого майна за договором оренди від
29.11.2001р. № НОМЕР_2.

3.          Стягнути з ДП Міністерства оборони
України «Сакський центральний військовий клінічний санаторій ім.. М.І.
Пирогова» (м. Саки,  вул.. Курортна, 2,
рахунок № 17 в Сакському відділенні № 4573, МФО 384180, ЗКПО
00223658) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1         (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) 719,02 грн. -
державного мита.

4.          Стягнути з ДП Міністерства оборони
України «Сакський центральний військовий клінічний санаторій ім.. М.І.
Пирогова» (м. Саки,  вул.. Курортна, 2,
рахунок № 17 в Сакському відділенні № 4573, МФО 384180, ЗКПО 00223658)
на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1           (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) 118,00 грн.
- витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

5.          Видати накази після набрання рішенням
законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Проніна
О.Л.