ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.07                                                                                        Справа №  7/210/07-9/384/07

Суддя   Нечипуренко О.М.

Позивач  Державне територіально-галузеве об’єднання “Південно-Західна залізниця”, м. Київ.

Відповідач Відкрите акціонерне товариство “Мелітопольський олійноекстраційний завод”, м. Мелітополь.

Суддя       О. М. Нечипуренко

Представники:

Від позивача:            Не з’явився.

Від відповідача:           Не з’явився.

Заявлено позов про стягнення з відповідача 18 955,00 грн. - штрафних санкцій за  порушення вимог чинного законодавства при оформленні  перевізних документів.

В позові зазначає, що Державне територіально-галузеве об’єднання «Південно-Західна залізниця»( далі ДТГО«Південно-Західна залізниця», або Позивач) надавало   Акціонерному Товариству «Мелітопольський олійноекстракційний завод»( далі ВАТ «МОЕЗ», або Відповідач) послуги з перевезення вантажів.

26.02.2007 року відповідно до накладної № 46378144 зі станції Мелітополь Придніпровської залізниці на станцію Миронівка Південно-Західної залізниці  ВАМ «МОЕЗ» було відправлено вагон за № 95668943 з вантажем-шрот.

У накладній Відповідач невірно зазначив код вантажоодержувача ИСЦ «Київ Атлантик Україна» - 4887, а необхідно було вказати 3955.

По даному факту порушення для засвідчення обставини, яка є підставою для матеріальної відповідальності, на станції Миронівна Південно-Західної залізниці 01.03.2007 р. було складено акт загальної форми №5 та нарахований штраф –18 955,00 грн.

В обґрунтування вимог посилається на ст.ст. 6, 24, 118, 122, 129  Статуту залізниць України, п. 3.15 Роз’яснення президії Вищого господарського суду України, ст. 12 Закону України “Про транспорт”, ст.ст. 908, 909, 920 ЦК України, ст.ст. 1, 2, 54, 55, 61, 64 ГПК України.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, надав письмові заперечення з додатками і пояснив наступне.

Позивач надавав   Відповідачу послуги з перевезення вантажів.

26.02.2007 року відповідно до накладної № 46378144 зі станції Мелітополь Придніпровської залізниці на станцію Миронівка Південно-Західної залізниці  Відповідач відправив вагон за № 95668943 з вантажем-шрот.

У накладній вантажовідправником був зазначений код вантажоодержувача ИСЦ «Київ Атлантик Україна» - 4887. Після відправки вантажу нам стало відомо, що код вантажоодержувача змінився на 3955.

Відповідно до ст. 43 Статуту  залізниць України  вантажовідправник має право змінити зазначеного у накладній вантажоодержувача без зміни станції призначення.

27.07.2007 року на ім’я начальника ст. Мелітополь Придніпровської залізниці

Відповідачем був направлений лист № 290/1 з проханням надати телеграму на станцію Миронівка Південно-Західної залізниці  про виправлення  коду 4887 вантажоодержувача у вагоні  № 95668943 на код 3955.

28.07.2007року зі станції Миронівка   була отримана телеграма підтвердження, що  на станції Миронівка код вантажоодержувача виправлено на 3955.

Відповідно пункту 1.3  Правил оформлення перевізних документів № 644 від 21.11.2000року зміни й доповнення, які вносяться в перевізні документи залізницею, засвідчуються підписом відповідного працівника і штемпелем станції.

У накладній, працівниками станції Миронівка у  графі «код одержувача»код 4887 закреслено, та проставлений новий код 3955. Виправлення засвідчено підписом відповідного працівника і штемпелем станції.

Таким чином до приходу вантажу на станцію  Миронівка код вантажоодержувача

був виправлено.

01.03.2007 року на станції Миронівка Південно-Західної залізниці був складений акт №5 який як вважає Позивач, є підставою для притягнення його до  відповідальності.

Вважає, що Позивачем невірно витлумачено   зміст  п.3.15 Роз’яснень президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 року за №04-5/601:

У застосуванні ст. 118 Статуту залізниць слід мати на увазі, що штраф підлягає стягненню за сам факт допущення вантажовідправником порушень, встановлених залізницею як на станції призначення або під час перевезення, так і на станції відправлення після пред’явлення вантажу до перевезення, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв’язку з цим збитки.

Тобто  для стягнення штрафу необхідно, щоб порушення було встановлено саме залізницею. Помилка  ж у коді була усунена  підприємством Відповідача самостійно до встановлення залізницею факту порушення. Вагон  № 95668943 на станцію  Миронівка прийшов з кодом  вантажоодержувача 3955. Підстав  складати Акт № 5   01.03.2007 року  представниками станції Миронівка не було.

Вказує, що самою станцією Миронівка  було  допущено  порушення ст. 5 Правил оформлення  перевізних документів, а саме: на зворотному боці накладній  у графі «Прибуття вантажу»не проставлений календарний штемпель, який  фіксує дату прибуття вантажу на станцію, та у графі «Оформлення видачі документів»не проставлений календарний штемпель  печатки про видачу вантажу вантажоодержувачу.

Крім того, з боку Позивача був порушений пункт 4.1 Правил оформлення  перевізних документів, згідно якого при складанні акту на зворотному боці  накладної  у графі 5 «Відмітки залізниці»зазначаються його номер і коротко причина, з якої його складено.

Відповідно до ст. 43 Статуту  залізниць України  вантажовідправник має право змінити зазначеного у накладній вантажоодержувача без зміни станції призначення.

27.07.2007 року на ім’я начальника ст. Мелітополь Придніпровської залізниці

Відповідачем був направлений лист № 290/1 з проханням надати телеграму на станцію Миронівка Південно-Західної залізниці  про виправлення  коду 4887 вантажоодержувача у вагоні  № 95668943 на код 3955.

28.07.2007року зі станції Миронівка   була отримана телеграма підтвердження, що  станцією Миронівка код вантажоодержувача виправлено на 3955.

За таких обставин просить суд у задоволенні позову заявнику відмовити.

26.06.2007 р. на підставі розпорядження №882 голови господарського суду Запорізької області О.І. Немченко справа передана для розгляду судді Нечипуренко О.М., прийнята ним до провадження і призначена до розгляду на  13.08.2007 р.

Судом оголошувались  перерви до 23.08.2007 р., та до 03.09.2007 р., для підготовки і оголошення повного тексту рішення.

Повний текст рішення оголошено в судовому засіданні 03.09.2007 р.

Представниками сторін заявлено клопотання про розгляд справи без застосування технічних засобів фіксації судового процесу, яке  судом задоволене.

Розглянувши матеріали справи та надані сторонами для огляду оригінали документів, вислухавши представників сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі за наступних обставин.

Відповідно до ст.12 Закону України “Про транспорт”, підприємства транспорту мають право вимагати від пасажирів, відправників і одержувачів вантажів виконання вимог цього Закону, кодексів (статутів) окремих видів транспорту, та інших нормативних актів України, що регулюють діяльність транспорту.

Згідно  ст.ст. 908, 909 ЦК України, перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення, загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами). Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Статтею 6 Статуту залізниць України визначено, що накладна є основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між: відправником та залізницею на користь третьої сторони —одержувача.

У ст. 920 ЦК України вказано, що  у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

На підставі ст. 24 Статуту залізниць України, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній.

Статтею 129 вказаного Статуту передбачено, що акти загальної форми та комерційні акти складають для засвідчення обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності сторін.

Згідно зі ст.ст. 118, 122 Статуту, у випадку неправильного зазначення маси вантажу, кількості місць вантажу, його назви, коду, адреси одержувача з відправника стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати - за всій відстань перевезення.

В п. 3.15 Роз’яснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 року за № 04-5/601 із змінами і доповненнями, внесеними рекомендацією президії Вищого господарського суду України від 18 листопада 2003 року за № 04-5/1429 вказано, що при застосуванні ст. 118 Статуту залізниць України слід мати на увазі, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником порушень, встановлених залізницею як на станції призначення або під час перевезення, так і на станції відправлення після пред'явлення вантажу до перевезення, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв'язку з цим збитки.

В ст. 43 Статуту зазначено, що вантажовідправник має право змінити зазначеного у накладній вантажоодержувача без зміни станції призначення. Заява про зміну вантажоодержувача подається начальнику станції відправлення з доданням вантажної квитанції.

У разі неможливості подання вантажної квитанції відправник подає копію письмового або телеграфного повідомлення на адресу першого вантажоотримувача про таку зміну призначення.

Відповідачем було змінено не самого вантажоотримувача, а лише код останнього.

В ст. 22 Статуту вказано, що за невірно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 Статуту.

Приймаючи до уваги Збірник тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом України Тарифного керівництва № 1, перевізна плата при розрахунках залежить від ваги вантажу і складає за відстань перевезення 666 км від ст. Мелітополь Придніпровської залізниці на станції Миронівка Південно-Західної залізниці, за відправкою  становить 3 791 грн., а у п'ятикратному розмірі 3 791 х 5 = 18 955 грн.

За таких обставин, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 49,82,84,85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства “Мелітопольський олійноекстраційний завод”          (72300, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Фрунзе,31, р/р 6821 у відділенні ЗАТ “ОТП БАНК” м. Запоріжжя, МФО 313872, код ЕДРПОУ 26250800) на користь Державного територіально-галузевого об’єднання “Південно-Західна залізниця”, (01034, м. Київ, вул. Лисенка,6, код ЕДРПОУ 04713033) 18 955,00 грн. –штрафних санкцій, 189,55 грн. –державного мита, 118,00 грн. –витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

Суддя                                                      О.М. Нечипуренко