ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
14.05.07                                                                                                Справа № 20/174
Суддя:
Господарський суд Запорізької області у складі судді Гандюкової Л.П.,            розглянувши справу
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Т.Д.К. інвестментс”, м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю “СТК Атлант”, м. Запоріжжя
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Відкрите акціонерне товариство “Український графіт”, м. Запоріжжя
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області, м. Запоріжжя
за участю представників сторін:
Від позивача –       Козар М.В. (довіреність № б/н від 01.07.2006р.),
Від відповідача –  не з’явився;
Від третьої особи (ВАТ “Український графіт”) –
Олесік В.М. (довіреність № 011/35 від 01.01.2007р.);
Від третьої особи (РВ ФДМУ) –
Сириця О.Д. (довіреність  № 22/20 від 08.02.2007р.)
У квітні 2005р. ТОВ “Т.Д.К. інвестментс” звернулося до господарського суду Запорізької області з позовом про виселення ТОВ “СТК Атлант” з незаконно займаного будинку загальною площею 2196,5 кв.м, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, 159,  що належать на праві приватної власності ТОВ “Т.Д.К. інвестментс”.
Ухвалою господарського суду від 04.05.2005р. позовна заява прийнята до розгляду,  порушено провадження у справі № 20/174. Розгляд справи неодноразово відкладався, провадження у справі зупинялось. Ухвалою суду від 30.05.2005р. у порядку ст. 27 ГПК України до участі у справі № 20/174 залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача –Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області  (за його заявою).  Ухвалою суду від 08.11.2006р. на підставі ст. 27 ГПК України до участі у справі № 20/174 залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ВАТ “Український графіт”, м. Запоріжжя. Ухвалою суду від 14.05.2007р. провадження у справі припинено за відсутністю предмету спору на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України.
Із матеріалів справи слідує, що  нерухоме майно, що було предметом спору, придбане позивачем на підставі договору купівлі-продажу від 25.12.2003р. у Відкритого акціонерного товариства “Український графіт”.
Ухвалою суду від 07.06.2005р. провадження у справі було зупинено до вирішення господарським судом міста Києва справи № 3/507 та набрання рішенням по цій справі законної сили. Справа №3/507 розглядалась господарським судом м.Києва за позовом РВ ФДМ України по Запорізькій області до ВАТ “Український графіт”, ТОВ “Т.Д.К. інвестментс”, Орендного підприємства “Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації”, Запорізької обласної державної адміністрації про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна №2776, укладеного 25.12.2003р. між ВАТ  “Український графіт” і ТОВ “Т.Д.К. інвестментс”, та визнання права власності за державою.  При цьому в позовній заяві РВ ФДМ України по Запорізькій області вказувало, що власником спірного приміщення є держава, дії відповідачів при укладенні договору від 25.12.2003р. були спрямовані на незаконне заволодіння державним майном, яке не увійшло до статутного фонду ВАТ “Український графіт” .
Рішенням господарського суду м. Києва від 09.06.2005р., залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.09.2005р., позов задоволено. Постановою Вищого господарського суду України від 08.02.2006р. рішення судів першої, апеляційної інстанції у справі №3/507 скасовано. Прийнято нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено із заявлених підстав. Підставою для скасування судових рішень став неправильно вибраний спосіб захисту права. Зокрема, в постанові ВГСУ зазначено, що права особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захисту шляхом задоволення позову про визнання недійсною угоди, стороною в якій така особа не є, тобто, із застосуванням правового механізму, встановленого ч.2 ст.48 Цивільного кодексу УРСР, незалежно від того, чи відповідає спірна угода закону. Захист прав такої особи можливий шляхом пред’явлення віндикаційного позову, якщо є підстави, встановлені нормами цивільного законодавства.

Ухвалою Верховного Суду України від 30.03.2006р. відмовлено у порушенні касаційного провадження з перегляду постанови Вищого господарського суду України від 08.02.2006р. у справі №3/507.

Як вбачається із наданого  РВ ФДМ України по Запорізькій області копії касаційного подання (т.2. а.с.50), лише у серпні 2006р.  РВ ФДМ України по Запорізькій області звернулося з листом до Генеральної прокуратури України  про внесення до Верховного Суду України касаційного подання на постанову Вищого господарського суду України від 08.02.06 у справі №3/507.

Ухвалою Верховного Суду України від 19.10.2006р. відмовлено у порушенні касаційного провадження з перегляду постанови Вищого господарського суду України від 08.02.2006р.

Діяльність Регіонального відділення Фонду державного майна України врегульована Положенням про регіональне відділення Фонду державного майна України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.1994р. №412. Відповідно до п.1 Положення регіональне відділення є державним органом, який, зокрема, в межах повноважень здійснює державну політику у сфері приватизації майна, що перебуває у загальнодержавній власності, у власності Республіки Крим, комунальній власності області, м.Києва, м.Севастополя (далі –державна власність) і є орендодавцем цілісних майнових комплексів державної власності. Згідно з п.п.2,3 цього Положення відділення у межах своєї компетенції забезпечує виконання законів України, постанов Верховної Ради України, указів і розпоряджень Президента України, декретів, постанов і розпоряджень Кабінету Міністрів України. Основними завданнями відділення є, зокрема, здійснення повноважень  власника щодо майна, яке приватизується відповідно до прийнятих ним рішень; здійснення повноважень орендодавця державного майна.

Незважаючи на те, що в постанові Вищого господарського суду України від 08.02.2006р. у справі №3/507 було вказано,  що права особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захисту шляхом задоволення позову про визнання недійсною угоди, стороною в якій така особа не є, а можливий шляхом пред’явлення віндикаційного позову, якщо є підстави, встановлені нормами цивільного законодавства, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області не використало такого права вибрати інший спосіб захисту   шляхом пред’явлення віндикаційного позову, а замість дійсного захисту прав державної власності вибрало інший шлях - надання недостовірної інформації суду під час розгляду справи №20/174.

Так, під час розгляду справи №20/174  відповідач і РВ ФДМУ по Запорізькій області в заперечення проти позовних вимог, як на законну підставу перебування ТОВ “СТК Атлант” у спірному приміщенні,  посилалися на договір оренди державного нерухомого майна №813 від 23.11.2001р., укладений між ТОВ “СТК Атлант” і Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Запорізької області, який пролонгований, як стверджували відповідач та РВ ФДМУ по Запорізькій області, до 01.12.2007р. Із умов зазначеного договору слідує, що нежитлове приміщення, розташоване за адресою: м.Запоріжжя, пр.Леніна,159, знаходиться на балансі ВАТ “Укрграфіт” і останній отримує за нього 30 відсотків від розміру орендної плати за кожний місяць.

Під час розгляду справи судом було отримано заяву Запорізького міського комітету Соціалістичної партії України про залучення до участі у справі №20/174 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, в якій зазначено, що 01.02.2006р. між ТОВ “СТК Атлант” і Запорізьким міським комітетом Соціалістичної партії України укладено договір №22 суборенди нежитлових приміщень, відповідно до п.1.1 якого останній прийняв у строкове платне  користування нежитлове приміщення, розташоване за адресою: пр.Леніна, буд.159, загальною площею 69,4 кв.м. Ухвалою господарського суду від 08.11.2006р. відхилено зазначену заяву. Разом з тим, із доданого до заяви договору №22 суборенди нежитлових приміщень від 01.02.2006р. вбачалося, що об’єкт суборенди належить орендареві на праві володіння і користування згідно з договором №1279/813 від 25.11.2004р. з ФДМУ по Запорізькій області (п.1.3), тобто іншого договору.

З метою всебічного, повного і об’єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності, на підставі ст.ст. 4-2, 4-3, 43, 38 ГПК України суд усно витребував  договір №1279/813 від 25.11.2004р. та письмові пояснення у разі його відсутності.

У судовому засіданні відповідач та третя особа –РВ ФДМ України по Запорізькій області не надали договір №1279/813 від 25.11.2004р., фактично заперечили його існування. У письмових поясненнях на вимогу суду вони стверджують, що існує лише договір №/813 від 23.11.2001р., який укладений на три роки – до 01.12.2004р. і відповідно до п.10.6 договору продовжений (пролонгований)  до 01.12.2007р. і саме договір №813 від 23.11.2001р. є дійсним.

Письмове пояснення суду  від імені третьої особи підписано начальником Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області Горьовим М.А. та датоване 08.11.2006р.

Між тим, ще 16 серпня 2006р. господарським судом Запорізької області було отримано позовну заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області  до ТОВ “СТК Атлант” про стягнення з відповідача суми 104 399,67 грн. (із них 99 407,35 грн. –основний борг, 4 992,32 грн. –пеня) та розірвання договору оренди державного майна №1279/813 від 25.11.2004р., укладеного між регіональним відділенням  ФДМУ по Запорізькій області та ТОВ “СТК Атлант”, предметом якого була оренда спірних приміщень. По даній позовній заяві було порушено провадження у справі №7/248/06. Із позовної заяви РВ ФДМУ по Запорізькій області вбачається, що до договору №1279/813 від 25.11.2004р. було укладено Додаткову угоду №1 від 08.11.2005р., тобто після порушення господарським судом Запорізької області справи №20/174 про виселення   ТОВ “СТК Атлант”. Підставою для розірвання договору №1279/813 від 25.11.2004р.  РВ ФДМУ  вказувало неналежне виконання зобов’язання ТОВ “СТК Атлант” –наявність заборгованості із орендної плати за період з лютого по серпень 2006р.  При цьому строк дії договору    №1279/813 від 25.11.2004р. вказано до 19.11.2005р. з пролонгацією, а не  до 01.12.2007р., як вказано в письмовому поясненні.

Ухвалою господарського суду від 24.11.2006р. для підтвердження чи спростування заяв ТОВ “СТК Атлант” та Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області щодо відсутності договору оренди №1279/813 від 25.11.2004р. було направлено матеріали (інформацію) до прокуратури Запорізької області для перевірки та зупинено провадження у справі №20/174. На вимогу прокуратури м.Запоріжжя  26.01.2007р. Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області  надало копію договору №1279/813 від 25.11.2004р., тобто саме того договору, укладення  якого РВ ФДМУ по Запорізькій області  заперечило у судовому засіданні 08.11.2006р.  і відмовилось надати суду під час розгляду справи №20/174.

Постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 28.03.2007р. у справі №7/248/06 розірвано договір №1279/813 від 25.11.2004р., стягнуто з ТОВ “СТК Атлант” суму 114 511,43 грн. основного боргу зі сплати орендної плати за період з 07.02.2006р. по 03.10.2006р., суму 7 487,79 грн. пені.

28.04.2007р. за актом прийому –передачі РВ ФДМУ по Запорізькій області, ТОВ “СТК Атлант” передали, а власник ТОВ “Т.Д.К. інвестментс” прийняв нерухоме майно, яке розташоване за адресою: м.Запоріжжя, пр.Леніна,159, а саме: нежитлові приміщення, вбудовані в перший, другий та підвальний поверхи житлового будинку, загальною площею 2149 кв.м. (інвентарний №1911117а). Зазначений факт став підставою для припинення провадження у справі №20/174 за відсутністю предмету спору.

Таким чином, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області в повній мірі не виконує завдання, передбачені Положенням. Замість того, щоб вибрати інший спосіб захисту прав державної власності і звернутися з відповідною заявою до суду, РВ ФДМУ по Запорізькій області надавало  завідомо неправдиві відомості та  завідомо неправдиві пояснення суду стосовно спірного об’єкта, умовчувало про факти, які мають значення для повного, об’єктивного розгляду справи. Всі дії вчинені в той час, коли орендодавець ТОВ “СТК Атлант” протягом декількох місяців неналежно виконував свої зобов’язання щодо внесення  орендної плати за користуванням майном. Наслідком зазначених дій Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області стало передача майна ТОВ “Т.Д.К. інвестментс”, за яким на сьогодні зареєстровано право власності, та тривалий розгляд справи судом.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу, що відповідно до довіреності №22/223 від 09.11.2004р.. та довіреності  від 01.11.2006р.   одна і та ж особа представляла в суді інтереси спочатку Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області (т.1 а.с.48, 151-152, т.2 а.с.4, 18), а потім відповідача ТОВ “СТК Атлант” (т.2 а.с.97).

Керуючись ст.90 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Окрему ухвалу направити  до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області для прийняття відповідних заходів реагування у порядку ст.90 ГПК України.

Копію ухвали направити  до прокуратури Запорізької області та до Фонду державного майна України  для відома.

Суддя                                                          Л.П. Гандюкова