ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

11.07.07                                                                                       Справа №25/45/07

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

при секретарі: Піскуновій І.В.,

за участю представників:

позивача:Кривоносов Є.М. – довіреність б/н від 23.01.2007 року;

відповідача-1: не з’явився;

відповідача-2: Бєлікова К.Г. – довіреність № 4418 від 04.09.2006 року

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Анабель», м. Кіровоград на рішення господарського суду Запорізької області від 11.04.2007 року у справі № 25/45/07

за позовом:  Товариства з обмеженою відповідальністю «Анабель», м. Кіровоград

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю «Еталон», м. Запоріжжя

відповідача-2: Суб’єкта підприємницької діяльності – фізичної особи Бриль Віктора Петровича, смт. Кушугум Запорізької області

про визнання недійсним договору купівлі-продажу

Товариство з обмеженою відповідальністю «Анабель», м. Кіровоград звернулося до господарського суду Запорізької області з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Еталон», м. Запоріжжя та Суб’єктом підприємницької діяльності – фізичної особи Бриль Віктора Петровича, смт. Кушугум Запорізької області.

Рішенням господарського суду Запорізької області (суддя Дьоміна А.В.) від 11.04.2007 року у справі № 25/45/07  у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що  позивач не є стороною  по договору і не є власником зазначеного в даному договорі майна; на момент укладення спірного договору  від 06.02.2003 року майно, що було предметом купівлі-продажу, під забороною та арештом не перебувало. Позивач не довів правомірність заявлених позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Анабель» не погодилося з рішенням господарського суду Запорізької області від 11.04.2007 року у справі № 25/45/07 та звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду першої інстанції у цій справі та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вважає, що судом прийнято оскаржуване рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з’ясуванні обставин у справі, недоведеності та невідповідності висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду обставинам справи. Вказує на неможливість застосування до спірних правовідносин ст. 145 Цивільного кодексу УРСР. Вказує на те, що в державному реєстрі застав міститься запис про заставу № 34-9513, згідно якого все рухоме майно, нерухоме майно та майнові права  Товариства з обмеженою відповідальністю «Еталон» починаючи з 22.11.2002 року і по сьогоднішній день перебувають в податковій заставі. Зазначає, що судом безпідставно не розглянуто заяву Державної податкової інспекції у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя, не залучено податкову інспекцію до участі у справі та не відкладено розгляд справи.

Ухвалою Запорізького апеляційного господарського суду від 11.06.2007 року у справі  № 25/45/07 апеляційний розгляд справи призначено на 11.07.2007 року.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач-2 просить залишити рішення господарського суду Запорізької області від 11.04.2007 року у справі № 25/45/07 без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Анабель», м. Кіровоград – без задоволення. Вважає, що захист прав позивачем у спірному порядку неможливий, оскільки відсутній факт порушення прав та охоронюваних законом інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «Анабель».

Розпорядженням голови Запорізького апеляційного господарського суду № 2100 від 10.07.2007 року справу № 25/45/07 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий: Кагітіна Л.П. (доповідач), судді: Шевченко Т.М., Яценко О.М.

В судовому засіданні 11.07.2007 року представники позивача та відповідача-2  підтримали свої доводи та заперечення.

Представник  відповідача-1 в судове засідання не з’явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час і місце розгляду справи був попереджений належним чином.           Враховуючи достатність матеріалів справи для розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе  розглянути справу за відсутності представника відповідача-1.

За заявою присутніх представників сторін, апеляційний розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів судового процесу.

По закінченні судового засідання, за згодою присутніх представників сторін, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Відповідно до ст.99 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Згідно ст.101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційного подання і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши представників позивача та відповідача-2, розглянувши матеріали справи та апеляційної скарги, Запорізький апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

03.04.2003 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Еталон» (продавець) та гр. Бриль Віктором Петровичем (покупцем) було укладено договір купівлі-продажу від 03.04.2003 року, згідно якого продавець продав, а покупець купив нежиле приміщення № 143, що знаходиться в м. Запоріжжі, вул. Історична, 22, загальною площею 618,4 кв.м.

Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Остренко А.В. Підтверджено відсутність заборон та арешту придбаного об’єкту нерухомості та належність його на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю «Еталон».

Визнання недійсним договору купівлі-продажу від 03.04.2003 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Еталон» (продавець) та гр. Бриль Віктором Петровичем (покупцем) було предметом судового позову у цій справі.

Колегія суддів, заслухавши присутніх представників сторін, розглянувши матеріали справи та апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи, застосування норм матеріального та процесуального права при винесені оскаржуваного рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню в силу наступного:

Так, позивач вважає, що спірний договір укладено сторонами з порушенням вимог ст. 48 Цивільного кодексу УРСР, п. 8.6 ст. 8 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»,  п. 13 ст. 13 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Згідно ст. 48 Цивільного кодексу УРСР (чинного на момент укладення спірного договору) недійсною є та угода, що  не  відповідає  вимогам   закону.

По недійсній  угоді  кожна  з  сторін  зобов'язана  повернути другій  стороні  все  одержане  за  угодою,  а  при   неможливості повернути одержане в натурі - відшкодувати його вартість у грошах, якщо інші наслідки недійсності угоди не передбачені  законом.

В даному випадку, наявні порушення інтересів позивача та можливість пред’явлення ним позову у відповідності до статті 1 Господарського процесуального кодексу.

Позивач не є стороною спірного договору купівлі-продажу чи власником спірного майна.

Проте, згідно ухвали господарського суду Кіровоградської області Товариство з обмеженою відповідальністю «Анабель» визнано банкрутом, стосовно його відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено Воловика О.В.

Згідно Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»  ліквідатором прийняти всі необхідні заходи про включення майна в ліквідну масу з метою задоволення вимог кредиторів.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Анабель» є конкурсним кредитором у справі № 25/46 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Еталон».

Визнання грошових вимог позивача до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еталон» відбулося у жовтні 2003 року (ухвали господарського суду Запорізької області від 20.10.2003 року та 30.10.2003 року у справі № 25/46).

Посилання суду на статтю 145 Цивільного кодексу УРСР (пред’явлення позивачем віндикаційного позову) неправомірне, оскільки позивач не є власником проданого об’єкту нерухомості, тому не вправі вимагати повернення майна в порядку вказаної статті Цивільного кодексу УРСР.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач в порушення статті 33 Господарського процесуального кодексу України не надав доказів арешту спірного майна.

Посилання заявника апеляційної скарги на наявність податкової застави колегія суддів не приймає до уваги, оскільки законом не надано право суб’єкту підприємницької діяльності виступати в інтересах держави.  До того ж, згідно рішення Конституційного Суду України від 24.03.2005р. у справі N 1-9/2005 податкова застава повинна бути обмежена розміром податкової заборгованості. Матеріали справи такий розмір податкової заборгованості не містять. В матеріалах справи відсутній оригінал  заяви Державної податкової інспекції  в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя про залучення в якості третьої особи з самостійними вимогами на предмет позову та докази прийняття заяви та позову до розгляду. До того ж, у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Еталон» податкова інспекція не заявляла себе в якості кредитора, незважаючи на інформацію про банкрутство товариства.

При прийнятті цієї постанови, колегія суддів також враховує, що матеріалами справи та сторонами підтверджується наявність в Єдиному державному реєстрі Товариства з обмеженою відповідальністю «Еталон», м. Запоріжжя на момент прийняття оскаржуваної ухвали та її перегляду в апеляційному порядку.

Враховуючи вищевикладене, в даному випадку відсутні законні підстави для визнання недійсним спірного договору.

Доводи заявника апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Анабель», м. Кіровоград  не підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що господарським судом з’ясовані всі обставини справи, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, рішення господарського суду прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Судові витрати за позовом та апеляційною скаргою відносяться на позивача.

На підставі викладеного та керуючись  ст.ст.  99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105  Господарського процесуального кодексу  України,  апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Анабель», м. Кіровоград залишити без задоволення, а рішення господарського суду Запорізької області від 11.04.2007 року у справі № 25/45/07 – без змін.