РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2007 р.
Справа № 9/78-1716

Господарський суд Тернопільської області

у складі   судді Кропивної Л.В.

Розглянув справу

за позовом  Закритого акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" вул. Набережна Перемоги, 50, м.Дніпропетровськ.    в особі Тернопільської філії КБ "ПриватБанк" вул. С.Бандери, 38, м.Тернопіль.

до  Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто-Сервер" пр-т С.Бандери, 15,м.Тернопіль.

За участю представників сторін:

позивача:   Возна Н.Й., довіреність № 2471 від 07.09.2006 р.

відповідача:  Мізоцький О.П., паспорт № МС000524 від 06.07.1995 р.

роз’яснивши  у розпочатому судовому засіданні  представникам сторін  права та обов’язки  учасника  господарського процесу згідно з ст.ст. 22,  29  ГПК  України,

встановив:

Позивач - Закрите акціонерне товариство "ПриватБанк", м. Дніпропетровськ, в особі Тернопільської філії ЗАТ “ПриватБанк”, м. Тернопіль,  звернувся 11.04.2007 р. до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Відповідача – Товариства з обмеженою відповідальністю “Авто-Сервер”, м. Тернопіль,  про стягнення  62 863,62  грн. заборгованості.

У ході судового   розгляду  справи, Позивач,  відповідно до ст. 22 ГПК України, зменшив    суму позову   і просить  стягнути  з Відповідача   58 111,04 грн. боргу  , яка   складається з 57 487,32 грн. заборгованості по кредиту,  494,63 грн. заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом  та 129,09 грн. пені,  посилаючись на таке:

згідно кредитного договору  № 42/716  від 04.11.2004 р.  Відповідач отримав кредит в Тернопільській філії ВАТ Акціонерного банку "Приватінвест" на суму  96 000,00 грн.  на строк до 03.11.2007 р. на умовах щомісячної сплати відсотків за користування кредитом в розмірі 22 % річних  на суму залишку заборгованості за кредитом.

16 вересня 2005 р. за договором  про відступлення прав вимоги № 733/3, укладеним між  ВАТ АБ “Приватінвест” та  ВАТ КБ “Приватбанк” в особі Тернопільської філії, ЗАТ КБ “Приватбанк” набув прав вимоги до   ТзОВ “Авто-Сервер”  за  кредитним договором, а також за договорами, що забезпечують виконання зобов’язань Боржника (Відповідача) перед Кредитором (договором застави автотранспорту № 13074 від 04.11.2004 р., договорах страхування від 05.11.2004 р.).

Як вказує Позивач,  ТзОВ “Авто-Сервер” кредит не повернув і відсотки за його користування не сплатив,  чим не виконав господарського зобов’язання.

Станом на 11.04.2007 р. (день звернення з позовом до господарського суду), загальна сума заборгованості Відповідача за кредитним договором  становила 63 863,62  грн., в тому числі:

-     Кредит – 59 947,32  грн.;

-          Відсотки –  2 412,48 грн.;

-          Пеня  -  912,44  грн.

Ухвалою від  13.04.2007 р. порушено провадження  та призначено розгляд справи на    10:30 год.  10 травня  2007 р.

Розгляд справи неодноразово відкладався з підстав, викладених у ст. 77 ГПК України.

У судовому засіданні 25.06.2007 р. представник Позивача  повідомив, що у відповідності до проведення взаємозвірки розрахунків по кредитному договору № 42/716 від 04.11.2004 р., борг ТзОВ “Авто-Сервер” зменшився та становить 58 111,04 р., в зв’язку з чим Позивач заявив про зменшення розміру позовних вимог та просить стягнути з Відповідача 57 487,32 грн. заборгованості по кредиту, 494,63 грн. заборгованості  по сплаті відсотків за користування кредитом  та 129,09 грн. пені,  у зв’язку з чим зменшив розмір позовних вимог.

Представник Відповідача визнав правомірність доводів Позивача.

Розглянувши     матеріали   справи,  заслухавши  доводи   представників сторін,  оцінивши подані докази,  суд дійшов до висновку, що  позов  підлягає до задоволення повністю,  виходячи з такого.

04.11.2004 р. між  ВАТ АБ “Приватінвест” як Кредитором, та  Товариством з обмеженою відповідальністю “Авто-Сервер” як Позичальником, був укладений кредитний договір  № 42/716, на виконання якого Банк надав Позичальнику кредит в сумі 96 000,00 (дев’яносто шість тисяч) грн. з установленням кінцевого строку погашення кредиту - 03.11.2007 р. на умовах щомісячної сплати відсотків за користування кредитними коштами в розмірі  22% річних.

16.09.2005 р. між ВАТ АБ “Приватінвест” та  ЗАТ КБ “Приватбанк” в особі Тернопільської філії укладено договір № 733/3 відступлення прав вимоги, предметом якого є  передача права вимоги ЗАТ КБ “Приватбанк” до Відповідача за кредитним договором     № 42/716 від  04 листопада  2004 р.

Станом на 11.04.2007 р. (день звернення з позовом до господарського суду), загальна заборгованості Відповідача за кредитним договором  становила  62 863,62, в тому числі:

-    Кредит – 59 947,32 грн.;

-          Відсотки – 2 412,48 грн.;

-        Пеня – 912,44 грн.

У судовому засіданні 25.06.2007 р. представник Позивача заявив про зменшення розміру позовних вимог та стягнення  з Відповідача 57 487,32 грн. заборгованості по кредиту, 494,63 грн. заборгованості  по сплаті відсотків за користування кредитом та 129,09 грн. пені.

Спір виник внаслідок неналежного виконання відповідачем, як Позичальником, умов  кредитного договору   №  42/716  від  04 листопада  2004 р. щодо погашення суми кредиту та сплати відсотків  за користування кредитом.

У відповідності до ч. 2 ст. 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов’язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як визначається ст. 512 ЦК України кредитор у зобов’язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за право чином (відступлення права вимоги).

Згідно ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни  кредитора у зобов’язанні вчиняється у тій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло  зобов’язання, право вимоги за яким передається новому кредитору.

Наявними у справі матеріалами підтверджується, що  Товариство з обмеженою відповідальністю “Авто-Сервер”, отримавши 96 000, 00 грн. кредиту, в порушення   договору та усупереч ст.ст. 525, 526 ЦК України не сплатило  57 487,32  грн. в  неповернення кредиту  та    відсотки  за користування кредитом  у розмірі  494,63  грн.

Штрафними    санкціями    за ч. 1  ст. 230 ГК України   визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Кредитним договором № 42/716  від  04 листопада 2004 р.  (п.5.1) передбачено, що при порушенні Позичальником якого-небудь із зобов’язань по сплаті відсотків за користування кредитом, термінів повернення кредиту, Позичальник сплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який виплачується пеня.

Оцінюючи вимоги позивача щодо стягнення пені згідно п. 5.1 кредитного договору,  нарахованої в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення оплати, що складає  129,09 грн., та поданий розрахунок цих санкцій, суд дійшов до висновку, що вимоги в цій частині підлягають до задоволення, як правомірні та  визнані Відповідачем.

Враховуючи, що матеріалами справи та поясненнями представників сторін доведено переконливість доводів  Закритого акціонерного товариства "ПриватБанк", в особі Тернопільської  філії ЗАТ “ПриватБанк”, перед законом і судом, позовні вимоги задовільняються  повністю на суму  58 111,04 грн., з яких  57 487,32 грн. заборгованості по кредиту,  494,63 грн. заборгованості  по сплаті  відсотків  та  129,09 пені за період з травня по червень 2007 р.

Судові витрати,  згідно ст. 49 ГПК України покладаються  на Відповідача.

У судовому засіданні 25.06.2007 р. за згодою представників сторін оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду відповідно до ст. 85 ГПК України.

З огляду на наведене, керуючись ст. ст. 15, 526, 527, 1054 ЦК України, ст. 188, 193, 232 ГК України, ст.ст. 4, 22, 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85, 116, 117 ГПК України,  господарський суд

вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути  57 487,32 грн. боргу по кредиту,  494,63 грн. заборгованості по сплаті відсотків, 129,09 грн. пені та  690,19 грн.   судових  витрат  з  Товариства з обмеженою відповідальністю “Авто-Сервер” (пр-т С. Бандери, 15, м. Тернопіль, ідент. код 33198715)  на користь Закритого акціонерного товариства “ПриватБанк”, м. Дніпропетровськ, в особі Тернопільської філії ЗАТ “ПриватБанк” (пр-т С. Бандери, 38. м. Тернопіль, ід. код 21161919)

Наказ  видати після набрання рішенням законної сили.

На рішення суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор - апеляційне подання, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) “02” липня  2007 р. рішення, через місцевий господарський суд.

Суддя                                                                                          Л.В. Кропивна