ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.03.07                                                                                           Справа№ 1/1046-2/96

За позовом    Державного комунального підприємства "Львіватракціон", м.Львів

до відповідача 1:Львівської міської ради, м.Львів

до відповідача 2:приватного підприємства "Фітал", м.Львів

до відповідача 3: приватного підприємства "Юридичної компанії "Егіда-Львів", м.Львів

за участю третіх осіб на стороні позивача

1 Львівської обласної ради, м.Львів

2 Управління майном спільної власності Львівської обласної ради, м.Львів

про визнання права повного господарського відання на нежитлове приміщення,

Суддя Зварич О.В.

при секретарі Наливко А.

Представники:

від позивача  Ждиняк Н.П., дов. від 05.10.2006 року, Захаров В.О., директор,

від відповідача 1  Процик І.І., дов. №1.7 вих-12 від 05.01.2007 року,

від відповідача 2 не з"явився

від відповідача 3   не з"явився

від третьої особи 1 Горак Я.П., дов. №1670/13 від 05.12.2006 року,

від третьої особи 2 Горак Я.П., дов. №7 від 09.01.2007 року

Зміст ст.ст.20,22 ГПК України судом роз”яснено.

Суть спору:

Позов заявлено Державним комунальним підприємством "Львіватракціон" до Львівської міської ради, приватного підприємства "Фітал" та приватного підприємства "Юридичної компанії "Егіда-Львів" за участю третіх осіб на стороні позивача Львівської обласної ради та  Управління майном спільної власності Львівської обласної ради про визнання права повного господарського відання на нежитлове приміщення.

Розгляд справи розпочато 10.10.2006 року. Ухвалою суду від 19.10.2006 року розгляд справи відкладався в зв»язку з невиконанням сторонами вимог ухвали суду та необхідністю витребування додаткових документів по справі. Ухвалою суду від 14.11.2006 року залучено до участі в справі в якості третіх осіб  на стороні позивача Львівську обласну раду та Управління майном спільної власності Львівської обласної ради, в зв»язку з чим  розгляд справи відкладено. Ухвалою суду від 05.12.2006 року за копотанням сторін продовжено термін розгляду спору та розгляд справи відкладено в зв»язку з невиконанням третіми особами вимог ухвал суду. Ухвалою суду від 28.12.2006 року прийнято позовну заяву Управління майном спільної власності Львівської обласної ради №407 від 27.12.2006 року про визнання права спільної  власності територіальних громад Львівської області на майновий комплекс підприємства –дирекція «Львіватракціон», у тому числі на нежитлову споруду під назвою «Кубик-Рубик», що знаходиться за адресою: м.Львів, вул..Пилипа Орлика,2., в зв»язку з чим розгляд справи відкладено.   Ухвалою суду від 08.02.2007 року  прийнято  зустрічну позовну заяву приватного підприємства "Юридичної компанії "Егіда-Львів" до відповідача 1   Управління майном спільної власності Львівської обласної ради, до відповідача 2 Державного комунального підприємства "Львіватракціон", за участю третіх осіб на стороні позивача Львівської міської ради та приватного підприємства "Фітал" про  визнання права власності  за приватним підприємством "Юридичної компанії "Егіда-Львів" на  нежитлове приміщення, що знаходиться в м.Львові по вул..П.Орлика, 2 загальною площею 213,4 кв.м., в зв»язку з чим розгляд справи відкладено.  Ухвалою суду від 15.03.2007 року розгляд справи відкладено в зв»язку з невиконанням відповідачами 1,2 вимог ухвал суду. Згідно заяви від 14.03.2007р. третьою особою уточнено позовні вимоги, у якій вона просить визнати право спільної власності територіальних громад області в особі Львівської обласної ради на нежитлову споруду під назвою "Кубик-Рубик", що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Пилипа Орлика,2 і яка входить до складу майнового комплексу підприємства - дирекція "Львіватракціон".

Ухвалою суду від 16.03.2007р. року  роз»єднано у три самостійні провадження:  позов  Державного комунального підприємства "Львіватракціон" до Львівської міської ради, приватного підприємства "Фітал" та приватного підприємства "Юридичної компанії "Егіда-Львів" за участю третіх осіб на стороні позивача Львівської обласної ради та  Управління майном спільної власності Львівської обласної ради про визнання права повного господарського відання на нежитлове приміщення, якому залишено номер справи 1/1046-2/96; позов  приватного підприємства "Юридичної компанії "Егіда-Львів" до відповідача 1   Управління майном спільної власності Львівської обласної ради, до відповідача 2 Державного комунального підприємства "Львіватракціон", за участю третіх осіб на стороні позивача Львівської міської ради та приватного підприємства "Фітал" про  визнання права власності  за приватним підприємством "Юридичної компанії "Егіда-Львів" на  нежитлове приміщення, що знаходиться в м.Львові по вул..П.Орлика, 2 загальною площею 213,4 кв.м., якому присвоєно номер справи 1/1046-2/96/1, та позов  Управління майном спільної власності Львівської обласної ради до відповідача Львівської міської ради про визнання права спільної власності територіальних громад Львівської області в особі Львівської обласної ради на нежитлову споруду під назвою "Кубик-Рубик", що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.П.Орлика,2 і яка входить до складу  майнового комплексу підприємства –дирекція «Львіватракціон», якому присвоєно номер справи 1/1046-2/96/2.

Рішення по даній справі №1/1046-2/96 прийнято 23.03.2007 року.

Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав та просить визнати за державним комунальним підприємством «Львіватракціон»право повного господарського   відання на нежитлове приміщення по вул.П.Орлика,2 у місті Львові, покликаючись на те, що таке право позивача підтверджується наявними в матеріалах справи документами про знаходження спірного майна на балансі позивача та іншими фінансовими та бухгалтерськими документами протягом 1985-2006 років. Позивач зазначає, що підставою для подання такого позову  є вчинення Львівською міською радою дій по оформленню права власності на спірне приміщення на підставі визнаною недійсною у судовому порядку ухвали №60 від 26 версня 2002 року та подальший його продаж іншим відповідачам у справі, що свідчить про невизнання відповідачами права комунальної власності на спірне майно за територіальними громадами Львівської області та, відповідно, право господарського відання ДКП «Львіватракціон»на нього, та є підставою згідно ст.392 ЦК України та ст..48 Закону України «Про власність»на визнання такого права в судовому порядку.

Відповідач 1 у відзиві на позов від 05.12.2006 року (а.с.36-39, т.2) проти позовних вимог заперечив, зазначивши, що позивачем не подано жодних підтверджуючих документів належності йому на праві повного господарського відання спірного приміщення, а перебування майна на балансі не може свідчити про законне право власності на нього.

Відповідач 1 покликається на те, що зарахування спірного майна до комунальної власності  Львівською міською радою здійснено на виконання  Постанови КМУ від 05.11.991 року №311 «Про  розмежування  державного майна України  між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною власністю)»та ухвали Львівської міської ради від 27.05.1999 року «Про питання управління майном міської комунальної власності», якою вирішено  вважати такими, що  належать до міської комунальної власності побудовані до 1939 року об»єкти нерухомого майна, які є на території міста Львова і передавались в різний час  на баланс підприємств. При цьому, відповідач 1 зазначає,  що рішенням господарського суду Львівської області по справі №1/77-24/21 визнано недійсною ухвалу Львівської міської ради, проте не вирішено питання щодо визнання права власності на спірне майно, а тому міською радою оформлено право власності на нього, яке не визнано недійсним.

Відповідач 2 у поясненні на позов від 05.12.2006 року (а.с.33-34, т.2) проти позовних вимог заперечив, зазначивши, що спірне приміщення на законних підставах було придбано відповідачем 2 згідно договору №1505 купівлі-продажу нежитлових приміщень способом викупу від 07.04.2006 року, укладеного з Управлінням комунального майна Львівської міської ради (продавець), а в подальшому продано відповідачу 3 на підставі укладеного з ним договору  купівлі-продажу нежитлових приміщень від 14.04.2006 року. Відповідач 2 зазначає, що вказані договори є дійсними та посвідчують право власності на спірне приміщення, а тому останнє (право власності) є набутим правомірно відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України і задоволення позовних вимог в даній справі порушить права законного власника спірного приміщення.

У поясненнях на позовну заяву (а.с.51,52, т.2) відповідач 3 проти її вимог заперечив з аналогічних підстав, зазначивши,  що є єдиним законним власником спірного приміщення на підставі укладеного з відповідачем 2 договору  купівлі-продажу нежитлових приміщень від 14.04.2006 року, який не визнаний недійсним.

У поясненнях на позовну заяву від 27.12.2006 року (а.с.61) Управління майном спільної власності Львівської обласної ради підтримало позовні вимоги, зазначивши, що відповідачем 1 порушено право комунальної власності на майно Управління майном спільної власності Львівської обласної ради, оскільки Постановою КМУ від 05.11.991 року №311 «Про  розмежування  державного майна України  між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунально власністю)»до власності областей згідно Переліку передавалось державне майно, у тому числі організації культури, дозвілля. На виконання вказаної постанови і постанови КМУ від 13.10.1992 року  Львівська обласна рада прийняла ухвалу  №288 від 12.05.1993 року  «Про передачу майна комунальної власності», якою затверджено перелік майнових комплексів підприємств, установ та організацій, що відносяться до комунальної власності Львівської обласної ради народних депутатів. В даний перелік включено і майновий комплекс підприємства –дирекція «Львіватракціон». Третя особа 2 вважає, що  вказаний документ підтверджує право спільної власності територіальних громад Львівської обласної ради  на спірне майно.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні докази по справі, суд

встановив:

Державне комунальне підприємство „Львіватракціон" створене відповідно до рішення Львівської обласної Ради народних депутатів №418 від 19 грудня 1988 року, як юридична особа - самостійний суб'єкт підприємницької діяльності.

Статут ДКП "Львіватракціон" зареєстровано в новій редакції відділом реєстрації господарських формувань і громадських організацій виконавчого комітету Львівської міської Ради народних депутатів 29 березня 1993 року за реєстраційним №05162. Підприємство створено на базі Львівської дирекції по експлуатації і ремонту атракційної техніки п/у „Укратракціон" міністерства культури УРСР. Засновником підприємства, на момент його створення, був фонд комунального майна обласної державної адміністрації.

ДКП "Львіватракціон", згідно статуту, викладеного в новій редакції, та довідки Львівського обласного управління статистики №15304/20 про включення до ЄДРПОУ, належить до комунальної власності Львівської обласної ради та підпорядковано управлінню культури Львівської обласної державної адміністрації (п.1.1 Статуту). Майно, яке використовує державне комунальне підприємство для здійснення господарської діяльності та соціального розвитку, відповідно до ст.35 Закону України "Про власність", належить до комунальної власності і закріплено за підприємством на праві повного господарського відання (п.1.3 Статуту).

Відповідно до ч.3 ст.73 ГК України майно державного унітарного підприємства перебуває у державній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання чи праві оперативного управління. Відповідно до ст.37 Закону України "Про власність" державне підприємство, здійснюючи право повного господарського відання, володіє, користується та

розпоряджається закріпленим за ним майном, вчиняючи щодо нього будь-які дії, які не

суперечать закону та цілям діяльності підприємства. До права повного господарського

відання застосовуються правила про право власності, якщо інше не встановлено

законодавчими актами України.

Відповідно до п.7.2 Статуту позивача майно останнього становлять основні фонди та оборотні кошти (засоби),, вартість яких відображається у самостійному балансі підприємства.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з інвентарними картками основних засобів та матеріальних цінностей станом на 19-25 грудня 2000 року та балансами ДКП "Львіватракціон" станом на 01.10.1998 року, 01.10.1999 року, 01.01.2003 року, 01.01.2005 року, 01.01.2006 року (а.с.135-146, т.1), серед інших об'єктів Державного комунального підприємства "Львіватракціон" на його балансі перебуває нежитлова споруда - побутове приміщення під назвою "Кубік-Рубік", що знаходиться у м.Львові по вул.П.Орлика, 2 (колишня адреса: м.Львів, вул.Гет.Мазепи,15-а), у якій розташовано зал ігрових автоматів. До створення ДКП "Львіватракціон, вказане побутове приміщення перебувало на балансі Львівської дирекції по експлуатації і ремонту атракційної техніки п/у „Укратракціон" за адресою: м.Львів, вул.Імені міста Печ, 15. У відповідності до розпорядження Львівської міської адміністрації № 979 від 31 серпня 1993 року, вулицю імені міста Печ перейменовано на вулицю Гетьмана Мазепи.

Перебування побутового приміщення на балансі ДКП „Львіватракціон" та його фактичне використання підприємством у здійсненні підприємницької діяльності, підтверджується також наступними документами: документами про проведення ремонту залу ігрових автоматів по вул.ім.Міста Печ,15 в 1985-87 рр. (а.с.37-39, т.1); кошторисом, складеним у 1985 році, на поточний ремонт сантехобладнання і центрального опалення залу ігрових автоматів по вул.Міста Печ, 15 на суму 5,05 тис. рублів(а.с.40-47, т.1); кошторисом, складеним у 1985 році, на проведення капремонту залу ігрових автоматів по вул.їм. Міста Печ, 15 на суму 11,73 тис. рублів (а.с.48-68, т.1);  кошторисом  від   01 жовтня 1987 року  на ремонт і  влаштування опалення, електроосвітлення залу ігрових автоматів „Кубик-Рубик" (а.с.72-73, т.1); договором від 15 жовтня 1987 року на ремонт фасаду, влаштування опалення, електроосвітлення залу ігрових автоматів „Кубик-Рубик", де замовником виступає Львівська дирекція „Укратракціон" (а.с.74, т.1); документами по проведенню індексації основних засобів в 1995 році, 1996 році згідно з відомістю проведення індексації основних засобів станом на 01 січня 1995 року, згідно Постанови Кабінету Міністрів України №34 від 17 січня 1995 року (а.с.75-88, т.1); розрахунками вартості теплової енергії ВО "Львівтеплокомуненерго" (а.с.89-99, т.1); актами обліку інкасації атракціонів малих форм (а.с.100-104, т.1); актами про витрату електроенергії від 1987 року по жовтень 2003 року. листом-приписом державного комунального підприємства ЖЕК-406 від 12 квітня 2002 року   керівнику ДКП „Львіватракціон" про проведення прибирання прилеглої до споруди території; даними  інвентаризації станом  на  01   квітня  2005  року,   проведеної на  вимогу управління   з   питань   майна   комунальної   власності  Львівської   обласної   державної адміністрації; даними бухгалтерського обліку ДКП "Львіватракціон", що відображено у довідці №020 від 03 жовтня 2006 року; фінансовим звітом суб'єкта малого підприємництва ДКП "Львіватракціон" станом на 01.07.2006 року (а.с.147-148, т.1).

Крім цього, перебування спірного майна в господарському віданні позивача підтверджується  довідкою Управління майном спільної власності Львівської обласної ради №146 від 04.10.2006 року (а.с.133, т.1) та довідкою позивача №020 від 03.10.2006 року про первісну та залишкову вартість спірного майна згідно бухгалтерських даних (а.с.134, т.1). Також,  згідно земельно-кадастрових даних, земельна ділянка площею 0,0290 га на вул.Гетьмана Мазепи, 15-а, на якій знаходиться спірне побутове приміщення, знаходиться у фактичному користуванні ДКП "Львіватракціон", що підтверджується довідкою Львівського міського управління земельних ресурсів №40/22/70601-15 від 03 жовтня 2006 року (а.с.124, т.1).

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, Львівською міською радою 26 вересня 2002 року прийнято ухвалу №60 "Про зарахування об'єктів нерухомого майна до комунальної власності територіальної громади м.Львова" (а.с.120, т.1), згідно якої будинок №2 на вул.П.Орлика зараховано до комунальної власності територіального громади м.Львова, як такий, що не має власника. Рішенням господарського суду Львівської області від 15.04-12.05.2003 року у справі №1/77-24/21 (а.с.122, т.1) ухвалу Львівської міської ради №60 від 26 вересня 2002 року визнано недійсною.

20 лютого 2006 року Шевченківською районною адміністрацією видано розпорядження №183 про оформлення права власності на приміщення на вул.П.Орлика,2 у м.Львові за територіальною громадою м.Львова в особі Львівської міської міської ради та свідоцтво про право власності серії ЯЯЯ №805353 на спірне нежитлове приміщення та на підставі вказаного розпорядження, 28 лютого 2006 року обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" проведено реєстрацію права власності на нерухоме майно за адресою: м.Львів, вул.П.Орлика,2, за територіальною громадою м.Львова в особі Львівської міської ради.

В подальшому, Львівською міською радою в особі управління комунального майна згідно укладеного договору купівлі-продажу від 07 квітня 2006 року спірне приміщення продано приватному підприємству "Фітал" (а.с.131-132, т.1), яке в свою чергу згідно договору купівлі-продажу від 14 квітня 2006 року продало спірне приміщення  приватному підприємству "Юридична компанія "Егіда-Львів" (а.с.129-130, т.1).

З аналізу наведених обставин справи суд приходить до висновку, що вчинення Львівською міською радою дій по оформленню права власності на приміщення за адресою: м.Львів, вул.П.Орлика,2 та подальший його продаж відповідачам у справі свідчить про те, що Львівська міська рада та інші відповідачі у справі не визнають право господарського відання ДКП «Львіватракціон»на спірне майно.

У відповідності до ст.ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Одним із способів захисту цивільного права та інтересу є визнання такого права.

Відповідно до ст.48 п.5 Закону України "Про власність" положення щодо захисту права власності поширюється  на особу, яка хоч і не є власником, але володіє майном на праві повного господарського відання.

Таким чином, враховуючи  наявні в матеріалах справи докази щодо перебування спірного майна на балансі позивача,  використання його в підприємницькій діяльності з часу створення підприємства та  невизнання цього факту іншими особами (відповідачами у справі), суд приходить до висновку про підставність заявлених позовних вимог щодо визнання права повного господарського відання за позивачем, що відповідає вимогам  ст.392 ЦК України.

З наведеного, позовні вимоги Державного комунального підприємства "Львіватракціон" до Львівської міської ради, приватного підприємства "Фітал" та приватного підприємства "Юридичної компанії "Егіда-Львів" про визнання права повного господарського відання на нежитлове приміщення по вул.П.Орлика,2 у місті Львові підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.49 ГПК України розподіл судових витрат проводиться пропорційно задоволеним позовним вимогам, а тому державне мито в розмірі 85 грн. та 118 грн. вартості витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу належить стягнути на користь позивача з відповідачів пропорційно.

Керуючись  ст.ст.15,16,392 ЦК України, ст.48 Закону України «Про власність», ст.ст.43, 49,

82-84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.    Позов задоволити.

2. Визнати за Державним комунальним підприємством "Львіватракціон" право повного господарського відання на нежитлове приміщення по вул.П.Орлика,2 у місті Львові.

3. Стягнути на користь Державного комунального підприємства "Львіватракціон" (м.Львів, вул.Личакіська,70,  п/р 711 в ЛОФ АК УСБ, МФО 325019, ):

- з Львівської міської ради (м.Львів, пл.Ринок,1,   п/р 148 в ЛОФ АК УСБ, МФО 325019, ) 28,3 грн. держмита та 39,3 грн. вартості витрат по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу;

- з приватного підприємства "Фітал" (м.Львів, вул.Гайдамацька,11,   п/р 01 в ЛФ Карпати "АБ " Б.Р.Р.", МФО 325224, ) 28,3 грн. держмита та 39,3 грн. вартості витрат по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу;

- з приватного підприємства "Юридичної компанії "Егіда-Львів" (м.Львів, вул.Ставова,7, ) 28,3 грн. держмита та 39,3 грн. вартості витрат по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу.

4. Накази видати після вступу рішення в законну силу відповідно до ст..116 ГПК України.

Суддя                                                                                                       Зварич О.В.