ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2007 р.
№ 11/404-06

Вищий господарський суд України у складі  колегії суддів:

Мележик Н.І. - головуючого,

Подоляк О.А.,

Козир Т.П.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

касаційну скаргу           Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку (закрите акціонерне товариство) в особі філії "Відділення Промінвестбанку в м.Харків"

на ухвалу                                                   господарського суду Харківського області

від 05.03.2007р.

у справі                                                  № 11/404-06

господарського суду                              Харківської області

за позовом          Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку (закрите акціонерне товариство) в особі філії "Відділення Промінвестбанку в м.Харків"

до          Харківського державного авіаційного виробничого підприємства орденів Жовтневої революції та Трудового червоного прапору

про          стягнення 12 061 629,40 грн.

за участю представників:

позивача –          не з"явились

відповідача -          не з"явились

В С Т А Н О В И В :

У вересні місяці 2006 року філія "Харківське центральне відділення Промінвестбанку" Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку (закрите акціонерне товариство) звернулась з позовом до господарського суду про стягнення з Харківського державного авіаційного виробничого підприємства орденів Жовтневої революції та Трудового червоного прапору 11 776 414,33 грн. основного боргу, 274 245,26 грн. заборгованості по сплаті відсотків, 10 969,81 грн. пені, 25 500 грн. витрат по сплаті держмита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Крім того, в результаті неодноразового уточнення позовних вимог позивач просив суд стягнути з відповідача 11 776 414,33 грн. основного боргу, 460 732,04 грн. пені, 170 032,06 грн. відсотків за користування кредитом за січень місяць 2007 року, оскільки до 31.12.2006 року останнім повністю сплачено розмір відсотків.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05.03.2007 року у справі №11/404-06 (суддя Черленяк М.І.) провадження у справі припинено на підставі п.1-1 ст.80 ГПК України та стягнуто з відповідача на користь позивача 25 500 грн. витрат по сплаті держмита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись з ухвалою господарського суду першої інстанції, позивач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить її скасувати, а справу передати на розгляд господарському суду Харківської області.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку про те, що касаційна скарга підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Господарський суд першої інстанції всупереч вимогам ст. 43 ГПК України не забезпечив всебічний, повний і об’єктивний розгляд в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, а відтак прийшов до невірного застосування норм процесуального права.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Припинення провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору на підставі пункту 11 частини 1 статті 80 ГПК, здійснюється господарським судом, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Виходячи з висновків суду першої інстанції, у зв"язку з набранням чинності мирової угоди, яка укладена під відкладальною умовою та якою перенесено строки виконання відповідачем своїх зобов"язань по погашенню заборгованості по кредитному договору на 22.06.2007 року, сторони таким чином врегулювали спір в частині стягнення суми основного боргу, а тому провадження у справі суд першої інстанції припинив на підставі п.1-1 ст.80 ГПК України.

Відповідно до ч.1 ст.111-10 ГПК України підставою для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є порушення або неправильне застосування норм процесуального права.

При цьому, згідно ч.2 ст.111-13 цього ж Кодексу касаційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку господарський суд першої інстанції дав неправильну оцінку критеріям застосування норми пункту 1-1 статті 80 ГПК України, оскільки ненастання строку виконання зобов"язання у зв"язку з його перенесенням на 22.06.2007 року, не свідчить про врегулювання спору між сторонами.

В зв"язку з викладеним спір між сторонами підлягає вирішенню по суті з винесенням судом процесуального документу внаслідок всебічного, повного і об’єктивного розгляду справи.

Разом з тим викликає сумнів висновок суду першої інстанції щодо відсутності підстав для стягнення з відповідача розміру пені, який складає 10 969,81 грн.

Крім того, суд всупереч вимогам процесуального законодавства, не звернув уваги на порушення відповідачем строків виконання зобов"язань за кредитним договором та не з"ясував моменту набрання чинності мировою угодою, не дивлячись на те, що позивачем в цій частині позовні вимоги збільшені до 460 732,04 грн.

Таким чином, господарським судом при розгляді справи не взято до уваги та не надано належної правової оцінки всім доказам у справі в їх сукупності, що, враховуючи суть спору, свідчить про неповне з’ясування всіх обставин, які мають суттєве значення для правильного вирішення господарського спору у даній справі.

Згідно зі ст. 1117 ГПК України  переглядаючи  у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна  інстанція  не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові місцевого чи апеляційного господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

За  результатами  розгляду касаційної скарги  суд  касаційної інстанції дійшов висновку, що фактичні обставини, які входять до предмету доказування у цій справі, з’ясовано судом першої інстанції з недостатньою повнотою, що є порушенням норм процесуального права, зокрема, ст. 43 ГПК України, у зв’язку з чим вказане рішення першої інстанції підлягає скасуванню з  направленням  справи на новий розгляд до місцевого господарського суду згідно п. 3 ст. 1119  ГПК України.

При новому розгляді справи суду першої інстанції слід врахувати вищенаведене та звернути увагу на правильність застосування норм процесуального права, всебічно, повно і об`єктивно розглянути в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, та прийняти відповідне рішення з належним мотивуванням.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11110, 11111 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку (закрите акціонерне товариство) в особі філії "Відділення Промінвестбанку в м.Харків" задовольнити.

Ухвалу  господарського суду Харківської області від 05.03.2007р. у справі №11/404-06 скасувати.

Справу передати на новий розгляд господарському суду Харківської області.

Головуючий суддя
Н.І.Мележик

Судді
О.А.Подоляк

Т.П.Козир