ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.02.07 р.                                                                               Справа № 24/259

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Н.В.Ломовцевої

При секретарі судового засіданні  Бєліковій Н.А.

за участю:

Прокурора

Представників сторін:

від позивача   не з’явився

від відповідача не з’явився

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

За позовом   Державне підприємство „Донецька залізниця” в особі Дебальцевської дирекції залізничних перевезень м. Донецьк

До відповідача  Відкритого акціонерного товариства „Центральна збагачувальна фабрика Калінінська” м. Горлівка

про стягнення 4646 грн. 64 коп.

СУТЬ СПОРУ:                          В судовому засіданні 07.02.2007р.  оголошувалась перерва для підготовки повного тексту рішення до 20.02.2007р., відповідно до ст.77 ГПК України.

Державне підприємство „Донецька залізниця” в особі Дебальцевської дирекції залізничних перевезень м. Донецьк звернулась до господарського суду Донецької області з позовом до Відкритого акціонерного товариства „Центральна збагачувальна фабрика Калінінська” м. Горлівка про стягнення 4646 грн. 64 коп. збору за зберігання вантажу.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір про організацію перевезення вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги № 512/328 від 15.03.2003р., договір на експлуатацію залізничної під’їзного путі ВАТ „ЦЗФ Калінінська” при станції Байрак Донецької залізниці № 5/93 від 13.12.2004р., накопичувальну картку № 1409974 від 14.09.2006р., застереження до накопичувальної картки № 1409974 від 14.09.2006р., контрзастереження до накопичувальної картки № 1409974 від 14.09.2006р., акт загальної форми № 352 від 11.09.2006р., втяг із книги видачі документів до митниці, телеграму № 30 від 01.09.2006р.,дорожню відомість № 195572, лист видачі вантажу; на  ст.ст. 46, 125 Статуту залізниць України, п. 8 „Правил користування вагонами та контейнерами”.

Відповідач надав відзив на позов, проти позовних вимог заперечує, посилаючись на той факт, що вантаж, який прибув на ст. Байрак ДП „Донецька залізниця”, був затриманий у зв’язку із необхідністю попереднього розмитнення товару, тому вважає, що його вина у спірних відносинах відсутня, а всі зазначені у позові вагони прийняті під розвантаження на під’їзну колію ВАТ „ЦЗФ Калінінська” до закінчення встановленого п. 2.3 розділу 2 Тарифного керівництва строку безоплатного зберігання.

Строк розгляду справи продовжено за клопотанням сторін відповідно до ст. 69 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд ВСТАНОВИВ:

Між позивачем та відповідачем укладено договір про організацію перевезення вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги № 512/328 від 15.03.2003р., на підставі якого залізниця проводить організацію перевезень вантажів відповідача, а відповідач проводить розрахунки за перевезення та надані послуги залізницею.

Відповідно до договору на експлуатацію залізничної під’їзного путі ВАТ „ЦЗФ Калінінська” при станції Байрак Донецької залізниці № 5/93 від 13.12.2004р., укладеного між сторонами по справі, позивач проводить подачу вагонів на під’їзну колію і зарахування їх в користування відповідача. Згідно п. 14 даного договору відповідач  сплачує позивачу плату за користування вагонами (контейнерами) згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами та інші збори і сплати.

На ст. Байрак ДП „Донецька залізниця” на адресу ВАТ „ЦЗФ Калінінська” надійшов імпортний вантаж, який було затримано для розмитнення, у зв’язку з чим позивачем було складено акт загальної форми № 352 від 11.09.2006р., який підписано лише представником позивача. Відповідач від підписання акту відмовився, про що свідчить його відмітка на даному акті із зазначенням: „С вышеизложенным не согласна”. Тоді як, у п. 8  Правил користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністрансу України від 25.02.1999р. № 113 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 15.03.1999р. за № 165/3458 у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції та вантажовласника.

14.09.2006р. відповідно до накопичувальної картки № 1409974 від 14.09.2006р. позивач нарахував відповідачу плату за зберігання вантажу в розмірі 4646,64 грн., посилаючись на надмірний строк безоплатного зберігання вантажу по ст. Байрак понад одну добу, з якою відповідач не погодився і зробив застереження до накопичувальної картки № 1409974 від 14.09.2006р.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 119 Статуту залізниць України (далі Статут) за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами – суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата стягується також з вантажовідправників, вантажоодержувачів у разі затримки вагонів (контейнерів), пов'язаної з митним оформленням.

З матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що спірний вантаж було затримано у зв’язку із необхідністю його розмитнення.

Згідно зі ст. 1 Митного кодексу України митне оформлення – це виконання митним органом дій (процедур), які пов'язані із закріпленням результатів митного контролю товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, і мають юридичне значення для подальшого використання цих товарів і транспортних засобів.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 43 Митного кодексу України у разі ввезення на митну територію України товарів і транспортних засобів митний контроль розпочинається з моменту перетинання ними митного кордону України. Тривалість перебування товарів і транспортних засобів під митним контролем на території зони митного контролю у пункті пропуску на митному кордоні України встановлюється відповідно до технологічної схеми пропуску через митний кордон осіб, товарів і транспортних засобів.

Згідно п. 3.10 Порядку взаємодії митниць і залізниць України при переміщенні через митний кордон товарів та інших предметів у вантажних залізничних поїздах, затверджений наказом Державної митної служби України та Міністерства транспорту України від 30.03.2001 р. №231/174 транспортні засоби з товаром (вантажем), що прибули на станцію призначення й перебувають під митним контролем, розміщуються на цій станції та перебувають під охороною залізниці.

Відповідно до п. 8 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністрансу України від 21.11.2000р. № 644 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за № 866/5087 збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) сплачується у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання.

Як вбачається з наведеної норми, збір за зберігання вантажів сплачується за умовою наявності вини одержувача (відправника).

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку щодо відсутності вини відповідача у затримці спірного вантажу і іншого позивачем не доведено.

Враховуючи викладене вище позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судові витрати покладаються на позивача відповідно до ст. 49 Господарського процесуального Кодексу України.

В судовому засіданні оголошено рішення відповідно до ст. 85 Господарського процесуального Кодексу України.

На підставі Митного кодексу України, Статуту залізниць України, Правил користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністрансу України від 25.02.1999р. № 113 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 15.03.1999р. за № 165/3458, Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністрансу України від 21.11.2000р. № 644 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за № 866/5087, Порядку взаємодії митниць і залізниць України при переміщенні через митний кордон товарів та інших предметів у вантажних залізничних поїздах, затверджений наказом Державної митної служби України та Міністерства транспорту України від 30.03.2001 р. №231/174, керуючись ст.ст. 4-2, 4-3, 33, 34, 38, 43, 49, 69, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України,  господарський суд

В И Р I Ш И В :

У задоволені вимог Державного підприємства „Донецька залізниця” в особі Дебальцевської дирекції залізничних перевезень м. Донецьк до Відкритого акціонерного товариства „Центральна збагачувальна фабрика Калінінська” м. Горлівка про стягнення 4646 грн. 64 коп. збору за зберігання вантажу відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду протягом 10 днів з моменту його підписання.

Суддя                                                                         Ломовцева Н.В.