ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2007 р.
№ 35/69

Вищий господарський суд  України у складі колегії суддів:

головуючий суддя
Першиков Є.В.

судді
Савенко Г.В.

Ходаківська І.П.

розглянувши

касаційну скаргу
Спільного підприємства "Партнер"

на
постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.05.07 р.

у справі
№ 35/69  Господарського суду м. Києва

за позовом
Прокуратури Святошинського району м. Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради

до
Спільного підприємства "Партнер"

про
звільнення незаконно займаної земельної ділянки

За участю представників сторін:

від позивача – не з’явилися

від відповідача – не з’явилися

від Генеральної прокуратури України –Баклан Н.Ю., прокурор відділу

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.03.2007р. у справі №35/69, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.05.07 р.,  позов задоволено повністю. Зобов'язано відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 3988 кв.м., яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Жолудева, 6 та передати її до Київської міської ради. Стягнуто з відповідача в доход Державного бюджету України 85,00 грн. витрат по сплаті держмита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Спільне підприємство "Партнер"  звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 15.03.2007р. у справі № 35/69 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.05.07 р. з підстав неправильного застосування норм матеріального та процесуального права, прийняти нове рішення, яким відмовити прокуратурі Святошинського району м. Києва у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У зв’язку з виходом з відпустки судді Першикова Є.В. справа розглядається по суті колегією суддів у постійному складі: головуючий –Першиков Є.В., судді Савенко Г.В., Ходаківська І.П., утвореною розпорядженням заступника Голови Вищого господарського суду України від 20.11.2006 р.

Розглянувши матеріали справи та касаційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено попередніми судовими інстанціями, згідно акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства 18.05.2006 № 669/26, проведеної Управлінням з контролю за використанням та охороною земель в м. Києві, встановлено, що земельна ділянка площею 3988 кв.м., що розташована за адресою: м. Київ, вул. Жолудева, 6 використовується Спільним підприємством "Партнер" під розміщення автостоянки без документів, що посвідчують право власності чи право користування землею в т.ч. на умовах оренди.

Відповідно до ст. 1117 ГПК України, переглядаючи в касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Згідно ст. 9 Земельного кодексу України розпорядження землями територіальної громади міста, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування відноситься до повноважень Київської міської ради.

Пунктом 34 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування" встановлено, що виключно на пленарних засіданнях ради вирішуються, відповідно до закону, питання регулювання земельних ділянок.

Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України підставами для набуття права на землю є рішення органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку або право оренди земельної ділянки виникає: після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації; після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Як встановлено судами Відповідач звертався до Київської міської ради з відповідним клопотанням від 05.04.2005 № 106 про надання земельної ділянки в користування за адресою: м. Київ, вул. Жолудева, 6 площею 3994,03 кв.м.

Однак, на момент прийняття оспорюваного рішення проект відведення земельної ділянки СП "Партнер" за адресою: м. Київ, вул. Жолудева, 6 на розгляд Київської міської ради не надходив, рішення про надання СП "Партнер" земельної ділянки за вказаною адресою Київською міською радою не приймалось.

Також судами встановлено, що у відповідача відсутні документи, які посвідчують право власності або право користування земельною ділянкою за адресою: м. Київ, вул. Жолудева, 6.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", самовільним зайняттям земельної ділянки є будь-які дії особи, які свідчать про фактичне використання не наданої їй земельної ділянки чи намір використовувати земельну ділянку до встановлення її меж у натурі (на місцевості), до одержання документа, що посвідчує право на неї, та до його державної реєстрації.

Статтею 212 Земельного кодексу України встановлено, що самовільно зайнята земельна ділянка підлягає поверненню власнику землі або землекористувачу, без відшкодування затрат понесених за час незаконного користування ними.

Відповідно до ч. З ст. 212 Земельного кодексу України повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

З огляду на вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що судом правомірно задоволені позовні вимоги про зобов'язання відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 3988 кв.м., що розташована за адресою: м. Київ, вул. вул. Жолудева, 6 та передати її позивачу.

Отже, оскаржувана постанова апеляційного суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до  ст.ст. 85, 111-5 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні за згодою сторін оголошена  вступна   та резолютивна частини постанови.

Керуючись, ст.ст. 111-5,  111-9, 111-7, 111-11 Господарського процесуального кодексу України,   Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Спільного підприємства "Партнер" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.05.07 р. у справі № 35/69  Господарського суду м. Києва залишити без змін.

Головуючий    суддя                                                                   Є. Першиков

Судді                                                                                              Г. Савенко

І.  Ходаківська