ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
УХВАЛА

12.07.2007
Справа №2-26/4496-2007А

УХВАЛА

Суддя господарського суду АР Крим Проніна О. Л. розглянувши матеріали адміністративної справи 12.07.2007р. у судовому засіданні, яке почалося о 16:20, за участю секретаря судового засідання  Комєдєва В.В.

За участю представників:

Від позивача –  Боброва В.М., дов. у справі

Від відповідачів  -  1. Халаімов В.Г., дов. у справі, 2. не з'явився

Постановив ухвалу по справі №2-26/4496-2007А

За позовом Центру культури та бізнесу «Космос» (м. Сімферополь, вул.. Гагаріна, 2а)

До відповідачів 1. Виконавчого комітету Сімферопольської міської ради (м. Сімферополь, вул.. Толстого, 15)

2. Фонду комунального майна Сімферопольської міської ради (м. Сімферополь, вул.. Толстого, 15)

Про скасування рішення

Сутність адміністративної  справи:

Позивач – Центр культури та бізнесу «Космос» звернувся до Господарського суду АР Крим з адміністративним позовом до відповідачів - Виконавчого комітету Сімферопольської міської ради, Фонду комунального майна Сімферопольської міської ради та просить суд скасувати рішення сімферопольської міської ради № 445 від 09.02.2007р. «Про відмову  у пролонгації договору «Про передачу  у оренду комунального майна Сімферопольської міської ради – цілісного майнового комплексу – кінотеатру «Космос», розташованого за адресою: м. Сімферополь,  вул.. Гагаріна, 2а Центру культури  та бізнесу «Космос», спонукати Фонд комунального майна Сімферопольської міської ради укласти договір оренди цілісного майнового комплексу   - кінотеатру «Космос», розташованого  за адресою: м. Сімферополь,  вул.. Гагаріна, 2а з Центром  культури та бізнесу  «Космос» за формою, яка відповідає чинному законодавству

Розгляд справи відкладався в порядку ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Однак, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративне  судочинство - діяльність адміністративних судів щодо розгляду і вирішення адміністративних справ у  порядку, встановленому цим Кодексом.

Пунктом 1  ч.1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України  встановлено, що справа    адміністративної    юрисдикції  - переданий на вирішення адміністративного суду  публічно-правовий  спір,  у  якому хоча б однією зі сторін є орган  виконавчої  влади,  орган  місцевого  самоврядування,  їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі  законодавства,  в  тому  числі  на виконання делегованих повноважень.

Згідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування,  їхня посадова чи службова особа,  інший суб'єкт при  здійсненні  ними  владних  управлінських  функцій  на основі  законодавства,  в  тому  числі  на  виконання  делегованих повноважень.

Відповідно до  ч. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України  компетенція  адміністративних судів поширюється  на спори юридичних осіб  із суб’єктом  владних повноважень щодо  оскарження його рішень, дій чи бездіяльності.

З наведених норм вбачається, що справою  адміністративної юрисдикції  може бути такий,  переданий на вирішення  адміністративного суду спір, який виник між двома (декількома) конкретними суб’єктами суспільства стосовної прав та  обов’язків  у конкретних правових  відносинах,  у яких хоча б один суб’єкт  законодавчо уповноважений  владно керувати поведінкою  іншого (інших) суб’єктів,  а ці суб’єкти  відповідно зобов’язані  виконувати вимоги, приписи такого владного суб’єкта. У випадку, якщо суб’єкт (у тому числі органи державної влади, місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказані  владні управлінські  функції відносно  іншого суб’єкта, який є  учасником спору, такий спір  не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України  ознак справи адміністративної юрисдикції, та не повинен  вирішуватись адміністративним судом.

Суб’єкт (особа)  за нормами Кодексу адміністративного судочинства України  вважається суб’єктом владних повноважень лише тоді,  коли він у конкретних правових відносинах,  у яких  виник спір, здійснює владні   управлінські функції (владно керує  поведінкою інших суб’єктів, а ці  суб’єкти підкоряються  вимогам та приписам  такого владного суб’єкту). У випадку, якщо  суб’єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах  не здійснює вказаних владних управлінських функцій (відносно іншого  суб’єкта, який є учасником спору), такий суб’єкт не знаходиться «при здійсненні владних управлінських функцій», та не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України  необхідних ознак суб’єкта владних повноважень.

Вказаний висновок підтверджується листом Верховного суду України № 3.2. – 2005 від 26.12.2005р.

Як вбачається із наданого позову, Щолкинське ВП ВКГ оскаржує абзац 1 п. 4 Постанови Верховної Ради АР Крим «Про питання  управління майном, що належить Автономній Республіці Крим» № 195-5/06  від 22.09.2006р. в частині  передачі зі складу майна, що належить Автономній Республіці Крим до комунальної власності територіальної громади міста Щолкино – Щолкинського  виробничого підприємства водопровідно – каналізаційного господарства.

Отже,  між Щолкинським ВП ВКГ та відповідачем – Верховною радою АР Крим виник спір  у відносинах щодо передачі у власність майна, що належить Автономній Республіці Крим. Вказані відносини є цивільними, господарсько – правовими,  у яких Верховна рада АР Крим є органом, уповноваженим здійснювати управління та розпорядження майном, що належить Автономній Республіці Крим, а Щолкинське ВП ВКГ є особою, яка вважає, що її права та інтереси порушені діями відповідача, відображеними у оспорюваній постанові.

Тобто,   уданих відносинах Верховна рада АР Крим  не здійснювала управлінських функцій  у відношенні Щолкинського ВП ВКГ, вказані особи  у даних спірних відносинах є рівними один до одного та не підпорядковуються один одному.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що даний спір не є публічно – правовим, на який, в свою чергу, поширюється  компетенція адміністративних судів, а підлягає розгляду  у порядку  господарського судочинства.

Даний спір має розглядатися відповідно до норм Господарського процесуального кодексу України  у порядку господарського судочинства.

Пунктом 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо   справу   не   належить   розглядати    в    порядку адміністративного судочинства.

Отже, суд вважає за необхідне застосувати по дійсній справі п. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України, провадження по дійсній справі закрити.

Приймаючі до уваги викладене, керуючись п. 1 ст. 157, ст. 165, п. 4 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства , суд  -

УХВАЛИВ:

Провадження по дійсній справі закрити.

Роз’яснити сторонам, що відповідно ст.22 Кодексу адміністративного судочинства України дійсна ухвала, постановлена  за  наслідками   розгляду   питання   про   дотримання судом предметної підсудності при порушенні провадження по справі може бути оскаржена.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, Ухвала набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення.

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, Ухвала вступає в закону силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Ухвала може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали направити сторонам та Прокуратурі АР Крим рекомендованою кореспонденцією.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Проніна О.Л.