ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2007                                                                                             Справа № А23/167

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузнецової І.Л. (доповідача)

суддів:Чимбар Л.О., Швець В.В.

при секретарі Гайдук Ю.А.

за участю представників сторін :

від позивача: Димніч А.В., довіреність №30/26  від 02.01.07

від відповідача 1: Стефлюк Ю.В., довіреність №12-05/08 від 09.01.07

від відповідача 2:Самойленко Т.В., довіреність №1017/7/10-022 від 01.02.07, Білоніжко А.П., довіреність №214/7/10-022 від 11.01.07

розглянувши апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат”, м.Марганець на постанову господарського суду Дніпропетровської області від  27.07.06р.  у справі № А23/167

за позовом  відкритого акціонерного товариства “Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат”, м.Марганець

до  В1 Головне управління державного казначейства України у Дніпропетровській області

до В2 Марганецької об’єднаної державної податкової інспекції, м.Марганець

про  стягнення 324 636грн. 16коп.

ВСТАНОВИВ:

- постановою господарського суду Дніпропетровської області від 27.07.2006р. у справі №А23/167 (суддя Добродняк І.Ю.) відкритому акціонерному товариству “Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат” (далі-ВАТ”Марганецький ГЗК”)  у позові, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 18.07.06р., про стягнення з державного бюджету процентів, нарахованих на бюджетну заборгованість по податку на додану вартість за грудень 2004 року,  в розмірі 324 636 грн. відмовлено;

- не погодившись з прийнятою постановою, товариство подало апеляційну скаргу, в якій просить цю постанову скасувати, прийняти нову постанову та задовольнити позовні вимоги;

- у поданій скарзі йдеться про порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права;

- при цьому скаржник посилається на те, що п.п.7.7.3 п.7.7 ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість”  передбачено відшкодування платнику податку з Державного бюджету України суми від’ємного значення податку протягом місяця, наступного після подачі декларації, названий Закон не містить можливості зміни цього терміну, на те, що форма податкової декларації не відповідає вимогам Закону і заповнення товариством рядку 25 декларації не означає бажання останнього отримати бюджетне відшкодування протягом трьох наступних звітних періодів, на те що норми Указу Президента України “Про деякі зміни в оподаткуванні” не можуть братися судом до уваги, оскільки зміни порядку оподаткування податком на додану вартість , встановленого Законом України “Про податок на додану вартість”, у тому числі,  і в частині визначення терміну відшкодування можуть здійснюватися лише внесенням змін до цього Закону;

- відповідачі 1, 2 вважають постанову суду обґрунтованою, просять залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на безпідставність доводів скаржника.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.01.05  ВАТ "Марганецький ГЗК" подало до Марганецької об’єднаної державної податкової інспекції (далі-ОДПІ) податкову декларацію по податку на додану вартість за грудень 2004 року, згідно з якою  різниця між загальною сумою податкових зобов'язань та сумою податкового кредиту мала від'ємне значення, загальна сума податку на додану вартість, що підлягала відшкодуванню, складала 14 941 040 грн. (рядок 21 декларації), в тому числі, сума бюджетного відшкодування з податку на додану вартість –13 105 217 грн., заявлена до відшкодування після погашення податкових зобов'язань платника податку протягом трьох наступних  звітних періодів шляхом перерахування на рахунок в установі банку (рядок 25 декларації).

10.06.05 ВАТ”Марганецький ГЗК” подало уточнюючий розрахунок податкових зобов’язань з податку на додану вартість, яким була самостійно виправлена помилка у податковій декларації за грудень 2004 року, у зв’язку з чим сума податку на додану вартість ,  заявлена    до   бюджетного  відшкодування  за  грудень  2004  року  становила 11 726 240 грн..

Із зазначеної суми сума бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 2 535 630грн., згідно з податковим повідомленням-рішенням №/1/001 90911 від 25.04.05, визнана завищеною та знята з особової картки товариства.

07.06.06 Вищим адміністративним судом України прийнято постанову по справі №37/133(27/92), відповідно до якої визнано недійсним податкове повідомлення-рішення №/1/00190911 від 25.04.05 про виявлення завищення суми бюджетного відшкодування  з  податку  на  додану  вартість  по  декларації  за  грудень  2004 року  в  розмірі

2 535 630 грн.

На підставі даної постанови сума податку в розмірі 2 535 630грн. Марганецькою ОДПІ  відображена в особовій картці товариства як така, що підлягає відшкодуванню.

Матеріали справи свідчать також і про те, що податковою інспекцією проведено бюджетне відшкодування: 04.05.05р. на суму 2 012 280грн. – шляхом заліку в рахунок декларації за березень 2005 року від 20.04.05 № 2515;

23.05.05р. на суму 1 000 000грн. – шляхом перерахування на розрахунковий рахунок товариства за висновком № від 20.05.05р.;

22.06.06р. на суму 6 178 330грн. – шляхом перерахування на розрахунковий рахунок товариства за висновком № від 21.06.05.

26.06.06 ВАТ”Марганецький ГЗК” подало до податкової інспекції заяву про зміну напрямку відшкодування (вх.№ 2117/10), в якій товариство просило заявлену в декларації за грудень 2004 року до відшкодування суму податку на додану вартість у розмірі 2 535 630грн. зарахувати в рахунок зменшення податкових зобов’язань з цього податку наступних податкових періодів.

Станом на 01.06.2005р. невідшкодована сума податку складає 6 178 330грн.

Внаслідок несвоєчасного відшкодування за період з 21.02. по 01.06.2006р. на відповідну бюджетну заборгованість товариством нараховані проценти в сумі 324 636грн.16коп.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про  податок на додану вартість" в редакції, що діяла у спірний період,  суми податку, що підлягають сплаті до бюджету або відшкодуванню з бюджету, визначаються як різниця між загальною сумою податкових зобов’язань, що виникли у зв’язку з будь-яким продажем товарів (робіт, послуг) протягом звітного періоду, та сумою податкового кредиту звітного періоду.

Згідно з пп. 7.7.3. п. 7.7. ст. 7 цього Закону у разі, коли за результатами звітного періоду сума, визначена згідно з п.п.7.7.1 цієї статті, має від'ємне значення, така сума підлягає відшкодуванню платнику податку з Державного бюджету України протягом місяця, наступного після подачі декларації.

Підставою для отримання відшкодування є дані тільки податкової декларації за звітний період. За бажанням платника податку сума бюджетного відшкодування може бути повністю або частково зарахована в рахунок платежів з цього податку. Таке рішення платника податку відображається в податковій декларації.

Відшкодування здійснюється шляхом перерахування відповідних грошових сум з бюджетного рахунку на рахунок платника податку в установі банку, що його обслуговує, або шляхом видачі казначейського чека, який приймається до негайної оплати (погашення) будь-якими банківськими установами. Правила випуску, обігу та погашення казначейських чеків встановлюються законодавством.

Суми, що не відшкодовані платнику податку протягом визначеного у цьому пункті строку, вважаються бюджетною заборгованістю. На суму бюджетної заборгованості нараховуються

проценти на рівні 120 відсотків від облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент її виникнення, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Колегія суддів погоджується з висновком господарського суду про те, що зазначаючи в рядку 25 податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2004 року порядок відшкодування бюджетної заборгованості після погашення податкових зобов'язань платника податку протягом трьох наступних  звітних періодів, товариство діяло в межах  норм податкового законодавства, а саме, п.п.7.7.3 п.7.7 ст.7 Закону  України  "Про  податок  на  додану вартість" та  Указу Президента України від 07.08.98 № 857/98 "Про деякі зміни в оподаткуванні" внаслідок нижченаведеного.

Строки погашення суми податку на додану вартість по закінченню трьох наступних періодів визначені пунктом 4 названого Указу, який передбачає, що у разі коли сума податку на додану вартість, визначена як різниця між загальною сумою податкових зобов'язань, що виникли у зв'язку з будь-яким продажем товарів (робіт, послуг) протягом звітного періоду та сумою податкового кредиту звітного періоду має від'ємне значення, така сума зараховується у погашення заборгованості платника податку із сплати податку на додану вартість, що виникла у минулих звітних періодах, а за відсутності заборгованості - у зменшення податкових зобов'язань платника податку протягом трьох наступних звітних періодів.

Якщо сума від'ємного значення податку не погашається сумами податкових зобов'язань, що виникли протягом трьох наступних звітних періодів, така сума підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України на умовах, визначених законодавством, протягом місяця, що настає після подання декларації за третій звітний період після виникнення від'ємного значення податку.

Сума бюджетного відшкодування може бути повністю або частково зарахована в рахунок платежів з цього податку або інших податків, зборів (обов'язкових платежів), які зараховуються до Державного бюджету України. Таке рішення платника податку відображається в податковій декларації.

Названий Указ Президента України, який в силу ст.106 Конституції України є обов’язковим до виконання на всій території України, був чинним на момент виникнення спірних правовідносин та втратив чинність лише з прийняттям Закону України від 25.03.05 „Про внесення змін до Закону України „Про Державний бюджет України на 2005 рік” та деяких інших законодавчих актів України”.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, господарський суд правильно встановив, що, бюджетне відшкодування податку на додану вартість за грудень 2004 року повинно було бути здійснено товариству з 01.05.05 по 31.05.05.

Разом з тим, у зв’язку з внесенням змін до Закону України "Про  податок  на  додану вартість" Законом України від 25.03.05 „Про внесення змін до Закону України „Про Державний бюджет України на 2005 рік” та деяких інших законодавчих актів України”, пункт 7.7.3 Закону України "Про податок на додану вартість", який передбачав нарахування процентів на бюджетну заборгованість з податку на додану вартість на рівні 120 відсотків від облікової ставки Національного банку України, втратив чинність 01.06.05р..

Тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Таким чином, постанова місцевого господарського суду відповідає фактичним обставинам справи, вимогам чинного законодавства, підстави для її скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги колегією суддів не прийняті до уваги, оскільки в податковій декларації за грудень 2004 року достатньо чітко визначено волевиявлення товариства щодо способу та терміну бюджетного відшкодування, а саме в рахунок погашення податкових зобов’язань, які виникли протягом трьох наступних звітних періодів внаслідок чого у податкової інспекції були відсутні підстави проведення такого відшкодування протягом місяця, наступного після подачі декларації.

Одночасно слід зазначити, що при поданні податкової декларації товариство не було позбавлено можливості визначити інший термін та зафіксувати відповідне бажання у цій декларації.

У зв’язку зі складністю справи у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства  України, апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

- постанову господарського суду Дніпропетровської області від 27.07.06р.  у справі № А23/167 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення;

- ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця з дня складення в повному обсязі до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий                                                                                       І.Л.Кузнецова

Суддя                                                                                                   Л.О.Чимбар

Суддя                                                                                                   В.В.Швець

Дата виготовлення у повному обсязі 11.06.2007р.