СУД
ПОСТАНОВА

"13" серпня 2007 р.

Справа №  17/344

Господарський суд Кіровоградської
області в складі судді Таран С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні
13.08.2007 р. о 17 год. 10 хв.  матеріали
справи №17/344

за позовом: регіонального
управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних
напоїв і тютюнових виробів Державної податкової адміністрації України у
Кіровоградській області,  м. Кіровоград

до відповідача: суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, м.Кіровоград

про стягнення 4400 грн.

Представники сторін:

від позивача - Гладуняк Н.А.,
довіреність № 21  від 12.06.07 р.,
головний державний податковий інспектор з юридичної роботи відділу;

від відповідача - участі не брали.

Регіональним управлінням
Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів Державної податкової адміністрації України у Кіровоградській
області подано позов про стягнення з суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1 в доход державного бюджету 4400 грн. фінансових
санкцій  за порушення вимог Закону
України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів"
№481/95-ВР від 19.12.1995 року.

Відповідач участі в судовому
засіданні 13.08.2007 р. не брав,  причини
неявки до суду не повідомив, хоча був належним чином сповіщений про час та
місце проведення судового засідання, що підтверджується  повідомленням про вручення поштового
відправлення №НОМЕР_1. (а.с. 13).

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши наявні в матеріалах справи
та досліджені в судовому засіданні докази, господарський суд встановив
наступне.

Регіональним управлінням
Департаменту з питань адміністрування акцизного збору і контролю за
виробництвом та обігом підакцизних товарів Державної податкової адміністрації
України у Кіровоградській області за результатами проведеної 17.05.2007 року
перевірки щодо контролю за здійсненням операцій у сфері готівкового та
безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності, встановлений факт
реалізації суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_1. алкогольного
напою - горілки „Неміров” та тютюнових виробів - цигарок
"Вінстон"  без наявності
відповідних ліцензій та реалізації тютюнових виробів - цигарок „Вінстон” за
ціною 4 грн. 00 коп. за одну пачку (а.с.5-7), що є вищою ніж встановлено
виробником.

Між тим максимальна роздрібна ціна
тютюнових виробів- сигарет "Вінстон" згідно чинної декларації на
момент проведення перевірки становила 2 грн. 40 коп. (а.с.19-зворот).

Відповідно до частини 21 статті 6
Декрету Кабінету Міністрів України "Про акцизний збір" від 26.12.1992
р. №18-92 встановлені виробником або імпортером максимальні роздрібні ціни на
перелічені у декларації товари запроваджуються з першого числа, наступного за
місяцем, у якому відповідну декларацію було подано відповідно до центрального
органу державної податкової служби України або центрального органу державної
митної служби України, і діють до їх зміни у порядку, передбаченим цим Законом.

Згідно вимог частини шостої статті
15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом
етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими
виробами" від 19.12.1995 р. №481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними
напоями або тютюновими виробами може здійснюватись суб'єктами підприємницької
діяльності всіх форм власності, в тому числі виробниками, за наявності у них
ліцензій.

Отже, відповідачем здійснювалась
роздрібна торгівля підакцизними товарами-алкогольними та тютюновими виробами
без наявності ліцензій та реалізація тютюнових виробів за ціною, вищою від
встановлених максимальних цін, тобто з порушенням вимог частини 21 статті 6
Декрету Кабінету Міністрів України "Про акцизний збір" від 26.12.1992
р. №18-92 та частини шостої статті 15 Закону України "Про державне
регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим,
алкогольними напоями та тютюновими виробами" від 19.12.1995 р. №481/95-ВР.

Про факт порушення відповідачем
вказаних вище вимог нормативно-правових актів було складено акт №НОМЕР_2.
(а.с.5-7).

За результатами перевірки, на
підставі акту №НОМЕР_2 позивачем прийнято рішення №НОМЕР_3 про застосування до
суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи  ОСОБА_1. фінансових санкцій на загальну суму
4400 грн.

Вказане рішення отримано
відповідачем 02.06.2007 р., про що свідчить повідомлення про вручення поштового
відправлення №НОМЕР_4. (а.с.9).

Абзацом дванадцятим частини 2
статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу
спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових
виробів" передбачено застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу до
суб'єктів підприємницької діяльності  у
разі роздрібної торгівлі тютюновими виробами за
цінами вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби,
встановлених виробниками імпортерами таких тютюнових виробів - 100 відсотків
вартості наявних у суб'єкта підприємницької діяльності тютюнових виробів, але
не менше 1 000 грн. В той же час абзацом 5 частини 2 статті 17 Закону України
“Про державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів" № 481/95-ВР від 19.12.1995 р. передбачено застосування
фінансових санкцій у вигляді штрафу до суб'єктів підприємницької  діяльності у разі роздрібної торгівлі алкогольними
напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензії - 200 відсотків вартості
отриманої партії товару, але не менше 1700 грн.

На підставі п. 10 постанови
Кабінету Міністрів України від 02.06.03 №790 „Про затвердження порядку
застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України
"Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного
і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” у разі невиконання
суб'єктом підприємницької діяльності рішення про застосування фінансових
санкцій протягом 30 днів після його отримання сума санкцій стягується на
підставі рішення суду.

Відповідачем не надано суду доказів
оскарження рішення №НОМЕР_3. Як вбачається із письмових пояснень позивача
суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_1. рішення  №НОМЕР_3 про застосування 4400 грн.
фінансових санкцій у встановленому законодавством порядку не оскаржувалось
(а.с. 18).

За таких обставин, враховуючи те,
що докази сплати фінансових санкцій в повному обсязі в матеріалах справи
відсутні, позовні вимоги  є обґрунтованими
і підлягають задоволенню.

Керуючись статтями  160, 162, 163, частинами 1-4 статті 254
Кодексу адміністративного судочинства України, пунктом 6 "Прикінцевих та
перехідних положень" Кодексу адміністративного судочинства України, господарський
суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити
повністю.

Стягнути з  суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи   ОСОБА_1 (28000,
Кіровоградська область, м. Олександрія, АДРЕСА_1, код НОМЕР_5, відомості про банківські
реквізити відсутні) в дохід Державного бюджету (код платежу 21081100, р/рахунок
№0006, одержувач УДК в Кіровоградській області, код одержувача
24146085, банк одержувача - УДК вКіровоградській області, МФО 823016) - 4400
грн. фінансових санкцій.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження.

Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду
першої інстанції набирає законної сили
після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної
сили.

Заява про апеляційне оскарження та
апеляційна скарга подаються до Дніпропетровського господарського суду через
господарський суд Кіровоградської області. Заява про апеляційне оскарження
постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її
проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі  відповідно до ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження, і копія апеляційної скарги одночасно надсилається
особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга може
бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо
скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження.

Повний текст постанови виготовлено
16.08.2007р.

Суддя