ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
І м е н е м     У к р а ї н и
РІШЕННЯ

26 липня 2007 р.           Справа 12/255-07

за позовом: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма"Вахнівка" (22410, Вінницька обл., Калинівський р-н, с. Лемешківка, вул. Будьоного, 24, ідент.код 03732689)

до: Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Росошанський" (Вінницька обл., Липовецький р-н, с. Росоша, ідент.код 03731419)

про стягнення 72311,58 грн

Головуючий суддя     М. Кожухар

Секретар судового засідання Т.Геєчко

Представники:

позивача      .- Орехова І.С.- за дорученням

відповідача   - не з’явився

ВСТАНОВИВ:

Подано позов про  стягнення 57 865 грн. 80 коп. у повернення попередньої оплати товару; 8 910,44 грн. пені;752,24 грн. втрат від інфляції; 732,50 грн. - три проценти річних, 4 050,60 грн. штрафу, – всього 73211,58 грн.

Ухвалою суду від 31.05.2007 року призначено розгляд справи на 19.06.2007 року.

Ухвалою суду від 19.06.2007 р. розгляд справи відкладено на 26.07.2007 р., у зв’язку з неявкою представника відповідача та ненаданням сторонами необхідних для вирішення спору документів.

В судовому засіданні 26.07.2007 р. представник позивача позовні вимоги підтримав та уточнив підстави позовних вимог: просив стягнути з відповідача на підставі ст.ст. 693,536,625 Цивільного кодексу України: суму попередньої оплати за товар, здійсненої за рахунками відповідача, в розмірі 57865,8 грн., 731,50 грн. - 3 відсотка річних за період з 12.12.2006 р. по 15.05.2007 р., 752,24 грн. втрат від інфляції за січень-березень 2007 р., - та  на підставі ч. 3 п. 2 ст. 232 Господарського кодексу України: 8910,44 грн. пені за період з 12.12.2006 р. по 15.05.2007 р., 4050,60 грн. штрафу у розмірі 7 відсотків від вартості непоставленого товару.

Відповідач правом участі в розгляді справи не скористався, відзиву на позов не дав.

Про час і місце розгляду справи повідомлений ухвалами суду, які надіслані йому рекомендованим листом, що стверджується реєстром відправки рекомендованої кореспонденції та довідкою Вінницької дирекції поштамту-ЦПЗ № 1 про отримання відповідачем поштової кореспонденції.

З огляду на це, справу розглянуто за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України (далі –ГПК України).

З пояснень представника позивача та наданих матеріалів, суд вбачає таке.

12.12.2006 р. позивач згідно з виставленими відповідачем 07.12.2006 р. рахунками №№ 22,23 здійснив передоплату за молодняк ВРХ на суму 57865,8 грн., що стверджується платіжними дорученнями від 12.12.2006 р. №№ 1, 2.

30.03.2007 р. відповідачеві за його юридичною адресою рекомендованим листом з поштовим повідомленням було направлено вимогу № 37/02-07 від 29.03.2007 р. про виконання зобов’язання з поставки товару на суму передоплати, здійсненої за виставленими відповідачем рахунками. Однак відповідач від отримання рекомендованої кореспонденції позивача відмовився, що стверджується вчиненою на рекомендованій кореспонденції поштовою відміткою від 04.04.2007 р. Також 03.05.2007 р. він відмовився від отримання направленої йому вдруге вимоги про виконання зобов’язання від 26.04.2007 р. за № 40/02-07.

Заперечень проти позову та доказів виконання зобов’язання по поставці позивачу молодняка ВРХ суду не надав.

Заслухавши пояснення  представника позивача, дослідивши і оцінивши надані докази, суд дійшов такого висновку.

Згідно зі статтею 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.  Кожна сторона повинна вжити усіх заходів,  необхідних  для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Як видно з матеріалів справи, між сторонами виникли правовідносини з купівлі-продажу товару.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України,  якщо  строк  (термін)  виконання  боржником  обов'язку  не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Виходячи з загальних засад здійснення підприємницької діяльності і зокрема ст.ст. 49, 193 Господарського кодексу України встановлено, що, здійснюючи підприємницьку діяльність, суб’єкти підприємницької діяльності повинні діяти добросовісно, не порушувати права та законні інтереси інших суб’єктів господарювання, вживати усіх заходів,  необхідних  для належного виконання зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Здійснюючи господарську діяльність, відповідач повинен отримувати кореспонденцію, що до нього надходить та здійснювати відповідну переписку, тим більше з покупцем, від якого отримав кошти за товар.

За таких обставин, суд вважає, що вимога позивача про передання йому товару на суму здійсненої передоплати, вважається  пред’явленою відповідачу з дня відмови від її прийняття, тобто з 04.04.2007 р.

З огляду на наведене та виходячи з положень ч. 2 ст. 530 ЦК України, відповідач повинен був виконати зобов’язання з поставки позивачу молодняка ВРХ до 12.04.2007 р.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

З урахуванням наведеного, оскільки відповідач зобов’язання з передачі товару не виконав і отримані від позивача кошти не повернув, позовні вимоги про стягнення з нього суми попередньої оплати підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 3 ст. 693 ЦК України на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до ст. 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що боржник повинен сплачувати проценти за користування чужими грошовими коштами, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, (що має місце з боку відповідача) на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням наведеного, підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних з суми неповернутої передоплати за період з 12.04.2007 р. по 15.05.2007 р., що становить 161,71 грн.

Позовні вимоги про стягнення 3% відсотків річних за період з 12.12.2006 р. по 11.04.2007 р. та втрат від інфляції за заявлений період (з січня по березень 2007 р.) задоволенню не підлягають, оскільки, як зазначено вище, відповідач повинен був виконати своє зобов’язання по передачі товару або поверненню суми передоплати до 12.04.2007 р.

Також заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача 8910,44 грн. пені та 4050,6 грн. штрафу на підставі ч. 3 п. 2 ст. 231 ГК України, які задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України штраф і пеня, тобто неустойка, є сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч. 2 ст. 551 ЦК України).

Домовленість про застосування штрафу та нарахування пені за невиконання зобов’язань між сторонами відсутня.

Частина 3 ст. 231 ГК України  не містить пункту 2, на який посилається позивач у позовній заяві.

Абзац 3 частини 2 ст. 231 ГК України, що передбачає стягнення пені у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додаткове стягнення штрафу у розмірі 7 відсотків вказаної вартості, на спірні правовідносини не розповсюджуються, оскільки стосуються лише суб’єктів господарювання, що належать до державного сектору економіки, та випадків, коли порушення пов’язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов’язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту.

З урахуванням наведеного, позов підлягає задоволенню в частині стягнення з відповідача 57865,8 грн. попередньої оплати та 161,71 грн. –3% річних з віднесенням на відповідача понесених позивачем судових витрат на оплату держмита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу пропорційно задоволеним вимогам. В решті позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 82, 84, 115, 116 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Росошанський" (Вінницька обл., Липовецький р-н, с. Росоша, ідент.код 03731419, р/р 8001 у ВАТ КБ «Надра», МФО 302355) на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма"Вахнівка" (22410, Вінницька обл., Калинівський р-н, с. Лемешківка, вул. Будьоного, 24, ідент.код 03732689, р/р 43 в ТОВ КБ «Фінансова ініціатива», МФО 380054)   57865,8 грн. передоплати, 161,71 грн. –3% річних, 580,28 грн. витрат на сплату держмита, 94,69 грн.  витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відмовити в  задоволенні позовних вимог в частині стягнення 8910,44 грн. пені, 4050,6 грн. штрафу, 752,24 грн. втрат від інфляції, 570,79 грн. –3% річних.

Копію рішення надіслати сторонам.

Суддя                                                                              М. Кожухар

Повний текст рішення суду оформлено і підписано   27.07.07