ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"04" липня 2007 р.
Справа №  12/296/07

м. Миколаїв

за позовом

Закритого акціонерного
товариства  “Морський
спеціалізований порт НІКА-ТЕРА”, 54052, м. Миколаїв, вул.
Айвазовського,23.

До відповідача

Фізичної особи - підприємця  ОСОБА_1, АДРЕСА_1.

Про стягнення

11071 грн. 90 коп.

Суддя  А.К.Семенов.

Представники:

Від позивача

Бондаренко І.О. -дов. №67 Нік-01
від 24.01.07 року.

Від відповідача

Не з'явився.

СУТЬ
СПОРУ :

Позов поданий  про стягнення 11071 грн. 90 коп., у тому
числі: 11032 грн. 00 коп., які безпідставно отримані і 39 грн. 90 коп. річних.

Позовні вимоги обґрунтовуються
помилковим перерахуванням відповідачеві 11032 грн. 00 коп.

Відповідач відзив не надав, у
судове засідання, яке відбулося 04.07.07 року, не з'явився, хоча ухвала
господарського суду була йому направлена 01.06.07 року на ад-ресу, котра
зазначена у витягу із ЄДР від 03.05.07 року.

Справу відповідно до ст. 75 ГПК
України розглянуто за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи
господарський суд встановив.

За усною угодою ФОП ОСОБА_1
виготовив та передав ЗАТ “Морський спеціалізований порт НІКА-ТЕРА”
ворота складські у кількості 2 штуки, що підтверд-жується накладною від
31.10.06 року №НОМЕР_1. Для оплати за це ФОП ОСОБА_1 надав ЗАТ “Морський
спеціалізований порт НІКА-ТЕРА” рахунок № НОМЕР_5на суму 11032 грн. 00
коп. Вказаний рахунок був ЗАТ “Морський спеціалізований порт НІКА-ТЕРА”
оплачений двічі. Це підтверджується платіжним дорученням №НОМЕР_2 від 01.09.06 року
та платіжним дорученням №НОМЕР_3 від 22.09.06 року, котрі проведені установою
банку 01.09.06 року та 22.09.06 року. Це відбулося внаслідок того, що рахунок
НОМЕР_5виставлявся відповідачем позиваче-ві двічі. Це підтверджується тим, що у
першому екземплярі вказаного рахунку у графі найменування зазначено: ворота
складські, оплата за виготовлення, а у другому екземп-лярі рахунку зазначено:
ворота складські с монтажем. ЗАТ “Морський спеціалізований

порт НІКА-ТЕРА” стверджує,
що замовляло ворота складські у кількості 2 штуки. За-мовлення  воріт складських у кількості 4 штуки
заперечує.

Про помилкову повторну оплату
складських воріт ЗАТ “Морський спеціалізова-ний порт НІКА-ТЕРА” повідомило ФОП
ОСОБА_1 претензією від 14.03.07 року, котра була отримана останнім (згідно
повідомлення про вручення поштового відправ-лення) 27.03.07 року. Вказаною
претензією ЗАТ “Морський спеціалізований порт НІ-КА-ТЕРА” просило ФОП ОСОБА_1
протягом місяця повернути 11032 грн. 00 коп. помилково сплачених, але останній
цього не зробив.

Посилаючись на ст.ст. 526,536,625 і
1212 Цивільного Кодексу України ЗАТ “Морський спеціалізований порт НІКА-ТЕРА”
просить стягнути з ФОП ОСОБА_1 11071 грн. 90 коп., із яких 11032 грн. 00 коп.
-  помилково перераховані грошові кошти і
39 грн. 90 коп. -3% річних за період з 28.03.07 року по 10.05.07 року.

20 червня 2007 року до
господарського суду надійшла заява позивача про вжиття заходів забезпечення
позову, якою він посилаючись на ст.ст. 22,66, 67 ГПК Ук-раїни просить:

-          зобов'язати відповідні органи надати
інформацію, щодо належного відпо-відачу майна;

-          накласти арешт на поточний рахунок
відповідача в філії АКБ “Надра” з можливістю надходження на цей рахунок
відповідних платежів.

В задоволенні цієї заяви
господарський суд відмовляє, оскільки статтею 67 ГПК України такі заходи
забезпечення позову не встановлені.

Відповідач, як вже вищевказане
відзив не надав.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши представника позивача, господарсь-кий суд дійшов до висновку про
часткове задоволення позову на підставі нижченаве-деного.

Відповідно до статті 11Цивільного
Кодексу України підставами виникнення ци-вільних прав та обов'язків є, зокрема,
договори (у тому числі усні) та акти законодав-ства. Відповідно до
ст.ст. 525,526, 629 Цивільного кодексу України договір є обов'яз-ковим для
виконання сторонами, зобов'язання по ньому має виконуватися належним чином,
одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не
допускається.

Актом звірки взаєморозрахунків за
період з 01.09.06 року по 17.04.07 року від-повідач підтвердив заборгованість
перед позивачем на суму 11032 грн. 00 коп., котра була йому помилково
перерахована закритим акціонерним товариством “НІКА-ТЕ-РА” за усною угодою про
виготовлення складських воріт.

Відповідно до статті 1212
Цивільного Кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за
рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої право-вої підстави
(безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це май-но.

Відповідно до статті 33 ГПК України
кожна з сторін повинна довести ті обста-вини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог або заперечень.

Позивачем доведений факт
помилкового перерахування відповідачеві грошових коштів на суму 11032 грн. 00
коп. за усною угодою про виготовлення складських во-ріт.

Отже,  з ФОП ОСОБА_1 слід стягнути на користь ЗАТ
“Морський спеціа-лізований порт НІКА-ТЕРА” грошові кошти в сумі 11032 грн. 00
коп.

В стягненні 39 грн. 90 коп. слід
відмовити з наступного.

Відповідно до статті 536 Цивільного
Кодексу України боржник зобов'язаний сплачувати проценти за користування чужими
грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.
Проте, розмір процентів за користу-

вання чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або іншим ак-том цивільного законодавства.

Позивачем не доведено, що сторони
за усною угодою домовились про розмір процентів у разі користування чужими
грошовими коштами. Посилання на статтю 625 Цивільного Кодексу України
необґрунтовано, а саме.

Стаття 625 Цивільного Кодексу
України встановлює, що боржник, який про-строчив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплати-ти суму боргу з
урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також
три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Претензія не є вимога в розумінні
статті 530 Цивільного Кодексу України.

Відповідно до статті 6 ГПК України
звернення з претензією є процесуальний обов'язок , котрий підприємства та
організації, чиї права і законні інтереси порушено, виконують з метою
безпосереднього врегулювання спору з порушником цих прав та інтересів. Отже,
претензія не підпадає під ознаки вимоги щодо виконання боржником обов'язку, про
яку йдеться у статті 530 Цивільного кодексу України.

Позивачем не доведено, що він
звертався до відповідача з вимогою про повер-нення помилково сплачених
грошових коштів.

Враховуючи викладене, керуючись
ст.ст. 22,33,44,49,66,67,75,82,84,85 ГПК Ук-раїни, господарський суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи
-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1  ід. код
№НОМЕР_4) на користь закритого акціонерного товариства “Морський спеціалізований
порт “НІКА-ТЕРА”(54052,м.Ми-колаїв, вул. Айвазовського, 23, ) 11032 грн. 00 коп. безпідстав-но отриманих грошових коштів, 110 грн.
32 коп. державного мита, 118 грн. 00 коп. ви-трат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

В іншій частині позову
відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення десяти-денного строку з дня його прийняття, а у
разі, якщо у судовому засіданні було оголо-шено лише вступну та резолютивну
частини рішення, воно набирає законної сили піс-ля закінчення десятиденного
строку з дня підписання рішення, оформленого відповід-но до статті 84 цього
Кодексу.

Підписано 09 липня 2007 року.

Суддя
А.К.Семенов