ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

18.06.2007
Справа №2-28/182-2007

За позовом - Дочірнього підприємства „Газ – тепло”, м. Київ,

до відповідача – Товариства з обмеженою відповідальністю „Кримтеплоелектроцентраль”, смт. Молодіжне Сімферопольського району,

про стягнення 2 350 413,00 грн.

Суддя С. М. Альошина

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

14.05.2007 р.

Від позивача – Ткаченко Д.В. – головний фахівець відділу претензійно – позовної роботи управління претензійно – позовної роботи та виконання судових рішень юридичного департаменту, довіреність № 07/44 від 09.02.2007 р. (к/копія довіреності у справі)

Від відповідача – Кабанцов Р.А. – представник по довіреності № 4-2007 від   04.01.2007 р. (к/копія довіреності у справі)

24.05.2007 р.

Від позивача – Дерев’янко С.Ю. – головний фахівець сектору правової роботи управліня загальної правової роботи юридичного департаменту, довіреність № 07/47 від 09.02.2007 р. (к/копія довіреності у справі)

Від відповідача – Кабанцов Р.А. – представник по довіреності № 4-2007 від   04.01.2007 р. (к/копія довіреності у справі)

18.06.2007 р.

Від позивача – Кудрявцев П.М. - начальник управління претензійно – позовної роботи та виконання судових рішень юридичного департаменту, довіреність № 07/39 від 09.02.2007 р. (к/копія довіреності у справі)

Від відповідача – Кабанцов Р.А. – представник по довіреності № 4-2007 від   04.01.2007 р. (к/копія довіреності у справі)

Суть спору:

Дочірнє підприємство „Газ – тепло”, м. Київ, звернулось до господарського суду АР Крим із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Кримтеплоелектроцентраль”, смт. Молодіжне Сімферопольського району, про стягнення 2 350 413,00 грн. заборгованості.

Позивач, 15.01.2007 р. надав суду письмову заяву № 54/10-9-74 від 12.01.2007 р. про збільшення позовних вимог, в якій позивач збільшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача 3 890 726,79 грн., у тому числі 2 350 413,00 грн. основного боргу, 719 706,27 грн. пені, 550 607,26 грн. інфляційних збитків та 3 % річних у розмірі 269,999,87 грн.

15.01.2007 р., представник відповідача у засіданні суду надав суду письмовий відзив відповідача на позовну заяву, в якому Товариство з обмеженою відповідальністю „Кримтеплоелектроцентраль”, смт. Молодіжне Сімферопольського району, з сумою основного боргу погодилось та просило суд розглянути питання щодо надання йому розстрочки виконання судового рішення строком на 12 місяців і запропонувало графік погашення заборгованості.

Представник Дочірнього підприємства „Газ – тепло”, м. Київ, у засіданні суду, яке відбулось 16.02.2007 р., на виконання вимог ухвали господарського суду від                  15.01.2007 р., надав суду письмове заперечення на заяву відповідача про розстрочку виконання рішення, в якому позивач просив відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю „Кримтеплоелектроцентраль”, смт. Молодіжне Сімферопольського району,  у задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення господарського суду у даній справі.

Представник Дочірнього підприємства „Газ – тепло”, м. Київ, у засіданні суду, яке відбулось 23.03.2007 р., на виконання вимог ухвал господарського суду від 16.02.2007 р. та від 12.03.2007 р., надав суду письмове пояснення у даній справі                         № 54/0-182-1206 від 21.03.2007 р., в якому додатково обґрунтував позовні вимоги та просив стягнути з відповідача 2 350 413,39 грн. основного боргу, тобто збільшив позовні вимог на 0,39 грн., що підтримав представник позивача у судовому засіданні (про що зазначено в протоколі судового засідання).

Представник позивача у судовому засіданні, яке відбулось 14.05.2007 р., позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з урахуванням вищевказаних заяв про уточнення позовних вимог, та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у засіданні суду з позовом не погодився з мотивів, викладених у доповненні до відзиву на позовну заяву від 16.02.2007 р., залученому до матеріалів справи.

14.05.2007 року у засіданні суду було оголошено перерву до 24.05.2007 року до  10 годин 00 хвилин, для надання сторонами додаткових документів та доказів у справі.

24 травня 2007 року о 10 годині 00 хвилин судове засідання було продовжено за участю представника позивача - Дерев’янко С.Ю. – головного фахівця сектору правової роботи управліня загальної правової роботи юридичного департаменту, довіреність № 07/47 від 09.02.2007 р. і того самого представника відповідача.

Представник позивача у судовому засіданні, яке відбулось 24.05.2007 р., позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з урахуванням вищевказаних заяв про уточнення позовних вимог, та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у засіданні з позовом не погодився з мотивів, викладених у доповненні до відзиву на позовну заяву від 16.02.2007 р., залученому до матеріалів справи.

24.05.2007 року у засіданні суду було оголошено перерву до 18.06.2007 року до  10 годин 00 хвилин, для надання сторонами додаткових документів та доказів у справі.

18 червня 2007 року о 10 годині 00 хвилин судове засідання було продовжено за участю представника позивача - Кудрявцева П.М. - начальника управління претензійно – позовної роботи та виконання судових рішень юридичного департаменту, довіреність № 07/39 від 09.02.2007 р. та того самого представника відповідача.

Представник позивача у засіданні суду надав суду письмове уточнення до позовних вимог № 54/10-438-2417 від 16.06.2007 р., в якому позивач обгрутував позовні вимоги, посилаючись на норми чинного законодавства України та просив стягнути з відповідача 2 350 413,39 грн. основного боргу, пеню в розмірі                  1 296 268,70 грн., 3 % річних у сумі 295 997,50 грн. та індекс інфляції в розмірі 612 051,13 грн.

Представник відповідача у засіданні суду надав суду доповнення до відзиву на позовну заяву № 876 від 18.06.2007 р., в якому відповідач, посилаючись на норми чинного законодавства України, просив в частині стягнення 3 % річних у сумі  87 244,35 грн. та індексу інфляції у сумі 76 650,57 грн. відмовити.

Крім того, представник відповідача надав суду клопотання від 18.06.2007 р., всякому відповідач просив суд зменшити розмір пені, нарахованої на суму заборгованості до 50 %.

Слухання справи відкладалось та у засіданні суду оголошувались перерви відповідно до вимог ст. 77 ГПК України.

Строк розгляду справи було продовжено за клопотанням сторін у порядку                     ст. 69 ГПК України, для надання сторонами додаткових документів у справі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін,  суд

В С Т А Н О В И В:

20 жовтня 2005 року між сторонами було укладено договір на постачання природного газу № 16/05-604.

Відповідно до п. 1.1. Розділу 1 даного договору Постачальник (позивач) зобов’язувався передати у власність Споживачу (відповідачу) у 2005 – 2006 роках природний газ, а Споживач (відповідач) прийняти газ та оплатити його вартість на умовах, визначених сторонами у цьому Договорі.

Пунктом 7.1. вищевказаного договору передбачалось, що остаточний розрахунок за переданий газ у звітному місяці здійснюється на підставі акту приймання – передачі газу (за звітний місяць) до 08 числа місяця, наступного за звітним.

На виконання умов вищевказаного договору, позивач свої зобов’язання виконав у повному обсязі.

Так, як вбачається з матеріалів справи, за період дії вищевказаного договору відповідачу фактично було передано природного газу на загальну суму                70 549 595,00 грн., що підтверджується Актами прийому - передачі природного газу.

Однак, відповідач, у порушення п. 7.1. вищевказаного договору, свої зобов’язання виконував несвоєчасно та не у повному обсязі, у зв’язку з чим, на момент подачі позовної заяви до господарського суду АР Крим заборгованість відповідача за Договором № 16/05-604 від 20.10.2005 р. склала 2 350 413,00 грн.

Вищевикладене свідчить про наявність зобов’язання у відповідача перед позивачем.

Згідно з ч. 1  ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання  та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону,  інших правових актів,  договору, а за відсутності  конкретних  вимог  щодо  виконання  зобов'язання  - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до ст. ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору.

Пунктом 8.2. даного договору передбачено, що в разі несплати або несвоєчасної сплати за спожитий газ у строки, зазначені у п. 7.1. цього Договору споживач сплачує на користь постачальника, крім суми заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення, пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу.

Частиною 2 ст. 343 Господарського кодексу України передбачено, що платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно зі ст. 3 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” від 22.11.1996 р. № 543/96-ВР розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється  від  суми  простроченого платежу та не може перевищувати  подвійної  облікової  ставки   Національного   банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Тому, відповідачу було нараховано позивачем пеню за період з 11.07.2006 р. по 11.01.2007 р. у розмірі 719 706,27 грн.

Однак, відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання  мало бути виконано.

На підставі вищевказаного, позивачем у ході розгляду справи було уточнено період стягнення пені та позивач просив стягнути з відповідача пеню за період з 09.05.2006 р. по 07.11.2006 р. у сумі 1 296 268,70 грн.

Проте, як було зазначено вище, відповідачем було заявлено клопотання про зменшення розміру пені до 50 %.

Частиною 3 ст. 551 Цивільного кодексу України та п. 3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що суд має право за власною ініціативою зменшити розмір стягуваної неустойки (штрафу, пені).

Також, статтею 233 Господарського кодексу України передбачено зменшення розміру штрафних санкцій:

1. У разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

2. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Розглянувши клопотання відповідача про зменшення розміру пені, враховуючи складне фінансове становище відповідача, що підтверджується матеріалами справи, суд вважає за необхідне зменшити розмір пені та стягнути з відповідача пеню у сумі 648 134,35 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити, зокрема, три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Таким чином, відповідачу, відповідно до п. 8.2. вищевказаного договору та                ст. 625 Цивільного кодексу України, з урахуванням заяви про уточнення до позовних вимог № 54/10-438-2417 від 16.06.2007 р., нараховано 3 % річних від простроченої суми боргу за період з 09.01.2006 р. по 18.06.2007 р. в розмірі 295 997,50 грн. та індекс інфляції за період з січня 2006 року по травень 2007 року у сумі 612 051,13 грн., які і підлягають стягненню з відповідача.

Факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем, на день розгляду справи,  в сумі 3 906 596,37 грн. заборгованості, у тому числі 2 350 413,39 грн. основного боргу, пені у сумі 648 134,35 грн., 612 051,13 індексу інфляції та 3 % річних у сумі 295 997,50 грн., документально встановлений. Він підтверджений матеріалами справи, а основний борг визнаний ним у вищевказаних  відзивах на позовну заяву.

Як було зазначено вище, відповідач у відзиві на позовну заяву просив              надати Товариству з обмеженою відповідальністю „Кримтеплоелектроцентраль”,                             смт. Молодіжне Сімферопольського району, розстрочку виконання судового рішення строком на 12 місяців.

Проте, оскільки 16.02.2007 р., представник позивача надав суду письмове заперечення на заяву відповідача про розстрочку виконання рішення, в якому просив відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю „Кримтеплоелектроцентраль”, смт. Молодіжне Сімферопольського району,  у задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення господарського суду у даній справі, що також підтримав представник  позивача  у  засіданнях  суду,  а  відповідачем,  відповідно  до ст. 121 ГПК

України, не було надано доказів, які б підтверджували обставини ускладнення виконання рішення суду у даній справі або робили б його неможливим, то суд не знаходить законних підстав для задоволення клопотання відповідача про                   надання Товариству з обмеженою відповідальністю „Кримтеплоелектроцентраль”,                       смт. Молодіжне Сімферопольського району, розстрочки виконання судового рішення строком на 12 місяців.

За таких обставин позов, з урахуванням вищевказаних заяв та клопотань позивача, підлягає задоволенню частково.

Витрати на державне мито та інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з відповідача пропорційно до задоволених вимог відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

За згодою представників сторін, згідно зі ст. 85 ГПК України, у засіданні суду були оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Рішення  оформлене  у  відповідності  до  ст.  84  ГПК  України  і  підписане 25.06.2007 року.

Керуючись ст. ст. 49, 82, 83, 84, 85, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд –

В И Р І Ш И В:

1).        Позов задовольнити частково.

2). Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Кримтеплоелектроцентраль” (98501, АР Крим, Сімфероопський район,                              смт. Молодіжне, вул. Кримська, б. 7, п/р 2275 в КРУ КБ «Приватбанк»                   м. Сімферополя, МФО 384436, ідентифікаційний код 32417960) на користь Дочірнього підприємства „Газ – тепло” Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (03065, м. Київ,  бульвар Івана Лепсе, 16, п/р 3980 в банку ТОВ «Фінанси та Кредит», МФО 300012, ідентифікаційний код 32587579) 3 906 596,37 грн. заборгованості, у тому числі 2 350 413,39 грн. основного боргу, пені у сумі 648 134,35 грн., 612 051,13 індексу інфляції та 3 % річних у сумі 295 997,50 грн., а також 21 871,37 грн. державного мита та 101,21 грн. витрат на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу.

3).       В іншій частині у позові відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням господарського суду АР Крим  законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Альошина С.М.