ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

09.07.2007
Справа №2-22/10753-2006

За позовом - Управління кооперативної торгівлі та ринків «Кримкоопринкторг»      Кримспоживспілки,   м.Сімферополь

До  відповідача   - СПД Нежевенко В.І. , м.Сімферополь

Про стягнення збитків та звільнення приміщення.

Суддя С.В.Яковлєв

представники:

Від  позивача        Барановська С.В. – ю/к, дов. від 03.04.2007 р.

Від  відповідача   Нежевенко В.І. – паспорт ЕС № 513150

Ломейко Є.В. – пред-к, дов. від 13.05.2006 р.

Сутність спору : Позивач – Управління кооперативної торгівлі  та ринків «Кримкоопринкторг» Кримспоживспілки -  звернувся  до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з СПД Нежевенко В.І. (далі відповідач)  за користування приміщенням 49878 грн., спонукати відповідача  до звільнення  нежитлового приміщення  за адресою м.Євпаторія, вул. Д.Ульянова 13.  Вимоги мотивовані тим, що  відповідач без правових підстав займає належне позивачу приміщення, яке розташоване за адресою м.Євпаторія, вул. Д.Ульянова 13, не сплачує плату за користування зазначеним приміщення, в наслідок чого  йому завдано збитки у вигляді неотриманої орендної плати у розмірі  49878 грн. , яку він просить з нього стягнути, а також зобов’язати його звільнити зазначене приміщення.

Керуючись ст. 22 ГПК України, позивач уточнив позовні вимог, надіславши до суду відповідне клопотання ( вих. № КРП -3/459 від 31.07.2006 р.) , просив  стягнути з відповідача  49878 грн. за користування приміщенням, витребувати  із незаконного володіння  нежитлове приміщення  за адресою м.Євпаторія, вул.Д.Ульянова,1.

Позивач уточнив позовні вимоги ( вих.№ 696/КРТ від  16.10.2006 р. ), просив стягнути з відповідача  збитки  у розмірі 63570 грн., спонукати його  до звільнення  незаконно зайнятого приміщення за адресою м.Євпаторія, вул. Д.Ульянова,13.

Відповідно до ст. 22 ГПК України позивач надіслав клопотання про уточнення позовних вимог ( вих. № КРП -3/ 378 від 21.06.2007 р.) , просив стягнути з відповідача збитки  у розмірі 86732,30 грн.,  спонукати його до звільнення  незаконно зайнятого  нежитлового приміщення за адресою м. Євпаторія, вул. Д.Ульянова, 13.

Відповідач надав відзив на позов , в якому з позовними вимогами не погодився , вказав, що позивач не є власником вказаного приміщення, у зв’язку з чим відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Під час судового засідання, яке відбулось 09.07.2007 р. , представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, вказав, що право власності у позивача на нежитлове приміщення за адресою м. Євпаторія, вул. Д.Ульянова, 13 виникло тільки 04.06.2007 р. тому відсутні підстави для задовольняння вимог по стягненню збитків.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, вислухавши представників учасників процесу, суд

ВСТАНОВИВ :

На підставі  рішення  виконавчого комітету  Євпаторійської міської ради  № 508/5 від 24.12.96 р.  Євпаторійському горкоопринторгу 04.12.98 р.  видано свідоцтво  на право власності  на нерухоме майно домоволодіння №13 по вул. Д.Ульянова у м. Євпаторія.

У зв’язку з реорганізацією Євпаторійського горкоопринторгу  рішенням  виконавчого комітету Євпаторійської міської ради  12.07.2006 р.  № 412/3  право власності  на об’єкт нерухомого майна  за адресою ул. Д.Ульянова 13 , м. Євпаторія ( у тому числі Літ»Г» - ковбасних цех) переоформлено за Кримською республіканською спілкою споживчих товариств, до складу якого входить позивач.

Згідно зі ст.20 Господарського  кодексу України (далі ГК України)  держава забезпечує захист прав і законних інтересів  суб'єктів господарювання , яки можуть захищатися , в тому числі і шляхом  відшкодування збитків.

Учасник  господарських відносин,  який порушив встановлені вимоги по здійсненню господарської діяльності, повинен відшкодувати заподіяні цим збитки суб'єкту, права  або законні інтереси якого порушені (ст.224 ГК України). Згідно зі ст. 225 ГК України до складу збитків, які підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються у тому числі і неодержаний прибуток( втрачена вигода) , на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов’язання другою стороною.

Ст. 283 ГК України визначає, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає іншій стороні (орендарю) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України (далі  ЦК України )  цивільни  права та обов'язки  виникають із дій осіб, що передбачені  актами цивільного законодавства, а також  із дій осіб , що не передбачені  цими актами, але за аналогією породжують цивільні  права та обов'язки . Підставами для  виникнення цивільних прав та обов'язків є завдання  майнової ( матеріальної) шкоди іншій особі.

Серед передбачених ст. 16 ЦК України  способів захисту  цивільних прав є відшкодування збитків.

Ст. 759 ЦК України встановлює, що  за договором найму ( оренди)  наймодавець  передає або зобов'язується передати наймачу майно в користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України ( далі ЦК України) майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну  фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка його заподіяла. Особа, яка заподіяла шкоду, звільняється від його відшкодування, якщо вона доведе, що шкода причинна не з її вини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування  шкоди № 6 від 27.03.1992 р. шкода, заподіяна особі і майну  громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв’язок  та є вина зазначеної особи ( п.2).

Отже необхідною умовою  виникнення відповідальності у вигляді  обов’язку  відшкодувати заподіяну майнову і немайнову шкоду є неправомірність дій або бездіяльність особи, яка заподіяла шкоду, причинний зв’язок  між протиправною поведінкою особи і шкодою, вина особи  у заподіянні шкоди.  Відсутність хоча б однієї з обов’язкових складових відповідальності за  заподіяння шкоди взагалі виключає її настання.

У матеріалах справи є  рішення  Господарського суду АРК від 17.11.2005р.  по справі № 2-20/ 1785-2005 , в якому зафіксований встановленим судом факт того, що між відповідачем  та Євпаторійським міськкоопринкторгом, який входить до складу позивача, був укладений 05.02.2004 р.   договір  оренди нежитлового приміщення № 65, відповідно до якого першому було передано в користування  на термін до 29.12.2004 р. нежитлове приміщення  загальною площею 163 кв.м. у м.Євпаторія по вул. Д.Ульянова11 для використання  під ковбасних цех.  Суд у зазначеному рішенні також визначив факт належності права власності на  вказане приміщення саме  за Євпаторійським міськкоопринкторгом, який входить до складу позивача.

Вказане рішення було залишено без змін Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 31.01.2006 р.  та набрало законної сили.

В силу викладеного, керуючись ст. 35 ГПК України, суд вважає, що не потребує доказуванню факт того, що власником приміщення ковбасного цеху, розміщеного у м. Євпаторія по вул. Д.Ульянова  ( далі приміщення) , який використовує відповідач, є позивач.

Крім того суд приймає до уваги те, що, позивачем надані копію укладених з відповідачем договорів оренд  нежитлового приміщення  № 82 від  13.05.2000 р.,№ 74 від 11.02.2002 р., № 36 від 05.02.2003 р., № 65 від 05.02.2004 р., яки свідчать про те, що  протягом тривалого часу ( а саме з 2000 р.) відповідач, укладаючи зазначені право- чини, виконуючи їх умови, не тільки знав про те, що приміщення є об’єктом права власності позивача, але  і погоджувався з вимогами останнього щодо сплати йому плати за користування цім приміщенням.

Матеріали справи свідчать про те, що під час розгляду справи №2-20/1785-2005 Господарським судом АРК було відмовлено у зустрічному позові відповідача  щодо визнання за ним права власності на приміщення.

За таких обставин суд вважає, що відповідач знав, що приміщення є власністю Євпаторійського міськкоопринкторга, який входить до складу позивача,  а також те, що він  мав використовувати його  за умови сплати останньому орендної плати. Як зазначено вище цій факт  також визначений відповідачем при укладенні у період часу з 2000р. по 2004 р. вказаних вище договорів оренди. Саме на необхідність укладення між сторонами договору оренди відповідно до вимог ГК України та ЦК України було визначено Господарським судом АРК під час розгляду справи №2-20/1785-2005.

Вивчивши зазначені обставини суд прийшов до висновку, що знайшов підтвердження факт неправомірність дій відповідача щодо безоплатного використання  приміщення , починаючи з  01.01.2004 р.

Як вказано вище, рішення Господарського суду  АРК по справі №2-20/1785-2005 набрало законної сили після залишення його без змін Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 31.01.2006 р. Саме з цього дня втратила чинність ухвала Господарського суду АРК  від 27.12.2004 р. по справі № 2-20/12953-2004 (№2-20/1785-2005), якою було заборонено позивачу  вчиняти будь-які дії , спрямовані на відчуження та надання в користування приміщення.

В силу викладеного суд вважає, що саме з 31.01.2006 р. стало остаточно зрозумілим , що відповідач , починаючи з 01.01.2004 р., використовує приміщення без наявних правових підстав, а  позивач має права витребувати від нього звільнення зазначеного приміщення у разі порушення вимог гл.58 ЦК України.

Відповідно до ст. 33 ГПК України позивач не надав доказів відсутності після 31.01.2006 р. можливості витребувати від відповідача внесення орендної плати за використання приміщення,  його звільнення, наявності попиту на зазначене приміщення з боку інших суб’єктів господарювання. Позивач також не надав доказів того, що в наслідок не звільнення приміщення відповідачем він був позбавлений можливості використовувати його для власних цілей.

За таких обставин  керуючись принципами справедливості , добросовісності та розумності, встановленими у ст. 3 ЦК України, приймаючи до уваги те, що матеріалами справі підтверджена неправомірність поведінки відповідача, його вина у неповерненні приміщення,  суд вважає, що відповідно до ст. 20,  225 ГК України, ст. 16, 1166 ЦК України , позивач має право вимагати від позивача сплати збитків  у розмірі несплаченої ним орендної плати за період часу з 01.01.2004 р. по 31.01.2006 р.

Позивачем надані копії Постанов Правління Кримспоживспілки, якими  визначена ставка орендної плати за надання в оренду майна на 2004-2006 р.р.

Приймаючи до уваги викладені вище обставини суд вважає, що підлягають задоволенню вимоги по стягнення з відповідача суми збитків у вигляді орендної плати за використання приміщення за період часу з 01.01.2004 р. по 31.01.2006 р. у розмірі 45314 грн.

Відповідно до ст. 133 ГК України основу правового режиму майна суб’єктів господарювання , на якій базується їх господарська діяльність, становлять право власності та інші речові права – право господарського відання, право оперативного управління, а також право оперативного використання майна.

Ст. 316 ЦК  України  передбачає, що  правом власності є право особи на річ (майно), яку воно здійснює  відповідно до закону  за власною волею , незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст.321 ЦК України).

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що , починаючи з 31.012006 р. відповідач мав повернути позивачу приміщення.

Під час розгляду справи відповідач підтвердив факт неповернення приміщення позивачу.  Матеріали справи підтверджують надіслання позивачем на його адресу вимоги щодо повернення приміщення.

За таких обставин суд , суд вважає, що підлягають задоволенню вимоги по спонуканню відповідач звільнити приміщення.

В ході судового засідання, яке відбулось 09.07.2007 р. , за згодою  представників сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Відповідно до ст. 84 ГПК  України рішення оформлене і підписане 20.07. 2007 р.

Керуючись ст. ст. 49, 82 –85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з СПД Нежевенко Володимира Івановича ( м.Сімферополь, бул. Франко 4, кв. 9, ІПН , банківські реквізити невідомі) на користь Управління кооперативної торгівлі  та ринків «Кримкоопринкторг» Кримспоживспілки ( м.Сімферополь , вул.. Самокіша, 30, банківські реквізити невідомі)  45314 грн.  – збитків,  538,14 грн.- держмита , 89,82 грн.-  витрат на інформаційне забезпечення процесу.

3. Зобов’язати СПД Нежевенко Володимира Івановича ( м.Сімферополь, бул. Франко 4, кв. 9, ІПН ) звільнити незаконно зайняте  нежитлове приміщення за адресою м. Євпаторія, вул. Д.Ульянова, 13.

4. Повернути Управлінню кооперативної торгівлі  та ринків «Кримкоопринкторг» Кримспоживспілки ( м.Сімферополь , вул. Самокіша, 30, банківські реквізити невідомі) з Держбюджету України зайво сплачене держмито у сумі 17,22 грн.

5. В інший частині позовних вимог  -  у позов відмовити.

6. Накази  видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Яковлєв С.В.