ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2007 р.
№ 20-3/353

Вищий господарський суд України у складі:  суддя Селіваненко В.П. –головуючий, судді Бенедисюк І.М. і Львов Б.Ю.

розглянув касаційну скаргу Севастопольського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Севастополь (далі –територіальне відділення АМК)

на рішення господарського суду міста Севастополя від 09.01.2006 та

постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 26.03.2007

зі справи  № 20-3/353

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Рибоконсервний комбінат “Новий”, м. Севастополь (далі –ТОВ “Рибоконсервний комбінат “Новий”)

до  територіального відділення АМК

про визнання недійсним рішення.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

ТОВ “Рибоконсервний комбінат “Новий” звернулося до господарського суду міста Севастополя з позовом про визнання недійсним рішення адміністративної колегії територіального відділення АМК від 22.08.2006 зі справи 27/07-06 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу (далі – оспорюване рішення).

Рішенням господарського суду міста Севастополя від 09.01.2007 (суддя Гоголь Ю.М.), залишеним без змін постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 26.03.2007 (колегія суддів у складі: суддя Видашенко Т.С. –головуючий, судді Заплава Л.М. і Лисенко В.І.), позов задоволено: оспорюване рішення визнано недійсним; на територіальне  відділення АМК віднесено судові витрати зі справи. У прийнятті зазначених рішення та постанови попередні судові інстанції виходили з того, що у прийнятті оспорюваного рішення АМК допущено порушення вимог чинного законодавства, а саме Законів України “Про Антимонопольний комітет України” та “Про захист економічної конкуренції”.

Територіальне відділення АМК звернулося до Вищого господарського суду України з  касаційною скаргою, в якій просить названі судові рішення місцевого та апеляційного господарських судів з даної справи скасувати та в задоволенні позовних вимог відмовити. Скаргу мотивовано неправильним застосуванням попередніми судовими інстанціями норм матеріального права, зокрема, статей 3, 12, 17, 22, 221 Закону України “Про Антимонопольний комітет України” та статей 50, 52 Закону України “Про захист економічної конкуренції”.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Учасників процесу відповідно до статті 1114 Господарського процесуального кодексу України (далі –ГПК України) належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги. Представники сторін у судове засідання не з'явилися.

До Вищого господарського суду України 09.07.2007 надійшла телеграма ТОВ "Рибоконсервний комбінат "Новий", в якій позивач просить відкласти розгляд даної справи в зв’язку з неотриманням ним копії касаційної скарги. Однак згідно з описом вкладення, доданим територіальним відділенням АМК до касаційної скарги, 24.04.2007 скаргу з доданими до неї документами надіслано на адресу  ТОВ "Рибоконсервний комбінат "Новий". Враховуючи викладене, Вищий господарський суд України не знаходить підстав для задоволення цього клопотання.

Згідно з частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені  будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб’єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. А згідно з частиною другою статті 4 названого Кодексу юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення. Відповідно ж до приписів статті 60 Закону України “Про захист економічної конкуренції” рішення органів Антимонопольного комітету України оскаржуються до господарського суду.

У пункті 4 Інформаційного листа Верховного Суду України від 26.12.2005 № 3.2-2005 також зазначено: “Закони України можуть передбачати вирішення певних категорій публічно-правових спорів в порядку іншого судочинства (наприклад, стаття 60 Закону України “Про захист економічної конкуренції” встановлює, що заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення)”.

Отже, спір у цій справі відноситься до підвідомчості господарських судів і підлягає вирішенню за правилами Господарського процесуального кодексу України (далі –ГПК України).

Перевіривши на підставі встановлених попередніми судовими інстанціями фактичних обставин справи правильність застосування ними норм матеріального і процесуального права, Вищий господарський суд України дійшов висновку про наявність підстав для часткового  задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

Судовими інстанціями у справі встановлено, що:

- 27.06.2006 головою територіального відділення АМК було надіслало на адресу ТОВ “Рибоконсервний комбінат “Новий” листа від 27.06.2006 № 8/318 про надання протягом  трьох діб від дня отримання  зазначеного листа  інформації –копій засновницьких документів позивача та копій діючих договорів, предметом яких є майно ВАТ “Севастопольський рибоконсервний завод”. Лист отримано позивачем 05.07.2007. Витребувану інформацію територіальне  відділення АМК у встановлений строк не отримало;

- 12.07.2006 відповідач надіслав позивачеві листа № 8/375, в якому містилася вимога протягом трьох діб надіслати пояснення щодо ненадання інформації на лист від 27.06.2007 № 8/318;

-  24.07.2006 позивач надіслав відповідачеві відповідь листом № 572. Надіслана цим листом інформація була неповною, оскільки до договору оренди майна від 07.12.2005 № 09-12/05 не було приєднано акта прийому-передачі  об’єкту оренди, який є невід’ємною частиною цього договору;

- 03.08.2006 позивач отримав копію розпорядження відділення АМК про початок розгляду справи № 27/27-06 стосовно ВАТ “Рибоконсервний комбінат “Новий”, при цьому організаційно-правову форму товариства –позивача зі справи було зазначено невірно;

- листом від 08.08.2006 № 8/498 позивачеві було надіслано копію подання від 08.08.2006 № 27/34-06 з попередніми висновками зі справи № 27/07-06 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції ВАТ “Рибоконсервний комбінат “Новий”;

- листом від 08.08.2006 № 8/590 відповідач повідомив позивача про необхідність надання інформації, а саме копій щоквартальних звітів про фінансові результати та баланси за 2005-2006 роки;

- 22.08.2006 адміністративною колегією відділення АМК було прийнято рішення від 22.08.2006 № 27/07-06 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції ТОВ “Рибоконсервний комбінат “Новий” та накладення штрафу в сумі 17 000 грн.

Відповідно до статті 3 Закону України “Про Антимонопольний комітет України” основним завданням названого Комітету є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині, зокрема, здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб’єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Для реалізації завдань, покладених на Антимонопольний комітет України, в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі утворюються територіальні відділення Антимонопольного комітету України, повноваження яких визначаються названим Комітетом у межах його компетенції. Повноваження територіальних відділень Антимонопольного комітету України визначаються цим Законом, іншими актами законодавства (частини перша і друга статті 12 Закону України “Про Антимонопольний комітет України”).

Відповідно до пункту 5 статті 17 названого Закону голова територіального відділення Антимонопольного комітету України наділений, зокрема, такими повноваженнями: при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб’єктів господарювання, об’єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

Аналогічний за змістом припис містить підпункт 5 пункту 8 Положення про територіальне відділення Антимонопольного комітету України, затвердженого розпорядженням названого Комітету від 23.02.2001 № 32-р.

Статтею 22 Закону України “Про Антимонопольний комітет України” визначено, зокрема, що:

- вимоги голови територіального відділення Антимонопольного комітету України в межах його компетенції є обов’язковими для виконання у визначені ним строки, якщо інше не передбачено законом;

- невиконання вимог голови територіального відділення Антимонопольного комітету України тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Відповідно до статті 221 названого Закону суб’єкти господарювання, інші юридичні особи, їх посадові особи та працівники зобов’язані на вимогу голови територіального відділення Антимонопольного комітету України подавати документи, предмети чи інші носії інформації, пояснення, іншу інформацію, в тому числі з обмеженим доступом, необхідну для виконання територіальними відділеннями завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції.

Пункт 13 статті 50 Закону України “Про захист економічної конкуренції” визначає неподання інформації, зокрема, територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у встановлені головою такого відділення строки як порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Згідно з частиною другою статті 52 Закону України “Про захист економічної конкуренції” за порушення, передбачені, зокрема, пунктом 13 статті 50 цього Закону накладаються штрафи у розмірі до одного відсотка доходу (виручки) суб’єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф.

Всупереч висновкам судів першої та апеляційної інстанції згадані Закон та Положення не передбачають обов’язкового прийняття головою територіального відділення АМК розпорядження про початок розгляду справи до надіслання ним запиту про надання інформації.

Закон України “Про Антимонопольний комітет України” не містить вичерпного переліку випадків, за яких голова територіального відділення АМК має право вимагати відповідну інформацію у суб’єктів господарювання та інших осіб. Інформація може бути витребувана як при розгляді заяв щодо порушення законодавства про захист економічної конкуренції, так і при розгляді відповідних справ, а  також в інших випадках,  передбачених законом.

З огляду на викладене господарські суди попередніх інстанцій у розгляді даної справи, перевіряючи законність оспорюваного рішення, неправильно застосували зазначені норми матеріального права. Разом з тим, суди повинні були дослідити наявність підстав, з яких територіальне відділення АМК витребовувало копії засновницьких документів позивача, копії чинних договорів, предметом яких є майно ВАТ “Севастопольський рибоконсервний завод”, та іншу зазначену інформацію. Крім того, судам належало встановити, в які строки відповідачем направлялися відповідні запити та підстави, з яких позивач не надав на них належну відповідь, а також можливість надання позивачем відповідей у зазначені відповідачем строки.

Таким чином, у розгляді справи названі судові інстанції припустилися неправильного застосування:

- частини першої статті 47 ГПК України щодо прийняття судового рішення за результатами обговорення усіх обставин справи;

- частини першої статті 43 ГПК України стосовно всебічного, повного і об’єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності;

- пункту 3 частини першої статті 84 названого Кодексу щодо обов’язкового зазначення у мотивувальній частині судового рішення доводів, за якими господарський суд відхилив докази сторін.

Касаційна ж інстанція відповідно до частини другої статті 1117 ГПК України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

У новому розгляді справи суду першої інстанції необхідно встановити зазначені в цій постанові обставини, здійснити належну оцінку поданих сторонами доказів та наведених ними доводів і прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись статтями 1117 –11112 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Севастопольського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду міста Севастополя від 09.01.2006 та постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 26.03.2007 зі справи  № 20-3/353  скасувати.

Справу передати на новий розгляд до господарського суду міста Севастополя.

Суддя                                                                                                 В. Селіваненко

Суддя                                                                                                  І. Бенедисюк

Суддя                                                                                                  Б. Львов