ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2007 р.
№ 6/113-07-2596

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді          Плюшка І.А.

суддів          Козир Т.П., Самусенко С.С.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

касаційну скаргу          Одеської обласної спілки споживчих товариств (Облспоживспілка);

на ухвалу          господарського суду Одеської області від 28.03.2007 року;

у справі           №6-113/07-2596;

за позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю “Ексіт-Од”

до           Одеської обласної спілки споживчих товариств (Облспоживспілка);

про          стягнення збитків та зобов’язання виконати умови договору;

за участю представників сторін

-          позивача –не з’явилися;

-          відповідача  – Дущак Д.С. (дов. від 08.09.2006 року №14-05/135);

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю доповідача, пояснення сторін у справі,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Одеської області від 28 березня 2007 року у справі №6-133/07-2596 було задоволено клопотання про забезпечення позову шляхом заборони Одеській облспоживспілці вчиняти будь-які дії: по відключенню ТОВ “Ексіт-Од” від водопостачання; та дії що перешкоджають пере підключенню електричної енергії з його потужностей на потужності ТОВ “Ексіт-Од”, відповідно до договору про тимчасове постачання електричної енергії з електролічильником від 19.03.2007 року за №60066.

Не погоджуючись зі прийнятим у справі судовим рішенням Одеська обласна спілка споживчих товариств (далі - скаржник) звернулася з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу господарського суду Одеської області від 28.03.2007 року у справі №6-113/07-2596.

Розглянувши доводи касаційної скарги та перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, колегія суддів касаційної інстанції прийшла до висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги з огляду на наступне.

Обґрунтовуючи мотиви прийняття оскаржуваної ухвали, господарський суд Одеської області дійшов висновку що заявлене клопотання позивача про забезпечення позову є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки невжиття відповідних заходів забезпечення позову в подальшому може призвести до неможливості виконання або ускладнення виконання рішення господарського суду.

З огляду на мотиви та висновки зроблені судом першої інстанції, відмовляючи в задоволенні касаційної скарги, колегія суддів касаційної інстанції в виходить з того, що скаржником в обґрунтування мотивів скасування оскаржуваного судового рішення не наведені доводи неправильності застосування господарським судом Одеської області норм матеріального права чи процесуального права, якими визначено порядок здійснення господарського судочинства.

Зокрема, скаржник посилається на обставини, що заявляючи відповідне клопотання заявник не обґрунтував необхідність вжиття відповідних заходів.

Розглянувши відповідні доводи скаржника, колегія суддів касаційної інстанції виходить з наступних міркувань.

Відповідно до ст. 66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, яка подала позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Виходячи із системного тлумачення змісту норм процесуального права, колегія суддів касаційної інстанції виходить з того, що вжиття заходів забезпечення позову є передбаченим процесуальним законодавством правом господарського суду. Приймаючи відповідне рішення про забезпечення позову, господарський суд на власний розсуд, зважаючи на наявні матеріали справи, предмет та підстави заявлених позовних вимог, а також, зважаючи на наведені доводи заяви про забезпечення позову, вирішує питання щодо можливості виконання рішення суду після його постановлення.

Згідно ст. 1117 ГПК України, касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних

доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти

докази.

Встановлення фактичних обставин справи, перевірка та оцінка доказів, надання переваги одним доказам над іншими є виключною прерогативою судів першої та апеляційної інстанції.

Таким чином, відмовляючи в задоволенні касаційної скарги, колегія суддів касаційної інстанції виходить з того, що встановлення обставин доведеності чи недоведеності та наявності підстав забезпечення позову є прерогативою суду першої інстанції, встановлення та дослідження таких обставин судом касаційної інстанції призведе до порушення меж касаційного розгляду судових рішень Вищим господарським судом України.

З огляду на вище викладене, керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційну скаргу Одеської обласної спілки споживчих товариств залишити без задоволення.

2.          Ухвалу господарського суду Одеської області від 28.03.2007 року у

справі №6-133/07-2596 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                            І. Плюшко

Судді                                                                                Т. Козир

С. Самусенко