ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2007 р.
№ 40/431

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого:
Суддів:
Невдашенко Л.П.
Михайлюка М.В.
Дунаєвської Н.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні  касаційну скаргу

ТОВ "Донецька індустріальна спілка"

на постанову
Донецького апеляційного господарського суду від 15.05.2007 року

у справі
№ 40/431 господарського суду Донецької області

за позовом
ТОВ "Донецька індустріальна спілка"

до
ТОВ "Промзовнішсервіс"

про
стягнення 150000 грн.

за участю представників сторін:

позивача
не з’явились,

відповідача
не з’явились,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Донецької області від 20.03.2007 р. у справі №40/431 (суддя: Підченко Ю.О.) позовні вимоги задоволено: стягнуто з відповідача на користь позивача 150000 грн. безпідставно отриманих коштів та судові витрати.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 15.05.2007 р. (судді: Мирошниченко С.В., Геза Т.Д., Колядко Т.М.) рішення суду скасовано. Прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеною постановою, позивач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою в якій просив її скасувати та залишити в силі рішення місцевого господарського суду. В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що господарськими судами неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановив місцевий господарський суд, 26.01.2006 року сторони підписали договір № ДИС-1 псту, відповідно до умов якого відповідач зобов’язався поставити, а позивач прийняти та оплатити на умовах, викладених у договорі, товар, асортимент, кількість та ціна якого вказані у протоколах погодження цін та/або специфікаціях, оформлених у вигляді додатків до договору, що є його невід’ємною частиною.

На виконання умов зазначеного договору позивач здійснив передоплату на суму 150000 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 4455 від 31.01.2006 року та банківською випискою від 31.01.2006 року.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Зважаючи на те, що сторони  не надали протоколів погодження цін та/або специфікацій, оформлених у вигляді додатків до договору, які містять істотні умови договору та є невід’ємними частинами договору, місцевий господарський суд визнав договір № ДИС-1 псту від 26.01.2006 року неукладеним.

Позивач просив суд стягнути з відповідача суму у розмірі 150000 грн. як таку, що отримана без достатньої правової підстави.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином;  витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

З огляду на те, що договір № ДИС псту від 26.01.2006 року є неукладений, а позивач здійснив його виконання, сплативши відповідачу 150000 грн., місцевий господарський суд прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог та стягнув з відповідача на користь позивача  безпідставно отримані 150000 грн.

В той же час, апеляційний господарський суд прийшов до помилкового висновку про те, що договір № ДИС-1 псту від 26.01.2006 року є укладеним, оскільки він містить відсилочні норми щодо істотних умов.

Водночас, апеляційний господарський суд встановив, що передплата умовами договору  № ДИС-1 псту від 26.01.2006 року не передбачена. Зазначена обставина також свідчить про те, що перераховані позивачем на виконання цього договору грошові кошти у розмірі 150000 грн. перераховані без достатніх правових підстав, а відтак підлягають поверненню на підставі ст. 1212 ЦК України.

За таких обставин, господарський суд апеляційної інстанції прийшов до помилкового про те, що позовні вимоги є необгрунтованим та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України  касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

З огляду на викладене, постанова апеляційного господарського суду підлягає скасуванню як така, що не відповідає вимогам норм матеріального права, а рішення місцевого господарського суду –залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського  процесуального кодексу України,  Вищий  господарський  суд України

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу задовольнити.

Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 15.05.2007 року скасувати, а рішення господарського суду Донецької області від 20.03.2007 р. у справі №40/431 залишити в силі.

Головуючий, суддя                                                       Л. Невдашенко

Судді:                                                                               М. Михайлюк

Н. Дунаєвська