ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2007 р.
№ 12/220

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Коробенко Г.П. –головуючого,

Костенко Т.Ф.,
Полянського А.Г.

розглянувши матеріали
касаційної скарги
Науково-виробничого підприємства "МІМ",
с. Кам’янка

на постанову
Львівського апеляційного господарського суду
від 02.03.2007р.

у справі
господарського суду Чернівецької області

за позовом
Спільного підприємства з іноземними інвестиціями "ЮЛАН", смт. Глибока

до
Науково-виробничого підприємства "МІМ",
с. Кам’янка

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача
Чернівецька філія АТ "Укрінбанк", м. Чернівці

про
розірвання договору

за участю представників:

позивача: Дребіт В.Г. дир.,

відповідача: Мацьоцький О.І. –дов. від 15.09.2006р. №170,

третьої особи: не з’явився

ВСТАНОВИВ:

Спільне підприємство з іноземними інвестиціями "ЮЛАН" звернулось до господарського суду Чернівецької області з позовною заявою до Науково-виробничого підприємства "МІМ" про розірвання договору купівлі-продажу обладнання від 20.05.2003р. і додаткової угоди до нього від 20.06.2003р.

Рішенням господарського суду Чернівецької області від 25.10.20006р. у справі №12/220 в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 02.03.2007року рішення господарського суду Чернівецької області від 25.10.20006р.  скасовано. Прийнято  нове рішення, яким позов задоволено.

Не погоджуючись з постановою Львівського апеляційного господарського суду від 02.03.2007р. з даної справи, Науково-виробниче підприємство "МІМ" звернулось з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України, в якій просить її скасувати та залишити рішення господарського суду першої інстанції без змін, мотивуючи скаргу тим, що судом порушені норми процесуального права, неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права, зокрема ст. 220 ЦК УРСР, ст. 651 ЦК України, ст. 69, 77, 86, 102, 103 ГПК України.

Третя особа не реалізувала своє процесуальне право на участь у судовому засіданні суду касаційної інстанції.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оспорюваного судового акту, знаходить необхідним в задоволенні касаційної скарги відмовити, враховуючи наступне.

Як встановлено господарським судом апеляційної інстанції, 20.05.2003р. між Спільним підприємством з іноземними інвестиціями "ЮЛАН" (продавець) та Науково-виробничим підприємством "МІМ" (покупець) укладеного договір купівлі-продажу обладнання б/н (далі Договір), відповідно до пункту 1.1 якого продавець передає у власність покупцю комплект обладнання, що був у вжитку, далі "обладнання"  комплектність та ціна якого визначені у Додатку №1 до цього Договору, і є його невід’ємною частиною, а покупець зобов’язується прийняти у власність та оплатити його на умовах, визначених цим Договором.

Додатком №1 до Договору визначено наступне обладнання: рама лісопильна вертикального типу "BONJOANNI-1100" (виробництва Італії) вартістю 64405,00 грн., верстат для сплющування пил "WOLMER" (виробництва Німеччини) вартістю 10 825,00 грн., вентиляційна система витяжки тирси вартістю 6200,00 грн. та візки в кількості двох штук за ціною 540 грн. кожен на суму 1080,00 грн. В сукупності вартість обладнання сторонами визначено в розмірі 82 500, 00 грн.

Згідно пункту 2.2 Договору покупець проводить попередню оплату за обладнання у розмірі 82 500,00 грн. на протязі 30-ти календарних днів з моменту укладення цього Договору.

20.06.2003р. сторонами укладено Додаткову угоду до Договору б/н датовану 20.06.2003р. та підписану сторонами 01.12.2003р., в якій вони вирішили викласти Розділ "2.Строки та умови поставки" в наступній редакції, зокрема визначивши пунктом 2.1 те, що продавець постачає обладнання на умовах "Франко-склад" смт. Глибока, Глибоцького району, Чернівецька область, вул. Першотравнева, 47, на протязі 1 дня з моменту зняття застави на майно, що передається у власність покупцю; згідно умов даного договору продавець зобов’язується передати у власність покупця наступне обладнання: рама лісопильна вертикального типу "BONJOANNI-1100" (виробництва Італії), загальна вартість товару становить 60 000, 00 грн. (пункт 2.2); продавець проводить оплату за товар згідно наступного графіка: 55 000 грн. –покупець перераховує на розрахунковий рахунок продавця протягом 5 днів з моменту оформлення цього договору. Сторони підтверджують проведення розрахунку згідно Договору від 20.05.2003р. в сумі 5000 грн. (пункт 2.4).

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України та ст. 193 ГК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами, а зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Як встановлено апеляційним господарським судом, відповідач здійснив часткову оплату за Договором, а саме 31.03.2003р перерахував позивачу 4000,00 грн., а 02.12.2003р. перерахував 55000,00 грн., що  підтверджується наявними у справі копіями платіжних доручень на загальну суму 59 000,00 грн. та не заперечувалося представниками сторін.

Судом також встановлено, що відповідач відмовився від купівлі обладнання зазначеного у Додатку №1 до Договору з тих підстав, що,           уклавши Додаткову угоду до Договору, сторони змінили не лише строки та умови поставки обладнання, а й сам перелік обладнання, а тому продажу підлягала лише рама лісопильна вертикального типу "BONJOANNI-1100" (виробництва Італії).

Проаналізувавши зміст Договору та Додаткової угоди, апеляційний  господарський суд дійшов висновку, що уклавши Додаткову угоду сторони змінили лише розділ 2 Договору в частині визначення вартості одного з комплектуючих всього обладнання, а саме - рами лісопильної вертикального типу "BONJOANNI-1100" (виробництва Італії), не змінивши, при цьому предмет Договору.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно пункту 5.5 Договору в разі порушення покупцем п.2.2 продавець має право розірвати цей договір в установленому законом України порядку.

Враховуючи встановлене судом попередньої інстанції, умови Договору  і Додаткової угоди та приписи зазначених норм матеріального права, колегія суддів вважає висновок господарського суду апеляційної інстанції про задоволення позову правильним, оскільки апеляційним господарським судом   встановлені обставини справи, що підтверджуються певними доказами, яким     попередній суд дав належну оцінку, правом переоцінки яких касаційна  інстанція не наділена.

Отже, апеляційний господарський суд, відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України повторно розглядаючи справу, з достатньою повнотою з'ясував  обставини, які мають значення для справи, дав їм належну юридичну оцінку,   з урахуванням чого колегія вважає, що оскільки порушень норм  матеріального та процесуального права не вбачається, а постанова відповідає чинному законодавству України та обставинам справи, то і підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1118, 1119-11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні касаційної скарги відмовити.

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 02.03.2007р. у справі № 12/220 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                                         Г.П. Коробенко

Судді:                                                                                       Т.Ф. Костенко

А.Г. Полянський