СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.07                                                                                 Справа № 16/315

Суддя  Шеліхіна Р.М., розглянувши матеріали справи за позовом Державного підприємства "Ровенькиантрацит", м.Ровеньки Луганської області

до  Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-ремонтна будівельна фірма "Промекс", м.Луганськ

про  стягнення 14629 грн. 93 коп.

при секретарі судового засідання Монастирському Д.Д.

за участю представників сторін:

від позивача –Малиновська Г.С., дов. від 29.12.06. №1-3/3д-106,

від відповідача –не прибув,

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: заявлена вимога про стягнення боргу в сумі 14629,93грн. за отриманий товар за договором від 10.01.06. №37/5.

Відповідач у судове засідання представник відповідача не з’явився, відзиву не надав, хоча про час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином. Відповідно до правил ст.75 ГПК України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Між сторонами по справі укладено договір від 10.01.06. №37/5, на підставі якого продавець (позивач) зобов’язався передати у власність продукцію покупцю (відповідачу) товар по ціні, в асортименті та у кількості по узгодженню сторін в договорі –бетон у кількості 104м3 по ціні 410,36грн. с доставкою на об’єкт.  Відповідач зобов’язався оплатити товар. Строк платежу в договорі не визначено.

За соєю правовою природою вказаний договір є договором купівлі-продажу і відповідає нормам правового інституту купівлі-продажу Цивільного кодексу України, стаття 655.

На виконання умов вказаного договору позивач поставив відповідачу товар за вказаним договором, а відповідач отримав цей товар, що підтверджено видатковою та товарно-транспортною накладними (а.с.14-28) на суму 42629,93грн.

В порушення умов договору відповідач не розрахувався за отриману продукцію у повному обсязі –частково сплатив гроші за товар на суму 23677,68грн., у зв’язку з чим за ним утворився борг у сумі 14629,93грн. за вказаним договором, який позивач просить стягнути на свою користь. На суму 4369,85грн. сторони провели взаємозалік зустрічних вимог.

Враховуючи вищевикладене, повно, всебічно і об’єктивно дослідивши матеріали та обставини справи, вислухавши представника позивача і оцінивши надані позивачем докази своїх вимог до суті спору, їх  належність, допустимість, достовірність кожного  окремо і у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським  визнається  зобов'язання,  що  виникає  між суб'єктом  господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав,  передбачених  Господарським  кодексом,  в силу  якого  один  суб'єкт  (зобов'язана  сторона,  у  тому  числі боржник)  зобов'язаний  вчинити  певну дію господарського   чи управлінсько-господарського  характеру  на користь іншого суб'єкта (виконати  роботу,  передати   майно,   сплатити гроші, надати інформацію тощо),  або утриматися від певних дій,  а інший суб'єкт (управнена сторона,  у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання  та  інші учасники  господарських відносин  повинні  виконувати  господарські  зобов'язання належним чином відповідно до закону,  інших правових актів,  договору, а за відсутності   конкретних   вимог  щодо  виконання  зобов'язання  - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських   договорів застосовуються відповідні положення  Цивільного  кодексу  України  з урахуванням особливостей, передбачених Господарським  кодексом України.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння  відмова  від  зобов'язання  або одностороння зміна  його  умов  не  допускається,  якщо  інше  не   встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених  змістом  зобов'язання  (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України зобов’язання повинно виконуватися у встановлений строк.

Відповідно до вимог ст.ст.174, 193 ГК України і ст.655ЦК України відповідач зобов’язаний виконувати належним чином і у відповідності до умов укладеної з позивачем угоди –договору від 10.01.06. №37/5–свої обов’язки за договором по оплаті отриманого від позивача товару.

Відповідач отримав від позивача продукцію, але не розрахувався в повній мірі з позивачем.

Позивач направив на адресу відповідача претензію від 31.08.06. №01/1082 (а.с.17), відповідач визнав вимогу позивача письмовою відповіддю (а.с.18), але борг не сплатив, чим порушив своє зобов’язання за договором перед позивачем і вимоги закону –ст.193 ГК України та ст.ст.530,655 ЦК України. У зв’язку  з невиконанням відповідачем договірних обов’язків, що призвело до порушення прав і охоронюваних законом інтересів позивача, позивач звернувся за захистом своїх інтересів до суду з даним позовом.

Факт поставки продукції позивачем відповідачу за вказаним договором і заборгованість в сумі 14629,93грн. відповідача на користь позивача підтверджена документально і доведена належними доказами, доданими позивачем до справи. Таким чином, з відповідача слід стягнути борг в сумі  14629,93грн.

За таких обставин,  і з урахуванням вимог ст.ст.173, 193 ГК України, а також правил ст.ст.526,530,629,655 ЦК України, якими встановлено обов’язок відповідача виконувати умови укладеного з позивачем договору належним чином і у відповідності до умов цього договору, позов в часті стягнення з відповідача заборгованості за договором від 10.01.06. №37/5 в сумі 14629,93грн. слід задовольнити.

Відповідно до ст.49 ГПК України судові витрати слід покласти на відповідача, оскільки з його неправомірних дій позивач змушений був звернутися до суду з даним позовом і понести судові витрати.

На підставі викладеного, ст.ст.173,193ГК України, ст.ст.526,530,629,655 ЦК України, керуючись ст.ст.33,34,43,49,75,82,84,85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-ремонтна будівельна фірма "Промекс", м.Луганськ, квартал «Солнечний», 20, кв.23, ід. код 32900055 на користь Державного підприємства "Ровенькиантрацит", м.Ровеньки Луганської області, вул.. «Комуністична», 6 ід. код 32320704 борг в сумі 14629,93грн., витрати на держмито у сумі 146,30 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118грн. Видати наказ.

Рішення підписане 16.07.07.

Суддя                                                                     Р.М. Шеліхіна