ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.06.07 р.
Справа № 39/119

Господарський суд Донецької області
у складі судді Морщагіній Н.С.

при секретарі Бахрамовій А.А.

розглянув у відкритому судовому
засіданні господарського суду справу

За позовом: Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 м. Чернігів

до відповідача: Приватної
науково-виробничої компанія “Інтербізнес” м. Донецьк

про
стягнення 33 159 грн. 37 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 - представник
за довіреністю;

від відповідача: не з'явився;

Суть справи:

Позивач, Фізична особа -
підприємець ОСОБА_1 м. Чернігів, звернувся до господарського суду Донецької
області з позовом до відповідача, Приватної науково-виробничої компанія
“Інтербізнес” м. Донецьк,  про стягнення
заборгованості в сумі 33 159 грн. 37 коп., яка складається з основного боргу  в сумі 31 000 грн. 00 коп., 3% річних 272
грн. 65 коп., індексу інфляції в сумі 341 грн. 00 коп., пені в сумі 1 545 грн.
72 коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на договір купівлі-продажу НОМЕР_1 від 14.11.2006р., додаткову
угоду №1 до Договору від 14.11.2006 р., видаткові накладні НОМЕР_2 від
15.11.2006 р., НОМЕР_3 від 30.11.2006 р., довіреності серії ІНФОРМАЦІЯ_1, серії
ІНФОРМАЦІЯ_2, банківські виписки по особовому рахунку,

Представник відповідача до судового
засідання не з'явився, витребуваних документів та пояснень не надав, не зважаючи
на належне повідомлення судом про час та місце судового засідання, про що
свідчить реєстр відправлення рекомендованої кореспонденції господарського суду.

Проте, суд вважає за можливе
розглянути спір згідно ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за
наявними в справі матеріалами, оскільки ненадані суду відповідачем докази не
можуть істотно вплинути на юридичну кваліфікацію спірних правовідносин, а
надання відзиву є правом, а не обов'язком відповідача.

Дослідивши матеріали справи та
оцінивши подані докази, враховуючи пояснення представників сторін, суд
встановив.

14.11.2006 р. між позивачем та
відповідачем був укладений договір НОМЕР_1, який за своїм змістом та правовою
природою є договором поставки та підпадає під правове регулювання норм статті
712 ЦК України та статей 264-271 ГК України. В частині, що не суперечить
Договору, до вказаного правочину також застосовуються норми ЦК України, які
регулюють правила купівлі-продажу (статті 655-697 ЦК України).

У відповідності до п. 1.1 Договору
між сторонами укладено додаткову угоду №1 від 14.11.2006 р. та додаткову угоду
№2 від 29.11.2006 р., що підписані сторонами та скріплені печатками обох
підприємств без зауважень та заперечень, та є його невід'ємними частинами.

Згідно даного Договору позивач зобов'язався
поставити відповідачу товар - дріжджі кормові, а відповідач в свою чергу
зобов'язався прийняти та оплатити вартість поставленої продукції.

На виконання умов Договору (з
урахуванням додаткових угод) позивач згідно видаткових накладних НОМЕР_2 від
15.11.2006 р., НОМЕР_3 від 30.11.2006 р. поставлено товар - дріжджі кормові у
кількості 40 т. на суму 72 000 грн. 00 коп.

Відповідачем товар прийнято, що
підтверджується означеними видатковими накладними та довіреностями серії
ІНФОРМАЦІЯ_1, серії ІНФОРМАЦІЯ_2, підписаними сторонами та скріпленими
печатками без зауважень та заперечень.

На підставі вищезазначеного,
господарський суд робить висновок, що позивачем доведено факт поставлення
відповідачу продукції, тобто обов'язок позивача вважається виконаним у
відповідності до умов  Договору.

Згідно п. 1.3 Договору відповідач
зобов'язався сплатити позивачу 28% вартості поставленого Товару шляхом
попередньої оплати та 72 % протягом 14 календарних днів з дати поставки Товару
шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача.

Однак взяті на себе за Договором
зобов'язання щодо оплати поставленої продукції відповідач належним чином не
виконував, вартість продукції оплатив частково на суму 42 000 грн. 00 коп., про
що свідчать виписки банку по особовому рахунку платника.

Залишок несплаченої відповідачем
суми складає 30 000 грн. 00 коп.

В ході розгляду справи відповідачем
додатково погашено основний борг на суму 3 000 грн. 00 коп., що підтверджується
виписками банківської установи.

Враховуючи, що відповідачем в
добровільному порядку частково на суму 3 000 грн. 00 коп. погашено основний
борг, провадження у справі в цій частині, згідно п. 1-1 ст. 80 Господарського
процесуального кодексу України,  підлягає
припиненню, у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Водночас, доказів оплати вартості
поставленої продукції в сумі 27 000 грн. 00 коп. відповідачем суду не
представлено, у зв'язку з чим суд робить висновок, що зобов'язання відповідача
перед позивачем на момент прийняття рішення суду залишилось не виконаним, що є
порушенням вимог статей 525 та 526 Цивільного кодексу України, які
передбачають, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до
умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або
інших вимог, що звичайно ставляться, причому одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається.

За таких обставин, враховуючи те,
що факт заборгованості підтверджений матеріалами справи, вимоги позивача в
частині стягнення основного боргу в сумі 27 000 грн. 00 коп. суд вважає
обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Прострочення відповідачем грошового
зобов'язання  також тягне за собою
обов'язок сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків
річних з простроченої суми, на підставі ст. 625 ЦК України.

Перевіривши наданий позивачем
розрахунок,  відповідно до якого 3%
річних за період з 15.12.2006р. по 01.04.2007 р. складають 272 грн. 65 коп., а
сума інфляції за період з січня по лютий 2007 р. - 341 грн. 00 коп., з огляду
на наявність заборгованості, суд вважає вимоги позивача в цій частині
обґрунтованими, доведеними належним чином та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, за порушення строків
оплати поставленого товару позивачем нарахована пеня в сумі 1 301 грн. 90 коп.

Втім, означена вимога не може бути
задоволена судом через недотримання сторонами передбаченої статтею 547 ЦК
України обов'язкової письмової форми для такого виду забезпечення зобов'язань, як
пеня. Недотримання письмової форми для неустойки у вигляді пені тягне за собою
недійсність (нікчемність) такої угоди (правочину) за законом. Оскільки сторони
письмово не визначили пеню, як засіб забезпечення виконання угоди (правочину),
позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Судові витрати відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу України підлягають віднесенню на
відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі ст.ст.525, 526, 614,
625 та 655-697, 712 ЦК України, керуючись ст.ст.22, 33, 36, 43, 49, 75, 82-85
ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 м. Чернігів - задовольнити частково.

Стягнути з Приватної
науково-виробничої компанії “Інтербізнес” м .Донецьк на користь Фізичної особи
- підприємця ОСОБА_1 м. Чернігів основний борг в сумі 27 000 грн. 00 коп., 3%
річних 272 грн. 65 коп., індексу інфляції в сумі 341 грн. 00 коп., витрати за
державним митом в сумі 316 грн. 13 коп., на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу в сумі 112 грн. 50 коп.

Провадження у справі за позовом
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 м. Чернігів до Приватної науково-виробничої
компанія “Інтербізнес” м. Донецьк про стягнення заборгованості в сумі 3 000
грн. 00 коп. - припинити.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути
оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку
протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом
одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя