ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2007 р.
№ 42/447

щий господарський суд України у складі колегії суддів:

Кота О.В.,
Шевчук С.Р. (доповідач),
Владимиренко С.В.

розглянувши касаційну скаргу і додані документи
Товариства з обмеженою відповідальністю
“Торговий дім “Артемівський завод скловиробів”

на постанову
від 13.03.2007 року

Київського апеляційного
господарського суду

у справі
№42/447

господарського суду
міста Києва

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю “Донбасінвестресурс”

до

Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Артемівський завод скловиробів”

про
стягнення 52103,45грн.

В судовому засіданні взяли участь представники:

-          позивача: Лисенко В.О., дов. №60 від 03.07.2007р.;

-          відповідача: не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2007р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Донбасінвестресурс" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Артемівський завод скловиробів" про стягнення 52103,45грн.

Поряд з цим, в процесі розгляду справи позивач подав до господарського суду міста Києва заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача 50878,95грн. боргу.

Рішенням господарського суду міста Києва від 10.10.2006р. у справі № 42/447 (суддя Паламар П.І.) позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Донбасінвестресурс” задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача 50878,95боргу, 508,78грн. витрат по оплаті державного мита ат 118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.03.2007р. у справі № 42/447 (колегія суддів у складі головуючого судді Губенко Н.М., суддів Барицької Т.Л., Ропій Л.М.) рішення господарського суду міста Києва від 10.10.2006р. у даній справі залишено без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Артемівський завод скловиробів” –без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятими у справі рішенням суду першої інтонації та постановою суду апеляційної інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Артемівський завод скловиробів" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.03.2007 р. та рішення господарського суду міста Києва від 10.10.2006р., справу передати на новий розгляд до господарського суду міста Києва. У касаційній скарзі заявник стверджує про порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на касаційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Донбасінвестресурс" просить залишити постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.03.2007р. та рішення господарського суду міста Києва від 10.10.2006р. без змін, а скаргу - без задоволення, погоджуючись з висновками судів попередніх інстанцій.

Розглянувши матеріали справи, касаційну скаргу, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 01.11.2005 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Донбасінвестресурс" (постачальником) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Артемівський завод скловиробів" (покупцем) укладений договір, згідно умов якого постачальник зобов'язався поставити та передати у власність покупця натрієву селітру (товар), а покупець зобов'язався прийняти товар та оплатити його на умовах даного договору, в кількості та за ціною у відповідності до специфікацій, які оформляються на замовлений об'єм товару та є невід'ємною частиною даного договору.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач послався на нездійснення відповідачем розрахунків за отриманий ним товар за наступними накладними: №45 від 07.04.2006р. на суму 2874грн.; №46 від 12.04.2006р. на суму 1005,9грн.; №47 від 13.04.2006р. на суму 2874грн.; №51 від 17.04.2006р. на суму 2874грн.; №53 від 19.04.2006р. на суму 5748грн.; №57 від 26.04.2006р. на суму 5748грн.; №58 від 27.04.2006р. на суму 4 311,00 грн.; №62 від 05.05.2006р. на суму 4311грн., №66 від 11.05.2006р. на суму 5029,5грн.; №71 від 16.05.2006р. на суму 4311грн., №73 від 19.05.2006р. на суму 2874грн.; №78 від 24.05.2006р. на суму 5748грн. та №81 від 30.05.2006р. на суму 5748грн.

Факт поставки товару позивачем та отримання його відповідачем підтверджується вищезазначеними накладними та довіреностями на отримання матеріальних цінностей (а.с. 14-24).

06.06.2006р. позивач звернувся до відповідача з претензією №67, в якій просив останнього сплатити суму заборгованості за отриманий ним товар за договором від 01.11.2005р.

Під час розгляду даної справи місцевим господарським судом, позивач подав заяву №88 від 09.10.2006 про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просив стягнути суму основного боргу у розмірі 50878,95грн.

Відповідно до ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару; покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару; договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Пунктом 6.4 договору від 01.11.2005р. передбачено, що оплата товару за цим договором здійснюється впродовж 15 календарних днів з моменту поставки товару.

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З врахуванням зазначеного, колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновком суду першої інстанції, з яким правильно погодився суд апеляційної інстанції, щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог і стягнення з відповідача на користь позивача боргу у розмірі 50878,95грн.

Крім того, апеляційний господарський суд дійшов правильного висновку, що поставка по спірним накладним стосується виконання зобов’язань саме за договором від 01.11.2005р., із зазначенням, що відповідачем не доведено існування інших договірних відносин між цими сторонами щодо поставки натрієвої селітри, поставка якої була предметом договору від 01.11.2005р.

Доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Артемівський завод скловиробів", викладені у касаційні скарзі, не спростовують висновків судів попередніх інстанцій.

З урахуванням викладеного, Вищий господарський суд України вважає, що відсутні підстави для скасування постанови Київського апеляційного господарського суду від 13.03.2007р. та рішення господарського суду міста Києва від 10.10.2006р. у справі №42/447, а тому касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Артемівський завод скловиробів" задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, п.1 ст. 1119, ст.11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Артемівський завод скловиробів" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.03.2007р. у справі №42/447 залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.03.2007р. у справі №42/447 залишити без змін.

Головуючий суддя
О. Кот

Судді
С. Шевчук

С. Владимиренко