ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04.07.07р.

Справа № 7/183-07

За позовом  Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", м. Нікополь Дніпропетровської області

До  Відкритого акціонерного товариства "Нижньодніпровський трубопрокатний завод", м. Дніпропетровськ

Про визнання договору недійсним

Суддя  Коваль Л.А.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: начальник відділу претензійно-позовної роботи Трубіна Т.В., дов. № 24-5-23 від 21.02.2007р.

СУТЬ СПОРУ:

Відкрите акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів" (м. Нікополь Дніпропетровської області) просить визнати недійсним договір від 21.02.2006р. № 630060821, укладений між ним та Відкритим акціонерним товариством "Нижньодніпровський трубопрокатний завод" (м. Дніпропетровськ) у повному обсязі з моменту його укладення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за названим договором відповідач, як виконавець, прийняв на себе договірні обов’язки щодо забезпечення пропускного режиму та контролю порядку переміщення товарно-матеріальних цінностей на території позивача. На виконання умов договору, на думку позивача, відповідачем виконувалися функції охорони території, в тому числі, прилеглої до позивача, оскільки відповідач забезпечував пропускний режим на територію позивача шляхом охорони від сторонніх осіб готової продукції, контролю доступу сторонніх осіб на територіюпозивача, в тому числі на територію складів, виробничих та господарських приміщень, усунення та перешкоджання спроб крадіжок, розкрадання та інших посягань на власність об’єкту, що охороняється. За викладеного, позивач вважає, що діяльність відповідача на умовах договору є діяльністю по охороні майна (охоронною діяльністю) в розумінні пункту 1.3.1. та 1.3.3. Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з надання послуг, пов’язаних з охороною державної та іншої власності, надання послуг з охорони громадян. Отже, така діяльність підлягає обов’язковому ліцензуванню. Відповідач ліцензії на зазначений вид діяльності не має. За приписами ч.1 ст. 227 ЦК України правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним.

В подальшому, позивач подав доповнення до позовної заяви, в зв’язку з перейменуванням назви відповідача просить замінити відповідача Відкрите акціонерне товариство "Нижньодніпровський трубопрокатний завод” правонаступником –Відкритим акціонерним товариством „Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод”.

Також, позивач просить винести ухвалу про призупинення виконавчого провадження щодо виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2006р. у справі № 5/200-06, посилаючись на ст. 34, 35 Закону України „Про виконавче провадження”.

Відповідач позов не визнає. Відповідач зазначає, що згідно з п.43 ст. 9 Закону України „Про ліцензування певних видів господарської діяльності” ліцензуванню підлягають види господарської діяльності, пов’язані з охороною державної та іншої власності, наданню послуг по охороні громадян. Відповідач же надавав послуги по сприянню в забезпеченні пропускного режиму та забезпечував контроль порядку переміщення товарно-матеріальних цінностей. Названий вид діяльності ліцензуванню не підлягає.

В судовому засіданні оголошувалися перерви з 13.06.2007р. на 20.06.2007р., з 20.06.2007р. на 04.07.2007р.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

21.02.2006р. Відкрите акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів" (м. Нікополь Дніпропетровської області), як замовник, та Відкрите акціонерне товариство "Нижньодніпровський трубопрокатний завод" (м. Дніпропетровськ), як виконавець, уклали договір про надання послуг № 630060821 (надалі –Договір), за умовами якого виконавець за дорученням замовника прийняв на себе зобов’язання з надання замовнику наступних послуг:

- надання сприяння в забезпеченні пропускного режиму на територію замовника;

- забезпечення контролю порядку переміщення товарно-матеріальних цінностей по території замовника.

Згідно п.2.1. Договору на виконання умов Договору виконавець зобов’язався виділити для виконання робіт необхідну кількість працівників, самостійно забезпечити доставку працівників до місця виконання робіт, при необхідності забезпечити працівників спецодягом.

Позивач вважає, що на час укладення Договору та в подальшому при його виконанні відповідач повинен був мати ліцензію на здійснення діяльності, пов’язаної з охороною державної та іншої власності, наданням послуг по охороні громадян, однак такої ліцензії не мав, що і є причиною спору.

Згідно ч.1 ст. 227 ЦК України правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним.

Види діяльності, які підлягають ліцензуванню, визначає ст. 9 Закону України „Про ліцензування певних видів господарської діяльності”. Згідно п. 43 ст. 9 названого Закону ліцензуванню підлягає діяльність з надання послуг, пов'язаних з охороною державної та іншої власності, надання послуг з охорони громадян.

Поняття охорони майна та громадян, заходів охорони в розумінні діяльності, що підлягає ліцензуванню, приведене в Ліцензійних умовах провадження господарської діяльності з надання послуг, пов’язаних з охороною державної та іншої власності, надання послуг з охорони громадян, затверджених наказом Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва, Міністерства внутрішніх справ України 14.12.2004р. № 145/1501, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України  31.12.2004р. за № 1678/10277, з подальшими змінами (надалі –Ліцензійні умови).

Згідно підпункту 1.3.1. п.1.3. розділу І  Ліцензійних умов охорона майна - це діяльність суб'єктів охоронної діяльності з організації та практичного здійснення на підставі цивільно-правових договорів заходів, спрямованих на забезпечення схоронності, цілісності визначених володільцем майна належних йому будівель, споруд, іншого рухомого та нерухомого майна (далі - майно) з метою відвернення та/або недопущення безпосередніх посягань на майно, припинення не санкціонованого володільцем доступу до нього для збереження його фізичного стану і забезпечення здійснення володільцем цього майна всіх належних йому повноважень щодо нього. Згідно п.1.4. Ліцензійних умов заходами охорони є контроль за проходженням на об'єкт охорони, пересуванням його територією, а також залишенням його особами, переміщенням предметів відповідно до порядку, установленого володільцем майна, що охороняється, з урахуванням вимог чинного законодавства, фізична охорона, оперативне реагування.

Згідно умов Договору відповідач не приймав на себе зобов’язань надавати послуги, пов'язані з охороною державної та іншої власності, надавати послуг з охорони громадян в розумінні Закону України „Про ліцензування певних видів господарської діяльності” та Ліцензійних умов. Як вже зазначалося, відповідач зобов’язався надавати послуги із сприяння в забезпеченні пропускного режиму та послуги по забезпеченню контролю порядку переміщення товарно-матеріальних цінностей по території замовника, які відповідно до чинного законодавства ліцензуванню не підлягають.

Зазначені обставини також встановлені постановою Вищого господарського суду України від 15.03.2007р. у справі № 5/200-06 між тими ж сторонами та за приписами ст. 35 ГПК України не потребують доказування у даній справі.

За викладеного, суд не вбачає підстав для задоволенню позову, відхиляє доводи позивача у справі.

Згідно статуту Відкритого акціонерного товариства „Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод” (нова редакція), державна реєстрація змін до установчих документів проведена 14.02.2007р., останнє є правонаступником Відкритого акціонерного товариства „Нижньодніпровський трубопрокатний завод”, з огляду на що суд вбачає підстави для процесуального правонаступництва на підставі ст. 25 ГПК України.

Не підлягає задоволенню клопотання позивача про призупинення виконавчого провадження щодо виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2006р. у справі № 5/200-06. Господарський процесуальний кодекс України не наділяє суд першої інстанції повноваженнями щодо зупинення виконання судового рішення, тим більше винесеного в іншій справі. Згідно ст. 121-1 суд касаційної інстанції має повноваження зупинити виконання та лише оскарженого рішення господарського суду до закінчення його перегляду в порядку касації.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати відносяться на позивача.

Керуючись ст.ст. 1, 25, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Замінити відповідача у справі Відкрите акціонерне товариство „Нижньодніпровський трубопрокатний завод” його правонаступником Відкритим акціонерним товариством „Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод”.

В позові –відмовити.

Витрати у справі віднести на позивача.

Суддя                                                                                              Л.А.Коваль