ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2007 р.
№ 29/21-07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді:
Ходаківська І.П.

суддів
Данилова Т.Б., Савенко Г.В.

за участю представників сторін
позивача -

відповідача -

розглянувши  матеріали касаційної скарги

пр. Бурлаченко О.О. – дов. №451 від 05.02.07р.
пр. Муходінов М.Л. –дов. №310 від 01.01.07р.
не з'явився

товариства з обмеженою відповідальністю "Харківське науково-дослідне, проектно-вишукувальне виробниче підприємство екологічних проблем залізничного транспорту України "Харківтрансекологія"

у справі
господарського суду Харківської області

на постанову
Харківського апеляційного господарського суду від 21.05.2007р.

за позовом
державного підприємства "Придніпровська залізниця"

до
товариства з обмеженою відповідальністю "Харківське науково-дослідне, проектно-вишукувальне виробниче підприємство екологічних проблем залізничного транспорту України "Харківтрансекологія"

про
стягнення 96 752,31грн.

В С Т А Н О В И В :

У січні 2007 року державне підприємство "Придніпровська залізниця" звернулось до господарського суду з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківське науково-дослідне, проектно-вишукувальне виробниче підприємство екологічних проблем залізничного транспорту України "Харківтрансекологія" 92 403,03 грн. передплати з урахуванням індексу інфляції, 4 349,28 грн. штрафу, а також судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовані договором, а також перерахуванням відповідачу передплати в сумі 86 985,60 грн., що складає 30% від загальної вартості робіт, до виконання яких відповідач не приступив.

Рішенням господарського суду Харківської області від 16.03.2007р. (суддя Тихий П.В.) в задоволенні позовних вимог відмовлено з тих підстав, що відповідач з моменту отримання передплати належним чином виконував свої зобов'язання за спірним договором та використав сплачені йому позивачем кошти на виконання робіт за вказаним договором.

На рішення суду першої інстанції державне підприємство "Придніпровська залізниця" подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на те, що укладання договору субпідряду із ВП "Лігабуд" суперечить умовам договору сторін, недоведеність участі  ВП "Лігабуд" в роботах по договору, безпідставність призупинення відповідачем робіт по договору у травні 2006 року.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 21.05.2007 ( колегія суддів Могилєвкін Ю.О., Плужнік О.В., Демченко В.О.) рішення суду першої інстанції скасоване і прийнято нове, яким позовні вимоги  задоволені в повному обсязі.

Постанова апеляційної інстанції ґрунтується на праві замовника, передбаченому статтею 849 Цивільного кодексу України,  відмовитись від договору  підряду, у разі, якщо під час виконання робіт стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, а матеріалами справи доведено невиконання робіт згідно з календарним графіком.

Не погоджуючись з постановою апеляційної інстанції, ТОВ "Харківське науково-дослідне, проектно-вишукувальне виробниче підприємство екологічних проблем залізничного транспорту України "Харківтрансекологія" звернулось з касаційною скаргою, в якій просить зазначену постанову скасувати і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на відсутність доказів неналежного виконання ним своїх зобов'язань по договору.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення присутніх представників позивача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судами та вбачається з матеріалів справи, предметом спору є виконання зобов'язань по договору підряду на капітальний ремонт вагономийної машини пасажирських вагонів.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 05.04.2006р. між сторонами укладений договір №ПР/Л-06517/НЮ ( далі –Договір) , відповідно до умов якого відповідач зобов'язався виконати підрядні роботи по капітальному ремонту вагономийної машини пасажирських вагонів, а позивач прийняти роботи та оплатити їх; строк виконання робіт за договором  складає два місяці з моменту отримання передоплати відповідно до календарного плану до 31.05.2006р., загальна вартість робіт становить 289 952 грн.

Умовами Договору сторони передбачили порядок розрахунків за виконані роботи: 30% вартості робіт –передоплата до початку виконання робіт, 70% вартості по факту виконання робіт. На виконання умов договору позивач 12.04.2006р. та 13.04.2006р. перерахував відповідачу передплату в сумі 86 985,60 грн., що становить 30% вартості робіт, які повинні були бути завершені до 12.06.2006р.

В порушення умов Договору  передбачені роботи в установлений строк не виконані; про невиконання зобов'язань за спірним договором залізниця попереджала відповідача телеграмами від 25.05.2006р. №№ 55/99 та 55/100, в яких просила відповідача вжити певних заходів щодо виконання ним умов договору.

Відповідно до п.8.1 Договору поетапна та кінцева здача-приймання виконаних робіт оформлюється приймально-здавальними актами форми КБ-2В, підписаними сторонами, які в матеріалах справи відсутні, оскільки відповідач не надав доказів їх надсилання позивачу на протязі та після закінчення строку виконання робіт згідно з графіком до 13.06.2006р.

Апеляційним судом встановлено, що залучення відповідачем для виконання робіт за Договором субпідрядника – ВП "ЛІГАБУД" (по субпідрядному договору №18/04-06) та перерахування йому 59 864 грн. суперечать пункту 4.3.1 Договору, який передбачає можливість залучення відповідачем субпідрядника до виконання робіт тільки за згодою позивача, а доказів надання залізницею такої згоди відповідач не надав; і також відповідач не надав доказів виконання ВП "ЛІГАБУД" будь-яких робіт, які відповідач мав виконати відповідно до умов Договору, укладеного з позивачем, а посвідчення про відрядження самі по собі не є такими доказами, як не передбачені Договором. Також апеляційна інстанція  не визнала доведеним, що закуплені матеріали використані відповідачем при виконанні робіт, а металоконструкції були збудовані відповідачем відповідно до раніш укладеного між тими ж сторонами договору №ПР/Л-03-71/ню-2501 від 03.09.2003р., що підтверджується актами приймання виконаних робіт №№4 та 5 за грудень 2004 року.

Судом апеляційної інстанції визнано недоведеним звернення відповідача до залізниці  з попередженням про неможливість виконання робіт, оскільки відповідач не довів, що листи б/н від 11.05.2006р., №07/03 від 22.05.2006р. та №08/03 від 02.06.2006р. відправлялися через те, що копії листів та фіскальних чеків, які знаходяться в матеріалах справи, належним чином не завірені, а з копій фіскальних чеків пошти неможливо було суду зробити висновок про їх надсилання.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином  відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 849 Цивільного кодексу України встановлює, що якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає неможливим, замовник має право відмовитись від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде  виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги –відмовитись від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника.

В матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем всього обсягу робіт, передбачених Договором, в строк до 13.06.2006р.

Загальні підстави відповідальності за порушення зобов'язання встановлені ст.ст.610-618 Цивільного кодексу України, які встановлюють, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ( неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки, відшкодування збитків.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитись від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Стаття 614 ЦК України встановлює, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Придніпровською залізницею на адресу відповідача було направлено лист №Н-21/1397 від 12.09.2006р. про розірвання Договору №ПР/Л-06517/НЮ від 05.04.2006р. З урахуванням того, що такі дії позивача не суперечать умовам пункту 4.1.3 укладеного між сторонами Договору та ст.849 Цивільного кодексу України, апеляційний суд визнав договір таким, що втратив чинність (припиненим).

Апеляційна інстанція враховуючи, що позивач направляв відповідачу лист-претензію №НЗЛ-9/171 від 19.09.2006р. з вимогою про повернення суми передоплати з урахуванням інфляції та штрафними санкціями, і дану претензію відповідач відхилив, що нараховані позивачем штрафні санкції та інфляційні здійснено на підставі пункту 10.7 Договору, позовні вимоги залізниці в частині стягнення з відповідача 92 403,03 грн. передоплати з урахуванням індексу інфляції та 4 349,28 грн. штрафних санкцій стягнуто з відповідача, а рішення суду першої інстанції скасовано.

У касаційній скарзі ТОВ "Харківське науково-дослідне, проектно-вишукувальне виробниче підприємство екологічних проблем залізничного транспорту України "Харківтрансекологія" посилається на помилково зроблений апеляційним судом правовий і юридичний аналіз правовідносин сторін та фактичних обставин справи, який на думку заявника зроблено хибно. Доводи скарги зводяться до переоцінки доказів, які містяться в матеріалах справи.

Але у відповідності із ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

За таких обставин та враховуючи, що  Харківським апеляційним господарським судом  досліджені всі наявні у справі матеріали, їм дана належна правова оцінка, судова колегія не вбачає підстав для скасування постанови апеляційного суду.

керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу  України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Харківське науково-дослідне, проектно-вишукувальне виробниче підприємство екологічних проблем залізничного транспорту України "Харківтрансекологія" залишити без задоволення .

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 21.05.2007р. залишити без змін .

Головуючий                                                                                  Ходаківська І.П.

Судді                                                                                            Данилова Т.Б.

Савенко Г.В.