донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

10.07.2007 р.                                                                            справа №16/42

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:
Скакуна  О.А.

суддів:
при секретарі:
Колядко  Т.М. , Мирошниченка  С.В.
Пивоварової О.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача:
не з"явився,

від відповідача:
Гусаченко І.А.-по довір. від 15.12.05р. №14/17-1975юр,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Закритого акціонерного товариства "Донецьксталь"-металургійний завод"м. Донецьк

на рішення  господарського суду

Донецької області

від
07.06.2007 року

по справі
№16/42

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "Ультра-Будівельна компанія" м. Донецьк

до
Закритого акціонерного товариства "Донецьксталь"-металургійний завод"м. Донецьк

про
стягнення 41 155 грн. 20 коп

Рішенням господарського суду Донецької області від 07.06.07р. (суддя Манжур В.В.)  задоволені позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Ультра-будівельна компанія” м. Донецьк (далі по тексту –Товариство) до Закритого акціонерного товариства „Донецьксталь” –металургійний завод” м. Донецьк (далі по тексту –Завод) про стягнення заборгованості у сумі 41 155грн. 20коп. –боргу за виконані підрядні роботи.

В обґрунтування рішення господарський суд посилався на те, що відповідачем, всупереч законодавству, не виконані зобов’язання щодо своєчасності сплати грошових коштів за одержані послуги, тому  вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, як таке, що винесене з порушенням норм матеріального і процесуального права на підставі висновків, які не відповідають матеріалам справи та фактичним обставинам. Зокрема, заявник посилається на те, що господарським судом безпідставно не враховано, що позивачем в порушення  п.3.6 договору №6928дс від 26.07.05р. не було направлено на його адресу Акту виконаних робіт по формі КБ-3, тому у підприємства не виникло підстав для оплати робіт.

Крім того, скаржник вказує на те, що в оскарженому рішенні суд першої інстанції  помилково посилається на норми матеріального права, а саме: на ст. 161, 171, 216 Цивільного кодексу України (далі по тексту –ЦК України), оскільки вони не мають відношення до даного спору.

Таким чином, заявник вважає, що при винесенні оскаржуваного рішення господарським судом неправильно застосовані норми матеріального права і  це призвело до неправильного вирішення спору по суті.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не надав та у судове засідання не з’явився, незважаючи на те, що про час і місце розгляду скарги був повідомлений належним чином.

Представник відповідача не заперечував проти розгляду апеляційної скарги по суті у відсутності позивача, тому судова колегія продовжила розгляд справи згідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника відповідача, Донецький апеляційний господарський суд, -

В С Т  А Н О В И В:

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем був укладений договір підряду (далі по тексту - договір) №6928дс від 26.07.05р. (а.с. 9) на підставі якого Товариство зобов’язалось виконати загальнобудівельні роботи по площадці відділення збагачення промпродукта в важкосередніх гідроциклонах на ЦОФ „Чумаковська” в м. Донецьк, а Завод зобов’язався прийняти та оплатити роботи.

Згідно додаткової угоди №24 (а.с.12) до вищевказаного договору позивач зобов’язується провести земляні роботи по улаштуванню котловану по об’єкту ЦОФ „Чумаковська” у лютому 2006р.

Згідно п.1 додаткової угоди №24 вартість робіт є договірною та складає 41 154грн. 00коп.

Підпунктами 3.4, 3.6 пункту 3 договору  замовник зобов’язаний здійснити передоплату  у розмірі 50% від вартості робіт, та провести кінцевий розрахунок за фактично виконані роботи по фактичним затратам на протязі 15-ти днів з моменту підписання акту прийому-здачі робіт по формі КБ-2, КБ-3.

Матеріалами справи доводиться те, що Товариством у виконання умов договору були виконані роботи, на підставі чого був складений акт прийому

–передачі виконаних підрядних робіт по формі КБ-2 за №2 за березень 2006р. (а.с.14-15) на суму 41 155грн. 20коп., який був підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками підприємств.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє оскаржене рішення у повному обсязі.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності з врахуванням пояснення представника відповідача, судова колегія дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Суд першої інстанції при винесенні рішення з’ясував всі обставини справи, дав їм належну юридичну оцінку та дійшов вірного висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог. Тому апеляційна інстанція погоджується з висновками місцевого суду, що викладені у оскарженому рішенні.

Відповідно до норм ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідачем не надано апеляційній інстанції доказів в обґрунтування своїх заперечень. Також не містять таких доказів і матеріали справи.

Судова колегія не приймає до уваги посилання відповідача на те, що у підприємства не було підстав для оплати робіт, так як в порушення умов договору позивачем на їх адресу не було направлено Акту форми КБ-3 про вартість виконаних робіт, оскільки в акті виконаних робіт форми КБ-2  у підрозділі Х вказана як сума виконаних робіт у розмірі 41 155грн. 20коп., так й об’єми, а також акт підписаний уповноваженими представниками сторін і скріплений печатками підприємств.

Тому, на думку судової колегії, складання акту форми КБ-3 в даному випадку не є обов’язковим, оскільки він не несе додаткової інформації, яка б не була відображена у акті форми КБ-2.

Крім того, представник відповідача у судовому засіданні не послався на норму матеріального права, яка б передбачала виникнення зобов’язань щодо оплати виконаних робіт лише за наявності актів форми КБ-2 і КБ-3.

Свої зобов’язання щодо своєчасної сплати грошових коштів за одержані послуги відповідач, всупереч ст. 526 ЦК України не виконав, тому судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення з відповідача заборгованості  в сумі 41 155грн. 20коп.

Крім того, судова колегія приймає до уваги заперечення скаржника, щодо помилкового посилання господарським судом в оскарженому рішенні на норми ст. 161, ст. 171 та ст. 216 ЦК України, оскільки вони не мають відношення до даного спору, а тому виключає їх з описової та мотивувальної частини оскарженого рішення.

Крім того, посилання суду першої інстанції на вищевказані статті не призвело до прийняття неправильного рішення.

Також, під час розгляду справи, апеляційний суд не встановив порушення або неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, тому заперечення позивача в цій частині є безпідставними.

Виходячи з вищенаведеного, апеляційна інстанція дійшла висновку, що при винесенні оскарженого рішення місцевий суд дослідив всі обставини справи, дав їм належну юридичну оцінку, правильно застосував норми чинного законодавства та правомірно задовольнив позовні вимоги, а тому  рішення господарського суду Донецької області від 07.06.07р. є законним, обґрунтованим і скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Рішення господарського суду Донецької області від 07.06.2007р. по справі № 16/42 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Головуючий          О.А.  Скакун

Судді:          Т.М.  Колядко

С.В.  Мирошниченко

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

1. відповідачу

1. у  справу

1. ДАГС

1. господарському  суду