ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

03.05.07р.

Справа № А23/115

За позовом  Комунального підприємства "Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаціного господарства", м. Нікополь, Дніпропетровської області

до  Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції, м. Нікополь,Дніпропетровської області

про скасування податкових повідомлень-рішень № 002021520/0/35311 від 13.09.06, № /0/35310 від 13.09.06

Суддя  Добродняк І.Ю.

Представники сторін:

Від позивача: не з"явився

Від відповідача: Терьошина С.В., дов. від 03.04.07, №4-10, держподатінспектор

Мотов В.О., дов. від 04.04.06, №10, держподатінспектор

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з позовом про скасування податкових повідомлень-рішень Нікопольської об'єднаної податкової інспекції, м. Нікополь №002021520/0/35311 від 13.09.06, №/0/35310 від 13.09.06, якими до позивача застосовані штрафні санкції за порушення граничного строку сплати узгодженого податкового зобов'язання з податку на додану вартість та збору за спеціальне водокористування.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідачем не враховано призначення платежу, яке значиться в платіжних дорученнях, а саме: суми податку на додану вартість та збору за спеціальне водокористування сплачувались в погашення поточної заборгованості, відповідач не мав права розпоряджатися на власний розсуд коштами підприємства, у зв'язку з чим створений штучний податковий борг по поточним зобов'язанням.

Відповідач проти позову заперечує, посилається на те, що в результаті проведеної перевірки встановлено, що суми узгоджених податкових зобов'язань з податку на додану вартість та збору за спеціальне використання водних ресурсів сплачувались позивачем несвоєчасно. Кошти, які надходили від позивача в рахунок сплати зазначених податку та збору зараховувались відповідачем в порядку п. 7.7 ст. 7 Закону України "Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином. За клопотаннями позивача у зв'язку з неможливістю забезпечити явку його представника, розгляд справи відкладався, про що судом винесені відповідні ухвали у даній справі від 04.04.07, 16.04.07. Докази в підтвердження поважних причин неможливості явки представника позивача в судове засідання позивачем не подані. До початку даного судового засідання письмові заяви і клопотання від сторін не надходили.

Неявка представника позивача за викладених обставин не перешкоджає вирішенню спору по суті. Справа розглядається за наявними в ній доказами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників відповідача, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В  :

13.09.06 Нікопольською об'єднаною державною податковою інспекцією (відповідачем) винесені податкові повідомлення-рішення:

№/0/35311, відповідно до якого позивачеві на підставі пп.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" нараховані штрафні санкції за затримку на 363 календарних дня сплати узгодженої суми податкового зобов’язання з податку на додану вартість 1141311,00 грн. в розмірі 50%, що складає суму 570655,50 грн.

№/0/35310, відповідно до якого нараховані штрафні санкції за затримку на 369 календарних днів сплати узгодженої суми податкового зобов’язання зі збору за спеціальне водокористування 58529,13 грн. в розмірі 50%, що складає суму 29264,57 грн.

Підставою для винесення зазначених податкових повідомлень-рішень став акт від 01.09.06 № 1563/231.03341339, складений за результатами планової виїзної документальної перевірки дотримання вимог податкового та іншого законодавства позивача за період діяльності з 01.07.05 по 30.06.06.

В ході перевірки відповідачем встановлено, що в порушення пп.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" позивачем несвоєчасно проведена сплата узгоджених сум податкових зобов'язань: по податку на додану вартість згідно уточнюючих розрахунків податкових зобов'язань з податку на додану вартість до деклараціям з ПДВ за березень 2004 року, липень 2004 року, вересень 2004 року, грудень 2004 року, березень 2005 року, червень 2005 року, податкових зобов'язань по податку на додану вартість згідно декларацій за жовтень 2004 року –вересень 2005 року;

по збору за спеціальне використання водних ресурсів згідно розрахунків за 2004 рік, І квартал 2005 року, І півріччя 2005 року, 9 місяців 2005 року, 2005 рік.

Зведені дані наведені відповідачем в таблиці, яка міститься в акті перевірки, підтверджені наявним в матеріалах справи документами.

Суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Згідно вимог п.5.1 ст.5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" податкове зобов’язання, самостійно визначене платником податків в податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої декларації.

Відповідно до пп.5.3.1 п.5.3 ст.5 цього ж Закону України  платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового  зобов'язання,  зазначену  у  поданій  ним  податковій декларації,  протягом  десяти  календарних  днів,   наступних   за останнім   днем   відповідного  граничного  строку,  передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті  4  цього  Закону  для  подання податкової декларації.

У разі, коли платник податку не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених Законом, такий платник податку зобов'язаний сплатити штраф у розмірах, передбачених пп.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", а саме:

при затримці до 30 календарних днів,  наступних  за  останнім днем   граничного   строку   сплати  узгодженої  суми  податкового зобов'язання,  -  у  розмірі  десяти  відсотків   погашеної   суми податкового боргу;

при затримці від 31 до 90 календарних днів включно, наступних за  останнім  днем  граничного  строку  сплати   узгодженої   суми податкового зобов'язання, - у розмірі двадцяти відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці,  що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання,  -  у  розмірі  п'ятдесяти  відсотків погашеної суми податкового боргу.

Вказаною статтею передбачено, що платник податків сплачує один із зазначених у цьому підпункті штрафів відповідно до загального  строку  затримки.

В затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України № 110 від 17.03.01 на виконання зазначеного Закону України Інструкції про порядок застосування штрафних (фінансових) санкцій органами державної податкової служби передбачено, що при цьому  складається податкове  повідомлення за формою та згідно з вимогами, установленими  Порядком  направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам  податків,  затвердженим  наказом  Державної  податкової адміністрації України   від   21.06.2001   N  253.

Повідомлення про застосування  штрафів,  зазначених  у цьому  підпункті,  складається в залежності від терміну  затримки  сплати (погашення) узгодженого податкового зобов'язання і приймається одне на всю  суму  сплаченого (погашеного)  податкового  боргу  за визначений період, зокрема, у розмірі п'ятдесяти відсотків від  суми  фактично  сплаченого  (погашеного) податкового боргу за період від 91 календарного дня до дня фактичного погашення всієї суми податкового зобов'язання, незалежно від кількості випадків сплати за цей період.

У разі несплати узгодженої суми штрафу в установлений  термін така сума визнається   сумою податкового боргу і до неї застосовуються процедури стягнення на загальних підставах.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем визначені ним самостійно податкові зобов’язання з податку на додану вартість та збору за спеціальне використання водних ресурсів сплачувались з затримкою платежу.

Виявлені відповідачем під час перевірки факти щодо термінів виникнення, сум податкового зобов'язання з зазначеного податку, фактичних термінів його погашення (сплати) матеріалами, поданими позивачем документами не спростовуються.

Як вбачається з матеріалів справи, отримані від відповідача грошові кошти зараховувались позивачем в погашення податкового боргу попередніх періодів в хронологічному порядку, що відповідає вимогам п. 7.7 ст. 7 Закону України "Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", в якому передбачено, що податковий  борг  погашається попередньо погашенню податкових зобов'язань, які не є податковим боргом, у порядку календарної черговості його виникнення, а в разі одночасного його виникнення за різними податками, зборами (обов'язковими платежами) - у рівних пропорціях.

Заперечення позивача з цього приводу суд вважає помилковим, таким, що не відповідає вимогам Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

Норми Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" не передбачають можливості спрямування коштів в рахунок погашення податкових зобов’язань, що мають більш пізні терміни виникнення. Виходячи з поданих сторонами доказів вбачається, що позивач не змінював самостійно призначення платежу і не обмежував відповідача в розпорядженні ним своїми коштами: призначені відповідачем грошові кошти в погашення зобов'язань (боргу) з певного податку, збору не зараховувались позивачем в рахунок погашення податкових зобов'язань (боргу) з іншого податку, збору. Застосування принципу черговості в даному випадку є виключно виконанням позивачем прямої норми п.7.7 ст.7 зазначеного Закону.

З огляду на викладене суд вважає, що нарахування позивачеві штрафних санкцій за несвоєчасну сплату узгоджених сум податкового зобов'язання з податку на додану вартість та збору за спеціальне використання водних ресурсів правомірно, підстави для скасування винесених відповідачем з цього приводу податкових повідомлень-рішень відсутні.

Керуючись ст.94, ст.ст. 160-163  Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В позові відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя

І.Ю. Добродняк

15.06.07