Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2007 р.                                                           Справа № 44/98-07

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слюсарева Л.В., судді Білоконь Н.Д. , Фоміна В.О.

при секретарі Криворученко О.І.

за участю представників сторін:

позивача - Мирончук О.В., копія постійної довіреності № 1 від 29.03.07р.;

відповідача -  Суркової Л.П., копія постійної довіреності б/н від 23.03.07р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. № 1678Х/1-13) на рішення господарського суду Харківської області від 19.04.07 р. по справі № 44/98-07

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ГУД-СЕРВІЗ", м. Харків

до закритого акціонерного товариства Торговий будинок "Харківський експериментальний завод", м. Харків

про стягнення 10226,00 грн.,

встановила:

Позивач - ТОВ "Гуд-Сервіз", звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до ТОВ ТБ "Харківський експериментальний завод" про  стягнення  10226,00 грн. безпідставно набутих грошових коштів.

Рішенням господарського суду Харківської області від 19.04.07р. (суддя Дюкарева С.В.) позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з ЗАТ ТБ "Харківський експериментальний завод" на користь ТОВ "Гуд-Сервіз" 10226,00 грн., 102,26 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідач з рішенням суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального  права, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи,  просить оскаржуване рішення скасувати, прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу проти її доводів заперечує, вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, судом вірно встановлено фактичні обставини справи, а тому просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи 25.05.2005р. між позивачем та відповідачем було  укладено договір оренди № 19/05-05, відповідно до умов якого відповідач передає позивачу у тимчасове платне користування приміщення загальною площею 540 кв.м., розташоване за адресою: м. Харків, пров. Пластичний, 9.

Пунктом 4.1 договору встановлено термін його дії  - до 01.05.2006 року.

Статтею 3 (пунктом 3.1 та 3.2) договору передбачено, що об’єкт оренди повинен бути переданий орендодавцем (відповідачем) та прийнятий орендарем (позивачем) протягом 30-ти календарних днів з моменту отримання передплати у порядку, встановленому пунктом 5.3 цього договору. Передача об’єкта оренди здійснюється за актом здачі-приймання, підписання якого свідчить про фактичну передачу його в оренду.

Відповідно до пункту 5.3 договору  орендна плата за перші два місяці оренди сплачується орендарем (позивачем) протягом п’яти днів з моменту укладення цього договору. Сума орендної плати, отримана орендодавцем згідно з цим пунктом договору, використовується на ремонт перекриття даху об’єкта оренди.

З наявних в матеріалах справи платіжного доручення № 462 від 25.05.2006р. (арк. спр. 13) та рахунку-фактури № СФ-0000085 від 25.05.05р. (арк.спр. 16) вбачається, що  позивач перерахував відповідачеві 9720,00 грн. попередньої оплати за оренду приміщень по договору № 19/05-05; з рахунку-фактури № СФ-0000094 від 08.06.05р. (арк. спр. 15) та платіжного доручення № 516 від 06.06.2005р. (арк. спр. 14)  вбачається, що позивачем було сплачено 506,00 грн. за електричний лічильник та його   встановлення у спірному приміщенні (п. 5.9 договору).

Відповідно до п. 3.2 договору оренди передача об"єкта оренди здійснюється за актом здачі-приймання, підписання якого свідчить про фактичну передачу його в оренду, однак, як свідчать матеріали справи та підтверджено поясненнями сторін в судовому засіданні об’єкт оренди, а саме, приміщення загальною площею 540,0 кв.м., розташоване за адресою: м. Харків, пров. Пластичний, 9, фактично відповідачем позивачеві переданий не був, акт приймання-передачі спірного приміщення у двосторонньому порядку сторонами не складався.

Як вірно зазначено судом першої інстанції відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України  особа, яка набула майно або зберегла  його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли  підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення  цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов"язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберігла його у себе за рахунок іншої особи.

Матеріали справи свідчать, що позивачем виконанно вимоги договору оренди щодо сплати орендної плати за перші два місяці оренди в повному обсязі (п. 5.3 договору), відповідачем використано дані кошти на ремонт покриття даху об"єкту оренди у відповідності до ч. 2 п. 5.3 договору, однак пункт 3.1 вказаного договору оренди, відповідно до якого об"єкт оренди повинен бути переданий та прийнятий протягом 30-ти календарних днів з моменту отримання переплати у порядку, передбаченому п. 5.3 договору, відповідачем не виконаний, що підтверджується відсутністю в матеріалах справи акту здачі-приймання, складеного на виконання п. 3.2 договору.

У відповідності до п. 4.1 договору оренди № 19/05-05 від 25.05.2005р. він припинив свою дію 01.05.2006 року. З вказаного вбачається, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що об’єкт оренди не було передано орендарю (позивачеві), а отже між позивачем та відповідачем фактично не існувало орендних відносин, на підставі чого відповідачем безпідставно отримано від позивача орендну плату згідно п. 5.3 договору у розмірі 9720,00 грн. та плату за електричний лічильник у розмірі  506,00 грн., оскільки ним не виконано всіх належних та відповідних  дій щодо передачі об"єкту оренди, а тому обов"язок сплати орендної плати у позивача не настав.

З огляду на вказане, колегія суддів вважає рішення господарського суду Харківської області обгрунтованим, прийнятим у відповідності до норм  матеріального та процесуального права, при всебічному, повному і об”єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи, яким суд надав відповідну правову оцінку.

Керуючись статтями 33, 36,  43, 99, 101, 102, 103-105  Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 19.04.07р. у справі № 44/98-07 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                                    Слюсарева Л.В.

Судді                                                                    Білоконь Н.Д.

Фоміна В.О.