КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2007                                                                                           № 9/85

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Отрюха  Б.В.

суддів:

За участю представників:

від позивача – Яковенко І.М. – юрист,

від відповідача – Клочко В.В. – виконавчий директор, Поліщук Т.А. – юрист,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційні комунікації"

на рішення Господарського суду м.Києва від 11.04.2007

у справі № 9/85

за позовом                               Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційні комунікації"

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю "Аудіотекс"

про                                                  стягнення 402743,29 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 11.04.2007р. у справі № 9/85 в задоволенні позовних вимог ТОВ «Інформаційні комунікації» про стягнення з ТОВ «Аудіотекс» 402 174, 59 грн. заборгованості за договором № 14/2002 від 09.10.2002р. та 568,70 грн. штрафу відмовлено у повному обсязі.

Позивач, не погоджуючись з прийнятим рішенням, звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати, з підстав неповного з’ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права, та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Розглянувши апеляційну  скаргу, матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне:

Як було встановлено судом першої інстанції та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, 09 жовтня 2002 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інформаційні комунікації» (позивачем), визначеним як Компанія, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аудіотекс» (відповідачем), визначеним як Оператор, було укладено Договір № 14/2002 про надання Аудіотекс - послуг (надалі за текстом «Договір»).

Відповідно до ст. 1 Договору Оператор (відповідач) надає, а Компанія (позивач) бере у користування Аудіотекс-номери, які Компанія зобов’язується використовувати для надання Аудіотекс - послуг серед Абонентів телефонної мережі загального користування України.

Згідно з пунктом 3.3 Договору Сторони дійшли згоди, що винагорода Компанії (позивача) за розповсюдження Аудіотекс - послуг буде складати 80% від Аудіотекс - доходу у випадку, якщо загальна сума хвилин Аудіотекс - послуги за звітний період не перевищуватиме 10 000 хвилин та 85% від Аудіотекс - доходів за кожну хвилину, що перевищуватиме 10 001 хвилин.

В статті 3 Договору Сторони встановили процедуру розрахунків, а саме:

- підписаний Оператором та Операторами зв’язку Акт звірки є достатньою підставою для проведення розрахунків Оператора з Компанією за розповсюдження Аудіотекс - послуг (п. 3.5 ст. 3);

-  протягом 7 (семи) робочих днів після підписання Акту звірки між Оператором та Операторами зв’язку Оператор оформлює та передає Компанії Акт, в якому зазначається сума, що належить перерахунку Компанії (п.3.6 ст. 3);

- протягом наступних 10 (десяти) робочих днів Компанія підписує Акт, який є достатньою основою для виставлення Компанією рахунків Оператору для отримання коштів за послуги аудіотекс (п 3.7 ст. 3).

Відповідно до п. 7.1 ст. 7 Договору, у випадку затримки оплати винна Сторона сплачує штраф у розмірі 0,1% від суми, яка підлягає переказу, за кожний день затримки.

Як стверджує апелянт, ним, на виконання умов Договору, були надані абонентам загальної телефонної мережі Аудіотекс – послуги, що нібито підтверджується Актами виконаних робіт згідно Договору № 14/2002 від 09.10.2002 р. за жовтень, листопад, грудень 2002 року, січень - грудень 2003 року, січень - грудень 2004 року та вересень 2005 року (всього 28 актів, копії яких знаходяться в матеріалах справи) на загальну суму 1 625 402,54 грн.

За словами позивача, відповідач взятих на себе зобов’язань щодо оплати за надані Аудіотекс – послуги в повному обсязі не виконав, оскільки лише частково оплатив їх в розмірі 1 223 227,95 грн.

Враховуючи зазначене, позивач вважає, що у відповідача виникла заборгованість за спірним Договором на суму 402 174,59 грн. основного боргу (1 625 402,54 грн. – 1 223 227,95 грн. = 402 174,59 грн.) та 568,70 грн. штрафу за несвоєчасний, на думку позивача, розрахунок між сторонами.

З цією позицією місцевий господарський суд цілком вірно не погодився, оскільки:

Як вже зазначалось, між сторонами по справі укладено Договір про надання Аудіотекс -послуг, а тому саме він визначає права та обов’язки сторін із здійснення передбачених ним послуг.

Відповідно до п.п. 3.6, 3.7 ст. 3 Договору Сторони чітко визначили   послідовність  процедури  розрахунків  за  Аудіотекс   -   послуги, відповідно до якої:

·          Оператор (відповідач) та Оператори зв’язку (ЗАТ «Утел» і АТ «Укртелеком») підписують Акт звірки,

·          протягом 7 (семи) робочих днів після підписання останнього Оператор (відповідач) оформлює та передає його Компанії (позивачу),

·          протягом наступних  10 (десяти) робочих днів Компанія (позивач) підписує Акт звірки,

·          Компанія   (позивач)   виставляє   рахунки   Оператору (відповідачу) для отримання коштів за послуги Аудіотекс.

Колегія суддів вважає, що Акти виконаних робіт за Договором № 14/2002 від 09.10.2002 р. на загальну суму 1 625 402,54 грн., на які посилається позивач,  не можуть бути прийняті у якості належного доказу підтвердження наявності заборгованості відповідача перед позивачем, оскільки в порушення п. 3.5 ст. 3 Договору всі 28 Актів виконаних робіт не підписані Операторами зв’язку. Останні відповідно до ст. 1 Договору визначені в особі ЗАТ «Утел» і АТ «Укртелеком».

До того ж в тринадцяти Актах виконаних робіт, які наявні в матеріалах справи, відсутнє зазначення дати їх підписання (за січень, лютий, березень 2003 року, лютий, березень, квітень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2004 року, вересень 2005 року), а Акт виконаних робіт за вересень 2004 року взагалі не містить підпису уповноваженої особи відповідача.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що Акти виконаних робіт складені не у відповідності до вимог спірного Договору.

Пунктом 3.7 Договору визначено, що Акт звірки є тільки «достатньою основою для виставлення Компанією (позивачем) рахунків Оператору (відповідачу) для отримання коштів за послуги аудіотекс», а отже, саме зазначені рахунки Компанії (позивача) та їх наявність у розпорядженні відповідача є підставою для останнього щодо сплати за надані послуги.

Позивачем під час розгулу справи в суді першої інстанції були надані рахунки - фактури щодо оплати за послуги згідно Договору № 14/2002 від 09.10.02 р. (24 одиниці), на ці ж рахунки він посилається і при розгляді справи в апеляційній інстанції, однак факт виставлення таких рахунків, тобто передачі останніх для оплати відповідачу, позивачем не було доведено ні при розгляді позовної заяви, ні при розгляді апеляційної скарги.

Крім того, тільки у трьох вищенаведених рахунках - фактурах (на суму 7284,40 грн., 12398,66 грн. та 13674,62 грн.) позивачем зазначений період, за який відповідачу належить перераховувати кошти за послуги згідно Договору, у зв’язку з чим судом не можливо встановити відповідність таких рахунків - фактур наданим позивачем Актам виконаних робіт згідно Договору № 14/2002 від 09.10.2002 р. за жовтень, листопад, грудень 2002 року, січень - грудень 2003 року, січень - грудень 2004 року та вересень 2005 року.

Судом апеляційної інстанції також була встановлена невідповідність кількості рахунків - фактур (24) кількості Актів виконаних робіт (28), на які посилався позивач як на підставу про стягнення з відповідача заборгованості за спірним Договором.

Статтями 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оскільки позивачем не доведено виконання ним своїх договірних зобов’язань, то, відповідно, у нього не виникло право на позов щодо стягнення заборгованості з боку відповідача та на підставі саме невиконання тільки останнім вимог спірного Договору.

До того ж, згідно з п. 1 Договору № 14/2002від 09 жовтня 2002 року, укладеного між сторонами по справі, аудіотекс - послуги надаються не Відповідачу, на чому наголошує Позивач, а Абонентам АТС мережі загального користування України за допомогою Операторів зв’язку - ЗАТ «УТЕЛ» та ВАТ «Укртелеком», оскільки Оператор (Відповідач) не має власних абонентів.

Відповідно до п. 3.1. Договору Сторони усвідомлюють, що терміни виконання процедури взаєморозрахунків між Позивачем та Відповідачем залежать від термінів сплати аудіотекс - послуг Абонентами. Абоненти, в свою чергу, сплачують рахунки, що виставляються їм не Відповідачем, а Операторами зв’язку (ЗАТ «УТЕЛ» та ВАТ «Укртелеком»).

Пунктом 3.8. Договору встановлено, що у разі, якщо телефонні компанії перераховують частину коштів за надані аудіотекс - послуги, Відповідач перераховує Позивачу відповідний відсоток коштів, що належить до перерахування Позивачу

Таким чином, сплачені кошти реально перераховуються лише тоді, коли їх отримав відповідач від Оператора зв’язку (ЗАТ «УТЕЛ» та ВАТ «Укртелеком»), а останні відповідно від Абонентів своєї мережі.

Відповідно до п.п. 2.2.4-2.2.5. Договору та Додатку №1 до Договору № 14/2002 від 09.10.2002 року Позивач здійснює прийом дзвінків та забезпечує інформаційну підтримку послуги, тобто надання інформації, та несе відповідальність за зміст цієї інформації в повному обсязі. Тобто відсоток коштів, які сплачуються Абонентами, напряму залежить від якості послуги та її вартості.

Як свідчать листи ВАТ «Укртелеком» за № 361-41-795 від 11.04.2006 року та № 361-41-2047 від 09.10.2006 року в результаті реорганізації ВАТ «Укртелеком» та аналізу коштів, рівень списання склав - 26%, а рівень сплати послуг відповідно - 74%.

Таким чином, розрахунок сплати коштів ВАТ «Укртелеком» за послугу Аудіотекс, що надавалася в рамках Договору № 14/2002 від 09.10.2002 року, склав: 1 625 402,54 грн. х 0.74 = 1202797,88 грн., де 1 625 402,54 грн. - номінальна вартість наданих послуг, а 0,74 - рівень сплати наданих послуг Операторами зв’язку.

Фактично Позивачу було сплачені кошти за надані послуги в розмірі 1 223 227,95 грн., про що останній не заперечує.

З огляду на вищенаведене та фактичні обставини і докази, на яких ґрунтується позов, вищезазначені вимоги позивача за надані відповідачу Аудіотекс - послуги визнаються судом необґрунтованими та підлягають відхиленню.

Що ж до сплати неустойки (штрафу), то відповідальність настає лише у разі порушення зобов’язання відповідно до ст. 611 ЦК України, ст. ст. 216, 230 ГК України.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції цілком обґрунтовано відмовив в задоволенні позову, як в частині основного боргу (402174,59 грн.), так і в частині стягнення штрафу (568,70 грн.), як похідної суми від суми основного боргу.

За таких обставин, апеляційний суд прийшов до висновку, що рішення місцевого господарського суду відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга – без задоволення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду м. Києва від 11.04.2007р. у справі № 9/85 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційні комунікації" – без задоволення.

2. Матеріали справи № 9/85 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді

19.06.07 (відправлено)