СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

24 липня 2007 року
Справа № 2-24/1815-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Градової О.Г.,

суддів                                                                      Голика В.С.,

Черткової І.В.,

при секретарі судового засідання                    Рєвєнко М.Ю.,

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився,

відповідача: не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу фірми "Продукти України" на постанову Господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Колосова Г.Г.) від 14 травня 2007 року у справі № 2-24/1815-2007А

за позовом           фірми "Продукти України" (вул. Кубанська, 15, Сімферополь, 95022)

до          Державної податкової інспекції у місті Сімферополі в Автономній Республіці Крим (вул. М. Залки, 1/9, Сімферополь, 95053)

про визнання нечинним рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом (з уточненнями –а.с. 44) про часткове визнання нечинним рішення відповідача про застосування штрафних санкцій на 2.091,90грн.

Позов обґрунтований тим, що перевірка здійснення з порушенням закону (позивач не отримував повідомлення про проведення планової перевірки, обставин для проведення позапланової перевірки перевіряючими не надано).

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем проведена перевірка позивача по контролю за здійсненням розрахункових операцій, у ході якої виявлені порушення, у тому числі яке оскаржується позивачем -  невідповідальність готівки на місті проведення розрахункових операцій суми коштів, вказаної у реєстратори розрахункових операцій –недостача на 418,38грн., за що рішенням відповідача до позивача застосований штраф у сумі 2.091,90грн.

Постановою місцевого господарського суду у позові відмовлено з тих підстав, що відповідач мав право проводити планову та позапланову перевірку контролю здійснення розрахункових операцій, на кошті 418,38грн. позивач не видав чек з відміткою "службова видача" та при перевірці не вказав на таку видачу.

Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого господарського суду скасувати, як прийняту з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з'ясуванні обставин справи; позов задовольнити.

Заперечень на апеляційну скаргу не надійшло.

Апеляційний суд відповідно до статей 184, 195, 198 Кодексу адміністративного судочинства України встановив наступне:

5 липня 2006 року керівником Державної податкової інспекції у місті Сімферополі Веревкіною Н.П. на підставі акту перевірки від 23 червня 2006 року №000826/01090480/2303 стосовно позивача прийнято рішення № про застосування штрафних санкцій у сумі 2.431,90грн. (а.с. 7, 51).

Це рішення було оскаржено у позасудовому порядку, але не до повноважного органу, але з пропуском встановленого законом строку, у зв’язку з чим рішенням Державної податкової адміністрації в Автономній Республіці Крим скарга залишена без розгляду (а.с. 10-11, 14-21, 49-50, 52-60).

З вказаного акту перевірки вбачається, що 23 червня 2006 року з 13.15 до 14.10 годин співробітниками Державної податкової адміністрації в Автономній Республіці Крим Парийською Ю.Н. та Свістун О.М. здійснена перевірка складу №4, що належить позивачу. Перевірка здійснена у присутності Даніленко М.С., касира позивача, заперечень  від позивача в акті не має, представником позивача акт не підписаний (а.с. 8-9, 37-39, 45-46, 63).

Перевіряючим було надано направлення на перевірку (а.с. 64). Перевірка запланована планом роботи цією податковою адміністрацією (а.с. 65-66).

Акт перевірки складений на бланку №000826 у двох примірниках, перший екземпляр залишений податковому органу та зареєстрований у відповідача за №010904802303 (а.с. 37-38), другий –залишений позивачу (а.с. 8-9, 45-46). Обидва екземпляра ідентичні.

З акту слідує, що у денному звіту реєстратора розрахункових операцій позивача вказано 418,38грн., на місті проведення розрахункових операцій коштів не було, тобто невідповідність склала 418,38грн. (а.с. 8-9).

Це підтверджується роздрукованим на час перевірки Х-звітом (а.с. 61) та наданими свідком Свістун О.М.  (перевіряючим) показаннями суду першої інстанції (а.с. 87-90).

Позивач фактично не оспорює, що на місті проведення розрахункових операцій не було 418,38грн. та пояснює, що ці кошти були надані для оплати товару контрагенту.

З денного звіту реєстратора розрахункових операцій, роздрукованого  позивачем після закінчення перевірки –о 17.57 годин 23 червня 2006 року слідує, що по реєстратору проведено продаж на 787,23грн., аванс готівкою 171,90грн., видано готівкою 540,75грн., в сейфі 418,38грн. (а.с. 32), але цей звіт не спростує обставин, вказаних у акті перевірки про відсутність на місті проведення розрахункових операцій 418,38грн..

Відповідно до пункту 13 статті 3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” (в редакції Закону України №1776-III від 1 червня 2000 року, з змінами, далі Закон України №1776-III) суб’єкти  підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій формі у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов’язані забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій.

Перевіркою встановлено, що позивач не виконував цього обов’язку. Посилання позивача на те, що ця сума була надана на придбання товару правильно не прийнята судом першої інстанції до уваги, тому що така видача повинна проводиться як „службова видача”, про видачу коштів представник позивача не заявив при складенні акту перевірки.

Згідно зі статтею 22 Закону України №1776-III у разі невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, до суб'єктів підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність. Таку фінансову санкцію відповідач застосував до позивача.

Як вказано вище, податковим органом перевірка була запланована, тобто відповідно до статей 15 і 16 вказаного Закону була проведена планова перевірка.

Апеляційний господарський суд вважає неспроможними доводи позивача про те, що він не був сповіщений про проведення перевірки, не було обставин для проведення позапланово перевірки, виходячи з наступного.

Стаття 11  Закону України "Про державну податкову службу в Україні" (в редакції Закону України №3813-XII від 24 грудня 1993 року з змінами) надає податковим органам право на :

1) здійснення документальних перевірок, які можуть бути виїзними та позаплановими, мета документальних перевірок - своєчасність, достовірність і повнота нарахування і сплати податків та зборів (обов'язкових платежів),

2) здійснювати контроль за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку; наявністю свідоцтв про державну реєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності, ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, такий контроль не є документальною перевіркою.

Стаття 11-1 вказаного Закону є спеціальною нормою, яка регулює порядок та підстави для здійснення документальних перевірок.

По справжній справі не здійснювалася документальна перевірка позивача стосовно податків, податковим органом був здійснений контроль за дотримання вимог певних законів, що регулюють неподаткові платежі.

Вказана стаття 11-1 містить посилання на те, що  перевірка дотримання Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" це позапланова перевірка, "а в інших випадках  -  за рішенням суду." А також передбачає, що  позапланова виїзна перевірка здійснюється на підставі лише рішення суду, і разом з цим і за рішенням керівника податкового органу, яке оформляється наказом.

Апеляційний господарський суд вважає, що слідує застосовувати спеціальні норми закону про планову перевірку дотримання порядку проведення готівкових розрахунків за товари. Це статті 15 і 16 Закону України №1776-Ш.

Ніяких  вимог щодо попереднього повідомлення про здійснення перевірки дотримання Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" цей закон не передбачає.

А тому доводи позивача про незаконність перевірки є необґрунтованими.

На підставі викладеного, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, судове рішення прийнято без порушень норм процесуального права, викладені у ньому висновки відповідають обставинам справи, інших підстав для скасування судового рішення немає.

Керуючись статтями 195, 198, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу фірми „Продукти України” залишити без задоволення.

Постанову Господарського суду Автономної Республіки Крим від 14 травня 2007 року у справі № 2-24/1815-2007А залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з моменту проголошення.

Головуючий суддя                                        О.Г. Градова

Судді                                                                      В.С. Голик

І.В. Черткова