РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2007 р.
Справа № 10/143-2586

Господарський суд Тернопільської області у складі

Судді  Півторак М.Є.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Спільного малого підприємства “Терра“, м. Тернопіль, вул. Винниченка, 10/38

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім Галкорн“, м. Тернопіль, вул. П. Орлика, 5

За участю представників:

позивача: Іскерського І.С.- представника, довіреність від 15.06.2007 року;

відповідача: не прибув

У розпочатому судовому засіданні представника позивача ознайомлено з процесуальними правами та обов’язками  згідно з ст.ст. 20, 22,81-1 ГПК України.

Суть справи:

Позивач –Спільне мале підприємство “Терра“, м. Тернопіль звернулося до господарського суду Тернопільської області  з позовом про стягнення з відповідача –Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім Галкорн“, м. Тернопіль 22 736,20 грн. боргу, в тому числі 9 186,20 грн. пені.

В обґрунтування позовних вимог посилається на умови  договору № М-1 про надання інформаційних ( маркетингових ) послуг, укладеного між сторонами 03 січня  2005 року, невиконанням відповідачем зобов’язань в частині оплати за виконані роботи;  просить стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 13 550  грн. боргу та 9 186,20 грн. за порушення терміну розрахунків, судові витрати просить покласти на відповідача по справі.

Відповідач відзиву на позов не подав, заперечень щодо заявлених вимог суду не представив, його представник у судове засідання не прибув, хоча про час слухання справи і місце  був повідомлений відповідно до вимог статті 64 ГПК України, а тому справа розглядається без участі представника відповідача, відповідно до вимог ст. 75 ГПК України.

Представник позивача у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи представника позивача,  оцінивши зібрані по справі докази, господарський суд встановив  наступне:

Пунктом 2 статті 20 Господарського кодексу України визначено, що кожний суб’єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб’єктів захищаються, зокрема, шляхом  стягнення збитків.

Під збитками розуміються  витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов’язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною ( статті 224 п. 2 ГК України ).

Позивач по справі: Спільне мале підприємство “Терра“, місцезнаходження якого м. Тернопіль, вул. Винниченка 10/38 , зареєстрована у встановленому законом порядку  і включена до ЄДРПОУ, що підтверджується Довідкою №  обласного управління статистики, ідентифікаційний код 14031837, і наділене правом на звернення до суду з позовом за захистом свої прав і охоронюваних законом інтересів.

Згідно статті 11 Цивільного Кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов’язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до статті 509 Цивільного кодексу України зобов’язаннями є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як встановлено у судовому засіданні, 03 січня 2005 року між сторонами по справі укладено Договір № М-1 на надання інформаційних ( маркетингових ) послуг, згідно умов якого Замовник ( ТзОВ “Торговий Дім Галкорн“) доручає, а Виконавець ( Спільне мале підприємство “Терра“ ) зобов’язується надати послуги з проведення маркетингових досліджень за напрямками, які цікавлять Замовника.

Згідно п. 3.2. Договору № М-1 ТзОВ “Торговий Дім Галкорн“ зобов’язується прийняти результати досліджень у СМП “Терра“ негайно при їх пред’явленні, про що підписується акт здачі-приймання виконаних робіт.

Пунктом 4.3 Договору сторони передбачили, що при здачі результатів досліджень сторони складають у 2-х примірниках акт здачі-приймання роботи, по одному примірнику якого зберігаються у сторін.

Згідно п.5.1 Договору Замовник виплачує Виконавцю винагороду в розмірі ( згідно додатків до даного Договору );

Термін оплати: протягом 20 днів з моменту підписання акту здачі-приймання робіт –остаточний розрахунок, вид розрахунків.

Даний Договір укладено терміном до 30 листопада 2005 року.

На виконання вимог Договору, сторонами складено та підписано акти здачі-приймання виконаних робіт:

- від 31.01.2005 року на суму 2800 грн.; від 28.02.2005 року на суму 2800 грн.; від 31.03.2005 року на суму 2800 грн.; від 29.04.2005 року на суму 2800 грн.; 31.05.2005 року на суму 2800 грн.; від 30.06.2005 року на суму 2800 грн.; 29.07.2005 року на суму 2800 грн.; від 31.08.2005 року на суму 2800 грн.; від 30.09.2005 року на суму 2800 грн.

Отже, позивач по справі –спільне мале підприємство “Терра“, м. Тернопіль виконало роботи  для відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім Галкорн“, м. Тернопіль.

Матеріали справи підтверджують, що Відповідач по справі – ТзОВ “Торговий Дім Галкорн“, м. Тернопіль своїх  зобов’язань в обумовлений строк повністю не виконало і на розрахунковий рахунок Виконавця  - позивача по справі не перерахувало  коштів за надані послуги : за період з 31.01.2005 року по 23.09.2005 року сплачено 14600 грн.

Наявна заборгованість підтверджується і Актом звірки розрахунків станом на 01.01.2006 року, проведеного між сторонами за період з 01.01.2005 року по 01.01.2006 року, згідно якого сума боргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий Дім Галкорн“, м. Тернопіль перед СМП “Терра“ складає 13550 грн.  Даний акт представники  сторін підписали без зауважень та заперечень.

У відповідності до статті 193 Господарського кодексу України суб’єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До вимог господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з врахуванням особливостей, передбачених господарським кодексом України.

У відповідності до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь –які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються  вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Представленими суду доказами, а саме Договором № М-1 від 03.01.2005 року,  актами здачі-приймання виконаних робіт, актом звірки  взаємних розрахунків, належним чином завірені копії яких знаходяться у матеріалах справи,  позивач по справі довів наявність відповідача перед ним на час подання позову до суду заборгованості за надані послуги  в сумі 13550 грн., а тому позовні вимоги в цій частині підтверджені документально та підлягають до задоволення.

Виконання зобов’язання може забезпечуватися неустойкою ( стаття 546 ЦКУ ).

Неустойкою ( штрафом, пенею ) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язань (стаття 549 ЦК України ).

Таким чином, як випливає із змісту Цивільного кодексу України – відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань настає лише у випадках, передбачених законом або встановлено договором.

Пунктом 7.3 договору № М-1 від  року сторони передбачили відповідальність за порушення терміну розрахунку у вигляді пені  в розмірі 0,5% вартості послуг.

При таких обставинах справи судом приймається посилання позивача про те, що у нього є правові  підстави для стягнення пені.

Згідно представленого розрахунку позивача розмір нарахованої пені становить 9186,20 грн.

Отже, доводи позивача про те, що відповідач повністю не оплатив вартість виконаних робіт, внаслідок чого виникла заборгованість, яка складає 13550 грн., а також 9 186,20 грн. сума штрафу підтверджуються документально і не заперечуються відповідачем.

За даних обставин справи, суд вважає, що позивач належними та допустимими доказами довів наявність договірних відносин між сторонами  та невиконання відповідачем зобов’язань в частині оплати за надані послуги, а тому позов підлягає до задоволення на заявлену суму.

Державне мито та  витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача, згідно приписів ст.ст. 44,49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі наведеного, керуючись  ст. 129 Конституції України, ст. ст. 20,22, 32, 33, 43, 44,49,81-1, 82, 84,116, 117  ГПК України, ст.ст. 20, 193, 224 Господарського Кодексу  України,  ст. ст. 546,549,655,692 Цивільного Кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий Дім Галкорн“, м. Тернопіль, вул. П.Орлика, 5, ідентифікаційний код 31877413 на користь Спільного малого підприємства “Терра“, м. Тернопіль, вул. Винниченка, 10/38, ідентифікаційний код 14031837 –   13 550 грн.  боргу; 9 186,20 грн. пені; 227,36 грн.  в повернення сплаченого державного мита; 118 грн. за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

3.Рішення набуває законної сили в десятиденний строк з дня його прийняття.

На рішення суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор - апеляційне подання, протягом десяти днів з дня прийняття  рішення, через місцевий господарський суд.

4.Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                          М.Є. Півторак