ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2007 р.                                                          Справа №  1/3960

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді                                                  Пасічник С.С.

суддів:                                                                        Гулової А.Г.

Шкляр Л.Т.

при секретарі                                                             Неподобній Ю.В. ,

за участю представників сторін:

від позивача: Войцеха Висоцкі - директора,

ЛевандовськогоЧ.Ч. - представника за довіреністю від 10.01.2007р.;

від відповідача: Білана Н.М. - представника за довіреністю від 06.03.2007р.,

розглянувши апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Коростенський м'ясокомбінат", м.Коростень Житомирської області

на рішення господарського суду Житомирської області

від "18" грудня 2006 р. у справі № 1/3960 (суддя Сичова О.П.)

за позовом Повного товариства "Zaklad Miesny Rzeznik S.J., Wysoki Henryk, WisokiWojciech" (М"ясопереробне підприємство Резнік, Хенрік Висоцкі, Войцех Висоцкі"), м.Збучин Республіка Польша

до Відкритого акціонерного товариства "Коростенський м'ясокомбінат", м.Коростень Житомирської області

про стягнення 416625,00грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Житомирської області від 18.12.2006р. у справі №1/3960 позов Повного товариства "Zaklad Miesny Rzeznik S.J., Wysoсki Henryk, Wisoсki Wojciech" ("М'ясопереробне підприємство Резнік, Хенрік Висоцкі, Войцех Висоцкі"), заявлений до Відкритого акціонерного товариства "Коростенський м'ясокомбінат" про стягнення 416625,00 грн., задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача:

- 79871 доларів США, що за офіційним курсом, встановленим Національним банком України, відповідає 403348,55грн.;

- 798,71 доларів США (еквівалент 4033,48грн.) витрат з державного мита;

- 114,23грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В частині стягнення 2629 доларів США (13276,45грн.) в позові відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав до суду апеляційну скаргу (а.с.46-47), в якій просить його скасувати з наведених у скарзі підстав та направити матеріали справи за підсудністю.

Мотивуючи апеляційну скаргу, відповідач вказує, що при прийнятті оскарженого рішення судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, зокрема:

- судом порушено правила про підсудність та підвідомчість справ господарським судам України, оскільки п.8.1 укладеного між сторонами контракту від 26.09.2005р. передбачено, що в разі виникнення розбіжностей та суперечок за даним контрактом спір передається на розгляд до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово - промисловій палаті України;

- хибним є висновок суду першої інстанції про те, що договір від 19.05.2006р. про розстрочку боргу є новацією по відношенню до контракту від 26.09.2005р., оскільки вказаним договором лише змінено спосіб виконання зобов'язання - шляхом розстрочення боргу, а не заміну первісного зобов'язання новим;

- ст.604 ЦК України, зокрема, передбачено, що новація здійснюється за винятковою згодою сторін, проте зміст договору про розстрочку боргу не свідчить, що відповідач надав згоду на зміну підсудності спору.

Представник відповідача в засіданні суду підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає рішення господарського суду Житомирської області необґрунтованим та таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати і  направити  матеріали справи за підсудністю.

Позивач у відзиві від 28.03.2007р. на апеляційну скаргу (а.с.54) та його представники в засіданні суду проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, заперечують, просять рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Зокрема, у відзиві на апеляційну скаргу, посилаючись на ст.188 Господарського кодексу України, позивач вказує, що у договорі про розстрочку боргу від 19.05.2006р. сторони за взаємною згодою змінили деякі зобов'язання, у тому числі щодо строків оплати та порядку стягнення заборгованості, встановивши за позивачем право вибору порядку стягнення заборгованості, яке позивач реалізував, подавши до суду позов за місцезнаходженням відповідача.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши та обговоривши доводи, зазначені в апеляційній скарзі, перевіривши повноту встановлення місцевим господарським судом всіх обставин справи, дослідивши правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

26.09.2005р. між Повним товариством "Zaklad Miesny Rzeznik S.J., Wysoсki Henryk, Wisoсki Wojciech" ("М'ясопереробне підприємство Резнік, Хенрік Висоцкі, Войцех Висоцкі") - продавцем - та Відкритим акціонерним товариством "Коростенський м'ясокомбінат" - покупцем - було укладено контракт №3/09/2005 (а.с.8-12, 70-71), згідно п.1.1 якого, продавець продає, а покупець купує живих свиней для забою.

Відповідно до п.п. 2.1 та 2.2 валютою контракту є долари США, а загальна вартість контракту складає до 2000000,00 доларів США.

Ціна, загальна вартість, умови оплати кожної партії товару визначається в специфікаціях до контракту (п.2.3).

Пунктом 8.1 контракту сторони визначили, що якщо між продавцем та покупцем виникають розбіжності або суперечки щодо цього контракту, то сторони будуть прагнути врегулювати їх мирним шляхом. Якщо таке врегулювання стає неможливим і сторонам не вдалося досягти згоди, то суперечка передається на розгляд до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України, рішення якого є обов'язковим для обох сторін.

Згідно п.8.2 контракт регулюється і трактується за допомогою положень законодавства України.

Оскільки відповідач не розрахувався за отриманий по контракту товар, що не заперечується ним, 19.05.2006р. між сторонами був укладений договір про розстрочку боргу (а.с.6-7), згідно пункту 1.1 якого Відкрите акціонерне товариство "Коростенський м'ясокомбінат" (боржник) визнає і підтверджує свій борг на користь Повного товариства "Zaklad Miesny Rzeznik S.J., Wysoki Henryk, Wisoki Wojciech" (кредитор) у розмірі 82500,00 доларів США, який виник в результаті несплати за поставлений боржнику товар, згідно контракту №3/09/2005 від 26.09.2005р.

В п.2.1 договору сторони домовились, що строк розрахунку встановлений до 30.09.2006р. та визначили відповідний графік сплати боргу.

Відповідно до п.3.2 договору у випадку порушення боржником графіку оплати за будь-який період, визначеного в п.2.1 договору, кредитор залишає за собою право будь-якими способами домагатися стягнення всієї неоплаченої на день прострочення суми заборгованості по контракту №3/09/2005 від 26.09.2005р. та сплати неустойки (штрафу, пені), збитків від інфляції та річних за весь період прострочення оплати по вищезазначеному контракту.

В зв'язку з невиконанням Відкритим акціонерним товариством "Коростенський м'ясокомбінат" своїх зобов'язань по вищевказаному договору, Повне товариство "Zaklad Miesny Rzeznik S.J., Wysoki Henryk, Wisoki Wojciech" 25.10.2006р. звернулось до господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення на його користь з Відкритого акціонерного товариства "Коростенський м'ясокомбінат" заборгованості за поставлений товар згідно контракту №3/09/2005 в сумі 82500,00 доларів США (що за офіційним курсом встановленим Національним банком України на дату підписання позовної заяви відповідає 416625,00грн.) та згідно договору про розстрочку боргу від 19.05.2006р., за яким відповідач визнав суму боргу по контракту №3/09/2005 й зобов'язався її сплатити у встановленому порядку (а.с.2-3).

З наявного в матеріалах справи акту звіряння взаємних розрахунків від 04.12.2006р. (а.с.21) вбачається, що на дату його складання та підписання уповноваженими особами сторін, сума боргу відповідача перед позивачем за контрактом  №3/09/2005 від 26.09.2005р. та договором від 19.05.2006р. становить 79871 доларів США, а тому рішенням господарського суду Житомирської області від 18.12.2006р., як зазначалось вище, позов задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача 79871 доларів США, що за офіційним курсом встановленим Національним банком України відповідає 403348,55грн.; 798,71 доларів США (еквівалент 4033,48грн.) витрат з державного мита; 114,23грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; в частині стягнення 2629 доларів США (13276,45грн.) в позові відмовлено (а.с.42-43).

Проте, судова колегія не погоджується з рішенням суду першої інстанції, враховуючи таке.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч.2 ст.604 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням між тими ж сторонами (новація).

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що новація - це угода сторін про  те,  що первісне зобов"язання припиняється, а між його учасниками виникає нове зобов"язальне правовідношення. Як правило, воно відрізняється  від попереднього за своїм змістом (характером прав і обов"язків, їх об"ємом, порядком виконання тощо). Для того, щоб новація відбулася, сторони повинні обумовити в своїй угоді припинення зобов"язання, що  раніше діяло, і заміну  його новим зобов"язанням.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів вважає, що договір про розстрочку боргу від 19.05.2006р. не є новацією в розумінні приписів ч.2 ст.604 ЦК України, а тому посилання позивача в позовній заяві та суду першої інстанції в рішенні на припинення зобов"язання сторін за контрактом від 26.09.2005р. та заміну його на позикове зобов"язання відповідно до ст.1053 ЦК України, в зв"язку з чим арбітражна угода, здійснена у вигляді арбітражного застереження в п.8.1 контракту, втратила чинність, є помилковим.

Зазначений договір від 19.05.2006р. фактично є доповненням до раніше укладеного між сторонами контракту від 26.09.2005р., й цим договором погоджено строки сплати боргу ВАТ  "Коростенський м'ясокомбінат", що виник в зв"язку з неналежним виконанням останнім своїх зобов"язань за контрактом від 26.09.2005р.

Одночасно, колегія суддів зазначає й про те, що не може погодитись з твердженням позивача у відзиві на апеляційну скаргу та його представників в судовому засіданні  відносно того, що умовами пункту 3.2 договору про розстрочку боргу від 19.05.2006р. сторони змінили підсудність спору у даній справі, оскільки, як вже вказувалось в цій  постанові, в пункті 3.2 сторони лише передбачили право кредитора (позивача) у будь - якій спосіб намагатися стягнути, тобто погасити борг, що не є тотожнім зверненню до господарського суду за місцем знаходження відповідача.

Відповідно до п.1 ст. 7 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж", арбітражна угода - це угода сторін про передачу до арбітражу всіх або певних спорів, які виникли або можуть виникнути між ними в зв'язку з будь-якими конкретними правовідносинами, незалежно від того, чи мають вони договірний характер, чи ні. Арбітражна угода може бути укладена у вигляді арбітражного застереження в контракті або у вигляді окремої угоди.

Місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, що виходячи з даного визначення, сторони уклали арбітражну угоду у вигляді арбітражного застереження в п.8.1. контракту від 26.09.2005р., якою було визначено місце вирішення можливого спору за даним контрактом - Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті України (м. Київ).

Як вбачається з матеріалів справи, представником відповідача в судовому засіданні в суді першої інстанції було заявлено письмове клопотання №1 від 12.12.2006р. (а.с.36) про припинення провадження у справі на підставі п.1 ст. 80 ГПК України. У вказаному клопотанні відповідач зазначає, що спір не підлягає вирішенню у господарських судах України, оскільки у відповідності до арбітражного застереження, що міститься в п.8.1 контракту №3/09/2005, даний спір має розглядатися Міжнародним комерційним арбітражним судом при Торгово-промисловій палаті України.

Місцевим господарським судом зазначене клопотання не було прийняте до уваги.

Однак, відповідно до ст.8 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" від 24.02.1994р. №4002-ХІІ суд, до якого подано позов у питанні, що є предметом арбітражної угоди, повинен, якщо будь-яка із сторін попросить про це не пізніше подання своєї першої заяви щодо суті спору, припинити провадження у справі і направити сторони до арбітражу, якщо не визнає, що ця арбітражна угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Підстав для визнання арбітражної угоди, викладеної в контракті від 26.09.2005р. недійсною, втратившою чинність або такою, що не може бути виконана, апеляційний суд не вбачає.

Роз'яснення Президії Вищого господарського суду України від 31.05.2002р. №04-5/608 з наступними змінами та доповненнями, зокрема його пункт 5, також звертає увагу на приписи наведеної статті 8 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" та вказує на необхідність припинення за таких обставин провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 80 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія апеляційного господарського суду приходить до висновку, що рішення господарського суду Житомирської області від 18.12.2006р. у справі №1/3960 прийнято з порушенням норм чинного законодавства, а тому його слід скасувати та припинити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.80 ГПК України, оскільки даний спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Керуючись п.1 ч.1 ст.80, ст.ст. 101,103-105 Господарського процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Коростенський м'ясокомбінат" (м.Коростень Житомирської області) задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду Житомирської області від 18 грудня 2006 року у справі №1/3960 скасувати.

3. Провадження у справі №1/3960 за позовом Повного товариства "Zaklad Miesny Rzeznik S.J., Wysoki Henryk, Wisoki Wojciech" (М"ясопереробне підприємство Резнік, Хенрік Висоцкі, Войцех Висоцкі"), м.Збучин Республіка Польша до Відкритого акціонерного товариства "Коростенський м'ясокомбінат", м.Коростень Житомирської області про стягнення 416625,00грн. припинити.

4. Матеріали справи №1/3960 повернути до господарського суду Житомирської  області.

Головуючий  суддя:                                                              Пасічник С.С.

судді:

Гулова А.Г.

Шкляр Л.Т.

Віддрук. 6 примірників:

1 - в справу,

2,3 - сторонам,

4,5 - представникам Повного товариства "Zaklad Miesny Rzeznik S.J., Wysoсki Henryk, Wisoсki Wojciech" ("Мясопереробне підприємство Резнік, Хенрік Висоцкі, Войцех Висоцкі"),

6 - в наряд