ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

29 травня 2007 р.

№ 2-1735-1/04

Вищий
господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:

Удовиченка О.С.

суддів:

Панової І.Ю.

Хандуріна М.І.

розглянувши  касаційну скаргу

ОСОБА_1

на ухвалу  та ухвалу

Дніпровського районного суду м.
Києва від 19.04.2004р.  Апеляційного
суду м. Києва від 04.06.2004р.

у справі

№ 2-1735-1/04 Дніпровського
районного суду м. Києва

за позовом

ОСОБА_1

до

ліквідаційної комісії КАБ “Денді”

про

відшкодування матеріальної та
моральної шкоди

в судовому
засіданні взяли участь:

позивач:

ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до ліквідаційної
комісії КАБ “Денді” про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою Дніпровського районного
суду м. Києва від 19.04.2004р. (суддя Шапран В.В.) в прийнятті позовної заяви
відмовлено.

ОСОБА_1, не погодившись з
зазначеною ухвалою, звернувся  до
Апеляційного суду м. Києва з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу
Дніпровського районного суду м. Києва від 19.04.2004р. скасувати.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва
від 04.06.2004р. (судді: Чобіток А.О. -головуючий, Дунаєвська Н.Г., Слюсар
Т.А.) апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, ухвалу Дніпровського районного суду
м. Києва від 19.04.2004р. залишено без змін.

20.07.2004р. позивачем у справі
-ОСОБА_1., подано касаційну скаргу на ухвали Дніпровського районного суду м.
Києва від 19.04.2004р. та Апеляційного суду м. Києва від 04.06.2004р. до
Верховного суду України (а.с. 26).

Зазначена скарга, яка передана до
Вищого господарського суду України відповідно до п.6 Прикінцевих положень
Закону України від 15.12.2006р. №483-У “Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо визначення підсудності справ з питань
приватизації та з корпоративних спорів”, надійшла до Вищого господарського суду
України 21.02.2007р. та ухвалою Вищого господарського суду України від
23.03.2007р. прийнята до провадження та призначена до розгляду на 15.05.2007р.
о 12 год. 10 хв. Ухвалою Вищого господарського суду України від 15.05.2007р.
розгляд справи за зазначеною касаційною скаргою було відкладено на 29.05.2007р.
о 12 год. 45 хв.

У поданій касаційній скарзі позивач
просить ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 19.04.2004р. та
Апеляційного суду м. Києва від 04.06.2004р. скасувати, посилаючись на порушення
судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права,
зокрема: ст.ст. 3, 8, 13, 19, 21, 42, 55, 56, 68 Конституції України, ст. 97
ЦПК України.

В силу п. 5 Прикінцевих положень
Закону України від 15.12.2006р. №483-У “Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо визначення підсудності справ з питань
приватизації та з корпоративних спорів”, після набрання чинності цим Законом
касаційні скарги (подання) на судові рішення у справах, передбачених пунктом 2
Прикінцевих положень цього Закону, підлягають розгляду за правилами
Господарського процесуального кодексу України.

Судова колегія, розглянувши наявні
матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну
оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність
застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального
права дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до приписів ст. 125 ЦПК
України (в редакції, чинній на момент прийняття ухвали судом першої інстанції)
позови до державних підприємств, установ, організацій, колгоспів, інших
кооперативних організацій, їх об'єднань, інших громадських організацій, що
користуються правами юридичної особи, подаються за місцем знаходження їх органу
управління.

В силу п.7 ч.3 ст.136 ЦПК України
суддя відмовляє в прийнятті заяви, якщо, справа не підсудна даному судові.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач на території Дніпровського району м. Києва не знаходиться, а позивач
не зазначив місцезнаходження відповідача, чим позбавив можливості передати
позовну заяву до іншого суду за підсудністю.

За таких обставин, суди першої та
апеляційної інстанцій дійшли вірного висновку стосовно відмови в прийнятті
зазначеної позовної заяви, оскільки справа непідсудна Дніпровському районному
суду м. Києва .

Разом з тим, відповідно до Закону
України від 15.12.2006р. №483-У "Про внесення змін до деяких законодавчих
актів України щодо визначення підсудності справ з питань приватизації та з
корпоративних спорів", на момент перегляду у касаційному порядку
прийнятого у справі судового акта, змінено підвідомчість спору у даній справі.
В силу п.4 ч.1 ст.12 ГПК України, спір у даній справі підлягає розгляду у
господарських судах.

На підставі викладеного, керуючись
п.5 Прикінцевих положень Закону України від 15.12.2006р. №483-У “Про внесення
змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення підсудності справ з
питань приватизації та з корпоративних спорів”,
ст.ст. 12, 1115, 1117, 1119- 11111
Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О
В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити
без задоволення.

Ухвали Дніпровського районного суду
м. Києва від 19.04.2004р. та Апеляційного суду м. Києва від 04.06.2004р. у
справі № 2-1735-1/04 залишити без змін.

Головуючий
О.С.
Удовиченко

Судді                                                                                      І.Ю.
Панова

М.І. Хандурін