ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

15.05.2007
Справа №2-25/4696-2007

За позовом ВАТ «Укртелеком» в особі його структурного підрозділу Центру електрозв’язку № 3 Кримської філії, м. Феодосія, вул.. Назукина, 3,

До відповідача Феодосійського міського відділу Головного управління МВС України в АРК, м. Феодосія, вул.. Свердлова, 6.

Про стягнення 164263,49 грн.

Суддя   Копилова О.Ю.

Представники:

Від позивача –  Бабенко К.В., ю/к., дов. 25.04.07р.

Від відповідача – Морозов О.О., ю/к., дов. № 1-7/16 від 04.01.07р.; Павленко А.В., предст.

Обставини справи:

ВАТ «Укртелеком» в особі структурного підрозділу Центру електрозв’язку № 3 Кримської філії, м. Феодосія звернулось у господарський суд АРК із позовом до Феодосійського міського відділу Головного управління МВС України в АРК, м. Феодосія, у якому просить суд стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 138736,59 грн., суму пені у розмірі 196,90 грн., індекс інфляції у сумі 24983,39 грн., 3% річних у сумі 346,61 грн., а також витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не виконано належним чином зобов’язання за договором в частині оплати одержаних послуг електрозв’язку, чим порушення положення Закону України «Про телекомунікації», а також містяться посилання на положення ст.. 625 Цивільного кодексу України.

Представник позивача у судове засідання з’явився, позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача у судове засідання з’явився, заявив клопотання яким вимоги в частині стягнення суми основного боргу визнає, в частині стягнення суми пені, 3% річних та індексу інфляції просить зменшити на 50% , у зв’язку із важким фінансовим становищем.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд -

ВСТАНОВИВ:

27.07.2000р. між ВАТ «Укртелеком» в особі структурного підрозділу Центру електрозв’язку № 3 Кримської філії, м. Феодосія та Феодосійським міським відділом Головного управління МВС України в АРК, м. Феодосія укладено договір про надання послуг електрозв’язку за № 58.

Відповідно до умов укладеного між сторонами договору позивач (Підприємство зв’язку) надає відповідачу (Споживач) послуги електрозв’язку, що перераховані у додатку 1 та безоплатні послуги перераховані у додатку 2.

Позивачем зобов’язання за договором щодо надання послуг електрозв’язку виконані належним чином, що підтверджується розшифровками міжміських телефонних розмов в період з 01.04.2004р. по 01.11. 2006р.

Згідно п.п. 4.1-4.3. відповідач зобов’язався своєчасно вносити платню за послуги електрозв’язку.

Позивачем за надані послуги за договором в період з 01.04.2004р. по 01.11. 2006р. було виставлено рахунки, однак відповідачем дані рахунки неоплачені чим порушено зобов’язання за договором щодо оплати послуг електрозв’язку та вимоги ст.. 33 Закону України «Про телекомунікації», в наслідок чого за ним утворилася заборгованість за вказаний період у сумі 138736,59 грн.

На адресу відповідача було направлено претензію з вимогою оплатити суму заборгованості, однак дана вимоги залишена без задоволення.

Відповідачем на дату розгляду справи не представлено доказів сплати сформованої заборгованості.

Згідно до ст.. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання  та  інші  учасники  господарських відносин  повинні  виконувати  господарські  зобов'язання належним чином відповідно до закону,  інших правових актів,  договору, а за відсутності   конкретних   вимог  щодо  виконання  зобов'язання  - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння  відмова  від  зобов'язання  або одностороння зміна  його  умов  не  допускається,  якщо  інше  не   встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  Цивільного  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до  звичаїв  ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться.

Оскільки відповідачем не виконано зобов’язання щодо своєчасної оплати послуг, відповідно до п 5.8.. позивачем нарахована сума пені у розмірі 196,90 грн.

Ст.. 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової  суми  (неустойка,  штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Також позивач просить стягнути індекс інфляції у сумі 24983,39 грн. та 3% річних у сумі 346,61 грн.

Ст.. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення,  а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виконання цивільних обов’язків згідно ст.. 14 Цивільного кодексу України здійснюється у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Враховуючи ті обставини, що відповідач є державною установою, фінансування якої здійснюється за рахунок державного бюджету України, а стягнення нарахованих санкцій у повному обсязі може завдати значної шкоди, суд вважає за можливе на підставі п. 3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи клопотання відповідача, зменшити розмір нарахованої позивачем суми пені, індексу інфляції та 3% відсотків річних на 50%.

Враховуючи ті обставини, що відповідачем не виконано належним чином умови та взяті на себе зобов’язання за договором, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині стягнення суми боргу у розмірі 138736,59 грн., пені у розмірі 98,45 грн., індексу інфляції у сумі 12491,70 грн., 3% річних у сумі 173,30 грн. підлягають задоволенню.

В іншій частині позову відмовити.

Оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, згідно ст. 44, 49 ГПК України оплата держмита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу підлягає покладанню саме на нього.

З огляду на викладене, керуючись, ст.. 193, 230 Господарського кодексу України, ст.ст. 14, 525, 526, 625 Цивільного кодексу України, ст. ст. 44-49, 82-84 Господарського процесуального Кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з  Феодосійського міського відділу Головного управління МВС України в АРК (м. Феодосія, вул.. Свердлова, 6; р/р 1010 в УДК АРК м. Сімферополь, КЕКР № 1138, МФО 824026, ЗКПО 08673572) на користь ВАТ «Укртелеком» в особі структурного підрозділу Центру електрозв’язку № 3 Кримської філії (м. Феодосія, вул.. Назукина, 3; р/р 26032532 в КРД «Райффайзен банк Аваль», МФО 324021, ЗКПО 22236588) суму заборгованості у розмірі 138736,59 грн., суму пені у розмірі 98,45 грн., індекс інфляції у сумі 12491,70 грн. та 3% річних у сумі 173,30 грн.

3.           Стягнути з  Феодосійського міського відділу Головного управління МВС України в АРК (м. Феодосія, вул.. Свердлова, 6; р/р 1010 в УДК АРК м. Сімферополь, КЕКР № 1139, МФО 824026, ЗКПО 08673572) на користь ВАТ «Укртелеком» в особі структурного підрозділу Центру електрозв’язку № 3 Кримської філії (м. Феодосія, вул.. Назукина, 3; р/р 26032532 в КРД «Райффайзен банк Аваль», МФО 324021, ЗКПО 22236588) витрати по сплаті державного мита у сумі 1642,63 грн. та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4.          В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ після набуття рішенням законної чинності.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Копилова О.Ю.