ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2007 р.                                                           Справа № 12/132-Д

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді

суддів:

при секретарі                                                             ,

за участю представників сторін:

від позивача:     Концурак О.В., представник за довіреністю №12-06/3 від 10.06.2007р.

від відповідача: Трохименко В.І. - генеральний директор,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Берізка", с. Березівка Житомирського району Житомирської області

на рішення господарського суду Житомирської області

від "02" лютого 2007 р. у справі № 12/132-Д (суддя Сікорська Н.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Берізка", с. Березівка Житомирського району Житомирської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Проект ЛТД", м. Житомир

про визнання договору  неукладеним та стягнення 7500,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Житомирської області від 02 лютого 2007 року у справі №12/132-Д у позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Берізка"  до  Товариства з обмеженою відповідальністю "Проект ЛТД" про визнання договору неукладеним та стягнення 7500,00 грн. відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ТОВ  "Берізка" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищезазначене рішення та прийняти нове про задоволення позову, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків обставинам справи.

Апеляційна скарга мотивована, зокрема, наступним:

- необгрунтованими є посилання суду, що договір №129/04 від 05.07.2004р. відповідає вимогам чинного законодавства та містить усі істотні умови, необхідні для договору даного виду, оскільки між сторонами не досягнуто згоди щодо того, який об'єм робіт позивач доручає, а відповідач приймає на себе, що є предметом договору та яка ціна цих робіт влаштовує обидві сторони; під час підписання договору сторони по-різному розуміли його істотні умови;

- між сторонами не погоджена та не міститься в договорі умова, яка є істотною для даного договору відповідно до ч.2 ст.180 ГК України, а саме: конкретний перелік вихідних даних; неузгодженість про повний перелік вихідних даних призвела до непорозумінь між сторонами та надає відповідачу можливість відкладати виконання його зобов'язань за договором в односторонньому порядку, зокрема, термінів виконання робіт;

- не можуть розглядатись як фактичні дії по виконанню договору роботи, які здійснював відповідач до надання йому позивачем вихідних даних та роботи по проектуванню після надання вихідних даних без погодження ціни із позивачем, оскільки вони здійснювались на власний ризик відповідача;

- в зв'язку з тим, що договір є неукладеним, між позивачем та відповідачем не виникало ніяких зобов'язань, а тому відповідач зобов'язаний повернути позивачу 7500грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає рішення суду першої інстанції незаконним та необгрунтованим, просить  його скасувати й прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Представник відповідача заперечив проти доводів,  викладених в апеляційній скарзі,  вважає рішення  суду першої інстанції законним, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Вислухавши представників сторін, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

ТОВ "Берізка" звернулось до суду з позовом до ТОВ "Проект ЛТ" про визнання договору №129/04 від 05.07.2004р. неукладеним та стягнення 7500грн. (а.с.2-4).

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в спірному договорі не визначено всі його істотні умови, а саме: строк його дії та строки початку і завершення виконання робіт, не досягнуто згоди щодо обсягу виконання робіт за договором, їх ціни, що є підставою вважати договір від 05.07.2004р. неукладеним. Вказав, що відповідач відмовляється виконувати роботи за договором, оскільки на день звернення до суду зріс обсяг вищезазначених робіт та їх ціна. На думку позивача, між сторонами не виникло жодних зобов'язань по спірному договору, тому грошову суму в розмірі 7500,00 грн. перераховано відповідачу без достатньої правової підстави.

Відповідач заперечує проти позову, обгрунтовуючи тим, що сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору і відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним. Стверджує, що при укладенні спірного договору замовник (позивач) не міг передбачити, а виконавець (відповідач) оцінити роботи в повному обсязі, оскільки завдання на проектування та договір розроблялися в період відсутності вихідних даних на проектування, що стало підставою для включення до договору п.2.4. (згідно вказаного пункту всі роботи і витрати, що не входять у завдання на проектування за даним договором чи у договірні домовленості оформляються окремими додатковими угодами). Крім того, в письмових поясненнях від 17.10.2006р. (а.с.42,43) відповідач вказав, що підвищення ціни договірних робіт та зміна переліку вихідних даних, які надаються замовником (а.с.49-50) обумовлена зволіканням позивача з наданням вихідних даних для проектування. Договір було укладено 05.07.2004р. і тільки 19.10.2005р. позивач передав відповідачу паспорт вихідних даних. За вказаний період відбулися зміни нормативних вимог ДБН Д.1.1-7-2000, а саме: індексів та показників розрахунку вартості проектно- вишукувальних робіт.

05.07.2004р. ТОВ "Проект ЛТ" (відповідач) та ТОВ "Берізка" (позивач) підписали договір №129/04 (а.с.10) на створення проектної документації, відповідно до умов якого відповідач приймає на себе, за дорученням позивача, виконання робочого проекту реконструкції лікарні під спортивно-оздоровчий комплекс та будівництво об'єктів соцкультпобуту позивача в с.Березівка Житомирського району, а позивач зобов'язується оплатити виконану відповідачем роботу.

Пунктами  1 та 2 договору  визначено  його предмет та ціна.

Зокрема, відповідно до п.1.1. договору від 05.07.2004р. відповідач прийняв на себе, за дорученням позивача, виконання робочого проекту реконструкції лікарні під спортивно-оздоровчий комплекс та будівництво об'єктів соцкультпобуту ТОВ "Берізка" в с. Березівка Житомирського району.

Згідно п. 2.1. вказаного договору позивач зобов'язався оплатити виконану відповідачем роботу у розмірі 25000,00 грн.

Пунктом 2.4. договору передбачено, що всі роботи і витрати, що не входять у завдання на проектування за даним договором чи у договірні домовленості, оформляються окремими додатковими угодами.

В п.5.1. договору сторони передбачили, що "замовник" (позивач) відшкодовує "виконавцю" (відповідачу), у погоджених розмірах витрати по переробці виконаної "виконавцем" проектної продукції внаслідок зміни виданого раніше завдання на проектування чи внаслідок зміни у встановленому порядку державних норм, технічних умов і інструкцій з проектування.

У відповідності до п.2.2. договору, позивач платіжним дорученням №57 від 09.08.2004р. (а.с.8) перерахував відповідачу аванс у розмірі 30% від договірної вартості проектних робіт, що складає 7500,00 грн.

У відповідності до ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За ст.ст.6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно положень ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як  істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3. ст.180 Господарського кодексу України, господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов; істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода; при укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Листом Державного комітету України з будівництва та архітектури від 02.02.2005 р. N 7/8-73 "Про індекси та показники визначення кошторисної вартості проектно-вишукувальних робіт" було внесено зміни до Державних будівельних норм України, затверджених наказом Держбуду України від 14 грудня 2000р. N 285, введеними в дію з 1 січня 2001 року (замість ДБН IV-16-96, частина III) та змінено "Правила визначення вартості проектно-вишукувальних робіт для будівництва, що здійснюється на території України" ДБН Д.1.1-7-2000

Як вбачається з п.1.1 ДБН Д.1.1-7-2000 вказані будівельні норми носять обов'язковий характер при визначенні вартості проектно-вишукувальних робіт для будов (об'єктів), будівництво яких здійснюється із залученням бюджетних коштів або коштів підприємств, установ і організацій державної власності. По будовах (об'єктах), будівництво яких здійснюється із залученням інших джерел фінансування, ці норми носять рекомендаційний характер, і їх застосування обумовлюється контрактом.

За вказаних обставин, зазначені вище норми є диспозитивними по відношенню до спірних правовідносин, тому до них слід застосовувати загальні положення чинного законодавства.

Згідно ч.ч.1, 3 ст. 843 ЦК України, у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення; ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Стаття 844 ЦК України вказує, що ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором. Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач, у встановленому законом та договором порядку, подавав позивачу на затвердження кошторис (а.с.29), підписати який останній відмовився.

Як встановлено судом першої інстанції, обсяги виконання робіт були збільшені "виконавцем"  згідно наданих замовником вихідних даних та проектних напрацювань, погоджених "замовником" та викладені в "Доповненнях та змінах до завдання на проектування" (а.с.28) у відповідності до Державних будівельних норм України, затверджених наказом Держбуду України від 20 січня 2004 р. N 8 "Проектування. Склад, порядок розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва" ДБН А.2.2-3-2004. (Чинні від 01.07.2004 р. ).

Ці норми встановлюють склад, порядок розроблення, погодження та затвердження проектної документації на нове будівництво і реконструкцію будинків і споруд (далі - об'єктів) цивільного призначення та на нове будівництво, реконструкцію і технічне переоснащення об'єктів виробничого призначення (далі - будівництво).

Вимоги вказаних норм є обов'язковими для застосування юридичними та фізичними особами - суб'єктами господарської діяльності у галузі будівництва незалежно від форм власності.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач вчиняв дії згідно положень чинного законодавства та  п.п.2.4., 5.2. договору від 05.07.2004р., в яких сторони передбачили, що зміни відносно роботи і витрат по них оформляються окремими додатковими угодами. Відповідачем було зроблено спроби врегулювати розбіжності в ціні та обсязі робіт, що сталися в результаті змін завдання на проектування та нормативних актів, шляхом звернення до позивача з пропозицією підписати Додаткову угоду від 21.10.2005р. до договору № 129/04 від 05.07.2004р., яку розроблено з врахуванням вищезазначених доповнень та змін до завдання на проектування (а.с.28), кошторису на проектні роботи (а.с.29).

Оскільки підписувати вказані документи позивач відмовився, питання залишилося неврегульованим.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо безпідставності тверджень позивача стосовно відсутності в договорі строку його дії.

Так, згідно ч.7 ст. 180 ГК України, строком дії договору є час, впродовж якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору.

Як вбачається з п.п.3.2, 6.1 договору, початком дії договору вказано 05.07.2004р., дія договору закінчується після виконання всіх його умов.

Відповідно до ст.846 Цивільного кодексу України, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Позивач не був позбавлений права укласти додаткову угоду до договору на створення проектної продукції, в якій визначити ті умови, які стали для нього важливими.

У відповідності до ст.324 Господарського кодексу України, за договором підряду на проведення проектних і досліджувальних робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну документацію або виконати обумовлені договором проектні роботи, а також виконати досліджувальні роботи, а замовник зобов'язується прийняти і оплатити їх.

З даної статті також вбачається, що до відносин, які виникають у процесі виконання проектних та досліджувальних робіт, можуть застосовуватися положення статті 318 цього Кодексу.

За вказаних обставин положення ч.5 ст. 318 Господарського кодексу України, в якій визначено, що договір підряду на капітальне будівництво повинен передбачати строки початку і завершення виконання робіт, по відношенню до договору підряду на проведення проектних і досліджувальних робіт не несе імперативного характеру.

Отже, твердження позивача про те, що договір підряду на проведення проектних і досліджувальних робіт повинен передбачати строки початку і завершення виконання робіт є безпідставними, що правомірно встановлено місцевим господарським судом.

Крім того, згідно ст.888 ЦК України, за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт замовник зобов'язаний передати підрядникові завдання на проектування, а також інші вихідні дані, необхідні для складання проектно-кошторисної документації.

З вихідних даних №61 вбачається, що  позивач лише після 14.10.2005р. (а.с. 92) передав відповідачу технічні умови №315 на газопостачання спортивно-мисливського комплексу в с.Березівка, що вказує на затягування процесу виконання робіт саме зі сторони позивача.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, відповідач частково виконав взяті на себе, згідно договору від 05.07.2004р., зобов'язання, а саме:1) виконані в повному обсязі - матеріали технологічної частини робочого проекту, який погоджений керівником позивача 28.10.2004р.; архітектурно-планувальні матеріали робочого проекту; матеріали газозабезпечувального комплексу, опалення та вентиляції, які розроблялися по першому завданню; матеріали інженерно-геологічних та гідрогеологічних вишукувань; матеріали топографічних вишукувань; 2) частково виконані - матеріали генерального плану забудови території; матеріали водопостачання та водовідведення; проекти водозабору підземних вод.

За вказаних обставин посилання позивача на те, що договір є неукладеним, оскільки в ньому не визначено строку його дії, не зазначено строк виконання робіт, не досягнуто згоди щодо обсягу виконання робіт за договором, їх ціни, колегія суддів вважає безпідставними.

Щодо доводів апеляційної скарги, то вони стосуються обставин, що склалися після укладення договору.

Так, різне розуміння істотних умов договору не може свідчити, що сторони не дійшли згоди з істотних умов, оскільки ці умови мають місце в договорі, підписаному сторонами. Отже, на той час між сторонами було досягнуто згоди.

Також, оскільки позивач не погоджується підписати додаткову угоду щодо ціни договору, то сторони вправі вирішувати це питання в судовому порядку.

Доводи апеляційної скарги свідчать, що позивача вже після підписання договору №129/04 від 05.07.2004р. почали не влаштовувати його умови.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що місцевим господарським судом було повно та всебічно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, а доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу та не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, рішення господарського суду Житомирської області від 02.02.2007р. необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Берізка", с.Березівка Житомирського району Житомирської області  - без задоволення.

Керуючись ст.ст.  101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Житомирської області від 02.02.2007р. у справі №12/132-Д залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Берізка", с. Березівка Житомирського району Житомирської області  - без задоволення.

2. Справу №12/132-Д повернути до господарського суду Житомирської області.

Головуючий суддя

судді:

Віддрук. 4прим.:

1 - до справи

2,3 - сторонам

4 - в наряд