СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

10 липня 2007 року

Справа № 2-16/2989-2007А

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді
Волкова К.В.,

суддів
Градової О.Г.,

Черткової І.В.,

секретар судового засідання                                        Алєєва А.М.

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився;

відповідача:
не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у місті Сімферополі в Автономній Республіці Крим
на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Омельченко В.А.) від 10.05.2007 року у справі
№ 2-16/2989-2007А

за позовом           фізичної особи - підприємця  ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

до           Державної податкової інспекції у місті
Сімферополі в Автономній Республіці Крим (вул. М. Залки, 1/9,Сімферополь,95053)

про визнання недійсними рішень про
застосування штрафних (фінансових) санкцій

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа -
підприємець  ОСОБА_1 звернувся до
господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом про визнання нечинними
рішень Державної податкової інспекції у місті Сімферополі в Автономній
Республіці Крим від 07.12.2006 року №НОМЕР_1 в сумі 1700,00 грн., №НОМЕР_2 в
сумі 697,00 грн. та НОМЕР_3 в сумі 180 грн.

Постановою господарського
суду Автономної Республіки Крим (суддя Омельченко В.А.) від 10.05.2007 року у
справі №2-16/2989-2007А частково задоволено позов фізичної особи -
підприємця  ОСОБА_1. Визнані нечинними
рішення Державної податкової інспекції у місті Сімферополі в Автономній
Республіці Крим від 07.12.2006 року №НОМЕР_1 в сумі 1700,00 грн. та №НОМЕР_2 в
сумі 697,00 грн. В решті у позові відмовлено.

Постанова суду першої
інстанції у частині задоволення позовних вимог мотивована тим, що під час
розгляду спору суд дійшов висновку про відсутність з боку позивача порушень
податкового законодавства.

Не погодившись з постановою
господарського суду першої інстанції, Державна податкова інспекція у місті
Сімферополі в Автономній Республіці Крим звернулась до Севастопольського
апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить
постанову суду скасувати, у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга
мотивована тим, що судом першої інстанції справу було вирішено з порушенням
вимог норм матеріального та процесуального права.

У судове засідання,
призначене на 10.07.2007 року, представники сторін не з'явились, про час та
місце слухання справи повідомлені належним чином, про час та місце слухання
справи повідомлені належним чином.

Судова колегія вважає
можливим розглянути спір за відсутністю сторін, оскільки матеріалів справи
достатньо для розгляду спору по суті, а згідно частини 4 статті 196 Кодексу
адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або
інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату,
час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Переглянувши
постанову суду першої інстанції відповідно до статті 195 Кодексу
адміністративного судочинства України, судова колегія встановила наступне.

Державною податковою
інспекцією у місті Сімферополі в Автономній Республіці Крим 27.11.2006 року
було проведено перевірку з контролю за здійсненням розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг господарської одиниці
-тютюнового павільйону, розташованого по вулиці АДРЕСА_2, який належить
фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1. По результатах перевірки був складений
актНОМЕР_4 від 27.11.2006 року.

Перевіркою були встановлені
наступні порушення:

-          пунктів 1, 2, 6, 11 статті 3 Закону
України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг”, а саме, торгівельна діяльність
здійснювалась без застосування реєстратора розрахункових операцій (відсутній на
місці торгівлі), книга обліку розрахункових операцій та розрахункова книжка
відсутні, не забезпечено зберігання використаних книг обліку розрахункових
операцій, контрольних стрічок протягом встановленого строку;

-          пункту 1 статті 7 Закону України „Про
патентування деяких видів підприємницької діяльності”, а саме, був порушений
порядок використання торгового патенту -оригінал патенту був розміщений на
неозорому для споживача місці;

-          абзацу 3 частини 4 статті 11 Закону
України „Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” -у реалізації
та на збереженні знаходились тютюнові вироби з марками акцизного збору
невстановленого зразку (російські акцизні марки).

На підставі акту перевірки
податковою інспекцією були прийняті:

-          рішення №НОМЕР_1 від 07.12.2006 року
про застосування фінансових санкцій на суму 1700,00 грн. згідно з абзацом 12
частини 22 статті 17 Закону України „Про державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових
виробів”;

-          рішення №НОМЕР_2 від 07.12.2006 року
про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 697,00 грн. на підставі
пунктів 1, 3, 5 статті 17 Закону України „Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”;

-          податкове повідомлення-рішення
НОМЕР_3від 07.12.2006 року про визначення зобов'язання у вигляді штрафних
(фінансових) санкцій на суму 180,00 грн. на підставі статті 8 Закону України
„Про патентування деяких видів підприємницької діяльності”.

В апеляційній скарзі
податкова інспекція заперечує проти постанови суду першої інстанції лише у
частині задоволення позовних вимог про визнання нечинними рішень №НОМЕР_2 від
07.12.2006 року та №НОМЕР_1 від 07.12.2006 року.

Відповідно до вимог частини
1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної
інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної
скарги.

Таким чином, судова колегія
вважає за необхідне переглянути постанову суду першої інстанції у частині
задоволення позовних вимог фізичної особи - підприємця  ОСОБА_1.

Вивчивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та
відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія не вбачає
підстав для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції у зв'язку з
наступним.

Як вбачається з акту
перевіркиНОМЕР_4 від 27.12.2006 року в ході перевірки встановлено факт
реалізації товару на загальну суму 37,40 грн. без використання реєстратора
розрахункових операцій, проведення розрахункових операцій без використання
реєстратора розрахункових операцій, а саме на момент перевірки сума виторгу
склала 49,05 грн., реєстратор розрахункових операцій відсутній, розрахункові
квитанції та книга обліку розрахункових операцій відсутні, не забезпечено
збереження використаних книг обліку розрахункових операцій, контрольних стрічок
на протязі встановленого строку.

Відповідно до вимог пунктів
1, 2, 6, 10 статті 3 Закону України „Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”
суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані: проводити розрахункові
операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані,
опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи
реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових
документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках,
передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або повертає товар,
отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої
форми на повну суму проведеної операції; друкувати на реєстраторах
розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг)
контрольні стрічки і забезпечувати їх зберігання протягом трьох років;
забезпечувати зберігання використаних книг обліку розрахункових операцій та
розрахункових книжок протягом трьох років після їх закінчення.

Як вбачається з довідки №НОМЕР_5
про опломбування реєстратора розрахункових операцій 27.11.2006 року о 10:00
годині майстром приватної фірми „Алена” у виконання договору №НОМЕР_6 від
24.01.2005 року на технічне обслуговування Реєстраторів Розрахункових Операцій
було здійснено розпломбування реєстратора розрахункових операцій MINI - 600 МЕ
у зв'язку з ремонтом принтеру, о 12:30 годині 29.11.2006 року було здійснено
опломбування реєстратора розрахункових операцій.

Як вбачається з акту
перевіркиНОМЕР_4 від 27.11.2006 року перевірка була здійснена о 11 годині 20
хвилин, тобто у момент відсутності реєстратора розрахункових операцій на місці
здійснення торгівлі.

Пунктом 5 статті 3 Закону України
„Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг” встановлено, що суб'єкти підприємницької
діяльності у разі незастосування реєстраторів розрахункових операцій у
випадках, визначених цим Законом, проводити розрахунки з використанням книги
обліку розрахункових операцій та розрахункової книжки з додержанням
встановленого порядку їх ведення.

Матеріалами справи підтверджено, що
під час здійснення контрольної закупки працівниками податкової інспекції на
суму 37,40 грн. продавцем була виписана розрахункова квитанція (аркуш справи
49), що свідчить про те що позивачем під час проведення перевірки розрахунки
проводились з використанням розрахункової книжки зареєстрованої за №НОМЕР_7 від
25.09.2001 року.

Таким чином, судовою колегією не
вбачається підстав для застосування до фізичної особи - підприємця  ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій в
розмірі 697,00 грн. на підставі пунктів 1, 3, 5 статті 17 Закону України „Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг” (187 грн. - за реалізацію товару без використання
реєстратора розрахункових операцій (37,40*5=187), 340 грн. у разі
невикористання при здійсненні розрахункових операцій у випадках, визначених
Законом України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг”, розрахункової книжки, не
зберігання книг обліку розрахункових операцій чи розрахункових книжок протягом
встановленого терміну та 170 грн. за незберігання контрольної стрічки протягом
встановленого терміну). Тому рішення №НОМЕР_1 від 07.12.2006 року було прийнято
податковим органом неправомірно.

Також актом
перевіркиНОМЕР_4 від 27.11.2006 року було встановлено, що у реалізації та
збереженні фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 знаходяться тютюнові вироби з марками акцизного збору не
встановленого зразка (російські акцизні марки).

В апеляційній скарзі
Державної податкової інспекції у місті Сімферополі в Автономній Республіці
Крим  зазначено, що до фізичної особи -
підприємця  ОСОБА_1 на підставі даних
акту перевіркиНОМЕР_4 від 27.11.2006 року застосовані штрафні санкції в сумі
1700 грн. за здійснення торгівлі тютюновими виробами з марками акцизного збору
не встановленого зразку.

Проте, відповідачем
07.12.2006 року було прийнято рішення про застосування фінансових санкцій
№НОМЕР_1, відповідно до якого до позивача застосовані штрафні санкції за
роздрібну торгівлю алкогольними напоями без відповідних марок акцизного збору,
що суперечить акту перевірки та саме апеляційним вимогам податкової інспекції,
оскільки відповідачем не було зафіксовано такого порушення в ході проведення
перевірки.

Відповідно до вимог частини
2 статті 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади
здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і
відповідно до законів України.

З урахуванням викладеного
судова колегія дійшла до висновку про неправомірність застосування до позивача
штрафних (фінансових) в сумі 1700,00 грн. на підставі рішення №НОМЕР_1 від
07.12.2006 року, оскільки позивачем не скоювалось порушення вимог Закону
України „Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”, за яке
застосовані санкції.

Враховуючи викладене,
судова колегія вважає вимоги апеляційної скарги Державної податкової інспекції
у місті Сімферополі в Автономній Республіці Крим безпідставними, оскільки
постанову суду першої інстанції було прийнято відповідно до вимог норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись статтею 195,
пунктом 1 частини 1 статті 198, статтею 200, пунктом 1 частини 1 статті 205,
статтями 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у місті Сімферополі в Автономній Республіці Крим
залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду
Автономної Республіки Крим від 10.05.2007 року у справі № 2-16/2989-2007А
залишити без змін.

Ухвала набирає законної
сили з моменту оголошення.

Ухвалу може бути оскаржено
протягом одного місяця до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
К.В. Волков

Судді
О.Г. Градова

І.В. Черткова