ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2007                                                                                             Справа № А17/182-06

Дніпропетровський          апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого Прокопенко А.Є.–доповідач,

суддів: Крутовських В.І, Дмитренко А.К.

При секретарі судового засідання  Врона С.В.

За участю представників сторін:

від позивача: Стародубцев О.Л., довіреність №08/1  від 08.12.04,

від відповідача: Куцевол Д.В., довіреність №619/6/10/001  від 15.01.07,  головний держподатінспектор юридичного відділу;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Валекс” м.Дніпропетрвоськ  на постанову господарського суду Дніпропетровської області  від  14.11.06р. у справі  № А17/182-06

за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю “Валекс” м.Дніпропетрвоськ

до  Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі  м.Дніпропетровська

про визнання незаконним та скасування рішення

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.2006р. по справі №А17/182-06 (Стрелець Т.Г.) відмовлено у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю “Валекс” м.Дніпропетровськ  про визнання недійсним та скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі  м.Дніпропетровська.

Оскаржуючи постанову господарського суду товариство з обмеженою відповідальністю “Валекс”  просить її скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з”ясування обставин справи та на невідповідність висновків суду обставинам справи.

Скаржник вважає, що відповідачем при проведенні перевірки були допущені чисельні порушення Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового та валютного законодавства суб’єктами підприємницької діяльності –юридичними особами, їх філіями, відділеннями  та іншими відокремленими підрозділами. А саме, позивач не був попереджений про проведення перевірки, перевірка була здійснена без дослідження первинних документів, акт перевірки та спірне податкове повідомлення-рішення не були надані позивачеві.

У запереченні на апеляційну скаргу Державна податкова інспекція у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська просить залишити постанову суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на безпідставність  доводів скаржника.

Апеляційний господарський суд відмовив у задоволенні усного клопотання відповідача про відвід колегії суддів заявленого в судовому засіданні 07.06.07р. за підстав відмови у задоволенні клопотання про виклик свідків для підтвердження факту отримання у поштовому конверті відправленого ТОВ “Алмаз” і отриманого відповідачем 22.02.07р. копій податкових накладних за безпідставністю.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши представників  сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою інспекцією у Бабушкінському районі  м.Дніпропетровська  було здійснено невиїзну перевірку позивача з питання своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податку на додану вартість за період з 01.06.2003р. по 01.11.2003р., за результатами якої був складений Акт від 23.06.2005р. № 55/30660295/26-2.

Актом перевірки було встановлено порушення позивачем пп. пп. 7.4.1, 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість” від 03.04.1997р. №168/97-ВР (у подальшому —Закон “Про ПДВ”), внаслідок чого позивач безпідставно включив до складу податкового кредиту з ПДВ суму ПДВ у розмірі 87180,00 грн., яка не підтверджена податковими накладними, що призвело до завищення податкового кредиту.

На підставі акту перевірки відповідачем було винесене податкове повідомлення-рішення № /0 від 24.06.2005р., яким позивачеві було визначено податкове зобов’язання з податку на додану вартість у розмірі 130770,00 грн., у тому числі 87180,00 грн. —основний платіж, 43590,00 грн. —штрафні (фінансові) санкції.

З матеріалів справи вбачається наступне:

- перевірка була здійснена відповідачем на підставі доручення слідчого по особливо важливим справам слідчого управління УМВС України в Дніпропетровській області, який просив здійснити перевірку позивача у зв’язку з необхідністю повного і всебічного встановлення істини по кримінальній справі;

- до доручення слідчого були додані: постанова про призначення позапланової документальної перевірки, матеріали виїмки, здійсненої по кримінальній справі №36041091, копії протоколів допиту;

- про використання зазначених документів при здійснені перевірки свідчить арк. 3 акту перевірки (п. 1.11);

-  актом перевірки було встановлено, що у порушення пп. пп. 7.4.1, 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону “Про ПДВ” до складу податкового кредиту було включено суму ПДВ, не підтверджену податковими накладними, а саме за червень 2003р. —3177,00 грн., за липень 2003р. —20984,00 грн., за серпень 2003р. —24689,00 грн., вересень 2003р. —15062,00 грн., за жовтень 2003р. —23268,00 грн.;

- позивачем не було надано у матеріали справи податкові накладні на відповідні суми, також не було надано доказів звернення до контрагентів з наміром отримати дублікати таких податкових накладних;

- актами відповідача №001097, №001098 від 24.06.2005р. була встановлена відсутність позивача за юридичною адресою: м. Дніпропетровськ, ж/м Тополя-3, буд.. 30, к. 1, кв. 69, внаслідок чого спірне податкове повідомлення-рішення було розміщено на дошці оголошень відповідача у зв’язку з неможливістю його вручення позивачеві.

Апеляційний господарський суд вважає, що постанова господарського суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення за наступних підстав.

Згідно з пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість” податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

Відповідно з пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість” не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями, а при імпорті робіт (послуг) - актом прийняття робіт (послуг) чи банківським документом, який засвідчує перерахування коштів в оплату вартості таких робіт (послуг).

Підпунктом 7.2.6 п. 7.2 ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість” встановлено, що у разі порушення продавцем порядку виписування податкової накладної на вимогу покупця покупець має право звернутися до кінця поточного податкового періоду з відповідною заявою до органу державної податкової служби за своїм місцезнаходженням. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують придбання товарів (робіт, послуг). Своєчасно подана заява є підставою для включення до податкового кредиту суми податку на додану вартість, сплачену у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг).

На підставі пп. 4.2.3 п. 4.2 ст. 4 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами” від 21.12.2000р. №2181-ІІІ обов'язок доведення того, що будь-яке нарахування, здійснене контролюючим органом у випадках, визначених підпунктом 4.2.2 цього пункту, є помилковим, покладається на платника податків, за винятком випадків, визначених пунктом 4.3 цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Скаржником у порушення наведених норм не було надано копій податкових накладних на відповідні суми, а також доказів звернення до податкового органу у порядку пп. 7.2.6 п. 7.2 ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість” і доказів звернення до контрагентів з метою отримати дублікати таких накладних на час розгляду справи у суді першої інстанції.

Апеляційний господарський суд вважає, що надані позивачем до суду апеляційної інстанції докази –копії податкових накладних за червень-жовтень 2003 року на підтвердження його податкового кредиту за цей період не можуть бути прийняті як належний доказ за наступних підстав.

Як вбачається із листа в.о. начальника Жовтоводської ОДПІ М.В.Дудника від 16.04.07р. за № 3587-10/10 (наданого відповідачем у якості додатку до заперечень на апеляційну скаргу від 18.04.07р.) а.с. 159 –164, відповідно акту документальної перевірки ТОВ НВФ “Алмаз” відділом податкового аудиту Жовтоводської ОДПІ за період з 01.01.02р. по 31.12.04р. з питань дотримання вимог прдаткового законодавства взаємовідносин ТОВ “НВФ “Алмаз” з ТОВ “Валекс” в ході перевірки не виявлено.

Апеляційним господарським судом відхилено клопотання позивача про витребування відповіді від Жовтоводської ОДПІ №11/1 від 11.05.07р. з метою встановлення, чи всі контрагенти ТОВ НВФ “Алмаз” були вказані в акті перевірки, оскільки вважає, що дане клопотання заявлено з метою затягування процесу.

Відповідно до ч. 5 ст. 111 ЦК України юридична особа є ліквідованою з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення, а згідно з ч. 7 ст. 59 Господарського кодексу України суб”єкт господарювання вважається ліквідованим з дня внесення до державного реєстру запису про припинення його діяльності.

Згідно листа головного управління статистики у Дніпропетровській області від 13.03.07р. за №18/12-1446 (а.с. 166), Товариство з обмеженою відповідальністю “Науково-виробнича фірма “Алмаз” м.Жовті Води, Дніпропетровської області 15.02.07р. вилучено з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.

Таким чином не приймаються доводи позивача про отримання ним від НВФ “Алмаз” як діючого підприємства копій податкових накладних, отриманих ним у поштовому конверті зі штампом від 22.02.07р., оскільки інших доказів на підтвердження дати відправки вказаного листа позивачем не надано.

Також не приймаються надані позивачем докази на підтвердження взаємовідносин НВФ “Алмаз” і СФХ “Орлан” по збереженню продукції, яка належала позивачу у 2003 році, оскільки суд вважає, що з наведених вище підстав не підтверджені доводи позивача про наявність поставки продукції від НВФ “Алмаз”. Також апеляційний господарський суд приймає до уваги заперечення відповідача щодо невідповідності даних, вказаних у копіях податкових накладних, наданих позивачем і даних у податкових деклараціях, з                                        податку на додану вартість за спірний період ТО “НВФ “Алмаз” наданих     відповідачем, а також відсутність доказів оплати отриманої продукції.

Таким чином, господарський суд вірно зазначив, що висновки перевірки є обґрунтованими, а винесення спірного податкового повідомлення-рішення —правомірним.

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування постанови господарського суду.

Керуючись ст.ст. 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Постанову господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.06р. справі №  А 17/182-06  залишити без змін,   апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця з дня складення ухвали в повному обсязі безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий                                                                  А.Є.Прокопенко

Суддя                                                                                     В.І.Крутовських

Суддя                                                                                       А.К.Дмитренко

З оригіналом згідно

Помічник судді                                                                 А.В.Тальян