ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"03" липня 2007 р.
Справа № 26-31/196-06-7102

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді:  Бєляновського В.В.,

Суддів:   Мирошниченко М.А., Шевченко В. В.,

при секретарі   - Юзьковій І.В.,

за участю представників:

Від позивача: Паловеєв Є.О.

Від відповідача: не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства „Новоукраїнське”

на рішення господарського суду Одеської області

від  21.02.2007 року

у справі №  26-31/196-06-7102

за позовом Державного підприємства „Куліндоровський комбінат хлібопродуктів” Державного комітету України з державного матеріального резерву

до Приватного сільськогосподарського підприємства „Новоукраїнське”

про стягнення 54993,67 грн.

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2006 року Державне підприємство „Куліндоровський комбінат хлібопродуктів” (далі - Комбінат) звернулося до господарського суду Одеської області з позовом до Приватного сільськогосподарського підприємства „Новоукраїнське” (далі - Підприємство) про стягнення 52 945 грн. 03 коп. боргу, що виник у зв’язку з непроведенням остаточного розрахунку за поставлену у квітні 2006 року продукцію згідно з договором № 385 від 03.04.2006 року, та 1486 грн. 39 коп. пені, 244 грн. 32 коп. річних, 317 грн. 93 коп. втрат від інфляції за прострочення виконання грошового зобов’язання.

В процесі розгляду даної справи позивач заявою від 29.01.2007 року уточнив свої позовні вимоги і посилаючись на те, що у серпні 2006 року відповідач сплатив 20 000 грн. в рахунок погашення свого боргу за договором  № 385 від 03.04.2006 року, просив господарський суд стягнути з останнього на свою користь 32945 грн. 03 коп. основного боргу, а також пеню, річні та інфляційні втрати в раніше заявлених сумах.

Відзив на позов від Підприємства не надходив.

Рішенням господарського суду Одеської області від 21.02.2007 року у справі (суддя –Никифорчук М.І.) позов задоволено частково на користь Комбінату з Підприємства  стягнуто 32945 грн. 03 коп. основного боргу, 1486 грн. 39 коп.  пені, 244грн. 32 коп. річних та 317 грн. 93 коп. інфляційних збитків, а в частині стягнення 20 000 грн. основного боргу ухвалою суду від 21.02.2007 року провадження у справі припинено на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України у зв’язку з відсутністю предмета спору.

Підприємство у поданій до Одеського апеляційного господарського суду апеляційній скарзі просить зазначене рішення місцевого господарського суду повністю скасувати, як прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, зокрема, в частині належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи.

У відзиві на апеляційну скаргу Комбінат заперечує проти її задоволення вказуючи на те, що скаржник недобросовісно користується своїми процесуальними правами і намагається затягнути виконання справедливого рішення суду, для скасування якого не має жодної підстави.

Про день, час і місце розгляду апеляційної скарги сторони були повідомлені заздалегідь належним чином, проте відповідач не скористався наданим законом правом на участь свого представника в засіданні суду. Нез’явлення у судове засідання представника відповідача, належним чином повідомленого про день, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи за наявними матеріалами згідно з приписами ст. ст. 75, 101 ГПК України.

Обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, остання  була розглянута за відсутності в судовому засіданні 21.02.2007 року представника відповідача. Будь –які дані, які б спростовували доводи відповідача про те, що він не був повідомлений належним чином про день, час і місце судового засідання, в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст. ст. 64, 77 ГПК України суд повідомляє сторони, зокрема,  про день, час і місце  проведення судового засідання, в якому призначена справа до розгляду, надсилаючи ухвалу про порушення провадження у справі. Нез’явлення в засідання представників сторін, не повідомлених належним чином про час і місце судового засідання, є обставиною, за якою спір не може  бути вирішений у цьому судовому засіданні і підставою для відкладення розгляду справи.

Зазначені вимоги норм процесуального закону судом дотримані не були, що відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 104 ГПК України є безумовною підставою для скасування рішення  місцевого господарського суду.

Згідно з доказами, що містяться в матеріалах справи, відповідно до умов укладеного між сторонами договору № 385 від 03.04.2006 року позивач у квітні 2006 року поставив відповідачу 92.62 тн комбікорму загальною сумою 71784 грн. 66 коп., що підтверджується відповідними довіреностями та накладними наявними в справі та не заперечується останнім.

Оплата отриманої продукції у встановлений договором строк відповідачем була проведена частково у сумі 18839 грн. 63 коп. і на момент звернення позивача до господарського суду з цим позовом прострочена заборгованість Підприємства перед Комбінатом становила 52945 грн. 03 коп.

На підставі ст. 230 ГК України та п. 3.1 договору за прострочення виконання грошового зобов’язання позивач нарахував відповідачеві до сплати пеню в сумі 1486 грн. 39 коп., три проценти річних в сумі 244 грн. 32 коп. та витрати від знецінення грошових коштів в сумі 317 грн. 93 коп. Зазначені розрахунки позивача відповідачем не оспорені як в цілому, так і за їх складовими.

В процесі розгляду даної справи відповідач у серпні 2006 року сплатив позивачеві в рахунок погашення свого боргу за договором від 03.04.2006 року грошові кошти у сумі 20 000 грн. Таким чином, на момент вирішення даного спору прострочена заборгованість відповідача перед позивачем за цим договором становить 32 945 грн. 03 коп.

Відповідач ці обставини не спростовує.

Згідно з ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, уточненні позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними і підлягають задоволенню у заявлених сумах.

Згідно зі ст. ст. 44, 49 ГПК України оскільки цей спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, то за його рахунок позивачеві підлягають відшкодуванню повністю витрати зі сплати державного мита в сумі 549 грн. 94 коп. та на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн.

Інші доводи відповідача, що викладені в апеляційній скарзі, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються матеріалами справи та з урахуванням всіх обставин даної справи встановлених судом не впливають на правильність вирішення спору по суті.

Керуючись  ст.ст.  99, 101-105, 122  ГПК  України, колегія суддів –

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства „Новоукраїнське” задовольнити частково.

Рішення  та ухвалу господарського  суду  Одеської області  від  21.02.2007 року у справі № 26-31/196-06-7102 скасувати.

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства „Новоукраїнське” (67542, Одеська область, Комінтернівський район, с. Свердлове, вул. Почтовий провулок,1, п/р 0303 в Комінтернівський Ощадбанк № 3163 Одеської області, МФО 388391, ) на користь Державного підприємства „Куліндоровський комбінат хлібопродуктів” Державного комітету України з державного матеріального резерву (65025, м. Одеса, Куліндоровський  промвузол, п/р 260006075 в ООФ АППБ „Аваль”, МФО 32835, ) 32945 грн. 03 коп. основного боргу, 1486 грн. 39 коп.  пені, 244 грн. 32 коп. річних, 317 грн. 93 коп.  втрат від інфляції та 667 грн. судових втрат.

Доручити господарському суду Одеської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена  у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий  суддя:                                                          Бєляновський В.В.

Судді:                                                                                   Мирошниченко М.А.

Шевченко В. В.