ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.07                                                                                        Справа №  7/192/07

Суддя

За позовом  Відкритого акціонерного товариства “Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат”, м. Запоріжжя
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Брокерська фірма “Восток”, м. Запоріжжя

про стягнення  218145,86 грн.
Суддя  Кутіщева Н.С.

Представники:

Від позивача
Смоляницький Д.О., дов. №  26.02-57 від 21.05.2007 р.
Лисенко О.В., дов. № 26.02.-25 від 16.02.2007 р.
Вальчук Г.С., дов. № 26.02.-26 від 26.02.2007 р.

Від відповідача
не з’явився

СУТЬ СПОРУ :

Заявлено позов  про стягнення з відповідача на користь позивача  218145,86 грн., які складаються з 205100,00 грн. боргу, 3506 грн. втрат від інфляції, 1432,89 грн.-3% річних та 8106,58 грн. пені за неналежне виконання умов договору.

18.04.2007 р. порушено провадження у справі, розгляд якої призначено на  13.06.2007 р., про що сторони були повідомлені належним чином.

Позивач підтримує вимоги, викладені в позовній заяві, обґрунтовує їх   ст. ст.  526, 610, 611, 625 Цивільного кодексу України, ст. ст. 193 Господарського кодексу України  та умовами договору   № 21/1270Д від 16.11.2006 р.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився,  про причини неявки свого представника відповідач суд не повідомив.  Відповідач без поважних причин не виконав вимоги суду, викладені в вищезазначеній ухвалі суду від 18.04.2007р., не надав витребувані судом матеріали.

Ухвала суду від 18.04.2007р. була направлена на адреси сторін в установлений законом строк, на адресу суду поштовим відділенням не поверталась, що свідчить про належне повідомлення сторін про дату, час та місце проведення судового засідання.

Згідно п. 26.4.7-1 Роз’яснення президії Вищого господарського суду України № 04-5/609 від 31.05.2002р. “Про внесення змін і доповнень і про визнання таким, що втратило чинність, деяких роз’яснень президії Вищого арбітражного суду України”, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Відповідач по справі № 7/192/07 є юридичною особою, таким чином, згідно зі ст.28ГПК України, керівник підприємства відповідача був зобов’язаний направити компетентного представника  в судове засідання, чи особисто прийняти участь в судовому засіданні.

Згідно ст. 22 ГПК України, сторони зобов’язані добросовісно користуватися належними їх процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав  і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного  та об’єктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Справу розглянуто в порядку ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Розгляд справи закінчено 13.06.2007 р., оголошенням  рішення суду в повному об’ємі.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника  позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

16.11.2006 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір поставки                   № 21/1270Д (надалі – договір).

Згідно умов договору,  відповідач зобов’язався протягом строку дії договору поставити (передати у власність) позивачу продукцію виробничо-технічного призначення, а позивач зобов’язувався прийняти та оплатити у порядку та в строки передбаченого договором.

Відповідно п. 1.3 договору, кількість продукції, яка підлягає постачанню в кожній окремій партії узгоджується між сторонами шляхом підписання специфікації до вказаного договору.

На підставі специфікації № 1 (додаток  до договору), сторони визначили об’єм поставки - 650 тон ціною 1597,50 грн. за 1 тону на загальну суму 1038375,00 грн. (без  ПДВ).

Пунктом 2.6. договору сторони обумовили, що продукція повинна бути оплачена позивачем  на умовах повної (стопроцентної) передоплати протягом 3 банківських днів з моменту виставлення рахунку. Передоплата кожної відвантаженої партії продукції здійснюється позивачем тільки після її узгодження з відповідачем.

На виконання умов договору позивач, згідно виставленого відповідачем рахунку-фактуру  № СФ-0000317 від 23.11.2006 р. (на суму 199687,50 грн.), здійснив передплату в сумі 575100,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 218  від 23.11.2006 р. (копія міститься в матеріалах справи).

Враховуючи вимоги п.1.3 договору, позивач листом № 26/22.2-00559 звернувся до відповідача з проханням запланувати до відвантаження у грудні 2006 р. натру їдкого технічного, марки РД ГОСТ 2263-79 (який складає 100%) в кількості 650 тн., поставку здійснити з  20.12.2006 р. Листом № 26/22.2-00583 від 18.12.2006 р. позивач звернувся знов до відповідача  з проханням направити графік запланованого відвантаження натру їдкого технічного, марки РД ГОСТ 2263-79 (який складає 100 %) з 20.12.2006 р.

Відповідач порушив терміни постачання, у зв’язку з цим позивач направив на адресу відповідача лист (вих. № 26/22.2-00587 від 21.12.2006 р.)  з вимогою повернути передоплату за продукцію у сумі 575100,00 грн.

Згідно п. 3.5 договору, у випадку непоставки або не повної поставки оплаченого позивачем кількості продукції протягом 30 календарних днів з моменту поступлення грошових коштів на розрахунковий рахунок відповідача, відповідач, на підставах письмового повідомлення позивача про повернення, зобов’язується повернути перераховані кошти.

За період з 22.12.2006 р. по 25.122006 р. відповідач  платіжними дорученнями № 67, № 672 від 22.12.2006 р. та № 679, 680 від 25.12.2006 р. повернув частину передоплати в сумі 370000,00 грн. Решта передплати за недопоставлену продукцію в сумі 205100,00 грн.  позивачу не повернута відповідачем до теперішнього часу.

Згідно  п. 3 ст. 612 Цивільного кодексу  України,  якщо внаслідок   прострочення    боржника    виконання  зобов'язання втратило інтерес для кредитора,  він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Згідно п. 2 ст. 693 ЦК України,  якщо  продавець,  який  одержав  суму  попередньої  оплати товару,  не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати  передання  оплаченого   товару   або   повернення   суми попередньої оплати.

У зв’язку з цим 08.02.2007 р. позивач направив на адресу відповідача претензію          (вих. №  К-02пр./2007 від 08.02.2007 р.) з вимогою повернути 205100,00 грн. - залишок передплати за непоставлену продукцію.

Відповідач залишив вимогу позивача без задоволення.

На момент розгляду справи в суді відповідач не надав доказів повернення позивачу передплати в сумі 205100,00 грн. За таких обставин вимога позивача про стягнення            205100,00 грн. обґрунтована і належить задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 693 ЦК України на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати.

Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов’язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочки, а також 3% річних від простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Отже, вимоги позивача про стягнення 3506,93 грн. втрат від інфляції та 1432,89 грн. –3% річних обґрунтовані  і  належать задоволенню.

Згідно з п. 5.2 договору, в разі порушення продавцем умов умов  п. 3.4  договру, продавець  сплачує покупцеві пеню в розмірі подвійної обаікової ставки НБУ, яка діяла в період, за яий сплачується пеня, від вартості не відвантаженої партії товару, за кожен день просрочки відвантажня.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 8106,58 грн. пені (тобто за 85 днів) за неналежне виконання умов договору.

Відповідно до ст. 230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання.

Як вбачається з п. 5.2  договору, сторони обумовили, що у разі  порушення відповідачем умов п.3.4. договору, відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період за який сплачується пеня, від вартості не відвантаженої партії товару  за кожен день прострочення відвантаження.

З огляду на вищевикладене, вимога позивача про стягнення пені в сумі 8106,58 грн. обґрунтована і підлягає задоволенню.

Відповідач доказів поважності   неявки представника суду не надав, без поважних причин не виконав вимоги суду, правом на захист не скористався без поважних причин. Враховуючи, що з моменту подачі позовної заяви до судового засідання пройшло майже два місяці і у сторін було достатньо можливості для належної підготовки до судового засідання та направлення  свого представника для участі в судовому процесі, суд вважає за можливе розглянути спір по суті в теперішньому судовому засіданні.

Судові витрати відповідно до вимог ст. ст. 44, 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 230, 536, 612, 625, 693 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Брокерська фірма “Восток” (69008, м. Запоріжжя, вул. Тролейбусна, буд. 34, р/р № 00 у ВАТ “СЕБ Банк” м. Київ, МФО 300175, код 13616033) на користь Відкритого акціонерного товариства “Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат” (69032, м. Запоріжжя, Південне шосе, буд. 15, р/р 078 у ВАТ “Укремсімбанк” м. Запоріжжя, МФО 313979, код 00194122) 205100,00 грн. передплати, 3506,93 грн. втрат від інфляції, 1432,89 грн. –3% річних,                8106,58 грн. пені, 2181,45 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів з дня його прийняття.

Суддя                                                                                Н.С. Кутіщева