ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Луганської
м.Луганськ пл.Героїв ВВВ 3а тел.55-17-32
ХОЗЯЙСТВЕННЫЙ СУД Луганской
г.Луганск пл.Героев ВОВ 3а тел.55-17-32
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23.04.07
Справа № 1/49

Суддя
Н.М.Зюбанова, розглянувши матеріали справи за позовом

Суб"єкта
підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1,    м. Брянка Луганської області

до
Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне
об"єднання" в особі Серговської філії ТОВ "Луганське енергетичне
об"єднання" , м. Стаханов Луганської області

про
визнання відсутності права у відповідача на відключення від електропостачання

в
присутності представників сторін:

від
позивача -ОСОБА_1, ОСОБА_2., дов. НОМЕР_1;

ОСОБА_3., дов.
НОМЕР_2;

від
відповідача -Прищепа І.Г., дов. від 04.01.07 № 44;

в с т а н о в и в:

Суть спору: про визнання відсутності права у відповідача
на відключення від електропостачання об"єкта позивача АДРЕСА_1 врахуванням
заяви позивача за листом, який здано до суду 02.04.07, про зміну предмету
позову/.

На підставі ст. 77 ГПК України у засіданні суду 16.04.07 було
оголошено перерву до 23.04.07, 12-40 для підготовки та проголошення повного
рішення.

Відповідач у відзиві  на
вказану заяву проти вимог позивача заперечує з посиланням на те, що заявлена
останнім вимога не може бути самостійним предметом спору, направлена на
встановлення факту, що має юридичне значення; відповідач вважає, що неможливо,
визнавши відсутнім право на відключення електропостачання, захистити у такий
спосіб права чи законні інтереси позивача, тим більше з огляду на те, що подача
електроенергії на час слухання справи відновлена.

Дослідивши обставини справи, надані  матеріали, вислухавши представників сторін,
суд  прийшов до наступного.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 30.11.06 господарським судом
Луганської області було прийняте рішення у справі № 6/429 за позовом ТОВ
"Луганське енергетичне об'єднання" в особі Серговської філії до
відповідача -приватного підприємця ОСОБА_1, які є сторонами також у даній
справі, про стягнення з відповідача на користь позивача 499 грн. 29 коп. боргу
за активну електроенергію, який утворився при розрахунках за договором НОМЕР_3
за період з 01.10.04 по 31.12.04,  13
грн. 59 коп. інфляційних нарахувань, 17 грн. 93 коп. 3% річних, 203 грн. 44
коп. судових витрат. Вказане рішення не оскаржувалось та набуло законної сили
15.12.06. Таким чином за станом на вказану дату позивач мав сплатити
відповідачу  530 грн. 81 коп. боргу за
рішенням суду у справі № 6/429.

У зв'язку з тим, що позивач не перерахував вказану суму, відповідачем
було здійснено відключення об"єкту
позивача від електромережі 10.01.07 у 15 год. 50 хв. Приватний
підприємець ОСОБА_1 заперечує наявність у
енергопостачальника права на припинення постачання йому електроенергії,
тому звернувся до суду за захистом порушеного права.

Відповідач проти позову заперечує з підстав, викладених вище.

Оцінивши матеріали справи, доводи сторін у їх сукупності, суд
вважає, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню  з огляду на наступне.

Так, у відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів, при цьому суд може
захистити цивільне право або інтерес іншим способом, якщо він встановлений
договором чи законом.

Зокрема, ст. 20 ГК України передбачений такий спосіб
захисту як визнання відсутності права. При цьому слід зазначити, що
вказаною нормою закону реалізація суб'єктом господарювання його права на
захист, гарантований державою, не ставиться в залежність від наявності вимог
про відновлення порушеного права, на що посилається відповідач в обґрунтування
своїх заперечень. Зокрема, ст. 20 ГК України передбачені такі окремі способи
захисту, як відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних
інтересів, припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його
порушення. Саме тому, що відповідач 26.01.07 здійснив підключення об'єкта
позивача до електропостачання, останнім не ставляться такі вимоги на час
слухання справи.

Тому господарський суд вважає, що заперечення відповідача за
відзивом ґрунтуються на буквальному визначенні останнім характеру вказаних вище
захисних норм чинного законодавства, які взагалі мають слугувати відновленню
порушеного права або законного інтересу.

Крім того, судом приймається до уваги  постанова Вищого господарського суду України
від 25.01.07 по справі № 1/244, де предметом спору також були вимоги про
відсутність права, у якій наголошується, що право на судовий захист
пов'язано із самою протиправністю дій.

Таким чином суд дійшов висновку про належне нормативно-правове
обґрунтування позивачем позовних вимог. Щодо самого спору, то обставини
відключення споживача від електропостачання полягають у наступному.

Так, на час виникнення спірних відносин, сторони знаходились у
договірних відносинах, врегульованих договором про постачання електричної
енергії НОМЕР_4, за умовами якого “енергопостачальник” прийняв на себе
зобов”язання постачати електроенергію, а “споживач”  -вносити відповідну плату у п'ятиденний
термін з дня отримання від позивача рахунків, що передбачено п. 9 Додатку
"Порядок розрахунків" до договору.

Розділом 6 договору, який регулює порядок обмеження та припинення
електропостачання, зокрема, передбачено, що електропостачання споживача може
бути обмежено або припинено енергопостачальником з повідомленням першого не
пізніше ніж за три робочих дні у разі несплати споживачем за електроенергію у
терміни, передбачені Додатком "Порядок розрахунків".

26.12.06 відповідачем в особі Брянківських РЕМ  було оформлене та 27.12.06 /згідно
опису вкладення/ направлене позивачу попередження про повне обмеження
постачання електроенергії 10.01.07, підставою якого зазначено факт
наявності заборгованості по рішенню суду № 6/429.

Матеріалами справи підтверджено, що вказане попередження споживач
отримав 11.01.07, про що мається відмітка пошти на конверті, у якому
було відповідачем направлене попередження. Дані факти, а саме направлення
споживачу попередження напередодні
новорічних та різдвяних свят, свідчить про неналежне виконання
енергопостачальником обов'язку, передбаченого п. 6.1.4 договору про
необхідність попередження про відключення за три робочих дні, оскільки
відповідач не міг не розуміти про значну вірогідність затримки кореспонденції,
відправленої у вказаний час.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 12.12.06
позивачем було сплачено 600 грн. 00 коп. у якості передплати на грудень 2006
року, у той час, як договором не передбачено розрахунки у формі передплати; 10.01.07
сплачено 598 грн. 01 коп. як погашення заборгованості за грудень 2006 року; цього
ж дня в 15 год. 48 хв. споживач сплатив 500 грн. 00 коп. та в у 15
год. 46 хв.  решту боргу за рішенням
суду № 6/429 у сумі 33 грн. 55 коп.

10.01.07 в 15 год. 50 хв. відповідач провів відключення
об'єкта ОСОБА_1 від електропостачання згідно запису в журналі замовлень на
відключення та підключення споживачів по замовленням енергозбуту Брянківських
РЕМ та 26.01.07 у 19 год. 05 хв. згідно запису у цьому ж журналі
електропостачання було поновлено. При цьому відповідач посилається на
надходження саме 26.01.07 на його рахунок коштів у сплату боргу за рішенням
суду.

Однак матеріали справи свідчать про факт перерахування позивачем
відповідачу на час відключення 1731 грн. 56 коп. грошових коштів без існування
на той час виставлених енергопостачальником рахунків для проведення розрахунків
у відповідності до умов договору.

Як пояснює представник позивача ОСОБА_2. при проведенні дій по
відключенню від електропостачання надані нею пояснення про вказане
перерахування коштів не були прийняті до уваги працівниками Брянківских РЕМ.

Вказані дії свідчать про відсутність у відповідача права на
відключення об'єкта споживання електроенергії позивача, яке відбулось 10.01.07,
та про яке він не був належним чином повідомлений,  тому позов задовольняється судом.

Судові витрати, у т.ч. 85 грн. 00 коп. державного мита,
покладаються  на позивача  відповідно
до ст. 49 ГПК України.

Зайве сплачені позивачем 17 грн. 00 коп. державного мита
підлягають до повернення йому на підставі ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів
України “Про державне мито” від 21.01.1993 № 7-93.

На підставі
викладеного, ст. 20 ГК України, ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів України “Про
державне мито” від 21.01.1993 № 7-93, керуючись ст. ст. 49, 77, 82, 84, 85 ГПК
України,   суд

в
и р і ш и в :

1.          Позов
задовольнити повністю.

2. Визнати у ТОВ "Луганське енергетичне об'єднання" в
особі Серговської філії,
м. Стаханов Луганської області право на відключення об'єкта постачання
електроенергії приватного підприємця ОСОБА_1 за договором на постачання
електричної енергії НОМЕР_4, яке відбулось 10.01.07.

3. Стягнути з
Товариства з обмеженою відповідальністю “Луганське енергетичне
об”єднання” в особі Серговської філії, м. Стаханов Луганської області, вул.
Телефонна, 8, на користь суб"єкта підприємницької
діяльності фізичної особи ОСОБА_1, АДРЕСА_2, ідент.номер НОМЕР_5-85 грн. 00
коп. витрат по держмиту та 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу, видати на виконання наказ позивачу після
набрання рішенням законної сили.

4. Повернути позивачу з державного бюджету України 17 грн. 00 коп.
зайве сплаченого державного мита згідно квитанції  НОМЕР_6.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного
строку з дня його

проголошення.

Дата проголошення
повного рішення -23.04.07.

Суддя
Н.М.Зюбанова