ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2007 р.
Справа № А-15/328

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Деделюка Б.В.

при секретарі судового засідання: Суфрищук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом:  ЗАТ "Харчопродукт",  вул.16 Липня, 218, смт. Делятин, Надвірнянський район, Івано-Франківська область,78400

до відповідача:  Державної виконавчої служби у Надвірнянському районі,  вул. Грушевського,18,

м. Надвірна, Івано-Франківська область,78400

про стягнення  збитків завданих відділом  державної  виконавчої служби в Надвірнянському районі   в сумі 12214 грн. 66 коп.

за участю представників сторін:

від позивача:  Герасим Б.М. - представник, довіреність №08  від 17.02.2006року,

від відповідача: представники не з"явилися;

Представникам сторін роз”яснено права та обов”язки передбачені ст.ст. 49, 51 Кодексу адміністративного судочинства України. Згідно поданих клопотань, відповідно до п.2-1 розділу 7 «Прикінцеві та перехідні  положення»Кодексу адміністративного судочинства України, технічна фіксація судового процесу не здійснюється. Відводу складу суду не заявлено.

встановив:

ЗАТ "Харчопродукт" звернулося в суд із позовом до   Державної виконавчої служби у Надвірнянському районі про стягнення  збитків завданих відділом  державної  виконавчої служби Надвірнянського районного  управління юстиції в сумі  12214 грн. 66 коп.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтвердив. В обгрунтування позовних вимог посилається на те , що відповідачем  накладено  арешт на майно, а саме  на енергетичні напої виготовлені 01.06.2004 року, які відносяться до продукту харчування в кількості 6000 штук (бутилок). Нереалізувавши його і незнявши у встановлені термін арешту з даного майна,  пройшов термін  використання  даних енергетичних напоїв, що спричинило збитки підприємству позивача на суму 12 214 грн. 66 коп.

Представник  відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, мотивуючи тим, що всі дії пов”язані з арештом майна позивача та подальшої його реалізації відповідають вимогам Закону України „Про виконавче провадження”.

Розглянувши документи і матеріали, подані учасниками процесу та витребувані судом, заслухавши пояснення представників сторін, з"ясувавши всі обставини, на яких грунтуються  їх вимоги та заперечення, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд вважає за правильне взяти до уваги наступне.

Постановою державного виконавця від 16.02.2004 року на підставі ст. 49 Закону України “Про виконавче провадження” вісім виконавчих документів про стягнення коштів з ЗАТ „Харчопродукт” на користь фізичних та юридичних осіб  об”єднано в єдине зведене виконавче провадження.

27.09.2004 року позивач звернувся до відповідача з листом,  в якому зазначив на яке майно в першу чергу слід  накласти арешт.

28.09.2004 року згідно акту опису та арешту майна серія АА №373248 державним виконавцем державної виконавчої служби в Надвірнянському районі Поповичем С.М. описано і накладено арешт на енергетичні напої, які відносяться до продукту харчування,  в кількості 6 000 бутилок по ціні 1 грн.70 коп. (за одну бутилку) виготовлені 01.06.2004 року з терміном зберігання 180 діб.  Арештоване майно передано на зберігання голові правління  ЗАТ „Харчопродукт” Мушаку О.Г. Після накладення арешту 20.10.2004 року, матеріали по арештованому майну передано конкурсній комісії ДВС  Івано-Франківської області для визначення  на тендерній основі спеціалізованої торговельної організації, яка має провести  реалізацією арештованого майна.

Згідно приписів ст. 55 Закону України „Про виконавче провадження” встановлено, що продукти та інші речі, що швидко псуються, вилучаються і передаються для продажу негайно після накладення арешту”.  При накладенні арешту на майно та виставленні його на реалізацію, державною виконавчою службою у Надвірнянському районі порушено вимоги вказаної норми Закону, оскільки  в даному випадку арештоване майно не  вилучено, а відповідачем не  вчинено жодних дій щодо негайного продажу енергетичних напоїв. Як вбачається з матервалів справи, заявка по передачі арештованого майна на конкурс  подана на 24 - тий день після накладення арешту на майно, а термін вживання енергетичних напоїв встановлений до 01.12.2004 року. Відповідачем не подано суду  жодних доказів, які підтверджують  вченення  державною виконавчою службою у Надвірнянському районі всіх належних заходів щодо реалізації арештованого майна, або до зняття арешту з даного майна.

Після закінчення терміну вживання, а саме 22.02.2005 року відповідачем  запропоновано стягувачам залишити за собою нереалізоване арештоване майно боржника, в рахунок погашення боргу.

Статтею 61 Закону України „Про виконавче провадження” встановлено,  якщо стягувач у 15-денний строк письмово не заявить про своє бажання залишити за собою непродане майно , арешт з майна знімається”. Тобто, арешт з енергетичних напоїв слід було зняти 09.03.2005 року, відповідачем  30.03.2005 року  направлено лист позивачу про те, що арешт з майна знімається. Зняття арешту з енергетичних напоїв 30.03.2005року для підприємства позивача не мало значення, оскільки термін вживання вийшов 01.12.2004 року, що призвело до неможливості подальшої реалізації 6 000 бутилок енергетичних напоїв, чим завдано  позивачу збитків на суму 10 200 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про державну виконавчу службу” державна виконавча служба входить до системи органів Міністерства юстиції України і здійснює виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб (далі - рішень) відповідно до законів України. Згідно ст.. 2 Закону України „Про виконавче провадження” примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2005р. №320 „Про утворення урядового органу державного управління у складі Міністерства юстиції Кабінет Міністрів України постановив утворити у складі Міністерства юстиції на базі органів державної виконавчої служби Департамент державної виконавчої служби як урядовий орган державного управління.

Тобто в даному випадку суд приходить до висновку, що відповідачем у справі є відділ Державної виконавчої служби у Надвірнянському районі.

Згідно ч. 1 ст. 56 КАС України законним представником органу, підприємства, установи, організації в суді є його керівник чи інша особа, уповноважена законом, положенням, статутом.

Згідно ч. 1 ст. 58 КАС України повноваження представників, які беруть участь в адміністративному процесі на основі договору, на здійснення представництва в суді повинні бути підтверджені довіреністю чи усною заявою довірителя із занесенням її до журналу судового засідання.

Відповідно до ч. 3 вищезазначеної статті довіреності від імені органу, підприємства, установи, організації видаються за підписом керівника або іншої уповноваженої на те законом, положенням, статутом особи і засвідчуються печаткою цього органу, підприємства, установи, організації.

В даному випадку пояснення представника Відповідача В.Д. Гундяка не беруться судом до уваги, оскільки він діяв на підставі доручення від 16.04.2007р. №10-17/2043, яке видане начальником відділу ДВС Надвірнянського районного управління юстиції Маковійчуком О.В., однак підпис на дорученні відрізняється від підпису на дорученнях від 30.11.2006р. №01-17/5684 та №01-17/5563 та на запереченні від 30.11.2006р. за №0117/5635, які наявні в матеріалах справи. Тому суд приходить до висновку, що довіреність підписана невстановленою особою, та суду не надано доказів, що дана уповноважена підписувати доручення.

За таких обставин, вимоги позивача щодо  стягнення 10 200 грн. 00 коп. збитків завданих відділом  державної  виконавчої служби Надвірнянського районного  управління юстиції ЗАТ „Харчопродукт" суд визнає обгрунтованими  та таккими, що підлягають задоволенню.

На підставі ст. 124 Конституції України, Закону України „Про виконавче провадження”, ст. ст. 158-163, 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задоволити частково.

Стягнути з державної виконавчої служби у Надвірнянському районі (м.Надвірна вул.Грушевського,18 р/р 2121 код 33617441, МФО 836014 УДК в Івано-Франківської обл.) на користь ЗАТ „Харчопродукт” (смт.Делятин вул. 16 Липня, 218 Надвірнянського району Івано-Франківської області р/р 7501 код 0037835, МФО 336019 в УСБ м.Яремча) 10 200 грн. 00 коп. завданих збитків, 123 грн. 00 коп. державного мита та 118 грн. витрат інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

Відповідно до ст.258 КАС України, за заявою сторони на користь  якої задоволено позов, видати виконавчий лист після набрання постановою законної сили.

В решті позовних вимог щодо стягненні з державної виконавчої служби у Надвірнянському районі коштів в сумі 2014 грн. 66 коп., які  стягнуто державною виконавчою службою на виконання рішень судів з розрахункового рахунку позивача - відмовити.

Суддя                                                                                                 Деделюк Б.В.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її складення у повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова складена в повному  обсязі  31.07.07