ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  30/141

22.05.07

За позовом   Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація»

До                  Незалежної профспілки військовослужбовців України

Про                стягнення 9 140,77 грн.

Суддя  Ващенко Т.М.

Представники сторін:

Від позивача          Соколова Р.І. –представник за довіреністю № 155/11-77 від 12.09.06.

Від відповідача      не з’явився

Обставини справи:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація»до Незалежної профспілки військовослужбовців України про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 9 140,77 грн. за Договором № 10/2279 від 27.10.05.

Позові вимоги мотивовані тим, що відповідач не виконав свої зобов’язання перед позивачем по сплаті орендної плати за фактичне користування нежитловим приміщенням після закінчення строку дії Договору оренди № 10/2279 від 27.10.05., внаслідок чого у Незалежної профспілки військовослужбовців України виникла заборгованість перед Комунальним підприємством «Київжитлоспецексплуатація» в сумі 9 140,77 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.03.07. порушено провадження у справі № 30/141, розгляд справи було призначено на 19.04.07. о 15-15.

Представник відповідача в судове засідання 19.04.07. не з’явився, вимоги ухвали Господарського суду міста Києва про порушення провадження у справі № 30/141 від 30.03.07. не виконав, про  час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, про поважні причин неявки суд не повідомив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.04.07. розгляд справи № 30/141 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України було відкладено на 22.05.07. о 12-45.

11.05.07. представником позивача через канцелярію Господарського суду міста Києва на підставі ст. 22 Господарського процесуального кодексу України було подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої Комунальне підприємство «Київжитлоспецексплуатація»просить суд стягнути з відповідача на свою користь 10 599,73 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України,  позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

В судовому засіданні 22.05.07. представник позивача підтримав свої уточнені позовні вимоги та просить суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судове засідання 22.05.07. повторно не з’явився, вимоги ухвали Господарського суду міста Києва від 30.03.07. про порушення провадження у справі № 30/141 не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду її судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (Роз’яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.07.97. № 02-5/289 із змінами «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України»).

Відомості про місцезнаходження відповідача є правомірними, оскільки підтверджені довідкою про включення відповідача до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України..

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані матеріали справи, та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

27.10.05. між Комунальним підприємством «Київжитлоспецексплуатація»(Орендодавець) та Незалежною профспілкою військовослужбовців України (Орендар) було укладено Договір оренди нерухомого майна (нежилих будівель, споруд, приміщень) комунальної власності територіальної громади міста Києва № 10/2279 (надалі - Договір), відповідно до умов якого (п. 1.1) Орендодавець передав, а Орендар прийняв в оренду нежиле приміщення, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 51, літ. Б, загальною площею 119,60 кв. м.

Відповідно до п. 3.5 Договору, за користування об’єктом оренди Орендар сплачує Орендодавцю орендну плату.

У відповідності до п. 3.5 Договору, орендна плата сплачується Орендарем починаючи з дати підписання акту приймання-передачі. Останнім днем сплати орендної плати  є дата підписання сторонами акту приймання-передачі при поверненні об’єкта оренди Орендодавцеві.

Згідно п. 3.6 Договору, орендна плата сплачується Орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності Орендаря щомісячно не пізніше 10 числа поточного місяця на рахунок Орендодавця.

У відповідності до п. 4.2 Договору, Орендар зобов’язався вносити орендні платежі своєчасно та  в повному обсязі.

Як встановлено п. 9.1 Договору, строк дії договору з 27.10.05. по 25.10.06.

Відповідно до матеріалів справи, позивачем у відповідності до вимог ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»02.11.06. на адресу відповідача було надіслано листа № 155/05-3014, відповідно до якого Комунальне підприємство «Київжитлоспецексплуатація»повідомило Незалежну профспілку військовослужбовців України про те, що строк дії Договору № 10/2279 від 27.10.05. закінчився, та просив відповідача звільнити орендоване нежиле приміщення, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 51, літ. Б, загальною площею 119,60 кв. м.

За таких обставин, Договір № 10/2279 від 27.10.05. припинив свою дію 25.10.06., але як зазначає позивач, відповідач фактично продовжує користуватись орендованим приміщенням, та при цьому не вносить орендну плату за нього, внаслідок чого, у відповідача виникла заборгованість перед позивачем в сумі 10 599,73 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Як визначено абз. 1 ч. 1 ст.193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як визначено ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач в порушення покладеного на нього законом та Договором обов’язку по сплаті орендної плати в сумі 10 599,73 грн. не виконав, а тому позовні вимоги Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» щодо стягнення з Незалежної профспілки військовослужбовців України  заборгованості в сумі 10 599,73 грн.  слід визнати обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не було надано жодних заперечень та доказів на спростування обставин, викладених Комунальним підприємством «Київжитлоспецексплуатація» у позовній заяві.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 525, 526, 629 Цивільного кодексу України, ст. ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82 –85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, –

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Незалежної профспілки військовослужбовців України    (01012, м. Київ, м-н Незалежності, 2, ) на користь Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація»(01034, м. Київ, вул. Володимирська, 51 А, ) 10 599 грн. 73 коп. - заборгованості, 106 грн. 00 коп. –державного мита та 118 грн. 00 коп. –витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

5. Рішення вступає в законну силу після десятиденного терміну з дня його прийняття, оформленого у відповідності до ст. 84 ГПК України.

Суддя                                                                                                 Т.М. Ващенко

Дата підписання

рішення 04.06.2007.