ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2007                                                                                             Справа № А33/333-06

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:   Павловський П.П.. ( доповідач )

суддів: Логвиненко А.О, Чус О.В

Секретар судового засідання Мацекос І.М.

Представники сторін:

від позивача:  Монько Н.М. провідний юрисконсульт, довіреність №3/36  від 27.07.06;

від відповідача:  Лучанінов Д.В. провідний юрисконсульт, довіреність №868  від 22.01.07;

розглянувши матеріали апеляційної скарги закритого акціонерного товариства Комерційного банку “ПриватБанк”, м. Дніпропетровськ на  постанову  господарського суду  Дніпропетровської   області від 08.02.07 р.   у справі №  А 33/333-06

за позовом: Національного банку України в особі управління Національного банку України в Запорізької області, м. Запоріжжя

до відповідача: Закритого акціонерного товариства Комерційного банку “ПриватБанк”, м. Дніпропетровськ

про  стягнення 4 923 грн. 75 коп штрафу

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2006 року Національний банк України в особі управління Національного банку України в Запорізької області, м. Запоріжжя (далі –позивач) звернувся  до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до закритого акціонерного товариства Комерційного банку “ПриватБанк”, м. Дніпропетровськ  ( далі –відповідач) про стягнення 4 923 грн. 75 коп штрафу.

Постановою господарського суду Дніпропетровської області  від  08.02.07 року               у справі   № А33/333-06  (суддя – Разіна Т.І.)  позов задоволено.

Не погодившись з вказаною постановою , відповідач  звернувся з апеляційною скаргою, в якій   просить постанову господарського суду Дніпропетровській області від 08.02.07 року по справі № А 33/333-06 скасувати та закрити провадження у справі. При цьому особа, що подала апеляційну скаргу вважає, що зазначена постанова підлягає скасуванню, у зв’язку з неправильністю та неповного дослідження доказів, невідповідністю висновків суду  обставинам справи, порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Від позивача надійшло заперечення на апеляційну скаргу, в якому просить постанову господарського суду Дніпропетровської області від 08.02.07р залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що судом першої інстанції було правильно вирішено справу з дотриманням норм процесуального та матеріального права та вважає, що суд, належним чином дослідив норму матеріального права, за порушення якої відповідача притягнуто до відповідальності та правильно застосував правила, визначені абз.1 та 2 підпункту а) п.2 Розділу III Правил здійснення переказів іноземної валюти за дорученням та на користь фізичних осіб.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

15.05.06р відповідачем була здійснена перевірка філії „Запорізьке регіональне управління" Закритого акціонерного товариства комерційного банку „ПриватБанк" з питань виконання вимог Декрету Кабінету Міністрів України „Про систему валютного регулювання та валютного контролю" від 19.02.93р. № 15-93 (далі - Декрет КМУ).

В ході перевірки було укладено  акт перевірки від 15.05.2006р. та встановлено порушення до вимог Декрету КМУ, а саме в порушенні п.2 ст.13 Декрету КМУ ЗАТ КБ „ПриватБанк" в особі філії „Запорізьке регіональне управління" не здійснені функції агента валютного контролю в частині запобігання проведенню через банк незаконної валютної операції, про що свідчить, що на виконання доручення фізичної особи-резидента заява на переказ готівки № 4456387 від 02.02.2006 не з поточного рахунку цієї особи здійснено переказ іноземної валюти в межах України у сумі 4 900 доларів США за рахунок коштів, внесених зазначеною особою з цією метою готівкою у касу банку, на користь іншої фізичної особи, що на 3900 доларів США перевищує дозволену Правилами здійснення іноземної валюти за дорученням та на користь фізичної особі.

Як передбачає Декрет КМУ резиденти мають право здійснювати валютні операції з урахуванням обмежень, встановлених цим Декретом та іншими актами валютного законодавства України.

Відповідно до статті 11 Декрету КМУ Національний банк України видає у межах, передбачених цим Декретом, обов'язкові для виконання нормативні акти щодо здійснення операцій на валютному ринку України. Відповідно до вимог цієї статті Декрету постановою Правління Національного банку України від 14.10.2004 № 486 затверджені Правила здійснення переказів іноземної валюти за дорученням та на користь фізичних осіб (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 листопада 2004 року за №1402/10001) (далі —Правила № 486), які діяли на момент проведення операції.

Відповідно до абзацу 1 та 2 підпункту а) пункту 2 розділу III Правил № 486 фізичним особам-резидентам без відкриття поточних рахунків дозволено переказувати в межах України іноземну валюту на користь інших фізичних осіб - резидентів та нерезидентів у сумі, що не перевищує 1 000 доларів США, або еквівалент цієї суми в іншій іноземній валюті в один операційний день.

Перекази іноземної валюти в сумах, що перевищують норму, встановлену в пункті 2 розділу III Правил № 486, мали здійснюватись з поточних рахунків фізичних осіб-резидентів в іноземній валюті.

Суд першої інстанції вірно дійшов висновку про те, що в акті перевірки від 15.05.2006р. відображено суть порушення та відсутні посилання на конкретні статті законодавчих актів та пункти Нормативно-правових актів Національною Закону України, вимоги яких були порушені.

Відповідно до п. 6.4. Положення про порядок проведення виїзних перевірок щодо дотримання банками та фінансовими установами вимог валютою законодавства України. затвердженого  Постановою Правління Національного банку України 20.09.2002 № 352 у разі виявлення  під час перевірки операції, висновок щодо відповідності якої чинному в період, що підлягає перевірці, валютному та/або банківському законодавству України, у тому числі Нормативно - правовим актам Національного банку не може бути сформульований під час перевірки, оскільки потребує консультацій з іншими фахівцями Національною банку в акті описується суть операції з детальною констатацією фактів і до нього додаються копії відповідних  документів.

Не можуть бути вірними твердження скаржника в своєї апеляційної скарги  на те, що позов НБУ не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства та посилання на те, що НБУ має звернутися з позовом до господарського суду , як це передбачено п.3.5 Положення про валютний контроль, а не до адміністративної юрисдикції.

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду вважає, що п.3.5 Положення про валютний контроль, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 8 лютого 2000 року № 49, встановлює право Національного банку України звертатися до суду з позовом про стягнення штрафу за порушення валютного законодавства, а також передбачає, що позовна заява подається до місцевого господарського суду за місцезнаходженням порушника.

Національний банк України при подані позову про стягнення штрафу з ЗАТ КБ „ПриватБанк" за порушення валютного законодавства виступає суб'єктом владних повноважень., Таким чином,  з 1 вересня 2005 року набрав чинності КАСУ, згідно з п.4 ч.І ст.17 та ч.І ст.104 якого, компетенція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом, а також враховуючи те, що згідно з ст.12 Господарського процесуального кодексу України, якою визначено підвідомчість справ господарському суду, спори за зверненням суб'єкта владних повноважень не є предметом розгляду в господарському суді, позов про стягнення штрафу до Державного бюджету за порушення валютного законодавства належить до суду адміністративної юрисдикції.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає відсутніми підстави передбачені ст.201-202 КАС України для скасування чи зміни постанови місцевого суду.

Керуючись ст.196,198,200 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Постанову господарського суду Дніпропетровської області від  08.02.07 року залишити без змін, а апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства Комерційного банку “ПриватБанк”, м. Дніпропетровськ   –без задоволення.

Ухвалу може бути оскаржено до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя                                                                              П.П. Павловський

Суддя                                                                                                     А.О.Логвиненко

Суддя                                                                                                     О.В. Чус