ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

02.07.07р.

Справа № А9/60-07

За позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромбуд",         м.Дніпродзержинськ Дніпропетровської області

до  відповідача-1 Виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради                       Дніпропетровської області, м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області    до відповідача-2 Дніпродзержинської міської ради Дніпропетровської

області,м.Дніпродзержинськ Дніпропетровської області

третя особа:     Департамент містобудування Дніпроджзержинської міської ради,

м.Дніпродзержинськ

про визнання рішення незаконним

Суддя  Подобед І.М.

При секретарі Фуркаленко І.Л.

Представники сторін:

Від позивача - Чеславська Н.Г. - представник. довіреність № 05/03 від05.03.07р.

- Смик О.П. - представник, довіреність № 2 від 21.05.07р.

Від відповідача-1 -Василенко О.В.-головн.спец.-ю/к юр.відділу міськ.ради,

довіреність № 7и-17/235 від 27.03.07р.

Від відповідача-2- Василенко О.В.-головн.спец.-ю/к юр.відділу міськ.ради,

довіреність № 91МР від 27.03.07р.

Від третьої особи- представник не з"явився

СУТЬ СПОРУ:

ТОВ „Агропромбуд” звернулось у березні 2007 року із позовом до Виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради та до Дніпродзержинської міської ради, в якому просить господарський суд визнати незаконним рішення Дніпродзержинської міської ради „Про затвердження містобудівного обґрунтування об’єктів містобудування, погодження місця їх розташування, надання згоди на забудову земельних ділянок та розробку проектів відведення земельних ділянок” (4 сесія У скликання) від 29.09.2006р. №53-04/У в частині відмови позивачу в затвердженні містобудівного обґрунтування, узгодження місця розміщення земельної ділянки для будівництва довгострокової автостоянки по пр. Героїв у м. Дніпродзержинську (пункт 4 додатку №2). Обґрунтовує позовні вимоги тим, що оскаржуване рішення є необґрунтованим та прийняте в порушення вимог Конституції України, Закону України „Про місцеве самоврядування” в Україні, Закону України „Про планування та забудову територій” та Регламенту роботи Дніпродзержинської міської ради.

Відповідач-1 проти позову заперечує. Вказує, що згідно законодавства виконавчий комітет міської ради не має права змінювати або скасовувати акти міської ради, якій він підпорядкований, тому не може бути відповідачем в даній адміністративній справі (докладніше у відзиві на позов).

Відповідач-2 позовних вимог не визнає. Вказує у запереченнях на позов, що до закінчення терміну (26.12.2006р.) дозволу на поетапне будівництво об’єктів торгівлі міні ринку „Кваки” та громадсько-торгівельного комплексу і довгострокової автостоянки на земельна ділянка, на якій виконавчий комітет Дніпродзержинської міської ради дозволив будувати позивачеві довгострокову автостоянку, ним не забудована. На звернення позивача до міської ради, на підставі Закону України „Про планування і забудову територій”, Земельного кодексу України, керуючись ст. ст. 42 і 59 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”, рішенням Дніпродзержинської міської ради від 07.07.2006р. №21-02/У, міською радою рішенням від 29.09.2006р. позивачу було відмовлено у затвердженні містобудівних обґрунтувань територіального розташування будівництва довгострокової автостоянки, погодження місця її розташування, наданні згоди на забудову земельної ділянки та розробки проектів відведення земельної ділянки у зв’язку з достатньою кількістю автостоянок в даному мікрорайоні лівобережної частини міста. Вважає, що зазначене рішенням міської ради  прийнято в межах чинного законодавства та в інтересах територіальної громади м. Дніпродзержинська (докладніше у відзиві на позов).

Департамент містобудування Дніпродзержинської міської ради пояснив, що позивачем не виконані всі вимоги рішення Дніпродзержинської міської ради „Про затвердження тимчасового порядку здійснення проектно-будівельного процесу у м. Дніпродзержинську”, а саме: не погоджено місце розташування об’єкту, не розроблено проект відведення земельної ділянки, не укладено договір оренди земельної ділянки, не отримано дозвіл на виконання будівництва. Також вказує, що в порушення вимог діючого законодавства, будівництво розпочате без дозволу на виконання робіт - користування земельною ділянкою розпочате шляхом розміщення бетонних плит, свідченням чого є акт за порушення в сфері містобудування, складений Дніпродзержинським міжрайонним відділом з контролю за використанням та охороною земель (докладніше у письмових поясненнях щодо заперечень на адміністративний позов).

Розглянувши матеріали справи та заслухавши представників сторін і третьої особи, дослідивши надані докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

29.09.2006р. Дніпродзержинською міською радою (4 сесія V скликання) було прийнято рішення за № 53-04/V „Про затвердження містобудівного обґрунтування об’єктів містобудування, погодження місця їх розташування, надання згоди на забудову земельних ділянок та розробку проектів відведення земельних ділянок”, яким було відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю „Агропромбуд” (далі –Позивач) в затвердженні містобудівного обґрунтування, погодження місця розташування земельної ділянки для будівництва довгострокової автостоянки по пр. Героїв у м. Дніпродзержинську у зв’язку з достатньою кількістю автостоянок у даному мікрорайоні (пункт 4 додатку № 2).

Зазначене рішення Дніпродзержинської міської ради (далі –Відповідач-2) є незаконним в частині відмови Позивачу у затвердженні містобудівного обґрунтування, узгодження місця розташування земельної ділянки для будівництва довгострокової автостоянки по пр. Героїв у м. Дніпродзержинську (пункт 4 додатку №2) та таким, що підлягає скасуванню в цій частині з наступних підстав.

В обґрунтування оскаржуваного рішення, в частині що стосується Позивача, Відповідач-2 посилався на лист Товариства з обмеженою відповідальністю „Агропромбуд” (Смик) вх. від 19.10.2005р. №13-09/1591, на Закон України „Про планування і забудову територій” і Земельний кодекс України, та керувався ст. ст. 42, 59 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” та рішенням Дніпродзержинської міської ради від 07.07.06р. №21-02/У „Про повноваження постійної комісії з питань житлово-комунального господарства, комунальної власності, земельних ресурсів та містобудування”.

Згідно з рішенням Відповідача-1 - Виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради „Про дозвіл на поетапне будівництво об’єктів торгівлі міні-ринку „Кваки” та громадсько-торговельного комплексу та довгострокової автостоянки, передачу прав замовника в завершення будівництва міні-ринку „Кваки” по бульвару Героїв” від 27.12.2001 р. № 568, Позивачу було затверджено акт вибору земельної ділянки під будівництво об’єктів торгівлі міні-ринку „Кваки”, громадсько-торговельного комплексу і довгострокової автостоянки та було дозволено проведення передачі прав замовника на завершення будівництва міні-ринку „Кваки” по бульвару Героїв (район будинку № 1) у м. Дніпродзержинську.

Згідно пункту 2.2 вказаного рішення Дніпродзержинської міської ради від 27.12.2001р. №568, завершення будівництва об’єктів торгівлі міні-ринку „Кваки” і громадсько-торгівельного комплексу і довгострокової  автостоянки повинно було відбуватися у два етапи: перший етап –почергове проектування та будівництво об’єктів торгівлі, які входять до комплексу міні-ринку „Кваки” та другий етап –проектування і будівництво громадсько-торговельного комплексу і довгострокової автостоянки на території перспективного розвитку центру Лівобережного житлового масиву. Згідно пункту 7 цього ж рішення міської ради встановлений термін його дії –5 років.

Виконуючи пункт 3 вказаного рішення Дніпродзержинської міської ради № 568 від 27.12.2001р., Позивач одержав в управлінні головного архітектора міста вихідні дані - архітектурно-планувальне завдання № 36 від 02.04.2002 р. на проектування об'єкту, одержав в управлінні комунального господарства технічні умови на проектування, на підставі договору з проектною організацією НВП „Інтерресурси” розробив і погодив з головним архітектором міста „Містобудівне обґрунтування. Проектна пропозиція”, - на підставі договору з Приватним підприємством „ІЛКОМ” замовив робочий проект на поетапне проектування і будівництво громадсько-торговельного комплексу і автостоянки, який погодив з управлінням головного архітектора міста.

В подальшому на прохання Позивача рішенням виконкому Дніпродзержинської міської ради від 28.09.2005 р. № 740 були внесені зміни в пункт 2.2. вказаного рішення Дніпродзержинської міської ради від 27.12.2001р. № 568 в частині зміни черговості завершення будівництва міні-ринку „Кваки”, тобто другий етап повинен здійснюватися в дві черги: 1 черга –будівництво довгострокової автостоянки та 2 черга –будівництво громадсько-торговельного комплексу.

Невід'ємною частиною рішення Дніпродзержинської міської ради від 27.12.2001 р. №568 був акт вибору земельної ділянки для поетапного будівництва об'єктів торгівлі міні-ринку і громадсько-торговельного комплексу і довгострокової автостоянки (додаток № 1), що був узгоджений в установленому законом порядку зі всіма необхідними службами.

Як видно із містобудівного обґрунтування будівництва довгострокової автостоянки на 142 машиномісця на території перспективного розвитку центру лівобережного житлового масиву по бульвару Героїв - „Містобудівне обґрунтування. Проектна пропозиція” цей документ був узгоджений 07.05.2004р. із головним архітектором м. Дніпродзержинська, а в подальшому узгоджений із усіма необхідними службами, а саме: управлінням головного архітектора міста, Дніпродзержинським управлінням земельних ресурсів, Дніпродзержинською регіональною державною екологічною інспекцією, Міською санітарно-епідеміологічною службою та Дніпропетровським обласним центром охорони історико-культурних цінностей, якими були дані відповідні позитивні висновки по розміщенню зазначеної довгострокової автостоянки, які є в матеріалах справи (від 27.01.2006р. №24/230, від 29.12.2005р. №185, від 12.01.2006р. №9/22, від 08.12.2005р. №4804/2 тощо).

10.12.2003р. Позивач звернувся до міського голови м. Дніпродзержинська Швеця М.Я. із повторною заявою про надання доручення Управлінню земельних ресурсів оформити документи на землекористування для будівництва зазначеного громадсько-торговельного комплексу, на яку отримав відповідь Земельно-кадастрового бюро „Землевпорядник” при Дніпродзержинському міському управлінні земельних ресурсів про необхідність надання для відведення земельної ділянки у повному обсязі під будівництво міні-ринку „Кваки” проектної документації затвердженої містобудівною радою.

28.07.2005р. за вих. №15 Позивач звернувся до виконуючого обов’язки міського голови, секретаря місцевої ради Добриніна В.Г. з проханням виділити земельну ділянку для початку будівництва за адресою бульвар Героїв (в районі будинку № 1).

Як видно із протоколів засідань Постійної комісії з питань житлово-комунального господарства, комунальної власності, земельних ресурсів та містобудування від 22.02.2006р. №69 та від 17.03.2006р. №70, цією Постійною комісією двічі відкладався розгляд питання щодо узгодження Позивачу місця розташування зазначеної довгострокової автостоянки до з’ясування питання землекористування замовником, а на засіданні 24.07.2006р. (витяг з протоколу №5) було відмовлено Позивачу у погодженні місць розташування об’єктів та у наданні згоди на забудову земельних ділянок та розробленні проектів відведення земельних ділянок у зв’язку із достатньою кількістю автостоянок на даному мікрорайоні лівобережжя.

Як пояснили представники Відповідача-2 і третьої особи у судових засіданнях під час розгляду цієї справи, вищевказаний негативний висновок Постійної комісії з питань житлово-комунального господарства, комунальної власності, земельних ресурсів та містобудування від 24.07.2006р. був врахований Відповідачем-2 при прийнятті оскаржуваного рішення.

Отже, підставою для відмови Позивачеві у погодженні місця розташування земельної ділянки для будівництва довгострокової автостоянки по пр. Героїв у м. Дніпродзержинську стала єдина підстава, а саме: достатня кількість автостоянок у даному мікрорайоні.

Проте у рішенні Виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради Дніпропетровської області „Про розміщення автомобільних стоянок у планувальній системі міста” від 04.02.2003р. № 67 вказано, що в лівобережній частині міста до необхідної кількості машиномісць не достає 4360, а до розрахункових нормативних показників недостає 7375 машиномісць, що фактична забезпеченість автостоянками в цій частині міста складає 57,4%, і яку кількість машиномісць ця забезпеченість складала на момент розгляду питання.

Як видно із наявних у Позивача і у третьої особи містобудівного обґрунтування, узгодженого з головним архітектором міста у 2004 році та погодженого в подальшому у 2005-2006 роках зі всіма відповідними службами (управлінням головного архітектора, Управлінням земельних ресурсів, екологічною інспекцією, санепідемслужбою, центром охорони історико-культурних цінностей) будь-яких змін до генерального плану в частині будівництва громадсько-торгівельного комплексу і довгострокової автостоянки не вносилось.

Таким чином, висновок зазначеної Постійної комісії та Відповідача-2 про достатню кількість автостоянок у даному мікрорайоні не відповідають дійсним обставинам, які встановлені під час розгляду даної справи.

Оскільки висновки зазначеної Постійної комісії та Відповідача-2 не містять будь-яких інших посилань на виявлені з боку Позивача порушення земельного законодавства, посилання Відповідача-2 і третьої особи на ці обставини не мають значення для справи, тому не можуть бути взяті судом до уваги.

Згідно ст. 2 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” та ст. 140 Конституції України, місцеве самоврядування –це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади, зокрема, самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Відповідно до ст. 4 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”, місцеве самоврядування в Україні здійснюється, зокрема, на принципах законності.

Статтею 59 частинами 1-3 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” встановлено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень; рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно п. 34 ч.1 ст. 26 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”, виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Наданими до матеріалів справи доказами не підтверджується факт порушення Відповідачем-2 Регламенту роботи Дніпродзержинської міської ради під час прийняття оскаржуваного рішення в частині відмови Позивачу в затвердженні містобудівного обґрунтування, узгодження місця розміщення земельної ділянки для будівництва довгострокової автостоянки по пр. Героїв у м. Дніпродзержинську (пункт 4 додатку №2), тому доводи Позивача щодо незаконності дій Відповідача-2, як таких, що порушують встановлений чинним законодавством порядок розгляду питань регулювання земельних відносин, відхиляються судом як безпідставні.

Щодо решти доводів Позивача, то вони підлягають прийняттю до уваги з огляду на наступне.

Статтями 123 і 124 Земельного кодексу України визначено порядок надання земельних ділянок у постійне користування або оренду юридичним особам.

Відповідно до Тимчасового порядку здійснення проектно-будівельного процесу у м. Дніпродзержинську”, затвердженого рішенням Дніпродзержинської міської ради Дніпропетровської області від 23.09.2004р. №425-16/ХХІУ, розгляд заяви та розробка проекту відведення земельної ділянки відбувається за умови позитивного висновку Постійної комісії з питань житлово-комунального господарства, земельних ресурсів та погодження міською радою місця розташування об’єкта під забудову, чого у даному випадку не відбулось.

Стаття 20 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” передбачає, що державний контроль за діяльністю органів і посадових осіб місцевого самоврядування може здійснюватися лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, і не повинен призводити до втручання органів державної влади чи їх посадових осіб у здійснення органами місцевого самоврядування наданих їм власних повноважень.

Проте, згідно ч.10 ст. 59 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”, акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції  або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Частиною 9 ст. 123 Земельного кодексу України встановлено, що відмову  органів  місцевого самоврядування або органів виконавчої влади у наданні земельної ділянки в користування або залишення клопотання без розгляду в установлений строк може бути оскаржено в судовому порядку. Рішення про відмову у наданні земельної ділянки в користування має містити мотивовані пояснення з посиланням на відповідні положення нормативно-правових актів, затвердженої містобудівної документації та документації із землеустрою.

Як видно із витягу протоколу Постійної комісії з питань житлово-комунального господарства, комунальної власності, земельних ресурсів та містобудування (протокол від 17.03.06р. №70) та оскаржуваного рішення Відповідача-2, як висновки цієї Постійної комісії так і висновки міської ради, здійснені всупереч вимогам ч.9 ст. 123 Земельного кодексу України, оскільки не містять мотивовані пояснення з посиланням на відповідні положення нормативно-правових актів, затвердженої містобудівної документації та документації із землеустрою, а навпаки суперечать таким документам, що були надані до матеріалів справи, тобто є необґрунтованими і, як наслідок, незаконними.

Відповідно до ч.1 ст. 24 Закону України „Про планування і забудову територій”, фізичні та юридичні особи, які мають намір здійснити будівництво об'єктів  містобудування на земельних ділянках, що належать їм на праві власності чи  користування, зобов'язані отримати від виконавчих органів відповідних рад, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, у разі делегування їм таких повноважень відповідними радами, дозвіл на будівництво об'єкта містобудування (далі - дозвіл на будівництво).

Як видно із змісту положень частин 13 і 14 ст. 24 Закону України „Про планування і забудову територій”, дозвіл на будівництво об'єкта містобудування не є документом, що засвідчує право власності чи право користування (оренди) земельними ділянками; дозвіл на будівництво об'єкта містобудування не дає права на початок виконання будівельних робіт без одержання відповідного дозволу місцевої інспекції державного архітектурно-будівельного контролю.

Отже, згідно встановленого чинним законодавством порядку, Позивач не одержавши від Відповідача-2 рішення про погодження місця розташування об’єкта будівництва не мав права на отримання дозволу на будівництво, а в подальшому права на початок виконання будівельних робіт, що робить неможливим здійснення ним в майбутньому вищевказаної забудови довгострокової стоянки.

Згідно положень ст. 52 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”, виконавчий комітет міської ради не має права змінювати або скасовувати акти міської ради, якій він підпорядкований.

На підставі викладеного, з урахуванням встановлених обставин, суд доходить висновку, що оскаржуване рішення Відповідача-2 про відмову Позивачеві в затвердженні містобудівного обгрунтування, узгодження місця розміщення земельної ділянки для будівництва довгострокової автостоянки по пр. Героїв в м. Дніпродзержинську прийняте із порушенням чинного законодавства, чим порушує встановлений ст. 4 Закону України ”Про місцеве самоврядування в Україні” принцип законності та ущемляє права Позивача як замовника по подальшому проектуванню та завершенню зазначеної довгострокової автостоянки.

Таким чином, позовні вимоги Позивача до Відповідача-2 про скасування рішення Дніпродзержинської міської ради Дніпропетровської області „Про затвердження містобудівного обґрунтування об’єктів містобудування, погодження місця їх розташування, надання згоди на забудову земельних ділянок та розробку проектів відведення земельних ділянок” (4 сесія У скликання) від 29.09.06р. №53-04/У в частині відмови Позивачу в затвердженні містобудівного обґрунтування, узгодження місця розміщення земельної ділянки для будівництва довгострокової автостоянки по пр. Героїв у м. Дніпродзержинську (пункт 4 додатку №2) - є обґрунтованими і підлягають задоволенню, а у цих же позовних вимогах до Відповідача-1 слід відмовити, як до неналежного відповідача, який не приймав оскаржуваного рішення та не має права змінювати або скасовувати акти міської ради, якій він підпорядкований.

Заходи з забезпечення позову, застосовані ухвалою господарського суду від 24.05.07р. у цій справі, підлягають скасуванню в порядку п. 7 ч. 1 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України з дати набрання постановою законної сили, у зв’язку із припиненням дії оскаржуваного рішення, в силу визнання його незаконним у судовому порядку.

Судові витрати у справі, обґрунтований розмір яких, згідно Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито” становить суму 3,40 грн., підлягають стягненню на користь Позивача з місцевого бюджету Дніпродзержинської міської ради, відповідно до ч.1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 5, 7-12, 19, 69-71, 87, 94, 104, 160-163, 254, п.6 Розділу УІІ Перехідних та Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд–

ПОСТАНОВИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю „Агропромбуд” до Дніпродзержинської міської ради Дніпропетровської області задовольнити.

Визнати незаконним рішення Дніпродзержинської міської ради „Про затвердження містобудівного обґрунтування об’єктів містобудування, погодження місця їх розташування, надання згоди на забудову земельних ділянок та розробку проектів відведення земельних ділянок” (4 сесія V скликання) від 29.09.06 р. №53-04/V в частині відмови товариству з обмеженою відповідальністю „Агропромбуд” в затвердженні містобудівного обґрунтування, узгодження місця розміщення земельної ділянки для будівництва довгострокової автостоянки по пр. Героїв в м. Дніпродзержинську (пункт 4 додатку № 2).

У позові Товариства з обмеженою відповідальністю „Агропромбуд” до Виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради Дніпропетровської області відмовити.

Стягнути з місцевого бюджету Дніпродзержинської міської ради Дніпропетровської області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Агропромбуд” суму 3 грн. 40 коп. витрат на держмито.

Скасувати заходи з забезпечення позову, застосовані ухвалою господарського суду від 24.05.07р. у цій справі, з дати набрання постановою законної сили.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя

І.М. Подобед