ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.07 р.                                                                             Справа № 26/337а

Постановлена у нарадчій кімнаті 07 червня 2007 р. о 17 год. 28 хв.

Господарський суд Донецької області  у складі судді  Наумової  К.Г.

При секретарі судового засідання – Капустіні А.Б.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду адміністративну справу №   26/337а

за  позовом:         Закритого   акціонерного  товариства "Мініметалургійний завод "Істіл (Україна)"  (м. Донецьк, Донецької обл..)

до відповідача:   Спеціалізованої  державної податкової  інспекції по  роботі з великими  платниками податків у м. Донецьку  (м. Донецьк, Донецької обл..)

за участю   прокурора Донецької області з метою захисту інтересів держави в особі Спеціалізованої  державної податкової  інспекції по  роботі з великими  платниками податків у м. Донецьку

про  визнання недійсним податкового повідомлення-рішення                                                       № /0/20804/10/15-16-23/1 від 31.07.2006р.

Закрите   акціонерне  товариство  "Мініметалургійний завод "Істіл (Україна)"  (м. Донецьк) звернулось   до господарського суду Донецької області  з позовом  до Спеціалізованої  державної податкової  інспекції по  роботі з великими  платниками податків у м. Донецьку  (м. Донецьк), далі за текстом “ДПІ”,  про  визнання недійсним податкового повідомлення-рішення                                № /0/20804/10/15-16-23/1 від 31.07.2006р., яким позивачу зменшено бюджетне відшкодування з ПДВ по декларації за квітень 2006 р. на суму 7125623 грн. 32 коп.

Позивач посилається на наступне. Спірні рішення прийняті на підставі акта позапланової виїзної документальної перевірки. Порядок розрахунку бюджетного відшкодування  передбачений Законом України “Про податок на додану вартість” та не визначається  Наказом ДПА України від 30.05.97 р. № 166 із змінами та доповненнями, яким затверджено форму та порядок заповнення декларації з ПДВ. Позивач визначив суму бюджетного відшкодування з ПДВ відповідно до  п.п. 7.7.2 п. 7.7. ст.. 7 Закону України “Про податок на додану вартість”. Даним пунктом передбачено, що якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів(послуг).  Ця норма закону продубльована  у п.п. 5.12.2 п. 5.12. ст.5 Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженому наказом Державної податкової адміністрації України від 30 травня 1997 р. N 166 (у редакції наказу від 15 червня 2005 р. N 213) зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 30 червня 2005р. за № 702/10982 (надалі Порядок). Зміст рядка 3 форми розрахунку бюджетного відшкодування не відповідає змісту п.п. 7.7.2. п.7.7.ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість” і змісту п.п. 5.12.2 п. 5.12. ст.5 Порядку. Закон не надає права податковій службі визначати порядок розрахунку розміру бюджетного відшкодування своїми актами. Відтак, відсутні будь-які правові підстави для ототожнення змісту рядка 3 розрахунку з нормою п.п.7.7.2.п.7.7.ст.7. ДПІ зменшений розмір бюджетного відшкодування на суму ПДВ, яка включена позивачем до податкового кредиту у минулих періодах, а не у попередньому періоді. Ні закон, ні порядок не ставлять розмір відшкодування у залежність від періоду отримання товарів (послуг). ДПІ  також зменшений розмір бюджетного відшкодування на суму ПДВ по передплатам постачальникам товарів (робіт, послуг), здійснених у березні 2006р. які не включені до складу  податкового кредиту. Податкові накладні по товарах (послугах), сплачених шляхом передплати, враховуються у податковому кредиті при отриманні цих товарів (послуг), що є цілком правомірним. В акті перевірки відповідач фактично ототожнив нарахування податкового кредиту з визначенням розміру бюджетного відшкодування, що є недопустимим, оскільки регулюється різними нормами Закону.

ДПІ проти позову заперечує посилаючись на наступне.

Згідно п.п. 7.7.5 п. 7.7 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість", ДПІ була проведена позапланова документальна виїзна перевірка.

З аналізу норм п.п. 7.3.1 п. 7.3, п.п. 7.5.1 п. 7.5, п.п. 7.4.5 п. 7.4, п.п. 7.7.1 та 7.7.2 п. 7.7.  ст. 7 випливає, що якщо у податковому періоді сума має від'ємне значення (податкове зобов'язання звітного періоду мінус податковий кредит звітного періоду з урахуванням від'ємного значення попереднього періоду зарахованого до його складу) то бюджетному відшкодуванню підлягає саме та частина від'ємного значення, що дорівнює сумі податку фактично сплаченому постачальникам товарів у попередньому податковому періоді. В порушення наведених норм до суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню, позивачем зайво зараховані суми податку на додану вартість від здійсненних передплат постачальникам товарів (послуг) без включення до складу податкового кредиту сум податку у розмірі 3364160,76 грн.

Згідно Розрахунку суми бюджетного відшкодування, затвердженого Наказом ДПА України від 30.05.97 № 166, у редакції наказу ДПА України від 15.06.2005 № 213, до рядку 3 розрахунку суми бюджетного відшкодування включаються суми ПДВ, фактично сплачені отримувачем товарів (послуг) у попередньому звітному податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг), що включені до складу податкового кредиту попереднього періоду.

Позивачем в порушення п.п. 7.7.2 п. 7.2 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" завищено суму бюджетного відшкодування на 3761462,56 грн.

Законом чітко передбачено, що однією з обов'язкових підстав  включення сум до податкового кредиту з ПДВ   є сплата цих сум до бюджету.

Оскільки податкові накладні на момент віднесення сум до від'ємного значення видано не було, контрагентами ЗАТ "ММЗ "Істіл" податкове зобов'язання сформовано та перераховано до бюджету не було, то і відшкодування цих сум ПДВ є неправомірним.

Прокурор підтримав заперечення ДПІ.

Дослідивши наявні в матеріалах справи  докази та заслухавши пояснення представників сторін суд

ВСТАНОВИВ:

ДПІ провела виїзну документальну позапланову  перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за квітень 2006 р. Перевірку було проведено на підставі Наказу  начальника ДПІ від 29.06.06 р. № 232  „Щодо  проведення виїзної позапланової перевірки” та направлення на перевірку № 169 від 29.06.2006 р., у зв’язку з поданням позивачем декларації з ПДВ з від’ємним значенням ПДВ розмір якого перевищує 100 тис. грн..

За результатами перевірки  складено Акт „Про результати  виїзної позапланової  перевірки Закритого акціонерного  товариства  "Мініметалургійний завод "Істіл (Україна)"  код за з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок у банку за квітень 2006 р.”  від 19.07.2006 р. № 69/15-16-23/1-30479040.

На підставі даного акту ДПІ прийняла податкове повідомлення-рішення                            № /0/20804/10/15-16-23/1 від 31.07.2006р., яким позивачу зменшено бюджетне відшкодування з ПДВ по декларації за квітень 2006 р. на суму                    7125623 грн.   32 коп.

В даному акті відображено наступне.

Перевіркою встановлено, що у порушення п.п. „а” п.п. 7.7.2 п. 7.2 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" позивачем завищено суму бюджетного відшкодування значення рядку 3 додатку 3 до декларації за квітень 2006 р. у розмірі 7125623,32 грн., а саме.

На суму ПДВ у розмірі 3364160,76 грн. позивачем у порушення п.п. 7.7.1, 7.7.2 п. 7.2, п.п. 7.5.1 п. 7.5  ст. 7 до суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню, зайво зараховані суми ПДВ від здійснених передплат постачальникам товарів без включення до податкового кредиту сум ПДВ у зазначеному розмірі. У додатку № 16 до акту перевірки наведені дані платіжних документів та сум  ПДВ які були сплачені позивачем у березні 2006 р. у якості передплати за товари.

На суму  ПДВ у розмірі 3761462,56 грн.  позивачем завищено суму бюджетного відшкодування  по  сплаченим постачальникам  товарів (послуг) у попередніх податкових періодах. Відповідно до Розрахунку суми бюджетного відшкодування, затвердженого Наказом ДПА України від 30.05.97 № 166, у редакції наказу ДПА України від 15.06.2005 № 213, до рядку 3 розрахунку  суми бюджетного відшкодування включаються суми ПДВ, фактично сплачені отримувачем товарів (послуг) у попередньому звітному податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг), що включені до складу податкового кредиту попереднього періоду. У додатку 17 наведені податкові накладні, ПДВ по яким включений до податкового кредиту у минулих періодах, а оплата товарів по цим накладним здійснена позивачем у березні 2006 р.

Матеріалами справи встановлюється наступне.

Згідно податкової  декларації з ПДВ   за березень   2006 р., подана до ДПІ 19.04.06 р. про що свідчить відмітка ДПІ, сума ПДВ поточного звітного періоду має від’ємне значення і складає 18934295  грн. (рядок 18.2), сума від’ємного значення поточного періоду з урахуванням розрахунків по податковим векселям – 19709753 (рядок 21), сума від’ємного значення попереднього податкового періоду, що включається до складу  податкового кредиту поточного звітного періоду – 35501155 грн. (рядок 23),  яка складається із  значення рядка 22.2 декларації попереднього податкового періоду (зарахування від’ємного значення різниці поточного звітного періоду до складу податкового кредиту наступного звітного періоду) – 13223606 грн. (рядок 23.1) та суми значення рядка 26  декларації попереднього податкового періоду (залишок від’ємного значення попереднього податкового періоду, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду) – 22277549 грн. (рядок 23.2), залишок від’ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду – 20579011 грн. (рядок 26). Згідно рядка 25.1 декларації, розрахунку бюджетного відшкодування та заяви про повернення суми бюджетного відшкодування, на рахунок в установі банку підлягає відшкодуванню 14922144  грн..

Згідно податкової  декларації з ПДВ   за квітень  2006 р., подана до ДПІ 22.05.06 р. про що свідчить відмітка ДПІ, сума ПДВ поточного звітного періоду має від’ємне значення і складає 18683383  грн.(рядок 18.2), сума від’ємного значення поточного періоду з урахуванням розрахунків по податковим векселям – 20039566 грн. (рядок 21), сума від’ємного значення попереднього податкового періоду, що включається до складу  податкового кредиту поточного звітного періоду – 40288768 грн. (рядок 23),  яка складається із  значення рядка 22.2 декларації попереднього податкового періоду (зарахування від’ємного значення різниці поточного звітного періоду до складу податкового кредиту наступного звітного періоду) – 19709753 грн. (рядок 23.1) та суми значення рядка 26  декларації попереднього податкового періоду (залишок від’ємного значення попереднього податкового періоду, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду) – 20579011 грн. (рядок 23.2), залишок від’ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду – 19532221 грн. (рядок 26).  Згідно рядка 25.1 декларації, розрахунку бюджетного відшкодування та заяви про повернення суми бюджетного відшкодування, на рахунок в установі банку підлягає відшкодуванню 20756543 грн.

Разом з наведеними деклараціями позивачем було подано до ДПІ розрахунки бюджетного відшкодування та заяви про повернення суми бюджетного відшкодування.

Платіжними документами, актом  про результати документальної невиїзної (камеральної) перевірки податкової декларації з податку на  додану вартість від 20.06.2006 р. № 34/15-16-23/1-30479040, підтверджується, що позивачем у березні 2006 р. сплачено постачальникам товарів  ПДВ у сумі 20756543 грн.

Сторонами під час розгляду справи визнано, що ДПІ правильно зазначила у додатках 16 та 17 до акту перевірки дані платіжних документів, податкових декларацій та суми ПДВ.

Включення позивачем ПДВ до складу податкового кредиту по податковим накладним зазначеним у додатку 17 до акту перевірки підтверджується наданими до матеріалів справи журналами обліку  придбання товарів за березень та  травень 2005 р.,  реєстрами отриманих податкових накладних за період  з вересня 2005 р. по лютий 2006 р.   Право на включення ПДВ до складу податкового кредиту по податковими накладним зазначеним у додатку 17 до акту перевірки підтверджено доданими до матеріалів справи податковими накладними.

З актів перевірок вбачається, що перевірками не встановлено  порушень позивачем  вимог Закону України “Про податок на додану вартість”  щодо формування податкового кредиту   та податкових зобов’язань у деклараціях за березень та квітень 2006 р., а також частини від’ємного значення податку, що включається до складу податкового кредиту поточного періоду та наступного періоду.    ДПІ спірним рішенням фактично  зменшила не частину від’ємного  значення податку, яка підлягає відшкодуванню, а зменшила суму до якої  дорівнюється розмір бюджетного відшкодування.

.

П. 7.7 ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість” у редакції Закону України від 25.03.2005 р. N 2505-IV визначено наступне.

Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду. (п.п. 7.7.1.)

Якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг);

б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду. (п.п.7.7.2.).

Платник податку може прийняти самостійне рішення про зарахування належної йому повної суми бюджетного відшкодування у зменшення податкових зобов'язань з цього податку наступних податкових періодів. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за наслідками звітного періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті. При прийнятті такого рішення зазначена сума не враховується при розрахунку сум бюджетного відшкодування наступних податкових періодів.(п.п. 7.7.3.).

Платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування, подає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. При цьому платник податку в п'ятиденний термін після подання декларації податковому органу подає органу Державного казначейства України копію декларації, з відміткою податкового органу про її прийняття, для ведення реєстру податкових декларацій у розрізі платників.

До декларації додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування, копії погашених податкових векселів (податкових розписок), у разі їх наявності, та оригіналів п'ятих основних аркушів (примірників декларанта) вантажних митних декларацій, у разі наявності експортних операцій.

Форма заяви про відшкодування та форма розрахунку суми бюджетного відшкодування визначаються за процедурою, встановленою центральним податковим органом. (п.п.7.7.4.).

З наведених норм  вбачається, що, сума  заявлена до відшкодування, повинна відповідати наступним умовам.

По-перше, ця сума складає частину від’ємного значення поточного податкового періоду з урахуванням частини від’ємного значення податку попереднього податкового періоду, яка включається до складу податкового кредиту поточного податкового періоду;

По-друге, від’ємне значення податку поточного періоду включається до податкового кредиту наступного податкового періоду. Право на бюджетне відшкодування   виникає у разі якщо у наступному податковому періоді сума податку також має від’ємне значення;

По-третє, сума, яка підлягає відшкодуванню дорівнює сумі ПДВ,  яка фактично сплачена отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг).

З наведеного вбачається, що сума, до якої дорівнюється розмір бюджетного відшкодування, не обмежена сумою податкового кредиту попереднього періоду, а лише дорівнюється сумі сплаченого у попередньому податковому періоді постачальникам товарів  податку. Законом не передбачено, що відшкодуванню підлягає лише сума, яка дорівнює сумі податкового кредиту попереднього податкового періоду, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів. Крім цього, законом  не визначено, що до суми  до якої дорівнюється сума  бюджетного відшкодування не може включатися ПДВ, сплачений  у якості передплати за товар.

П.п. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7  встановлено, що датою виникнення права платника  податку на  податковий кредит вважається:

дата здійснення першої з подій:  або дата  списання  коштів  з  банківського рахунку платника податку  в  оплату   товарів   (робіт,   послуг),   дата   виписки відповідного  рахунку  (товарного  чека)  -  в  разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

або дата  отримання  податкової накладної,  що засвідчує факт

придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Законом України „Про внесення змін до Закону України „Про Державний бюджет України на 2005 рік”   та деяких інших законодавчих актів України” від  25.03.2005 р. № 2505-IV   були внесені зміни до Закону України  “Про податок на додану вартість”. Зокрема, п.п. 7.4.5. викладно у наступній редакції: „Не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми  сплаченого  (нарахованого)  податку  у  зв'язку з придбанням товарів   (послуг),  не  підтверджені  податковими  накладними  чи митними   деклараціями.”

Таким чином, до складу податкового кредиту відповідно до наведених норм, можуть включатися суми ПДВ лише  по одній події – отримання податкової накладної.

З огляду на це заслуговує на увагу  посилання позивача на те, що  він не включив ПДВ по сумам передплат до складу податкового кредиту оскільки не мав права включити до складу податкового кредиту суми ПДВ по  передплаті за товари по першій події – списання коштів з банківського рахунку. Суми ПДВ включаються позивачем до податкового кредиту лише у разі отримання податкової накладної.

Як зазначалось, відповідно до п.п. 7.7.2 п. 7.2 ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість” бюджетному відшкодуванню підлягає частина від'ємного значення податку, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг).

Формою розрахунку бюджетного відшкодування, яку затверджено Наказом ДПА України від 30 травня 1997 р.166, у редакції наказу ДПА України від 15 червня 2005 р.     N 213, передбачено, що у рядку 3 зазначається сума податкового кредиту попереднього податкового періоду, фактично сплачена отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів, а у рядку 4 зазначається сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню (сума, указана в рядку 1, у межах суми, указаної в рядку 3) (значення цього рядка переноситься до рядка 25 податкової декларації за поточний звітний податковий період) .

Як вбачається, така вимога форми розрахунку суперечить п. а) п.п. 7.7.2 п. 7.2 ст. 7 Закону України  “Про податок на додану вартість”, оскільки цим пунктом закону сума бюджетного відшкодування обмежена лише сумою податку, яка фактично сплачена контрагентам у попередньому періоді, а не сумою сплаченого податкового кредиту попереднього податкового періоду.

Відповідно до п. 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Статтею  19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

З огляду на зазначене, при визначенні суми бюджетного відшкодування повинні застосовуватися лише норми Закону України “Про податок на додану вартість”.

Таким чином, при визначенні суми, яка підлягає бюджетному відшкодуванню по декларації за квітень  2006 р.,  позивач виконав  умови визначені  п.п. 7.7.2. п. 7.7 ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість”.

Позивач відповідно до наведених вимог, також подав до ДПІ разом з декларацією заяву про повернення суми бюджетного відшкодування  та розрахунок суми бюджетного відшкодування, у яких визначив до відшкодування  суму 20756543 грн.

Сума сплаченого позивачем у попередньому податковому періоді ПДВ, тобто у березні  2006 р., складає  20756543 грн.. Зазначена сума податку була сплачена позивачем постачальникам товарів у ціні товарів, що підтверджено матеріалами справи.

Таким чином, бюджетному відшкодуванню по декларації за квітень 2006 р. підлягає саме ця сума.

З огляду на зазначене, податкове повідомлення-рішення                                                        № /0/20804/10/15-16-23/1 від 31.07.2006р., яким позивачу зменшено бюджетне відшкодування з ПДВ по декларації за квітень 2006 р. на суму     7125623 грн. 32 коп.  не може вважатися законним  та підлягає  визнанню недійсним, відповідно позовні вимоги  підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

З огляду за зазначене, витрати позивача по сплаті судового збору у сумі 3 грн. 40 коп. підлягають  відшкодуванню за рахунок  коштів Державного бюджету.

Враховуючи викладене та,  керуючись ст. ст..19, 67 Конституції України, Законом України “Про податок на додану вартість”,

ст. ст. 2, 7 –12, 69-86, 94, 122-163, 254  Кодексу адміністративного судочинства, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов  задовольнити.

Визнати недійсними податкове повідомлення-рішення  Спеціалізованої  державної податкової  інспекції по  роботі з великими  платниками податків у м. Донецьку  № /0/20804/10/15-16-23/1 від 31.07.2006р., яким Закритому   акціонерному  товариству  "Мініметалургійний завод "Істіл (Україна)"  (м. Донецьк) зменшено бюджетне відшкодування з ПДВ по декларації за квітень  2006 р. на суму 7125623 грн. 32 коп.

Стягнути з коштів Державного бюджету України  на користь Закритого   акціонерного  товариства   "Мініметалургійний завод "Істіл (Україна)"  (м. Донецьк)  витрати по сплаті судового збору  у сумі  3 грн.   40 коп.

Зазначена постанова  може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного  суду.

Дана постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього КАС України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява та скарга подається на ім’я Донецького апеляційного адміністративного  суду через Господарський суд Донецької області.

Постанову підписано  12 червня 2007 р.

Суддя