СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07.08.07                                                                                 Справа № 9/358ад.

Суддя Ворожцов А.Г., розглянувши матеріали справи за позовом

Прокурора м. Краснодона в інтересах держави в особі Краснодонської об’єднаної державної податкової інспекції Луганської області

до Дочірнього підприємства «Шахтобудівник»Відкритого акціонерного товариства трест  «Краснодоншахтобуд», м. Краснодон

про стягнення 5208 грн. 00 коп.

в присутності представників:

від заявника –Смирнов О.О., посв. № 359 від 01.04.02,

від позивача –П'ятницький В.В. - держ. подат. інсп., довіреність № 42 від 22.05.07,

від відповідача –Юдін В.Г. - юрисконсульт, дов. № 35 від 07.08.07.

Суть спору: прокурором заявлена вимога про стягнення з відповідача, ДП «Шахтобудівник»ВАТ «Краснодоншахтобуд», податкового боргу  з ПДВ  у розмірі 5208,00 грн.

Відповідач письмові заперечення на позовну заяву не надав, але в усній формі проти позову заперечує, посилаючись на те, що платіжним дорученням № 234 від 12.07.07р. ним перерахована сума податкового боргу в повному обсязі.

В обгрунтування позову прокурор виклав таке.

Відповідач зареєстрований в якості суб’єкта господарювання виконкомом Краснодонської міської ради 01.10.01р. за № 25371460ю0010414 та перебуває як платник податків на обліку в Краснодонській ОДПІ.

Відповідач має узгоджені податкові зобов’язання з ПДВ в розмірі 5208,00 грн., які визначені відповідачем самостійно у податковій накладній № 11785 від 01.04.07р., наданій до податкового органу.

Оцінивши доводи позивача і надані докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог з огляду на наступне.

Згідно підпункту 5.3.1 пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21.12.2000р. № 2181-ІІІ (далі –Закон 2181) платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій   декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного  граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для  подання податкової декларації.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про систему оподаткування»платники податків і зборів (обов’язкових платежів) зобов’язані сплачувати належні суми податків і зборів (обов’язкових платежів)  у  встановлені  законами  терміни.

Відповідно до п.11) ст. 10 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” податкові органи подають до судів позови до підприємств, установ, організацій та громадян про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими  фондами за рахунок їх майна.

За змістом пунктів 1.2), 1.3) ст. 1 Закону 2181 податкове зобов'язання - зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими  законами України; податковий борг (недоїмка) - податкове  зобов'язання (з урахуванням   штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також  пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Відповідно до п.п. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3 Закону 2181 активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Активами платника податків за змістом п. 1.7 ст. 1 Закону № 2181 є кошти, матеріальні та нематеріальні цінності, що належать юридичній або фізичній особі за правом власності або повного господарського відання.

Суд не погоджується з твердженням відповідача про відсутність спору у зв’язку зі сплатою податкового боргу у розмірі 5208,00 грн., виходячи з наступного.

Відповідно до п. 7.7 ст. 7 Закону 2181 податковий борг погашається попередньо погашенню податкових зобов’язань, які не є податковим боргом, у порядку календарної черговості його виникнення …

Як свідчать матеріали справи, відповідач дійсно погасив після подачі позову платіжним дорученням 12.07.07р. суму податкового боргу з ПДВ у розмірі 5208,00 грн., що дорівнює сумі позову, проте відповідач не врахував, що на момент цієї сплати у нього вже була податкова заборгованість з цього ж податку за попередні періоди, тому, відповідно до п. 7.7 ст. 7 Закону 2181 позивач правомірно зарахував сплачену суму в рахунок погашення попередніх податкових зобов’язань з ПДВ, а податковий борг з ПДВ за квітень 2007 року залишився непогашеним.

Приймаючи до уваги те, що матеріалами справи підтверджено наявність боргу відповідача з ПДВ у розмірі 5208,00 грн., у т.ч. витягом з особового рахунку відповідача, позовні вимоги визнаються обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні, в  якому закінчився розгляд справи, оголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено представників сторін про те, що постанову у повному обсязі буде виготовлено протягом 5-денного строку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 17, 87, 89, 94, 98, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України,   суд

п о с т а н о в и в:

1.   Позов задовольнити.

2. Стягнути з відповідача, ДП «Шахтобудівеьник»ВАТ «Трест «Краснодоншахтобуд», 94400, Луганська обл., м. Краснодон, вул. Комсомольська, 9, , суму податкового боргу з податку на додану вартість у розмірі 5208,00 грн. шляхом звернення стягнення на активи.

Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 13.08.2007р.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                               А.Г.Ворожцов