суд
_________________________________________
______________________________________________________________________
м. Житомир, майдан Путятинський, 3/65
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "24" липня 2007 р.
Справа № 2/2129

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого - судді Тимошенка О.М.

при секретарі Савчук С.В.

за участю представників сторін

від позивача Бондаренко С.П. дов.№388 від 22.03.07

від відповідача Мозговий М.О. дов.№145 від 15.05.07

прокурор Буркевич М.І. (посв.№554)

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Військового прокурора Житомирського гарнізону в
інтересах держави в особі Міністерства оборони України (м. Київ) в особі
Державного підприємства "Житомирський ремонтно-механічний завод",
смт.Новогуйвинське

до Державного підприємства "Науково-дослідний інститут
радіосистем" (м. Житомир)

про стягнення 69525,00 грн.

Прокурором в інтересах позивача подано позов про стягнення з
відповідача 69525,00грн., з яких: 45000,00грн.- неповернутої фінансової
допомоги, 24525,00грн.- штрафу.

Прокурор та представник позивача у судовому засіданні позовні
вимоги підтримали у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні визнав суму основного
боргу у повному обсязі, а штрафні санкції лише в сумі 22500,00грн.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши
матеріали справи, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

17.11.2006р. між Державним підприємством "Житомирський
науково-дослідний інститут радіосистем" (позичальник) та казенним
підприємством "Житомирський ремонтно-механічний завод" (позикодавець)
правонаступником якого є Державне підприємство "Житомирський ремонтно-механічний
завод" укладено договір надання поворотної фінансової допомоги №166,
відповідно до якого позивач зобов'язався передати відповідачу грошові кошти в
сумі 45000,00грн., а відповідач зобов'язався повернути позивачу таку ж суму
грошових коштів у строк до 25.12.2006р.

Згідно ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові
кошти , а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму
грошових коштів.

Відповідно до п.3.2 договору, фінансова допомога надається у
безготівковому порядку платіжним дорученням шляхом переказу грошових коштів на
рахунок позичальника.

На виконання умов договору позивач перерахував на рахунок
відповідача кошти в сумі 45000,00грн., що підтверджується платіжними дорученнями
від 17.11.2006р. №4 на суму 31000,00грн. та №1980 на сум 14000,00грн.
(а.с.25,26).

У зв'язку з неповеренням відповідачем позики у строк вказаний у
договорі, позивач направив відповідачу претензію №701 від 15.05.2007р. з
вимогою повернути суму боргу, однак відповідач залишив її без відповіді та
задоволення.

Таким чином, внаслідок невиконання зобов'язань за договором у
відповідача перед позивачем утоварилась заборгованість в сумі 45000,00грн., яка
над день розгляду справи не змінилась та підлягає стягненню.

Відповідно до додаткової угоди №1 від 19.12.2006р. до договору
№166, при порушенні позичальником строку повернення фінансової допомоги він
повинен сплатити позикодавцю пеню в розмірі 0,5% від суми позики за кожний день
прострочення, але не більше 50% від суми договору, що відповідно до розрахунку
прокурора за 109 днів становить 24525,00грн.

Однак виходячи з того, що відповідно до умов доовору розмір
штрафних санкцій не може бути більшим 50% суми боргу, господарський суд
задовольняє позов в частині стягнення штрафних санкцій частково в розмірі 22500
грн грн.

Відповідно до ст.525,526 ЦК України зобов'язання  має виконуватись належним чином , відповідно
до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного
законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання  або одностороння  зміна його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та
заперечень.

Враховуючи  викладене,
господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги  обгрунтовані, заявлені у відповідності до
вимог чинного законодавства, підтверджуються матеріалами справи і підлягають
задоволенню в сумі 67500,00грн., з яких: 45000,00грн.- боргу, 22500,00грн.-
пені. В частині стягнення 2025,00грн. пені суд відмовляє.

Витрати , пов'язані з оплатою державного мита та за
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача
пропорційно сумі задоволених вимог , оскільки він спонукав позивача звернутись
з позовом до суду.

Відповідно до наказу Міністерства оборони України №636 від
01.11.2006р., Державне підприємство "Житомирський ремонтно-механічний
завод" є правонаступником усіх прав та обов'язків казенного підприємства
"Житомирський ремонтно-механічний завод" (а.с.12).

Керуючись ст.ст. 49, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Державного підприємства Науково-дослідного інституту
радіосистем (м.Житомир, вул.Черняховського,109; ) :

- на користь Державного підприємства "Житомирський
ремонтно-механічний завод" (Житомирський район, смт.Новогуйвинське,
вул.Дружби народів,1; ) - 45000,00грн.- боргу, 22500,00грн.-
пені;

- в доход Державного бюджету України - 675,00грн.державного мита;

- в доход Державного бюджету України, р/р 3002 у ГУДКУ у
Житомирській області, МФО 811039, - 114,56грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.В частині стягнення 2025,00грн. пені відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного
строку з дня його прийняття.

Суддя
Тимошенко О.М.

Віддрукувати: 4 прим.