ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"14" серпня 2007 р.
Справа № 15-7-28/137-06-3893

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді:  Бєляновського В.В.,

Суддів:  Мирошниченко М.А., Шевченко В. В.,

при секретарі   - Волощук О.О.

за участю представників:

Від позивача: Клюц С.О., Денисов В.Є.

Від 1 відповідача: не з’явився

Від 2 відповідача: не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства „Науково-дослідний інститут спеціальних способів лиття”, м. Одеса

на рішення господарського суду Одеської області

від  4 липня 2007 року

за заявою ТОВ „Дубль –А”, м. Одеса про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Одеської області від 17 липня 2006 року

у справі №  15-7-28/137-06-3893

за позовом Відкритого акціонерного товариства „Науково-дослідний інститут спеціальних способів лиття”, м. Одеса

до  відповідачів:

1.Приватного підприємства „Золотий лан”, м. Одеса

2.Товариства з обмеженою відповідальністю „Дубль –А”, м. Одеса

про визнання договорів недійсними

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2006 року ВАТ „Науково-дослідний інститут спеціальних способів лиття” (далі - Інститут) звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до приватного підприємства „Золотий лан” про визнання недійсним на підставі ст. ст. 203, 215 ЦК України договору застави від 28.11.2005 року, предметом якого є нежитлові будівлі загальною площею          22 256.4 кв. м., що знаходяться в м. Одесі, вул. Хімічна, 2  та складають 957/1000 частини нежитлових будівель, а також основні засоби, що знаходяться на зберіганні в м. Одесі, вул. Хімічна, 2, які є власністю позивача.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що від імені Інституту оспорюваний договір підписано Панасюком О.В., який неправомірно привласнив собі повноваження голови правління акціонерного товариства, відповідно до статутних положень якого згоду на укладення такої угоди повинні давати загальні збори акціонерів товариства.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 05.07.2006 року до участі у справі в якості іншого відповідача залучено ТОВ „Дубль А”.

В процесі розгляду даної справи позивач заявою від 06.07.2006 року уточнив свої позовні вимоги і просив господарський суд визнати недійсними договір № 338 від 14.11.2005 р., укладений між Інститутом та ПП “Золотий лан”, договір про задоволення вимог від 29.12.2005 р. укладений між Інститутом та ПП “Золотий лан”, договір № 1402 від 18.04.2006 р. купівлі-продажу нежитлових будівель загальною площею 22 256.4 кв. м. розташованих за вищевказаною адресою, укладений між ПП “Золотий лан” та ТОВ „Дубль А”.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що  оспорювані договори укладені з порушенням вимог чинного законодавства та від імені Інституту підписані Панасюком О.В., який не мав на то повноважень, оскільки рішенням господарського суду, що набрало законної сили, визнано недійсним рішення загальних зборів акціонерів від 23.06.2005 року про призначення Панасюка  О.В. головою правління акціонерного товариства.

Рішенням господарського суду Одеської області від 17.07.2006 року у справі позов задоволено повністю, визнано недійсним договір № 338 від 14.11.2005 р., укладений між Інститутом та ПП “Золотий лан”; визнано недійсним договір застави від 28.11.2005 р., укладений між Інститутом та ПП “Золотий лан”; визнано недійсним договір про задоволення вимог від 29.12.2005 року, укладений між Інститутом та ПП “Золотий лан”; визнано недійсним договір № 1402 від 18.04.2006 р. купівлі-продажу, укладений між ПП “Золотий лан” та ТОВ „Дубль А”; зобов’язано ТОВ „Дубль А” повернути Інституту нежитлові будівлі  загальною площею 22 256.4 кв. м., що знаходяться за адресою: м. Одеса, вул. Хімічна, 2 та складають 957/1000 частини нежитлових будівель; зобов’язано ПП “Золотий лан” повернути ТОВ „Дубль А” все набуте за договором купівлі-продажу від 18.04.2006 року.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 12.09.2006 року зазначене рішення господарського суду першої інстанції залишено без змін, а апеляційну скаргу ТОВ „Дубль А” –без задоволення. Вказані рішення та постанова мотивовані тим, що спірні договори суперечать вимогам чинного законодавства та від імені Інституту укладені Панасюком О.В., у якого не було повноважень на укладення цих угод, оскільки рішенням господарського суду Одеської області від 21.04.2006 року у справі № 6-28/465-05-10251 та рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 17.04.2006 року у справі № 2-1166-06, що набрали законної сили, визнано недійсними рішення загальних зборів акціонерів та контракт щодо виконання останнім функцій голови правління акціонерного товариства.

У жовтні  2006 року ТОВ „Дубль А” звернулося до господарського суду Одеської області з заявою про перегляд вищезазначеного рішення господарського суду від 17.07.2006 року за нововиявленими обставинами. Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що як на одну з підстав для задоволення позову суд послався на рішення господарського суду Одеської області від 21.04.2006 року у справі № 6-28/465-05-10251 та на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 17.04.2006 року, якими визнано недійсним рішення загальних зборів акціонерів від 23.06.2005 року про призначення Панасюка О.В. головою правління акціонерного товариства. Але ТОВ „Дубль А” про наявність даного рішення господарського суду не знало і не могло знати, так як господарський суд не залучив за своєю ініціативою до участі у тій справі іншого відповідача - ТОВ „Дубль А”. Крім того, судом не було прийнято до уваги та не враховано наявність рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02.06.2006 року про поновлення Панасюка О.В. на роботі, а також ухвали апеляційного суду м. Києва від 06.06.2006 року про визнання недійсною довіреності. Відповідно до цих рішень Панасюк О.В. з 02.06.2006 року є дійсним головою правління акціонерного товариства і на момент укладення оспорюваних угод мав необхідні на те повноваження.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 04.12.2006 року у задоволенні зазначеної заяви ТОВ „Дубль А” відмовлено, рішення господарського суду у справі від 17.07.2006 року залишено без змін.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 06.02.2007 року зазначену ухвалу господарського суду першої інстанції залишено без змін, а апеляційну скаргу ТОВ „Дубль А”- без задоволення.

В основу зазначених ухвали та постанови покладені висновки про те, що обставини, на які посилається заявник не є нововиявленими, оскільки ці обставини були йому відомі ще під час розгляду даної справи, що підтверджується постановою Одеського апеляційного господарського суду від 12.09.2006 року. Копія рішення господарського суду Одеської області від 21.04.2006 року у справі № 6-28/465-05-10251 була залучена до матеріалів даної справи і заявник мав право ознайомитися з його змістом.

Окрім того, рішення Малиновського районного суду м. Одеси, яке стосується трудових відносин, що не перетинаються  з предметом спору у даній  справі та рішення апеляційного суду м. Києва не мають значення та не можуть розглядатися як істотні обставини для перегляду рішення господарського суду від 17.07.2006 року за нововиявленими обставинами.

У квітні 2007 року ТОВ „Дубль А” знову звернулося до господарського суду Одеської області з заявою про перегляд рішення господарського суду Одеської області від 17.07.2006 року за нововиявленими обставинами, яка за своїм змістом повністю ідентична заяві, що подавалася цим заявником до господарського суду у жовтні 2006 року.

Проте, ухвалою господарського суду Одеської області від 06.04.2007 року зазначену заяву було прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні.

Інститут подав до господарського суду клопотання про відмову ТОВ „Дубль А” у відновленні пропущеного строку на подання заяви про перегляд судового  рішення за нововиявленими обставинами мотивуючи його тим, що ст. 113 ГПК України передбачено можливість перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами за заявою сторони не пізніше двох місяців з дня встановлення обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення. Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 06.02.2007 року встановлено, що обставини, заявлені в якості нововиявлених, були відомі заявнику ще під час розгляду даної справи по суті. При цьому, обставини, на які посилається заявник в якості підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, вже заявлялися ним до суду у жовтні 2006 року та були предметом судового розгляду, про що винесено ухвалу про відмову у задоволенні такої заяви. Таким чином, заявник вже реалізував своє право подати заяву про перегляд судового рішення за обставинами, наведеними ним в якості нововиявлених. З огляду на зазначене, підстави для відновлення заявнику встановленого вищевказаною статтею закону строку на подання цієї заяви відсутні. А тому, заява не підлягає розгляду по суті у зв’язку з пропуском процесуального строку на її подання та відсутністю будь –яких підстав для відновлення такого строку.

У судовому засіданні 21.05.2007 року ТОВ „Дубль А” подало доповнення до своєї раніше поданої заяви про перегляд рішення господарського суду Одеської області від  17.07.2006 року за нововиявленими обставинами. Заявник посилався на те, що постановою Приморського районного суду м. Одеси від 21.12.2006 року по адміністративній справі № 2а-3846/06 визнано неправомірними дії державного реєстратора Дегтяр В.С., а саме, внесення змін до відомостей, що містять ЄДР запис № 1 010074 від 17.04.2006 р. та державну реєстрацію змін до установчих документів ВАТ „НДІІСЛ”, запис № 1 010074 від 24.05.2006 р.; визнано неправомірними дії державного реєстратора Ісаєнко Л.Г., а саме, внесення до ЄДР запису про заміну свідоцтва про державну реєстрацію ВАТ „НДІІСЛ”, запис № 1 010074 від 16.10.2006 р.; визнано неправомірними дії державного реєстратора Григор’єва А.С., а саме, внесення до ЄДР запису про заміну свідоцтва про державну реєстрацію ВАТ „НДІІСЛ”, запис № 1 010074 від 15.11.2006 р.

Вказаною постановою суду зобов’язано державного реєстратора Дегтяр В.С. скасувати реєстраційні дії, а саме, внесення змін до відомостей, що містяться в ЄДР запис № 1 010074 від 17.04.2006 р. та державну реєстрацію змін до установчих документів ВАТ „НДІІСЛ”, запис № 1 010074 від 24.05.2006 р.; зобов’язано державного реєстратора Ісаєнко Л.Г. скасувати реєстраційні дії, а саме, внесення змін до ЄДР запису про заміну свідоцтва про державну реєстрацію ВАТ „НДІІСЛ”, запис № 1 010074 від 16.10.2006 р.; зобов’язано державного реєстратора Григор’єва А.С. скасувати реєстраційні дії, а саме, внесення змін до ЄДР запису про заміну свідоцтва про державну реєстрацію ВАТ „НДІІСЛ”, запис № 1 010074 від 15.11.2006 р.

Тобто, в даному випадку, вважав заявник, з урахуванням зазначеної постанови та ст. 246 ЦК України, якою передбачено, що довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами, правочини, що були вчинені Інститутом в особі голови правління акціонерного товариства Сандула Ю.О. при підписанні офіційних документів від імені підприємства є недійсними з моменту їх вчинення, а саме з 17.04.2006 року.

Інститут заперечував проти цієї заяви вказуючи на те, що факт обрання Сандула Ю.О. на посаду голови правління акціонерного товариства та внесення відповідного запису до ЄДР після порушення щодо Інституту провадження у справі про банкрутство був відомий заявнику під час розгляду даної справи, доказом чого є те, що ТОВ „Дубль А” приймало участь у банкрутній справі, про що свідчить його заява про кредиторські вимоги до боржника. Отже, не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами.

Крім того, припущення заявника щодо відсутності повноважень у Сандула Ю.О. є необґрунтованим, оскільки постановою Приморського районного суду м. Одеси від 21.12.2006 року питання припинення повноважень голови правління акціонерного товариства не вирішувалося. Згідно з чинним законодавством утворення і відкликання виконавчого органу відкритого акціонерного товариства може відбуватися без внесення змін до установчих документів товариства. Сандул Ю.О. став головою правління  акціонерного товариства та набув повноважень діяти від імені товариства з моменту прийняття рішення загальними зборами акціонерів, тобто з 15.03.2006 року та виконує їх по теперішній час.

Рішенням господарського суду Одеської області від 04.07.2007 року заяву ТОВ „Дубль А”  про перегляд рішення господарського суду від 17.07.2006 року у справі за нововиявленими обставинами задоволено частково, зазначене рішення скасовано, позов Інституту залишено без розгляду, а в решті частини вимог ТОВ „Дубль А” відмовлено.

На думку суду, встановлені Приморським районним судом м. Одеси  обставини мають значення для вирішення даного спору та є обов’язковими для господарського суду згідно зі ст. 35 ГПК України. Зазначені обставини були наявні на момент розгляду даної справи та не були відомі заявнику, на думку суду, є нововиявленими. Приймаючи до уваги, що факт правомірності підписання Сандулом Ю.О. від імені позивача позовної заяви та доповнень до неї впливає суттєво на здійснену судом оцінку обставин при вирішенні даної справи, зазначену в судовому рішенні від 17.07.2006 року, суд дійшов висновку, що зазначене рішення підлягає скасуванню. Так, як з’ясував суд, на момент звернення позивача до суду з цим позовом та доповненнями до нього Сандул Ю.О. не мав права підпису як голова правління, то за таких обставин позовна заява Інституту підлягає залишенню без розгляду відповідно до п. 1 ст. 81 ГПК України, як підписана особою, яка не має права її підписувати.

Інститут у поданій до Одеського апеляційного господарського суду апеляційній скарзі просить зазначене рішення господарського суду першої інстанції від 04.07.2007 року у справі скасувати, як прийняте з істотними порушеннями норм матеріального і процесуального права та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Інституту у повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідачів не надходив.

Про день, час і місце розгляду апеляційної скарги сторони були повідомлені заздалегідь належним чином, проте відповідачі не скористалися наданим законом правом на участь своїх представників в засіданні суду. Нез’явлення у судове засідання представників відповідачів, належним чином повідомлених про день, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті згідно з приписами ст. 99, ч. 4 ст. 114 ГПК України.

Заявлене в судовому засідання 14.08.2007 року представником позивача клопотання про зупинення апеляційного розгляду даної справи до вирішення іншої справи, що розглядається Одеським апеляційним адміністративним судом, колегією суддів відхилено з огляду на те, що розгляд даної справи не є неможливим до вирішення адміністративної справи адміністративним судом.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.  112 ГПК господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами, що мають істотне значення для справи і не могли бути відомі заявникові. Порядок, строк подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та наслідки їх недотримання регламентовано ст. 113 ГПК.

Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 113 ГПК заява сторони про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, подана після закінчення встановленого строку без клопотання про його відновлення або у разі відхилення такого клопотання господарським судом, до розгляду не приймається і повертається заявнику, про що виноситься ухвала. Отже, в залежності від результатів розгляду судом клопотання про відновлення процесуального строку подана стороною заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами повертається заявникові - у разі відхилення клопотання, чи приймається до розгляду - у разі задоволення клопотання. Про прийняття заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами господарський суд виносить ухвалу, в якій повідомляється про час і місце розгляду заяви (ч. 1 ст. 113-1 ГПК України).

Таким чином, у процесі перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами законодавець встановив спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника з такою заявою, відновлення яких, у разі їх пропуску, є  можливим за умови дотримання вимог, передбачених ст. 53 ГПК України.

Відповідно до зазначених норм процесуального права, а також згідно з роз’ясненнями, що містяться в роз’ясненнях президії Вищого господарського суду України від 21.05.2002 року № 04-5/563 „Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами” про відновлення пропущеного процесуального строку має бути зазначено в рішенні, ухвалі чи постанові господарського суду. У випадку ж відмови у відновленні такого строку, суд повинен винести відповідну ухвалу.

Тобто, з вищенаведеного випливає, що питання про наявність чи відсутність підстав для відновлення пропущеного процесуального строку в будь –якому випадку має стати предметом судового дослідження в процесі розгляду заяви, а результати цього дослідження, в свою чергу, мають бути відображені у відповідному судовому акті.

Як вбачається з оскаржуваного судового рішення, задовольняючи заяву відповідача господарський суд першої інстанції вищезазначених питань не досліджував, а відповідно до цього і не з’ясовував коли саме заявник довідався про обставини, що стали підставою для перегляду судового рішення. У цьому ж зв’язку суд не встановив, чи був пропущений заявником строк подачі заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, і якщо був, то чи підлягає цей строк відновленню.

Разом з тим, з наявних у справі документів вбачається, що в даному випадку ТОВ „Дубль А” подало у квітні 2007 року  до господарського суду заяву про перегляд судового рішення від 17.07.2006 року за нововиявленими обставинами, яка за своїм змістом повністю ідентична заяві, що подавалася  цим заявником до господарського суду ще у жовтні 2006 року і за результатами розгляду якої господарським судом було винесено ухвалу від 04.12.2006 року, залишену без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду  від 06.02.2007 року, про відмову в її задоволенні. В той же час, вказаними ухвалою та постановою, зокрема, було встановлено, що обставини, якими обґрунтовував заявник перегляд судового рішення, були йому відомі ще під час розгляду даної справи по суті.

У клопотанні про відновлення строку на подання своєї заяви заявник взагалі не навів будь –яких обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску встановленого процесуального строку, і таких обставин з матеріалів справи не вбачається.

Не дослідивши вищенаведених обставин та не дійшовши певних висновків щодо встановленого законом процесуального строку для подання заяви відносно обставин цієї справи, місцевий господарський суд не мав і процесуальної можливості визначитися по суті із заявленими в заяві вимогами.

Наведене свідчить про те, що обставини справи, пов’язані з подачею заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами господарський суд дослідив неповно.

Як вказано у  пункті  5  постанови  Пленуму  Верховного  Суду України "Про практику перегляду судами у зв'язку з нововиявленими обставинами рішень, ухвал і постанов у цивільних справах, що набрали законної сили" від 27 лютого 1981 року за N 1, не можуть бути визнані нововиявленими нові, тобто такі, що виникли чи змінилися після постановлення рішення обставини, а також обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, касаційній скарзі або які могли бути встановлені при виконанні судом вимог процесуального закону.

Аналогічне роз'яснення міститься у пункті 1 Роз'яснення президії Вищого господарського суду України від 21 травня 2002 року за N 04-5/563 "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами",  відповідно  до  якого до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

У визначенні обставини нововиявленою необхідно виходити з такого.  На підставі статті 112 ГПК судове рішення може бути переглянуто за двох умов: істотність нововиявлених обставин для вирішення спору або розгляду справи про банкрутство і виявлення їх після прийняття судового рішення зі справи. Виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору або розгляду справи про банкрутство не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення за правилами Розділу XIII ГПК. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення.

У доповненні до заяви про перегляд судового рішення від 17.07.2006 року за нововиявленими обставинами в якості таких обставин заявник послався на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 21.12.2006 року по адміністративній справі № 2а-3846/06, якою визнано неправомірними дії державних реєстраторів виконавчого комітету Одеської міської ради та зобов’язано їх скасувати відповідні реєстраційні дії, що на думку заявника свідчить про відсутність у Сандула Ю.О. повноважень виступати у процесуальних  правовідносинах від імені Інституту, оскільки його було обрано головою правління акціонерного товариства і запис про зміну голови правління акціонерного товариства було внесено до ЄДР після порушення щодо Інституту провадження у справі про банкрутство.

Між тим, факти обрання Сандула Ю.О. головою правління акціонерного товариства і внесення відповідного запису до ЄДР після порушення щодо Інституту провадження у справі про банкрутство були відомі заявнику ще під час розгляду даної справи, оскільки останній приймав участь у банкрутній справі, що підтверджується його заявою від 07.07.2006 року з кредиторськими вимогами до боржника.

Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами.

Разом з тим, із змісту постанови Приморського районного суду м. Одеси вбачається, що питання припинення повноважень голови правління акціонерного товариства нею не вирішувалося.

Частиною 2 ст. 159 ЦК України встановлено, що до виключної компетенції загальних зборів належить, зокрема, обрання членів наглядової ради, а також утворення і відкликання виконавчого та інших органів товариства.

Згідно зі ст. 161 ЦК України, виконавчим органом акціонерного товариства,  який здійснює керівництво його поточною діяльністю, є правління або інший орган, визначений статутом. Виконавчий орган вирішує всі питання діяльності акціонерного товариства, крім тих, що віднесені до компетенції загальних зборів і наглядової ради товариства. Виконавчий орган є підзвітним загальним зборам акціонерів і наглядовій раді акціонерного товариства та організовує виконання їхніх рішень. Виконавчий орган діє від імені акціонерного товариства у межах, встановлених статутом акціонерного товариства і законом. Виконавчий орган акціонерного товариства може бути колегіальним (правління, дирекція) чи одноособовим (директор, генеральний директор).

Частинами 1 та 2 ст. 89 ГК України передбачено, що управління діяльністю господарського товариства здійснюють його органи та посадові особи, склад і порядок обрання (призначення) яких визначається залежно від виду товариства, а у визначених законом випадках - учасники товариства. Посадовими особами товариства визнаються голова та члени виконавчого органу, голова ревізійної комісії (ревізор), а у разі створення ради товариства (спостережної ради) - голова і члени цієї ради. Обмеження щодо поєднання однією особою зазначених посад встановлюються законом.

Таким чином, утворення і відкликання виконавчого органу відкритого акціонерного товариства може відбуватися без внесення змін до установчих документів товариства.

Відповідно до ст. 39 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців” з дати внесення до ЄДР запису  про судове рішення про порушення провадження у справі про банкрутство юридичної особи застосовуються обмеження, які встановлені законом, зокрема, ч. 2 ст. 35 цього Закону.

Частина 2 ст. 35 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців” передбачає, що з дати внесення до ЄДР запису про рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи забороняється: проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи, щодо якої прийнято рішення щодо припинення; внесення змін до Єдиного державного реєстру щодо відомостей про відокремлені підрозділи; проведення державної реєстрації юридичної особи, засновником (учасником) якої є юридична особа, щодо якої прийнято рішення щодо припинення.

Таким чином, ст. 39 вищевказаного Закону не забороняє з дати внесення до ЄДР запису про судове рішення про порушення провадження у справі про банкрутство утворювати і відкликати виконавчий орган відкритого акціонерного товариства.

Частиною 5 ст. 89 ЦК України передбачено, що зміни до установчих документів юридичної особи  набирають чинності для третіх осіб з дня їх державної реєстрації, а у випадках, встановлених законом, - з моменту повідомлення органу, що здійснює державну реєстрацію, про такі зміни. Юридичні особи та їх учасники не мають права посилатися на відсутність державної реєстрації таких змін у відносинах із третіми особами, які діяли з урахуванням цих змін.

Враховуючи, що утворення і відкликання виконавчого органу відкритого акціонерного товариства може відбуватися без внесення змін до установчих документів товариства, то положення ч. 5 ст. 89 ЦК України не може поширюватися на визначення питання чинності рішення загальних зборів акціонерів щодо утворення і відкликання виконавчого органу відкритого акціонерного товариства.

Ані Закон України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців”, ані інші нормативно –правові акти не передбачають, що виникнення в особи повноважень діяти від імені юридичної особи без довіреності пов’язується з внесенням до ЄДР відомостей про прізвище, ім’я, по –батькові та ідентифікаційні номери фізичних осіб –платників податків, які обираються до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори.

Таким чином, Сандул Ю.О. став головою правління акціонерного товариства та набув повноважень діяти від його імені з моменту прийняття рішення загальними зборами акціонерів, тобто з 15.03.2006 року, і є чинним головою правління по теперішній час, що підтверджується, зокрема, довідкою з ЄДРПОУ від 22.05.2007 року. А тому, висновок місцевого господарського суду про те, що на момент звернення позивача до суду з цим позовом та доповненнями до нього Сандул Ю.О. не мав права підпису як голова правління акціонерного товариства суперечить фактичним обставинам справи та чинному законодавству.

Отже, в порушення положень Розділу ХІІІ ГПК України, підставою для перегляду судового рішення від 17.07.2006 року стали не нововиявлені обставини, а обставини, які вже досліджувалися господарськими судами при  розгляді даної справи та аналогічної заяви згідно з визначеною законом юрисдикцією, і при цьому місцевий господарський суд не зважив на те, що постанова Приморського районного суду м. Одеси від 21.12.2006 року прийнята у справі за надуманим спором між особами, які не знаходяться у правовідносинах за спірними договорами.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню, як прийняте внаслідок неповного з’ясування обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального і процесуального права, заява ТОВ „Дубль А” про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами - без задоволення, а рішення господарського суду Одеської області від 17.07.2006 року –без змін.

Згідно зі ст. ст. 44, 49 ГПК України позивачеві підлягають відшкодуванню витрати зі сплати державного мита в сумі 255 грн.

Керуючись  ст.ст.  99, 101-105, 112-114  ГПК  України, колегія суддів –

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ВАТ „Науково-дослідний інститут спеціальних способів лиття” задовольнити частково.

Рішення господарського  суду  Одеської області  від  04.07.2007 року у справі № 15-7-28/137-06-3893 скасувати.

Заяву ТОВ „Дубль А” про перегляд рішення господарського суду Одеської області від 17.07.2006 року у справі № 15-7-28/137-06-3893 за нововиявленими обставинами залишити без задоволення.

Рішення господарського  суду  Одеської області  від  17.07.2006 року у справі № 15-7-28/137-06-3893 залишити без змін

Стягнути з ТОВ „Дубль А” (65009, м. Одеса, вул. Сонячна, 5, р/р 0001 в АБ „Південний”, ) на користь ВАТ „Науково-дослідний інститут спеціальних способів лиття” (65031, м. Одеса, вул. Хімічна, 2, р/р 0009 в Одеському центральному відділенні „ПІБ”, МФО 328135, код 00224886) судові витрати в сумі 255 грн.

Доручити господарському суду Одеської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена  у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий  суддя:                                                Бєляновський В.В.

Судді:                                                                      Мирошниченко М.А.

Шевченко В. В.