ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

11.06.2007
Справа №2-14/5128-2007

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будтехмаркет», м. Краматорськ, вул. Південна,17

До відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «БАНРО», м.Ялта, вул. Загородна,19

Про  стягнення 5039,32 грн.

Суддя Курапова З.І.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача –  Ковальова І.О., копія дов. від 14.04.2007. у справі

Від відповідача –   Бєлик І.В., копія дов. від 21.05.2007. у справі

Суть спору: Позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача  5039,32   грн., у т.ч.  1936,80 грн. заборгованості, 518,30 грн.  індекс інфляції, 129,12 грн. річних і 2455,10 грн. пені.

Позивач свої позовні вимоги пояснює невиконанням відповідачем договірних зобов’язань по своєчасної оплаті одержаного товару.

Відповідач позовні вимоги визнав частково у сумі основного боргу, індексу інфляції та річних, у частині стягнення пені позовні вимоги не визнав, у зв’язку з пропуском позивачем строку позовної давності на її стягнення та просить суд застосувати строк позовної  давності.

У судовому засіданні оголошена перерва з 21 травня по 11 червня 2007 р., після перерви засідання продовжено за участю представників сторін.

Розглянув матеріали справи, заслухав доводи  представників позивача та відповідача,  суд -

Встановив :

15.12.2004.          ТОВ «Будтехмаркет» (Постачальник) і  ТОВ «БАНРО» (Замовник)  уклали

договір без номера, відповідно до якого Замовник поручає та оплачує, а Постачальник поставляє фурнітуру  до столярних виробів на суму 928,80 грн.; світильники на суму 840 грн., загальна сума договору складає 1768,80 грн. (розділ 1 договору).

По накладної № 15 від 20.12.2004. позивач поставив відповідачеві світильники та фурнітуру на загальну суму 1936,80 грн., що перевищує суму, яка передбачена у договорі на  168  грн.

Факт одержання товару підтверджується підписом  і печаткою відповідача у накладної.

Відповідно до розділу 3 договору  розрахунки здійснюються  шляхом фактичної поставки та установки  вищеназваних виробів у розмірі 100 %  з моменту підписання накладної, тобто відповідач був зобов’язаний оплатити товар у день його отримання 20.12.2004.

Порядок і строк оплати товару, який поставлений по накладної на суму більш, чим передбачено договором, сторонами не обумовлений.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов’язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк.

Згідно з ст. ст.712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник) зобов’язується передати у встановлений строк товар у власність покупця, а покупець  зобов’язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Оплату відповідач  не здійснив, заборгованість становить  1936,80 грн. визнана відповідачем і підлягає стягненню.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також  три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем пред’явлений до стягнення індекс інфляції за період грудень 2004 р. по  січень 2007 р.  в сумі 518,30 грн., який нарахований на суму боргу 1936,80 грн.

Позовні вимоги у частині стягнення індексу інфляції підлягають задоволенню частково у зв’язку з наступним:

Як вказане вищу строк оплати товару наступив 20.12.2004.

Відповідно до листу Верховного суду України № 62-97р від 03.04.1997 р. «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ», якщо сума боргу підлягає сплаті з 1 по 15 число відповідного місяця, то вона індексується  за період з рахунком цього місяця, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця.

Крім того, заборгованість по договору становить тільки  1768,80 грн., тому розрахунок індексу інфляції необхідно здійснити від вказаної суми боргу та  починати з січня 2005 р. і закінчити  у січні 2007 р., як вказує у розрахунку позивач.

Індекс інфляції за період січень 2005 р. по січень 2007 р. від суму боргу  1768,80 грн. становить 419,21 грн. і підлягає стягненню.

Річні також підлягають стягненню частково від суми боргу 1768,80 грн. за період з 21.12.2004. по 13.03.2007. за 813 календарних днів, як вказує позивач, у сумі 118,19 грн.

Вимоги про стягнення  боргу в сумі  168 грн., на яку позивач поставив відповідачеві товару більш, чим передбачено договором, позивач пред’явив відповідачеві у складі  претензії  згідно з поштовим штампом у поштовому  опису 03.06.2005.

Відповідно до ч.2 ст. 530 ЦК України  якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати  його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги.

Строк оплати боргу в сумі 168 грн. наступив з урахуванням об’єктивного трьохденного пробігу пошти 13.06.2005 р.

Індекс інфляції від суми боргу 168 грн. підлягає стягненню за період червень 2005 р. по січень 2007 р. в сумі 29,74 грн., річні за період з 14.06.2005. по 13.03.2007. в сумі 8,81 грн.

Загальна сума індексу інфляції, яка підлягає стягненню становить 448,95 грн., річних -127 грн.

Позовні вимоги у частині стягнення пені за період з 21 грудня 2004 року по 14.03.2007. за 813 календарних днів  в сумі 2455,10 грн., нарахованої від суми боргу 1936,80 грн.  задоволенню не підлягають за такими обставинами:

Відповідно до ч.6 ст. 232 Господарського  кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Статтею 258 Цивільного кодексу України для стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлена спеціальна скорочена  позовна давність в один рік.

Таким чином, позивач був зобов’язаний припинити нарахування пені 21.06.2005. і звернутися до суду про її стягнення до 21.06.2006. З позовною заявою в суд позивач звернувся тільки 02.04.2007.

Відповідно до ч.3, 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Крім того, позивачем невірно здійснений розрахунок пені у розмірі 0,5 % за кожний день прострочення, т. к. відповідно до Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань»  від 22.11.1996. № 543/96 ВР  розмір пені не може перевищувати подвійну облікову ставки НБУ. за весь час прострочення платежу.

Державне мито та витрати на інформаційно–технічне забезпечення судового процесу   підлягають стягненню з відповідача  пропорційне задоволеним вимогам.

У судовому засіданні, яке відбулося 11 червня 2007 р., оголошені тільки вступна та резолютивна частині рішення.

Відповідно до ст.84  Господарського процесуального кодексу України рішення оформлено і підписано 13 червня 2007 р.

З огляду на викладене та керуючись ст. ст. 49,   82, 84 Господарського  процесуального кодексу  Україні, суд –

ВИРІШІВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «БАНРО», м. Ялта, вул. Загородна,19    (рр 0050 в ЯФ «Приватбанк», МФО 384340, ЗКПО 32362016) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будтехмаркет», м. Краматорськ, вул. Південна,17 (р/р 0241 в ФКБ «Приватбанк», м. Краматорськ,  МФО 335548, ЗКПО 32496157) 1936,80 грн. заборгованості, 127 грн. річних, 448,95 грн. індексу інфляції, 50,86 грн. державного мита та 58,84  грн. витрат на інформаційно–технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. В інший частині позову  відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Курапова З.І.