ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
Тел. 7-38-36, факс 7-44-62
П О С Т А Н О В А

"26" червня 2007 р.                                        Справа
№ 3/182а

« 26 »    червня
2007 року
справа № 3/182а

11 год. 00 хв.

За позовом   Суб”єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1
АДРЕСА_1

до  Державної податкової інспекції у
м.Чернігові м.Чернігів, вул.Кирпоноса, 28

про  визнання протиправними дій ДПІ у м.Чернігові   та скасування податкового
повідомлення-рішення

Суддя               В. М. Репех

За участю секретаря судового
засідання  Карнабеда Т. О.

Представники
сторін :

від позивача:
ОСОБА_2 -представник СПД ОСОБА_1, договір про надання юридичних послуг НОМЕР_1
від 26.04.2007р., підтверджений усною заявою довірителя

від відповідача: Ступак
С. О. -старший держподатінспектор юридичного відділу ДПІ у м.Чернігові,
довіреність № 3083/10/10-010 від 14.05.2007р.

СУТЬ СПОРУ:

Постанова прийнята після перерви
оголошеної в засіданні згідно статті 150 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Позивач заявив позов про визнання
протиправними дій Державної податкової інспекції у м.Чернігові щодо проведення
перевірки та скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової
інспекції у м.Чернігові від 23.03.2006р. НОМЕР_2, яким Суб”єкту підприємницької
діяльності -фізичній особі ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов'язання  по податку на додану вартість в сумі 4080,00
грн.

При цьому позивач посилається на
необґрунтованість прийнятого рішення і невідповідність його чинному законодавству.
Позивач вважає дії перевіряючих щодо проведення позапланової перевірки СПД
ОСОБА_1 такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства. Вказує на
безпідставність проведення перевірки, а також на неотримання акту перевірки,
спірного податкового повідомлення-рішення, податкових вимог.

Відповідач проти позову заперечує,
посилаючись на безпідставність вимог позивача.

Суд,  вислухавши пояснення представників сторін,
з'ясувавши обставини та докази по справі, встановив наступне:

Суб”єктом підприємницької
діяльності -фізичною особою ОСОБА_1 подано заяву на зняття з обліку.

Відповідно до п.8.2 Інструкції про
порядок обліку платників податків, затвердженої наказом ДПА України N 80 від
19.02.98 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України16 березня 1998 р. за
N 172/2612,  зі змінами та доповненнями,
органом  державної податкової служби
приймається рішення про проведення
документальної перевірки.

На виконання наказу ДПІ у
м.Чернігові від 16.03.2006р. № 561 на підставі направлення ДПІ у м.Чернігові №
422 від 17 березня 2006 року, а також на підставі п.6 ч.6 ст.11-1 Закону
України від 04 грудня 1990 року № 509-XII „Про державну податкову службу в
Україні”, із змінами та доповненнями, Сосімович Тетяною Сергіївною, головним
держподатревізором-інспектором сектору документальних перевірок відділу
оподаткування фізичних осіб ДПІ у м.Чернігові, проведена комплексна
документальна перевірка фінансово-господарської діяльності з питань дотримання
Суб”єктом підприємницької діяльності -фізичною особою ОСОБА_1 (
ідентифікаційний номер НОМЕР_3) вимог податкового та валютного законодавства за
період з 01.01.2003р. по 09.12.2004р.

Направлення № 422 від 17 березня
2006 року разом з повідомленням від 20.03.2006р. НОМЕР_4 було надіслано поштою
на адресу платника ( АДРЕСА_1 ) рекомендованим листом з повідомленням
про вручення ( № 243185 ) та було отримано адресатом 21.03.2006р.

В результаті проведеної
перевірки  було встановлено порушення
позивачем   абзацу „а” п.п.4.1.4 п.4.1
ст.4 Закону  України  "Про
порядок погашення
зобов'язань  платників  податків
перед  бюджетами  та державними цільовими фондами" від
21.12.2000 р.  N 2181-III.

Суб”єкт підприємницької
діяльності  ОСОБА_1 не подавав податкові
декларації по податку на додану вартість за січень-грудень 2003 року,
січень-грудень 2004 року, про що було складено акт перевірки  НОМЕР_5 від 23.03.2006р.

Відповідальність за дане порушення
передбачена п.п.17.1.1 п.17.1 ст.17 Закону
України  "Про  порядок погашення   зобов'язань
платників  податків  перед
бюджетами  та державними цільовими
фондами" від 21.12.2000 р.  N
2181-III, відповідно до якої платник податків,
що не подає податкову декларацію у строки,  визначені законодавством,  сплачує штраф у розмірі десяти
неоподатковуваних   мінімумів   доходів
громадян  за  кожне
таке неподання або її затримку.

На підставі цього акту перевірки
відповідачем, Державною податковою інспекцією у м.Чернігові,   прийнято податкове повідомлення-рішення  від 23.03.2006р. НОМЕР_2, яким Суб”єкту підприємницької
діяльності -фізичній особі ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов'язання  по податку на додану вартість в сумі 4080,00
грн.

Акт перевірки НОМЕР_5 від
23.03.2006р. та податкове повідомлення-рішення
від 23.03.2006р. НОМЕР_2 були направлені на адресу платника ( АДРЕСА_1
) рекомендованим листом з повідомленням про вручення та були отримані адресатом
24.03.2006р.

Податкова інспекція  на суму боргу зі сплати штрафних санкцій
направляла відповідачеві першу податкову вимогу НОМЕР_6 від 10.04.2006р. ( отримана
29.04.2006р. ). та другу податкову вимогу НОМЕР_7 від 29.05.2006р. (
отримана  16.06.2006р. ).

Як вбачається з матеріалів справи,
оскільки в результаті проведеної перевірки встановлені факти порушень,  які позивачем не оспорюються, тобто
визнаються ним, позовні вимоги не можуть бути задоволені.

Виходячи з вищезазначеного,
податковим органом правомірно
застосовано  штрафні   санкції по податку на додану вартість в
розмірі 4080,00 грн.

При таких обставинах, враховуючи
вищезазначене, позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 72, 86,
158, 160-163, 167, 186, 254, 255, пунктом 6 розділу VII  Кодексу адміністративного судочинства України
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В позові відмовити.

Відповідно до статті 186 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява  про  апеляційне
оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення,  а в
разі   складення   постанови
у  повному  обсязі
відповідно  до статті 160 цього
Кодексу -  з  дня
складення  в  повному
обсязі. Апеляційна  скарга  на
постанову  суду першої інстанції
подається протягом  двадцяти  днів
після  подання  заяви
про   апеляційне оскарження.

Згідно статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження,  встановленого цим
Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано  заяву
про  апеляційне  оскарження,
але апеляційна  скарга  не
була  подана  у
строк,  встановлений  цим Кодексом,
постанова  суду  першої
інстанції  набирає законної сили
після закінчення цього строку.

У
разі  подання  апеляційної скарги судове рішення,  якщо його
не  скасовано,  набирає
законної  сили   після
закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова суду,  яка набрала законної сили,  є обов'язковою для осіб,  які беруть
участь  у  справі,
для  їхніх правонаступників,  а також для всіх органів,  підприємств, установ та організацій,
посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій
території України.

Обставини,  які
були  встановлені постановою,  що набрала законної  сили,
в  одній  адміністративній   справі
не   можуть оспорюватися в іншій
судовій справі за участю тих самих сторін.

Суддя
В. М. Репех

Повний
текст постанови підписаний