ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"14" травня 2007 р.
Справа № 11/2209

За позовом   міського комунального підприємства „Хмельницьктеплокомуненерго” м. Хмельницький

до дочірнього комбінату „Сервіс центр” м. Хмельницький

про стягнення  57 162 грн. 07 коп.

Суддя   Д.І.Радченя

за участю представників сторін:

від позивача      Пястук А.О. –представник за довіреністю №1 від 04.01.2007р.

від відповідача  не з’явився

Позивач –міське комунальне підприємство „Хмельницьктеплокомуненерго” звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача –ДК „Сервіс центр” на свою користь заборгованості в розмірі 57 162 грн. 07 коп., що утворилася через неналежне виконання умов укладеного між сторонами 30.10.2001р. договору на відпуск теплової енергії,  за №438/240, з яких 53 897, 42 грн. сума основного боргу, 1 167, 91 грн. пеня, 3% річних в розмірі 539, 16 грн. та 1 557, 57 грн. сума інфляційних нарахувань.

Ухвалою господарського суду від 02.04.2007 року порушено провадження у справі № 11/2209.  Про час і місце проведення судового засідання сторони повідомленні належним чином. Копії ухвал про порушення провадження по справі сторонам направленні рекомендованими листами.

В судовому засіданні 23.04.2007р. по справі оголошувалася перерва для проведення між сторонами звірки взаєморозрахунків.

В судовому засіданні 14.05.2007р. представник позивача заявлений позов підтримує, мотивуючи тим, що він заявлений обґрунтовано та підлягає  задоволенню.

Повноважний представник відповідача  в судове   засідання  14.05.2007р. не  з’явився, витребуваних судом документів, доказів врегулювання спору  не подав та позовні вимоги не оспорив.

Неявка в судове засідання господарського суду представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті та не тягне за собою перенесення розгляду справи на інші строки. Тому, для уникнення зловживання правом з боку відповідача суд вважає за необхідне розглянути дану справу по суті, на підставі до ст. 75 ГПК України за наявними у ній документами.

Суд оцінивши подані сторонами по справі документи рахує їх достатніми для прийняття рішення по суті.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне:

Між міським комунальним підприємством „Хмельницьктеплокомуненерго”  м. Хмельницький та ДК „Сервіс центр” 30.10.2001 року укладено договір на відпуск теплової енергії,  за №438/240.

Відповідно до п. 1.1 даного договору постачальник забезпечує споживача тепловою енергією в потрібних йому обсягах,  а споживач  використовує і оплачує її за встановленими тарифами в терміни, передбачені договором та додатками до нього.

Згідно п. 6.3 договору та внесених до нього змін, оплата використаної теплової енергії здійснюється „споживачем” наступним чином: - попередня оплата в розмірі 50% розрахункової місячної норми споживання теплової енергії до 15 числа поточного (розрахункового) місяця; - остаточні розрахунки проводяться до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Свої зобов'язання за даним договором відповідач належним чином не виконав і станом на 01.03.2007р. за ним рахується заборгованість за спожиту, в період з 01.01.2006р. по 01.03.2007р., теплову енергію  в сумі 53 897, 42 грн.

Цей факт підтверджується розрахунком міського комунального підприємства „Хмельницьктеплокомуненерго”  про стан заборгованості відповідача.

У відповідності до п. 7.2.3 договору та внесених до нього змін, за несвоєчасне та/або неповне виконання грошового зобов’язання , передбаченого п. 6.3 даного договору, споживач зобов’язаний сплатити  заборгованість з урахуванням встановленого індексу інфляції, 3% річних з простроченої суми, а також пеню в розмірі 0,5% за кожен день прострочення виконання грошового зобов’язання, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який стягується пеня.

Окрім суми основного боргу позивачем заявлено до стягнення з відповідача 1 167, 91 грн. пені, 3% річних в розмірі 539, 16 грн. та 1 557, 57 грн. сума інфляційних нарахувань.

Дослідивши зібрані у справі докази  та давши їм правову  оцінку в сукупності   суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки  виникають  із  дій  осіб,  що передбачені актами цивільного законодавства,  а також із дій осіб, що  не  передбачені  цими  актами,  але  за  аналогією  породжують цивільні права та обов'язки.  Підставами   виникнення   цивільних  прав  та  обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Правовідносини, які виникли між сторонами на підставі договору  на відпуск теплової енергії,  за №438/240 від 30.10.2001р., за своїм характером являються господарськими, виходячи зі змісту ст.ст. 173, 174 ГК України, як такі, що виникли з господарського договору, і відповідно до ст. 1 Господарського кодексу України є предметом його регулювання.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

У відповідності  до ст.. 538  Цивільного кодексу України, при зустрічному виконанні зобов’язання сторони повинні виконувати свої обов’язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов’язання або звичаїв ділового обороту

Якщо зустрічне виконання обов’язку здійснено однією з сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов’язку, друга сторона повинна виконати свій обов’язок.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. ст.. 525, 526 ЦК України  зобов’язання повинні виконуватись належним чином  відповідно до умов договору.  Одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається за винятком випадків. передбачених законодавством.

Згідно п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов’язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

У відповідності до Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання  грошових зобов'язань», платники  грошових  коштів  сплачують  на  користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню  в   розмірі,  що встановлюється за згодою сторін.  Розмір   пені,  передбачений  даним законом, обчислюється  від  суми  простроченого платежу та не може перевищувати  подвійної  облікової  ставки   Національного   банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

У відповідності до ст. 625 ЦК України  боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний  сплати  суму боргу з урахуванням  встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплатити 3% річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором,  або законом.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню з віднесенням судових витрат згідно ст. 49 ГПК України, на рахунок відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 83, 84, 116  Господарського процесуального кодексу  України, суд –

вирішив:

Позов міського комунального підприємства „Хмельницьктеплокомуненерго” м. Хмельницький до дочірнього комбінату „Сервіс центр” м. Хмельницький про стягнення  57 162 грн. 07 коп. задоволити.

Стягнути з дочірнього комбінату „Сервіс центр” м. Хмельницький, вул. Гагаріна, 5 (код 22772878) на користь міського комунального підприємства „Хмельницьктеплокомуненерго” м. Хмельницький, вул. Пересипкіна, 5 (код 03356571) 57 162 грн. 07 коп. заборгованості (з яких 53 897, 42 грн. сума основного боргу, 1 167, 91 грн. пеня, 3% річних в розмірі 539, 16 грн. та 1 557, 57 грн. сума інфляційних нарахувань),  витрати по оплаті державного мита в розмірі 571, 62 грн. та  118, 00 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Суддя