Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "15" травня 2007 р.                                                     Справа № 16/671

Господарський суд Житомирської області у складі:

Судді Гансецького В.П.

при секретарі Байдала І.Г.

за участю представників сторін

від позивача Погорлецький Є.А., дов. №04 від 02.04.07р.

від відповідача не з'явився

Прокурор: Сидоренко О.П., посв. №45 від 25.07.04р.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу за позовом прокурора Корольовського району м.Житомира в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Корольовському районі м.Житомира (м.Житомир)

до Приватного підприємства фірми "Лес" (м.Житомир)

про стягнення 41625,29 грн.

Прокурор звернувся з позовом в інтересах держави про стягнення з відповідача на користь позивача 41625,29 грн., з яких 11073,68 грн. грн. недоїмки по сплаті страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, 22750,64 грн. фінансових санкцій, 7800,97 грн. пені.

Представник позивача в судовому засіданні подав клопотання від 15.05.07р. №04 про відмову від позову в частині стягнення 22537,38 грн., сплачених відповідачем та  підтримав позов в сумі 19087,91 грн., з яких 13886,07 грн. фінансових санкцій, 5201,84 грн. пені.

Прокурор в судовому засіданні підтримав позицію представника позивача.

Відповідач відзиву на позов не подав, свого представника в судове засідання не направив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

Нез'явлення представника відповідача, належним чином повідомленого про час та місце розгляду справи не є перешкодою для прийняття рішення у справі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача та прокурора, дослідивши наявні у справі докази, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст.14 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.03р. №1058-ІV (далі Закон), страхувальниками відповідно до цього Закону, крім інших, є: роботодавці: підприємства, установи і організації,  створені відповідно до законодавства  України,  незалежно  від  форми   власності,   виду діяльності  та  господарювання,  об'єднання громадян,  профспілки, політичні партії (у тому числі філії,  представництва,  відділення та  інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств,  установ, організацій,  об'єднань громадян,  профспілок,  політичних партій, які  мають  окремий  баланс  і  самостійно  ведуть  розрахунки  із застрахованими особами),  фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності  та  інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності,  які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які   використовують  працю  фізичних  осіб  на  умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону; колективні та   орендні   підприємства,  сільськогосподарські кооперативи та фермерські  господарства,  у  тому  числі  ті,  які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок,  єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент),  - для осіб,  зазначених у пункті  2 статті 11 цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону, платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Відповідно до п.6 ч.2 ст.17 і ч.6 ст.20 Закону, страхувальник зобов'язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески. Страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Відповідно до ч.3 ст.18 Закону, страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до абз.6 ч.6 ст.20 Закону, перерахування страхових внесків здійснюється страхувальниками одночасно з одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі або з виручки від реалізації товарів (послуг).

Відповідно до ч.10 і ч.12 ст.20 Закону, якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Відповідно до п.2 ч.9 ст.106 цього Закону, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф залежно від строку затримки платежу в розмірі: 10 відсотків своєчасно не сплачених зазначених сум - у разі затримки їх сплати у строк до 30 календарних днів включно; 20 відсотків зазначених сум - у разі затримки їх сплати у строк до 90 календарних днів включно; 50 відсотків зазначених сум - у разі затримки їх сплати понад 90 календарних днів. Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до ч.8 ст.106 згаданого Закону, на недоїмку нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Відповідач зареєстрований у позивача як платник збору на обов'язкове державне пенсійне страхування за №28021954 і, відповідно до вимог зазначеного Закону, а також Інструкції "Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України", затвердженої постановою правління ПФУ від 19.12.03р. №21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.04р. за №64/8663, зобов'язаний сплачувати збір (внески) до Фонду у визначених цими нормативними актами порядку та розмірі.

Рішенням заступника начальника Управління ПФУ в Корольовському районі м.Житомира від 02.02.07р. №36 на підставі п.2 ч.9 ст.106 вказаного Закону за затримку сплати узгодженої суми страхових внесків до відповідача було застосовано фінансову санкцію у вигляді штрафу в розмірі 10% від кількості днів затримки за період з 21.02.04р. по 28.12.06р., в розмірі 20% від кількості днів затримки за період з 20.07.05р. по 28.12.06р., в розмірі 50% від кількості днів затримки за період з 21.06.04р. по 26.10.06р. на загальну суму 22750,64 грн. та нараховано пеню в розмірі 7800,97 грн. (а.с.4).

Внаслідок неналежного виконання відповідачем свого обов'язку, згідно даних позивача станом на день вирішення спору утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 19087,91 грн., з яких 13886,07 грн. фінансових санкцій, 5201,84 грн. пені, що підтверджується рішенням №36 від 02.02.07р. про застосування фінансової санкції та нарахування пені (а.с.4), розрахунками фінансової санкції та пені (а.с.5,6), клопотанням позивача №04 від 15.05.07р.(а.с.29), довідкою позивача (а.с.30) та іншими матеріалами справи.

Відповідно до ч.2 ст.106 Закону, суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені ст.20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених ч.3 ст.20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Відповідно до ч.1 ст.105 Закону, страхувальники мають право на оскарження дій (бездіяльності) виконавчих органів Пенсійного фонду та їх посадових осіб у порядку підлеглості до вищого органу або посадової особи, а також у судовому порядку.

Відповідач нараховані позивачем суми заборгованості у встановленому порядку не оскаржував.

При невиконанні обов'язку по сплаті нарахованих сум, орган Пенсійного фонду має право звернутись з позовом до господарського суду.

Відповідно до ч.1 ст.136 КАС України, позивач може відмовитися від адміністративного позову протягом всього часу судового розгляду, зробивши усну заяву або подавши письмову заяву, яка приєднується до справи.

Відповідно до ст.157 п.2 ч.1 КАС України, якщо позивач відмовився від адміністративного позову і відмову прийнято судом, то суд закриває провадження у справі.

Суд приймає відмову від позову в частині стягнення 22537,38 грн. боргу у зв'язку з його сплатою відповідачем.

Відповідач  позов не оспорив, доказів сплати решти боргу суду не надав.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає позовні вимоги обгрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства та такими, що підлягають задоволенню в сумі - 19087,91 грн., з яких 13886,07 грн. фінансових санкцій, 5201,84 грн. пені.

В частині стягнення 22537,38 грн. боргу провадження у справі закрити у зв'язку з відмовою позивача від позову в цій сумі.

Судові витрати по сплаті судового збору стягненню не підлягають відповідно до ч.4 ст.94 КАС України.

На підставі Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.03р. №1058-ІV, Інструкції "Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України", затвердженої постановою правління ПФУ від 19.12.03р. №21-1, керуючись ст.ст. 158-163, 167 КАС України, господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства фірми "Лес", м.Житомир, вул.Київська,77,  ідентифікаційний код 13559418:

- на користь Управління Пенсійного фонду України в Корольовському районі м.Житомира, 10009, м.Житомир, майдан Польовий,8,  ідентифікаційний код 20405162 - 13886,07 грн. фінансових санкцій, 5201,84 грн. пені.

3. В решті позовних вимог провадження у справі закрити.

Постанова господарського суду може бути оскаржена до Житомирського апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення шляхом подачі заяви, а в разі складення постанови суду у повному обсязі відповідно до ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого КАС України, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений КАС України, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя

Дата виготовлення постанови в повному обсязі 15.05.07р.

Віддрукувати: 5 прим.:

1 - у справу,

2,3 - сторонам,

4,5 - прокурору.