ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

24.05.07р.

Справа № А38/172-07(36(А27/95(А25/26))

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями „Галілей”, м.Дніпропетровськ

до В-1: Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська

В-2: Відділення державного казначейства України у Ленінському районі  м.Дніпропетровська

про: визнання недійсним рішення та стягнення бюджетної заборгованості

Судя Бишевська Н.А.

Представники сторін:

Від позивача  Осавалюк Р.В., дор. в справі

Від відповідача-1 Таран Д.М., дор. № 1383/10/10-005 від 29.01.2007 року

Від відповідача-2 не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Суть спору викладена в рішенні господарського суду Дніпропетровської області від 09.09.05р. по справі  №36(А27/95(А25/26).

Ухвалою Вищого Адміністративного суду України від 24.01.07р. ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.11.05р. та рішення господарського суду Дніпропетровської області від 09.09.05р. по справі  №36(А27/95(А25/26) скасовано в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення 170000 грн. бюджетної заборгованості, справу в цій частині передано на новий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області. В решті ухвалені судові рішення залишені без змін.

Розпорядженням Голови суду Ю.Б. Паруснікова від 14.03.07 року справу  передано на розгляд судді Бишевській Н.А.

Позовні вимоги обґрунтовані невідповідністю висновків, викладених в акті перевірки фактичним обставинам та діючому законодавству та наявністю несплаченої бюджетної заборгованості.

Відповідач  проти задоволення позову заперечує, посилаючись на те, що у Позивача не було правових підстав  для включення  до податкового кредиту вказаних сум  ПДВ.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою адміністрацією  у Дніпропетровській області проведено повторну документальну  перевірку Позивача з питань дотримання податкового законодавства України за період з 01.70.2000р. по 01.10.2001р. За результатами перевірки Державною податковою адміністрацією  у Дніпропетровській області складений акт від 15.02.2002р. №004504, на підставі якого Відповідачем прийнято рішення про застосування  та стягнення сум штрафних (фінансових) санкцій, донарахованих сум податків, зборів (обов’язкових платежів) та пені  за порушення податкового та іншого законодавства № 176/26-2/24607347/2847 від 25.02.2002р. Вказаним рішенням визначено податкове зобов’язання Позивача з податку на прибуток  - 29250,00 грн., ПДВ –6590625,00 грн.. штраф по податку на прибуток –7312,50грн., штраф по ПДВ – 1650801,25грн. у зв’язку із виявленням порушень Позивачем п. 5.9. ст..5  Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” та п.п. 7.4.1 п.7.4  ст. 7  Закону України „Про податок на добавлену вартість”.

В акті перевірки (п.1.9) зазначено, що на неодноразові  повідомлення  УПМ ДПА у Дніпропетровській області  директора  підприємства ТОВ з ІІ „Галілей” Головко В.В. про необхідність  надати  для проведення перевірки документи, підтверджуючі ведення  підприємством  фінансово-господарчої діяльності, Головко В.В.   документи ТОВ  з ІІ „Галілей” до перевірки не  надано, перевірка  підприємства  здійснювалася  на підставі документів, отриманих  від контрагентів ТОВ з ІІ „Галілей”, а також  враховуючи висновки  акту перевірки  ДПІ у Ленінському районі  м Дніпропетровська  від 11.10.2001р.  № 200/ДСК стосовно складу валових  витрат, податкових зобов’язань та податкового кредиту ТОВ з ІІ „Галілей”.

Таким чином, в акті перевірки зазначено, що Позивачем  документи для проведення перевірки До УПМ ДПА у Дніпропетровській області не надано.

Відповідно до п.п. 4.3.1. пункту 4.3 статті 4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" якщо  контролюючий орган не може  самостійно  визначити суму   податкового   зобов'язання   платника   податків  згідно  з підпунктом "а" підпункту 4.2.2 статті 4 цього Закону у  зв'язку  з невстановленням  фактичного  місцезнаходження підприємства чи його відокремлених підрозділів,  місцезнаходження  фізичної  особи  або ухиленням  платника  податків  чи  його посадових осіб від надання відомостей,  передбачених законодавством,  а також якщо  неможливо визначити  суму  податкових  зобов'язань  у  зв'язку  з неведенням платником податків податкового обліку або  відсутністю  визначених законодавством  первинних документів,  сума податкових зобов'язань платника податків може бути визначена  за  непрямим  методом.  Цей метод може застосовуватися також у випадках,  коли декларацію було подано,  але під  час  документальної  перевірки,  що  проводиться контролюючим органом,  платник податків не підтверджує розрахунки,  наведені у декларації,  наявними  документами  обліку  у  порядку, передбаченому законодавством.

Крім інших підстав, в акті перевірки зазначено, що дана перевірка  призначена  на підставі розпорядження  Голови ДПА у Дніпропетровській області від 02.01.2002р. № 2-р про проведення службового розслідування  щодо посадових осіб ДПІ у Ленінському районі  м.Дніпропетровська по факту  складання акту від 11.10.2001р. № 200/ДСК.

Оскільки враховуючи Ухвалу Вищого Адміністративного суду України від 24.01.07р., предметом розгляду даної справи є вимоги Позивача про стягнення на його користь 170000грн. в рахунок відшкодування податку ,  суд задовольняє позовні вимоги виходячи з наступного:

Відповідно до п.1.8 ст.1 Закону України «Про податок на додану вартість»(168/97-ВР) (далі  -  Закон   N   168), бюджетне відшкодування - сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

Згідно п.п. 7.5.1 п. 7.5 ст.7 Закону №168,  датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій:

або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг);

Станом на час виникнення спірних відносин,  п.п. 7.4.1 п.7.4 ст.7 Законом №168 передбачалось наступне: податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

Згідно п.п.7.7.1 п.7.7 ст.7 Закону №168 суми податку,  що підлягають сплаті до бюджету або відшкодуванню з бюджету, визначаються як  різниця  між  загальною сумою  податкових  зобов'язань,  що  виникли у зв'язку з будь-якою поставкою  товарів (робіт, послуг) протягом звітного періоду, та сумою податкового кредиту звітного періоду. Сплата податку провадиться не пізніше двадцятого числа місяця, що настає за звітним періодом.

Відповідно до п.п.7.7.3. п.7.7  ст.7  Закону №168  у разі коли за  результатами  звітного  періоду  сума, визначена  згідно  з  підпунктом  7.7.1 цієї статті,  має від'ємне значення,  така сума підлягає  відшкодуванню  платнику  податку  з Державного  бюджету  України  протягом  місяця,  наступного  після подачі декларації.

Підставою для   отримання   відшкодування   є   дані   тільки податкової декларації за  звітний  період.  За  бажанням  платника податку  сума  бюджетного  відшкодування  може  бути  повністю або частково зарахована в  рахунок  платежів  з  цього  податку.  Таке рішення платника податку відображається в  податковій  декларації.

Таким чином, з боку позивача дотримано вимог вищезазначених приписів ч.2 п.п.7.7.3. п.7.7  ст.7 Закону України "Про ПДВ" для отримання відшкодування

Так, в матеріали справи позивачем надані докази на підтвердження фактів здійснення операції з  придбання  товарів;  належним чином  оформлену податкову накладну,  видану платником податку на додану вартість, та податкові декларації з податку на додану вартість.

Враховуючи викладене, на підставі Закону України "Про податок на додану вартість", керуючись ст.ст. 158 -163, 169 КАС України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з державного бюджету на користь Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями „Галілей” (49018, м.Дніпропетровуськ, вул.. Братів Трофімових, 52/97, п/р № 8001 в КБ „Приватбанк”, МФО 305299, ) 170 000 грн. в рахунок бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, видати виконавчий лист.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                                                             Бишевська Н.А.

Постанова в повному обсязі підписана  18.06.07 р.