ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  30/84

15.03.07

За позовом    Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Хозімпекс»

До          Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімтехімпорт»

Про                        стягнення 2275,88 грн.

Суддя Ващенко Т.М.

Представники сторін:

Від позивача       Криченко Р.М. –представник за довіреністю № 37 від 10.06.06.

Від відповідача   не з’явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Хозімпекс»до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімтехімпорт»про стягнення з відповідача 2 275,88 грн. (2 177,28 грн. –основного боргу, 98,60 грн. - пені) заборгованості за Договором оренди нежитлових приміщень № 8 від 30.12.05.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач в порушення умов Договору оренди не житлових приміщень № 8 від 30.12.05. не сплачував позивачу орендної плати за користування орендованим майном та спожиту теплову енергію.

Ухвалою Господарського  суду міста Києва від 01.03.07. порушено провадження у справі № 30/84, розгляд справи було призначено на 15.03.07. о 15-00.

В судовому засіданні 15.03.07. представник позивача надав суду заяву, відповідно до якої зменшив суму позову на 635,06 грн.,  в зв’язку з тим, що після подання до Господарського суду міста Києва даної позовної заяви відповідачем було частково сплачено позивачу суму боргу в розмірі 635,06 грн.

15.03.07. представник відповідача в судове засідання не з’явився, вимоги ухвали Господарського суду міста Києва від 01.03.07. про порушення провадження у справі № 30/84 не виконав, про час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду її судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (Роз’яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.07.97. № 02-5/289 із змінами «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України»).

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані матеріали справи, та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

30.12.05. між Товариством з обмеженою відповідальністю «»Фірма «Хозімпекс»(Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Хімтехімпорт»(Орендар) було укладено Договір оренди нежитлових приміщень    № 8 (далі - Договір), відповідно до умов якого (п. 1.1) передав, а Орендар прийняв у строкове платне користування  нежитлове приміщення площею 18,2 кв. м за адресою: 02090, м. Київ, вул. Бутлерова, 6 для здійснення господарської діяльності, зберігання товарно –матеріальних цінностей.

Відповідно до п. 3.1 Договору за користування орендованим майном Орендар зобов’язаний сплачувати Орендодавцю орендну плату у розмірі 37,30 грн. за 1 кв. м офісного приміщення у місяць.

Згідно п. 3.4. Договору, оплата за оренду здійснюється щомісячно, не пізніше 10 числа  поточного місяця  за весь поточний місяць згідно з рахунком Орендодавця.

Крім того, у відповідності до п. 3.5 Договору, орендар зобов’язався компенсувати Орендодавцю витрати за спожиту Орендарем електричну та теплову енергію згідно з показниками лічильників по окремо виставленим Орендодавцем рахункам протягом 3-х банківських днів.

Відповідно до п. 4.1 Договору, Орендодавець зобов’язався передати Орендарю у користування орендоване майно по акту приймання-передачі.

У відповідності до матеріалів справи, позивачем за користування орендованим майном в жовтні-грудні 2006 року відповідачеві були виставлені рахунки: № 4850 від 02.10.06.., № 4210 від 01.11.06., № 5034 від 01.12.06. на загальну суму 1992,78 грн.

Крім того, позивачем було виставлено відповідачу у відповідності до умов Договору рахунки за спожиту відповідачем теплову енергію № 1434 від 12.12.06., № 31 від 12.01.07. на загальну суму 184,50 грн.

Але як зазначає позивач, відповідач в порушення умов Договору та діючого  законодавства України не сплачував у повному обсязі та в установлений термін  позивачу орендні платежі за користування зазначеним вище нежитловим приміщенням та за спожиту теплову енергію, внаслідок чого у Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімтехімпорт»виникла заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фірма «Хозімпекс» у сумі 2 275,88 грн. (1992,78 грн. –за оренду нежитлових приміщень та 184,50 грн. –за теплову енергію).

На момент звернення позивача до суду з позовом заборгованість відповідача за Договором оренди нежитлових приміщень № 8 від 30.12.05. становила 2275,88 грн.

Під час розгляду справи позивачем було надано суду докази часткового перерахування відповідачем на розрахунковий рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Хозімпекс»635,06 грн., що підтверджується рахунком № 5034 від 01.12.06.

Відповідно до п. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

З огляду на вищенаведене, в зв’язку з тим, що відповідач частково сплатив заборгованість позивачу, суд вважає, що провадження у справі в частині стягнення 635,06  грн. підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України в зв’язку з відсутністю предмету спору.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем з урахуванням часткової сплати суми боргу становить 1640,82 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Як визначено ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов’язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оскільки відповідач борг у повному обсязі та у встановлений строк не сплатив, він порушив умови Договору.

За таких обставин, позов  в частині стягнення основного боргу за оренду нежитлового приміщення та спожиту теплову енергію в сумі 1640,82 грн. обґрунтований та підлягає задоволенню.

Згідно п. 5.1 Договору за прострочення термінів оплати, передбачених п. п. 3.3, 3.4, 3.5, 3.6 Договору з Орендаря стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки  Національного банку України  від суми боргу за кожен день прострочення.

В зв’язку з тим, що відповідач припустився прострочення по орендних платежах, позивач на підставі  п. 5.1 Договору просить суд стягнути на свою користь  з відповідача 98,60 грн. пені.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня в розмірі 98,60 грн., що відповідає обґрунтованому розрахунку позивача.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не надано жодних заперечень та доказів на спростування обставин, викладених позивачем у позовній заяві.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 525, 526, 549, 551, 629 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 32, 33, 44, 49, 75, п. 1-1 ст. 80, ст. ст. 82 –85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, –

В И Р І Ш И В:

1.          Позовні вимоги  задовольнити частково.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімтехімпорт»(юридична адреса: 03057, м. Київ, проспект Перемоги, 40; фактична адреса: 02090, м. Київ, вул. Бутлерова, 6, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Хозімпекс»(02090, м. Київ, вул. Бутлерова, 6, ) 1640 грн. 82 коп. - основного боргу, 98 грн. 60 коп. –пені, 102 грн. 00  коп. - державного мита та 118 грн.  00 коп. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          В частині стягнення 635,06 грн.  провадження у справі припинити.

4.          Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

5.          Рішення вступає в законну силу після десятиденного терміну з дня його прийняття, оформленого у відповідності до ст. 84 ГПК України.

Суддя                                                                                                     Т.М. Ващенко

Дата підписання

рішення 19.03.07.

Суддя