КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2007                                                                                           № 21/490

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Зеленіна  В.О.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -

від відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю Інженерно-будівельна компанія"Малахіт"

на рішення Господарського суду м.Києва від 01.11.2006

у справі № 21/490

за позовом                               ВАТ "Промтехмонтаж-2"

до                                                   Товариство з обмеженою відповідальністю Інженерно-будівельна компанія"Малахіт"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  стягнення 75550,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва від 01.11.2006 позов ВАТ „Промтехмонтаж 2” до ТОВ „Інженерно будівельна компанія „Малахіт”  про стягнення 75 550,00 грн. задоволено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив його  скасувати,  посилаючись на  те, що суд першої інстанції порушив норми матеріального і процесуального права та неповно з’ясував обставини які мають значення для справи.

Представник позивача в судовому засіданні проти вимог, викладених у апеляційній скарзі заперечував, просив залишити її без задоволення, а рішення господарського суду без змін.

Розглянувши справу за правилами розділу XII Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування рішення, в зв’язку з наступних підстав.

Як встановлено матеріалами справи, 31.08.2005 між сторонами укладено договір № 31/08 на виконання субпідрядних робіт, за умовами якого позивач зобов’язався виконати роботи по будівництву металевих конструкцій під павільйон на земельній ділянці за адресою: вул. Володимирська,2, а відповідач зобов’язався передати затверджену проектно – кошторисну документацію, забезпечити своєчасне фінансування, за умов надходження коштів від замовника, та оплату згідно актів виконаних робіт.

Пунктом 2 Договору зазначено, що вартість проведення робіт по даному договору складає 325 550,00 грн.

Відповідно до п.4.1. Договору відповідач до початку виконання робіт перераховує позивачу аванс на придбання матеріальних ресурсів, виробів для виконання монтажних робіт для виготовлення не стандартизованих виробів і інші витрати у розмірі 60% від суми договору, що становить 195 000 грн. З яких 80 000 грн. після підписання договору та 115 000 грн. протягом десяти днів після підписання договору.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду, одна сторона (підрядник) зобов’язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти й оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 838 ЦК України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб(субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник. Таким чином, позивач по даній справі являється субпідрядником, а відповідач генеральним підрядником.

Так, 16.11.2005 року позивачем та відповідачем були підписані довідка про вартість виконаних підрядних робіт та акт приймання виконаних підрядних робіт, які засвідчили виконання позивачем робіт за договором у повному обсязі загальною вартістю 335 524,80 грн.

Згідно п. 5.2 договору додаткові роботи, які виконані субпідрядником (позивачем) без узгодження з підрядником (відповідачем), а також роботи, які виконані з відхиленням від затвердженого проекту, не оплачуються.

У зв’язку з цим у відповідача виникає зобов'язання сплатити саме вартість робіт, яка зазначена в договорі - 325 550,00 грн.

Однак відповідач належним чином не виконує покладені на нього договором та чинним законодавством обов'язки стосовно повної сплати заборгованості.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання відповідача на п. 4.3 Договору де передбачено, що кінцеві розрахунки здійснюються після виконання і приймання всіх передбачених договором робіт в обумовлений строк протягом 5 банківських днів після підписання акту прийняття об’єкта в експлуатацію, який суперечить умовам укладеного договору, а саме: п. 3.5 даного договору зазначено що терміном закінчення робіт по цьому договору вважається день підписання сторонами акту здачі-приймання виконаних робіт, отже відповідач повинен був розрахуватися з позивачем в обумовлені строки саме цим пунктом договору. Вважаючи, що об’єкт  досі в експлуатацію не зданий, протокол розбіжностей до договору не складений, що суперечить п.9.1 договору щодо виконання робіт відповідно до проектної документації, будівельних норм, та правил, графіків виконання робіт, твердження відповідача про те, що термін сплати не настав – безпідставні.

Відповідачу нараховано 325 550,00 грн. за надані послуги, сплачено лише 271 512,00 грн.

Таким чином сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 54 038,00 грн.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов’язання має виконуватися належним чином  відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.          Рішення господарського суду м. Києва від 01.11.2006 у справі № 21/490 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „ Інженерно будівельна компанія „Малахіт” - без задоволення.

2.          Матеріали справи № 21/490 повернути, доручити господарському суду м. Києва видати відповідний наказ.

Головуючий суддя

Судді

29.01.07 (відправлено)