КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

12.03.07 р.          № 32/407-А

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Пантелієнка  В.О.

суддів:                                          Вербицької О.В.

Розваляєвої  Т.С.

при секретарі:                              Коваленку В.М.

За участю представників:

від позивача - Косенко С.О. дов. б.н від 07.07.2007р.,

від відповідача - Кривобок Ю.М. дов. №7150/9/10 від 08.11.2006р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Дніпровському районі м. Києва

на постанову Господарського суду м.Києва від 26.10.2006

у справі № 32/407-А (Хрипун О.О.)

за позовом                               Товариства з обмеженою відповідальністю "К.Д.С.Г."

до                                                   Державної податкової інспекції у Дніпровському районі м. Києва

про                                                  визнання недійсним рішення та податкової вимоги

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду міста Києва від 26.10.2006р. у справі № 32/407-А позов ТОВ “К.Д.С.Г.”  задоволено частково: визнано недійсним рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій  ДПІ у Дніпровському районі м. Києва  від 15.05.2006р. №/0 в частині донарахування   штрафних санкцій на суму 58830 грн.; визнано недійсною першу податкову вимогу від 09.06.2006р. №1/1444 в частині суми податкового боргу у розмірі 58834,20 грн.

Постанова винесена на підставі Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, Закону України “Про патентування деяких видів підприємницької діяльності” , Закону України “Про деякі види підприємницької діяльності”,   Закону України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”.

В апеляційній скарзі ДПІ у Дніпровському районі м. Києва просить вказану

постанову  суду скасувати і прийняти нову постанову, якою в позові  ТОВ “К.Д.С.Г.” відмовити повністю, вважаючи, що судом порушено норми матеріального права і висновки, викладені у постанові суду, не відповідають обставинам справи.

Позивач заперечення на апеляційну скаргу не надав.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, та дослідивши докази, проаналізувавши, на підставі встановлених фактичних обставин справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

28 квітня 2006 року службовими особами Державної податкової інспекції у   Дніпровському  районі   м.   Києва  було   проведено   виїзну   планову перевірку за результатами якої було складено акт від 28.04.2006р. №912/23-31350628/149.

Як свідчать обставини справи ТОВ "К.Д.С.Г." надає послуги з грального бізнесу, а також веде реалізацію алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Під час перевірки було встановлено, що в барі позивача здійснювалася реалізація алкогольних напоїв та тютюнових виробів, місце реалізації алкогольних напоїв було обладнано РРО тип „Марія 301". За барною стійкою де знаходився вищевказаний РРО та проводились розрахунки з клієнтами позивача, сума готівкових коштів за місцем проведення розрахунків складала 309 грн. і не відповідала сумі, яка зазначена в поточному звіті РРО (0,00 грн.), що в свою чергу є порушенням п. 13 ст. З Закону України „Про порядок погашення реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг" від 06.07.1995р. № 265/95-ВР (із змінами і доповненнями). Відповідальність за дане порушення передбачена ст.22 Закону України „Про порядок погашення реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг".

При винесенні постанови Господарський суд м. Києва невірно застосував ст. 2, п.13 ст.3 Закону України „Про порядок погашення реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг" від 06.07.1995р. № 265/95-ВР (із змінами і доповненнями) (далі Закон України № 265/95-ВР), оскільки грошові кошти знаходилися на місці проведення розрахунків, а саме біля касового апарату, який належить позивачу, а взяті до уваги місцевим судом посилання позивача на належність названих коштів суборендарю є необґрунтованими, оскільки вони (кошти) знаходилися за місцем реалізації товарів саме позивача.

Відповідно до ст.2 Закону України № 265/95-ВР місце проведення розрахунків - місце, де здійснюються розрахунки із покупцем за продані товари (надані послуги) та зберігаються отримані за реалізовані товари (надані послуги) готівкові кошти, а також місце отримання покупцем попередньо оплачених товарів (послуг) із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо.

Таким чином, порушення позивачем п. 13 ст. З Закону № 265/95-ВР дійсно мало місце в даній ситуації, оскільки не було забезпечено відповідність сум готівкових коштів на місті проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій.

В казино, що належить позивачу, дійсно проводилися розрахункові операції без застосування РРО на загальну суму 6477 грн., на підтвердження цього працівникам ДПІ у Дніпровському районі м. Києва було знято контрольну стрічку, в якій були відсутні дані операції. Посилання позивача на наявність на момент перевірки чеків, копії яких пізніше були надані суду (а.с.24-26), є безпідставними, оскільки під час перевірки перевіряючим працівникам відповідача вони не надавалися і про наявність названих чеків в акті перевірки (а.с.16-19) представники позивача нічого не зазначили. Тому місцевий суд необґрунтовано прийняв їх до уваги.

Відповідно п.1 ст.3 Закону України № 265/95-ВР, суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Позивач також надавав послуги у сфері грального бізнесу без наявності торгового патенту на спеціальний стіл, чим порушив ч.1 ст.5 Закону України „Про патентування деяких видів підприємницької діяльності" від 23.03.1996р. №98/96-ВР.

Відповідно до абз. З ч.1 ст.8 Закону України „Про патентування деяких видів підприємницької діяльності" від 23.03.1996р.  №98/96-ВР, який встановлює, що за здійснення операцій, передбачених цим Законом, без одержання відповідних торгових патентів або з порушенням порядку використання торгового патенту, передбаченого ч.2 ст. 7 цього Закону, сплачують штраф у подвійному розмірі вартості торгового патенту за повний термін діяльності суб'єктів підприємницької діяльності із зазначеним порушенням.

В барі позивача здійснювалась продаж алкогольних напоїв на розлив. Дозвіл Головного санітарного лікаря Дніпровського району м.Києва на реалізацію алкогольних напоїв та тютюнових виробів  був також відсутній.

Відповідно до ст.15-3 Закону України № 481/95-ВР забороняється продаж алкогольних напоїв та тютюнових виробів з рук та у не визначених для цього місцях торгівлі.

Судом першої інстанції не було взято до уваги перелік погоджений Головним державним санітарним лікарем Дніпровського району м. Києва, в якому зазначена продукція, яка підлягала реалізації в барі ТОВ „К.Д.С.Г.".

Тому всі порушення, які викладені в акті перевірки, мали місце, вони були зафіксовані у відповідності до норм діючого законодавства і у місцевого суду не було підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувану постанову суду необхідно частково скасувати з прийняттям нової постанови про відмову позивачу в задоволенні позовних вимог.

Керуючись наведеним та ст.ст. 198, 202, 207 КАС України, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду -

УХВАЛИВ:

апеляційну скаргу ДПІ у Дніпровському районі м. Києва задовольнити.

Постанову господарського суду міста Києва від 26.10.2006р. у справі  № 32/407-А скасувати частково і прийняти нову постанову, якою ТОВ “К.Д.С.Г.” в позові відмовити повністю.

В іншій частині оскаржувану постанову залишити без змін.

Справу № 32/407-А повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом одного місяця з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя          Пантелієнко  В.О.

Судді

Вербицька О.В.

Розваляєва  Т.С.