ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

справа № 4/332

"27" червня 2007 р.                                                                                                        м. Чернівці

11:30

Господарський суд Чернівецької області в складі головуючого судді Проскурняка О.Г., при секретарі Тинок О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов, де:

позивач            Контрольно-ревізійного управління в Чернівецькій області

відповідач Кіцманський районне колективне підприємство по наданню комунальних послуг сільському населенню “Райсількомунгосп”

про стягнення до державного бюджету коштів, використаних всупереч їх цільовому призначенню –76448,00 грн.

Представники:

Від позивача – Котельбан Н.Д.

Від відповідача –Лупул І.П., Хімчинський Ю.Г.

СУТЬ СПОРУ: Контрольно-ревізійне управління в Чернівецькій області звернулося з позовом до Кіцманського районного колективного підприємства по наданню комунальних послуг сільському населенню “Райсількомунгосп” про стягнення до державного бюджету коштів, використаних всупереч їх цільовому призначенню у сумі 76448,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що проведеною перевіркою контрольно-ревізійним відділом в Кіцманському районі КРУ щодо  використання коштів Державного бюджету, передбачених на фінансування розвитку комунального господарства у сільській місцевості в Кіцманському районному колективному підприємстві по наданню комунальних послуг сільському населенню “Райсількомунгосп” виявлено використання бюджетних коштів протягом 2001-2003 років та січня-квітня 2004 року всупереч їх цільовому призначенню на загальну суму 76448,00 гривень. Відповідно до “Програми розвитку комунального господарства у сільській місцевості” Облсількомунгоспом перераховано Райсількомунгоспу по коду програмної класифікації видатків 2801300 “Розвиток комунального господарства у сільській місцевості” в 2001 році суму 72000 грн., в т.ч. по КЕКВ 1170 “Дослідження і розробки, державні програми” суму 32000 грн. та по КЕКВ 1310 “Субсидії та поточні трансферти    підприємствам” суму   40000 грн., в 2002 році 48000 грн., в т.ч. по КЕКВ 1170 суму 27000 грн. та по КЕКВ 1310 суму 21000 гривень. Відділенням Державного казначейства України в Кіцманському районі по КПКВ 2801300 “Райсількомунгоспу” перераховано в 2003 році суму 94000 грн., в т.ч. по КЕКВ 1170 суму 22000 грн. та по КЕКВ 1310 суму 72000 грн., в І кварталі 2004 року суму 35000 грн., в т.ч. по КЕКВ 1310  суму 35000 гривень. Таким чином, по КПКВ 2801300 “Розвиток комунального господарства у сільській місцевості”, КЕКВ 1170 “Дослідження і розробки, державні програми” протягом 2001-2003 років та І кварталу 2004 року надійшло всього 81000 гривень. Можливі напрямки використання цих коштів визначені пункті 2.2. “Порядку використання коштів Державного бюджету України, передбачених на фінансування комунального господарства у сільській місцевості”, затвердженого спільним наказом Міністерства аграрної політики та Міністерства фінансів України від 16.04.2003 року №111/296, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.05.2003 року за №351/7672. На думку позивача кошти у сумі 76448 грн. були використані Райсількомунгоспом на цілі, які не передбачені означеним Порядком, а тому в порушення пункту 8 частини 1  статті 7 Бюджетного кодексу України використані всупереч їх цільовому призначенню, чим завдано державі збитки в сумі 76448 гривень. Далі позивач стверджує, що відповідно до пункту 7 статті 10 Закону листом КРВ в Кіцманському районі від 27.07.2004 р. №24-26-18/321 були направлені Райсількомунгоспу вимоги щодо усунення виявлених під час перевірки порушень та повернення коштів в сумі 76448 грн. до державного бюджету, однак кошти повернуті не були. Також, позивач вказує, що відповідно до частини 1 статті 261 Цивільного кодексу України, початок перебігу строку позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про вчинення порушення. Про зазначене вище порушення, позивачу стало відомо при проведенні перевірки в Райсількомунгоспі, результати яких оформлені актами від 23.06.2004 року № 24-26-21/043.

Відповідач з позовними вимогами не погоджується оскільки, за наслідками перевірки використання коштів Державного бюджету, передбачених на фінансування розвитку комунального господарства у сільській місцевості з 01.01.2001 року по 01.04.2004 року працівниками контрольно-ревізійного відділу в Кіцманському районі складено акт від 18.05.2004 року №24-26-21/036 в якому порушень щодо використання бюджетних коштів відповідачем не виявлено. При цьому, за наслідками попередньої перевірки та на виконання завдання Контрольно-ревізійного управління в Чернівецькій області та листа Служби безпеки України в Чернівецькій області проведено повторну перевірку щодо використання коштів Державного бюджету, передбачених на фінансування розвитку комунального господарства у сільській місцевості за цей же період, працівниками Кіцманського КРВ виявлено порушення щодо не цільового використання бюджетних коштів у розмірі 76450 грн. відповідно до акту від 23.06.2004 року. Відповідач вказує, що за наслідками перевірки Службою безпеки України в Чернівецькій області було порушено кримінальну справу №1361 відносно посадових осіб Кіцманського Колективного підприємства за статтею 210 частини 1 КК України. В ході розслідування кримінальної справи СБУ в Чернівецькій області встановила, що посадовою особою Кіцманського “Райсількомунгоспу” використано у сумі 22607,41 грн. бюджетних коштів в супереч вимог статті 119 Бюджетного кодексу України на цілі, що не передбачені нормативними актами. За таких обставин, відповідач вважає, що кримінальною справою доведено вину посадової особи Кіцманського “Райсількомунгоспу” про не цільове використання бюджетних коштів у сумі 22607,41 грн. Постановою Кіцманського районного суду від 11 травня 2006 року №1-80/2006 звільнено від кримінальної відповідальності передбаченої статтею 210 частини 1 КК України посадову особу Кіцманського “Райсількомунгоспу” та закрито кримінальну справу на підставі Закону України “Про амністію” від 31 травня 2005 року.

Позивач у додаткових поясненнях зазначає, що відповідач використовуючи кошти Державного бюджету України, передбачених на фінансування комунального господарства у сільській місцевості, придбавав будівельні матеріали з яких виготовляв готову продукцію і в подальшому реалізовував населенню, що суперечить “Порядку використання коштів Державного бюджету України, передбачених на фінансування комунального господарства у сільській місцевості”.

Ухвалою від 14 березня 2007 року суд призначив судово-бухгалтерську експертизу та зупинив провадження у справі до одержання судом результатів судово-бухгалтерської експертизи.

Ухвалою від 7 червня 2007 року, суд у зв’язку з отриманням висновку судово-бухгалтерської експертизи поновив провадження у справі та призначив розгляд справи.

27 червня 2007 року відповідач звернувся до суду з клопотанням про відмову у задоволенні позову у зв’язку з пропуском річного строку позовної давності встановленого частиною 2 статті 99 КАС України, одночасно в усній формі просить не стягувати витрати пов’язані з проведенням експертизи.

Позивач заперечує проти пропуску строку позовної давності та вказує, що тільки з 2006 року відповідно до Закону України “Про контрольно-ревізійну службу”, було надано право на звернення до суду.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши їх пояснення, з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

18 травня 2004 року контрольно-ревізійним відділом в Кіцманському районі Чернівецької області проведено перевірку Кіцманського районного колективного підприємства по наданню комунальних послуг сільському населенню “Райсількомунгосп” щодо законного і цільового використання коштів Державного бюджету, передбачених на фінансування розвитку комунального господарства у сільській місцевості за період з 01.01.2001 року по 01.04.2004 року,  про що складено акт № 24-26-21/036.

За результатами перевірки встановлено, що отримані в 2001-2003 роках та І кварталі 2004 року кошти державного бюджету в сумі 249,0 тис. грн., передбачені на фінансування розвитку комунального господарства у сільській місцевості, були спрямовані на придбання матеріальних цінностей, що не перечить вимогам п. п. 6.2. та 7 Порядку затвердженого наказом від 11.06.2001 року № 158/287, та п. п. 2.2.2, 2.3 Порядків від 29.03.2002 року, від 16.04.2003 року відповідно № 315/6603 та № 111/296, з послідуючими змінами до них. На протязі вказаного періоду затрати “Райсількомунгоспу”, на роботи передбачені вказаними вище Порядками та роботи, що відносяться до комунальних, а саме: роботи направлені на розширення власних потужностей по місцю знаходження м. Кіцмань на суму 46,2 тис. грн., проведення ремонтів в установах соціально-культурного призначення на селі на суму 35.4 тис. грн. облаштування свердловин для забору води, які не є власністю “Райсількомунгоспу” на суму 17,2 тис. грн. та виготовлення домовин на суму 13,0 тис. грн. На інші роботи, передбачені Постановами Кабінету Міністрів та Указами Президенту, для виконання яких затверджувалися вказані вище Порядки, а саме на водопостачання та водовідведення в сільських населених пунктах, утримання об'єктів соціальної сфери та інженерних мереж і споруд комунального господарства новозбудованих населених пунктах для переселенців із територій забруднених внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, будівництво та утримання житлового фонду та інших послуг що відносяться до комунальних, затрати не проводилися. При цьому слід врахувати що залишок матеріальних цінностей, придбаних за рахунок отриманих бюджетних коштів, і які можуть бути використані на цілі передбачені вищевказаними нормативними актами складає, 58,4 тис. грн.

Так, 23 червня 2004 року контрольно-ревізійним відділом в Кіцманському районі Чернівецької області проведено перевірку Кіцманського районного колективного підприємства по наданню комунальних послуг сільському населенню “Райсількомунгосп” щодо використання коштів Державного бюджету, передбачених на фінансування розвитку комунального господарства у сільській місцевості за період з 01.01.2001 року по 01.04.2004 року, про що складено акт № 24-26-21/043.

За результатами перевірки встановлено, що отримані в 2001-2003 роках та І кварталі 2004 року кошти державного бюджету в сумі 249,0 тис. грн., передбачені на фінансування розвитку комунального господарства у сільській місцевості, були спрямовані на виплату заробітної плати та на відрахування від неї у сумі 11.0 тис. грн., що не пов'язана з роботами по виконанню програми, на придбання паливно-мастильних матеріалів, для придбаного автомобіля у сумі 2.0 тис. грн., на придбання будівельних матеріалів у сумі 206.0 тис. грн., на утримання апарату управління (Облсількомунгосп) у сумі 15.0 тис. грн., на оплату вартості придбаного автомобіля 15.0 тис. грн. Відповідно до висновків, означеного акту 206,0 тис. грн. використано на цілі, що не суперечать Порядкам використання коштів державного бюджету України на фінансування підтримки житлово-комунального господарства у сільській місцевості, проте в подальшому матеріальні цінності на суму 147,6 тис. грн. (матеріали на суму 58,4 тис. грн. знаходяться на складі "Райсількомунгоспу") були використані для здійснення господарської діяльності по переробці і реалізації готової продукції, а не на розвиток та надання комунальних послуг сільському населенню. Інша сума коштів у розмірі 43 тис. грн. спрямована на цілі, що суперечать вказаним порядкам.

Відповідно до розділу ІІІ акту  № 24-26-21/043 від 23 червня 2004 року визначено, що на розвиток матеріально-технічної бази було використано коштів державного бюджету в сумі 46,3 тис. грн. Для розширення власної матеріально-технічної бази на протязі 2001 року "Райсількомунгоспом" були проведені роботи по виготовленню і монтуванню віконних блоків, кладка, залиття фундаменту, виготовлення бетонної підлоги, ремонт старої столярні та кузні та часткове будівництво ремонтної майстерні по ремонту, технічному обслуговуванню та експлуатації водопровідно-каналізаційних мереж та споруд на загальну суму 19,2 тис. грн., в тому числі на виплату заробітної плати за виконані роботи 1,4 тис. грн. Фактично, на протязі 2002 року затрати на зміцнення матеріально-технічної бази підприємства (виготовлення горна в кузні, ремонт на прохідні, встановлення підвісної стелі в приміщенні запланованому під ремонтну майстерню по ремонту, технічному обслуговуванню та експлуатації водопровідно-каналізаційних мереж та споруд) склали 3,6 тис. грн., в тому числі на виплату заробітної плати 0,5 тис. грн.  Затрати “Райсількомунгоспу” в 2003 році на розширення матеріально-технічної бази господарства склали 23,5 тис. грн., в тому числі на виплату заробітної плати 2,8 тис. грн. Роботи виконувалися по установці пневмомолота в кузні, обшивці стін, влаштування перекриття, ремонт водопровідної каналізаційної мережі в приміщенні запланованому в 2001 році під ремонтну майстерню по ремонту, технічному обслуговуванню та експлуатації водопровідно-каналізаційних мереж та споруд, в той час коли в актах виконаних робіт відмічено, що роботи проводилися в приміщенні авто гаража чи авто майстерні. На час перевірки дане приміщення використовується для ремонту та обслуговування приватних автомобілів. По бухгалтерському обліку обладнання призначене для ремонту, технічного, обслуговування та експлуатації водопровідно-каналізаційних мереж та споруд не рахується.

Так, обставини викладені в розділі ІІІ акту № 24-26-21/043 від 23 червня 2004 року щодо нецільового використання коштів на розширення матеріально-технічної бази господарства, а саме часткове будівництво ремонтної майстерні по ремонту, технічному обслуговуванню та експлуатації водопровідно-каналізаційних мереж частково підтверджуються матеріалами справи ( постанова про притягнення як обвинуваченого ) та   постановою Кіцманського районного суду від 11 травня 2006 року №1-80/2006 згідно якої головний бухгалтер підприємства Котик Я.О. обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ст.210 ч.1 КК України та звільнений від кримінальної відповідальності.

Таким чином судом встановлено, що у період 2001 –2003 року мало місце діяння щодо нецільового використання коштів Державного бюджету у сумі 22607,41 грн. на розширення матеріально-технічної бази господарства, а саме часткове будівництво ремонтної майстерні по ремонту, технічному обслуговуванню та експлуатації водопровідно-каналізаційних мереж.

При цьому, висновки складених актів № 24-26-21/036 від 18 травня 2004 року та № 24-26-21/043 від 23 червня 2004 року щодо законного і цільового використання відповідачем коштів Державного бюджету передбачених на фінансування розвитку комунального господарства у сільській місцевості за період з 01.01.2001 року по 01.04.2004 року суперечать один одному.

Відповідно до висновків судово-бухгалтерської експертизи призначеної ухвалою господарського суду від 14 березня 2007 року встановлено, що документально підтверджується кількість отриманих коштів «Райсількомунгоспом»по коду програмної класифікації видатків 2801300 «Розвиток комунального господарства у сільській місцевості»в т.ч. по КЕКВ 1170 «Дослідження і розробки, державні програми», КЕКВ 1310 «Субсидії та поточні трансферти підприємствам»у період 2001-2003р.р., перший квартал 2004 року в сумі 196000,00грн., а саме: 2001р. - 31 000,00грн. (по КЕКВ 1310 -10 000,00грн., по КЕКВ 1170 - 21 000,00грн.);  2002р. - 36 000,00 грн. (по КЕКВ 1310 - 9 000,00грн., по КЕКВ 1170 - 27 000,00грн.); 2003р. - 94 000,00грн. (по КЕКВ 1310 - 72,0 тис. грн., по КЕКВ 1170 - 22,0тис.грн.); Ікв. 2004р. –35000,00 грн. (по КЕКВ 1310-35 000,00грн.).

Одночасно судово-бухгалтерською експертизою встановлено, що бюджетні кошти, які надійшли по коду програмної класифікації видатків 2801300 «Розвиток комунального господарства у сільській місцевості»в т.ч. по КЕКВ 1170 «Дослідження і розробки, державні програми», КЕКВ 1310 «Субсидії та поточні трансферти підприємствам»у період 2001-2003р.р., перший квартал 2004 року, використані на придбання будівельних матеріалів, паливно-мастильних матеріалів та оплату виконаних робіт у сумі 196000,00 грн. При цьому бюджетні кошти, які надійшли по коду програмної класифікації видатків 2801300 “Розвиток комунального господарства у сільській місцевості” в т.ч. по КЕКВ 1170 «Дослідження і розробки, державні програми», КЕКВ 1310 «Субсидії та поточні трансферти підприємствам»у період 2001-2003р.р., перший квартал 2004 року, використані за призначенням.

Відповідно до висновків експертизи, провести експертне дослідження питання чи «Рапсількомунгосп»проводив роботи, що спрямовані на реформування та розвиток комунального господарства у сільській місцевості, за рахунок отриманих коштів з Державного бюджету по коду програмної класифікації видатків 2801300 «Розвиток комунального господарства у сільській місцевості»в т.ч. по КЕКВ 1170 «Дослідження і розробки, державні програми», КЕКВ 1310 «Субсидії та поточні трансферти підприємствам»у період 2001-200Зр.р., перший квартал 2004 року, в якій сумі і чи здійснювалась оплата за надані послуги та за вартість будівельних матеріалів, унеможливлюється за відсутності необхідних бухгалтерських документів (в матеріалах справи знаходиться акт на знищення бухгалтерської документації з 1997р. по 4Кв. 2003р.), а надані на дослідження ксерокопії договорів та актів виконаних робіт являються нечитабельними та вимагають додаткових роз'яснень.

Окрім того, не дається можливим встановити,  який залишок матеріальних цінностей придбаних за кошти Державного бюджету по коду програмної класифікації видатків 2801300 «Розвиток комунального господарства у сільській місцевості»в т.ч. по КЕКВ 1170 «Дослідження і розробки, державні програми», КЕКВ 1310 «Субсидії та поточні трансферти підприємствам»у період 2001-2003р.р., перший квартал 2004 року, станом на 1 квітня 2004р.

Згідно статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Як вбачається, обставини на які посилається позивач стосовно того, що відповідачем використано кошти Державного бюджету всупереч “Порядку використання коштів Державного бюджету України, передбачених на фінансування комунального господарства у сільській місцевості”, спростовуються висновком судово-бухгалтерської експертизи.

Враховуючи вищевикладені обставини, позивач не довів обставин стосовно нецільового використання відповідачем коштів Державного бюджету у сумі 53840,59 грн. у період з 01.01.2001 року по 01.04.2004 року, що були спрямовані на розвиток комунального господарства у сільській місцевості.

Частиною 2 статті 99 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свої прав, свобод чи інтересів.

Позивач дізнався про нецільове використання коштів з дня складання акту № 24-26-21/043 від 23 червня 2004 року, а тому з наступного дня почався перебіг строку позовної давності.

Відповідно до частини 1 розділу VII прикінцевих та перехідних положень КАС України, Кодекс набирає чинності з 1 вересня 2005 року.

Позивач звернувся з позовом 1 грудня 2006 року, у зв’язку з чим порушив строки звернення до адміністративного суду.

Враховуючи клопотання відповідача, суд дійшов висновку відмовити у задоволенні адміністративного позову у зв’язку з пропущенням строку звернення до адміністративного суду.

При цьому, суд відхиляє доводи позивача, стосовно можливості звернення до суду з позовом лише у 2006 році, оскільки держава в особі органів прокуратури, ДПІ, КРУ, тощо, не позбавлена права на захист порушених прав, свобод чи інтересів. Окрім того, обставини на які посилається позивач не переривають ( не зупиняють ) строки звернення до адміністративного суду.

Керуючись статтями 94, 158, 160 –163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд —

П О С Т А Н О В И В:

1.          У задоволенні позову, відмовити.

2.          Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення строку. У разі подання апеляційної скарги, постанова набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Відповідно до статті 185, частини першої - третьої, п’ятої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України сторони, які беруть участь у справі,  мають право оскаржити в апеляційному порядку дану постанову повністю  або частково шляхом подання апеляційної заяви або апеляційної скарги, які подаються в апеляційну інстанцію через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржувану постанову. Заява   про   апеляційне  оскарження  постанови  суду  першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 60 цього Кодексу—з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений  для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                   О. Г.Проскурняк