ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

31 травня 2007 р.                                                                              Справа № 14/58-07/02-2а

Суддя господарського суду Залімський І.Г.  , розглянувши матеріали

за позовом:Споживчого  товариства "Лев", смт Крижопіль

до:Крижопільського районного споживчого товариства, смт Крижопіль

про визнання незаконними рішень правління

ВСТАНОВИВ :

До господарського суду надійшла позовна заява  №24 від 29.05.07 Споживчого  товариства "Лев" до Крижопільського районного споживчого товариства   про визнання  незаконними рішень засідань  правління  від 27.04.07  та від 21.05.07 в частині рішення про надання згоди на відчуження для опису майна Крижопільського РСТ  (1 поверх магазину "Гастроном"  та частини підвального приміщення (кафе "Лакомка") та заборони правлінню приймати рішення  про передачу права володіння та розпорядження приміщенням магазину.

Розглянувши дану позовну заяву, суд дійшов висновку, що вона підлягає поверненню з наступних підстав.

Відповідно до ст.54 ГПК України  позовна заява повинна містити виклад обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, зазначення доказів, що підтверджують позов, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються, та законодавство на підставі якого подається позов.

Всупереч вказаній нормі у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога та не подано доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини. Так, позивач  посилаючись в позовній заяві на протоколи №8 від 27.04.07, №9 від 21.05.07 правління Крижопільського РСТ, яким постановлено рішення про відчуження для опису майна Крижопільського РСТ, в разі, якщо в майбутньому  Крижопільською МДПІ буде направлено подання про накладення стягнення на майно РСТ,  зазначає,  що відповідач не мав права розпоряджатись  цим  майном. Проте,  жодних доказів, які б свідчили про факт  розпорядження спірним майном, зокрема шляхом продажу, безоплатної передачі,  передачі в заставу, фінансовий лізинг тощо та/або підтверджували  ймовірність  вчинення  таких дій чи настання  зазначених  обставин позивачем не надано.

Крім того, оскільки даний спір стосується  прав та законних інтересів  як позивача так і відповідача, які   є споживчими товариствами, чий статутний фонд формується   з  пайових внесків,  його вирішення може зачіпати права та інтереси  пайовиків - фізичних осіб.

За таких обставин,  в процесі розгляду справи може виникнути необхідність в залученні  як сторін чи третіх осіб   фізичних осіб,  спори за участю яких господарському суду не підвідомчі. До того ж позовні вимоги та характер спору не випливають із корпоративних відносин  відповідно до п. 4 ст. 12 ГПК України, оскільки не відповідають  змісту корпоративних  прав  та корпоративних відносин  в розумінні ч. 1, 3 ст. 167 Господарського кодексу України.

Також, позивачем  не подано доказів сплати державного мита  у  встановленому  порядку.

Так, згідно розділу 3 п. 7 Інструкції Національного банку України „Про безготівкові розрахунки в Україні в  національній валюті” Реквізит  "Призначення   платежу"   платіжного   доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів одержувачу. Натомість  з  відповідної графи  платіжного доручення №122 від 25.05.07, що додане як доказ сплати державного мита, неможливо встановити, що держмито сплачено саме з позовної заяви №24  від 29.05.07, зокрема не вказано предмет позову, найменування позивача  і відповідача та реквізити позовної заяви (номер, дата).

Вказане вище стосується  і платіжного доручення №121  від 25.05.07  про сплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідно до  п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї матеріалів.

До матеріалів даної позовної заяви,  як доказ надсилання відповідачеві копії позовної заяви додано квитанцію №121248 від 29.05.07. Проте, із зазначеної квитанції  не можливо встановити яка саме позовна заява направлялась, а в  описі вкладення доданому до неї не вказано реквізити надісланої позовної заяви.

З огляду на повернення   без розгляду  позовної заяви, заява  про забезпечення позову  підлягає поверненню позивачу.

Керуючись п. 3, 4, 6 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя, -

УХВАЛИВ :

Позовну заяву №24  від 29.05.07   разом  з доданими  матеріалами  та заяву №26 від 29.05.07  про забезпечення позову  повернути позивачу.

Суддя                                                Залімський І.Г.