донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

11.06.2007 р.                                                                          справа №6/42пн

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:
Кулебякіна  О.С.

суддів
Алєєвої  І.В. , Волкова Р.В.

за участю представників сторін:

від позивача:
Аністратов В.В. представник за довір. № 1445 від 17.04.2007 р. -ТОВ "Слов'янська керамічна компанія "Укрресурси", м.Слов'янськ Донецької області,

від відповідача:
Мандичев Д.В. представник за довір. № 23 від 19.03.2007 р. - РВ Фонду державного майна України по Донецькій області, м.Донецьк,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, м.Донецьк

на рішення господарського суду

Донецької області

від
12.03.2007 року

по справі
№6/42пн

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "Слов'янська керамічна компанія "Укрресурси", м.Слов'янськ Донецької області

до
Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, м. Донецьк

про
визнання права на приватизацію шляхом викупу

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Донецької області від 12.03.2007 р. позовні вимоги задоволені.

Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області подана апеляційна скарга, в якій йдеться про скасування судового рішення з мотивів порушення судом норм процесуального права. Зокрема, господарський суд, як зазначено у скарзі, розглянув справу за відсутністю відповідача, який не був належним чином повідомлений про місце засідання суду, тим самим порушив п. 2 ч. 3 ст. 104 ГПК України.

Товариство з обмеженою відповідальністю „Укрресурси” з доводами викладеними в апеляційній скарзі не погоджується, вважає їх необґрунтованими, а рішення місцевого господарського суду законним.

Перевіркою матеріалів справи встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю „Укрресурси” звернулось до господарського суду Донецької області з позовом про продовження на новий строк договору оренди від 01.09.2006 р. № 888/2002, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю „Укрресурси” та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області; про визнання права позивача на приватизацію шляхом викупу на нерухоме майно у вигляді будинку ремонтних майстерень площею 768 кв. м. та будинку гаража площею 645 кв. м., розташованих за адресою: м. Слов'янськ, вул. Сільзаводська, 11, а також про зобов”язання Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області прийняти від позивача заяву і пакет документів, які необхідні для вчинення дії щодо проведення приватизації цього приміщення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до вищезазначеного договору, орендарем з дозволу орендодавця проводились невід’ємні поліпшення орендного майна на суму більш 25 % залишкової балансової вартості переданого в оренду приміщення, що підтверджується долученими до матеріалів справи розрахунковими документами, тому, на думку позивача, він має право на приватизацію орендного майна шляхом викупу.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходить із доведеності позовних вимог.

Апеляційна інстанція вважає, що рішення господарського суду Донецької області підлягає частковому скасуванню з наступних підстав.

У відповідності до пункту 9.6 договору оренди від 01.09.2006 р. № 888/2002 у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору, протягом одного місяця  після закінчення строку його дії, договір вважається продовженим на той самий термін та на тих самих умовах. Також це передбачено і ст. 17 Законом України „Про оренду державного та комунального майна”.

Як вбачається з матеріалів справи, листом від 05.01.2007 р. № 1381 позивач звернувся до відповідача з проханням розглянути пропозиції та підписати додаткову угоду про продовження терміну дії договору оренди № 888/2002 від 09.01.2002 р. ще на 5 років. Як свідчить відбиток штампу,  Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області отримало цей лист 09.01.2007 року за вхідним № 5-3 та ніяких листів щодо припинення або змін умов договору Товариству з обмеженою відповідальністю „Укрресурси” не направило.

На підставі викладеного, апеляційної інстанції вважає, що висновок суду першої інстанції відносно продовження строку договору оренди на тих само умовах та на тій саме строк правомірен, тому судове рішення в цій частині підлягає залишенню без змін.

Апеляційна інстанція також погоджується з судовим рішенням і в частині зобов’язання відповідача прийняти від позивача заяву і пакет документів, які необхідні для вчинення дій пов’язаних з приватизацією спірного приміщення. Такий обов’язок органу приватизації прямо випливає з положень частини 4 та 5 ст. 7 Закону України „Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)”.

Разом з цим, ухвалюючи рішення про визнання за позивачем права на приватизацію шляхом викупу, суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги рішення Конституційного суду України у справі № 1-16//2000 від 13.12.2000 р. щодо офіційного тлумачення окремих положень статті 7 Закону України „Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)”. В цьому рішенні Конституційний суд України дійшов до висновку про те, що покупець має право пропонувати проведення приватизації конкретного об’єкта малої приватизації у вказаний ним спосіб, зокрема, шляхом викупу, пропозиція покупця щодо способу приватизації підлягає розгляду у визначений законом строк, але вона не є обов'язковою для органів, які визначають або затверджують переліки об'єктів малої приватизації. В судовому рішенні вказано, що за результатами розгляду заяви покупця орган приватизації може прийняти два рішення: у разі відсутності підстав для відмови у приватизації –включити до відповідного переліку; або прийняти рішення про відмову в приватизації. При цьому, як зазначив Конституційний суд України, включення підприємства

до іншого, ніж пропонує покупець переліку об’єктів приватизації не може розглядатись, як відмова в приватизації.

Зміст вищевказаного рішення Конституційний суд України свідчить про відсутність у позивача безумовного права на приватизацію спірного приміщення шляхом його викупу і помилковість висновків суду першої інстанції в цій частині. В силу ст. 69 Закону України „Про Конституційний Суд України”  рішення Конституційний суд України є обов'язковими до виконання.

З огляду на викладене, у позивних  вимогах про визнання за позивачем права на приватизацію спірного об’єкту слід відмовити за необґрунтованістю.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи спростовуються долученими до відзиву на апеляційну скаргу доказами. Разом з цим, апеляційна інстанція зазначає, що згідно до частини 3 ст. 105 ГПК України не пов’язана з доводами апеляційної скарги і повинна перевіряти законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення частковому скасуванню.

Керуючись ст. ст. 43, 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В  :

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення господарського  суду  Донецької  області  від 12.03.2007 р.  по справі № 6/42пн скасувати частково.

Відмовити у позовних вимогах Товариства з обмеженою відповідальністю "Слов'янська керамічна компанія "УКРРЕСУРСИ", м. Слов'янськ про визнання право на приватизацію шляхом викупу нерухомого майна у вигляді  будинку ремонтних майстерень загальною площею 768,0 кв.м. та будинку гаража загальною площею 645,0 кв.м., розташованих за адресою: м. Слов'янськ, Донецької області, вул. Сільзаводська, 11.

В решті частині рішення залишити без змін.

Головуючий          О.С.  Кулебякін

Судді:          І.В.  Алєєва

Р.В.  Волков

Надруковано: 4 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС