ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

11.06.2007
Справа №2-7/7151-2007

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТКП «Абакам Індустріал» (91043, м. Луганськ, Кам’янобрідський р-н, вул. Лижна, 32, ідентифікаційний код 33846277)

До відповідача – Дочірнього підприємства Малого приватного підприємства «Буран» «Феодосійське ремонтно-будівельне управління» (98100, м. Феодосія, вул. Сімферопольське шосе, 32, ідентифікаційний код 02224977)

Про визнання дійсним договору.

Суддя І. І. Дворний

представники:

Від позивача – Ємельянов С. О., предст., дов. пост.

Від відповідача  - не з’явився.

Суть справи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ТКП «Абакам Індустріал» звернулось до Господарського суду Автономної Республіки Крим із позовною заявою до Дочірнього підприємства Малого приватного підприємства «Буран» «Феодосійське ремонтно-будівельне управління» про визнання дійсним укладеного 27.03.2007 р. між сторонами договору купівлі-продажу об’єкту нерухомого майна, яке розташоване в м. Феодосії по вул. Сімферопольське шосе, 32, та складається в цілому з 11 основних будівель – літер «А», літер «а», літер «а1», літер «В», літер «в», літер «Д», літер «д», літер «Е», літер «е», літер «З», літер «К», літер «Л», літер «Н», літер «О», літер «П», літер «п1», а також сараю – 8.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач – ДП МПП «Буран» «Феодосійське ремонтно-будівельне управління», ухиляється від нотаріального посвідчення вказаного договору купівлі-продажу, який, відповідно до норм цивільного законодавства, підлягає обов’язковому нотаріальному посвідченню, чим порушує права та охоронювані законом інтереси позивача.

Відповідач у судове засідання не з’явився, відзив на позов не надав, про причини неявки суд не повідомив, про час  та місце слухання справи був проінформований належним чином рекомендованою кореспонденцією.

Суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами у порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази та заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ :

27.03.2007 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТКП «Абакам Індустріал» (Покупець) та Дочірнім підприємством Малого приватного підприємства «Буран» «Феодосійське ремонтно-будівельне управління» (Продавець) був укладений договір купівлі-продажу об’єкту нерухомого майна, п. 1 якого передбачено, що сторони дійшли згоди, згідно якої Продавець продає, а Покупець купує об’єкт нерухомого майна, розташований за адресою: Україна, АР Крим, м. Феодосія, вул. Сімферопольське шосе, 32, що складається в цілому з 11 основних споруд – літер «А», літер «а», літер «а1», літер «В», літер «в», літер «Д», літер «д», літер «Е», літер «е», літер «З», літер «К», літер «Л», літер «Н», літер «О», літер «П», літер «п1», а також сараю – 8.

Відповідно до п. 2 цього договору сторони дійшли згоди, що купівля-продаж майна буде здійснюватись за ціною 35000,00 грн. Така вартість майна є остаточною.

П. 5 Договору передбачено, що сторони дійшли згоди, що майно передається у власність Покупця в момент підписання відповідного акту приймання-передачі, який є невід’ємною частиною цього договору.

Придбане позивачем майно було передано у власність позивачеві на підставі відповідного акту приймання-передачі від 17.04.2007 р.

Вартість придбаного майна була оплачена позивачем частково у розмірі 10000,00 грн., що підтверджує наявна в матеріалах справи банківська квитанція.

Матеріали справи свідчать, що листом №03/04 від 04.05.2007 р. позивач звернувся до ДП МПП «Буран» «Феодосійське ремонтно-будівельне управління» з пропозицією щодо нотаріального посвідчення укладеного між сторонами договору купівлі-продажу. Однак, листом №88 від 05.05.2007 р. відповідач залишив вимогу позивача без задоволення через відсутність необхідності нотаріального посвідчення цього договору.

Проте, з цього приводу суд вважає за необхідне повідомити наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 209 Цивільного Кодексу України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Такий випадок встановлений, зокрема, ст. 657 ЦК України, в якій акцентується, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Ч. 2 ст. 220 ЦК України встановлено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно з Роз’ясненнями Вищого арбітражного суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням договорів недійсними» №02-5/111 від 12.03.1999 р., з наступними змінами та доповненнями, якщо однією з сторін угода виконана повністю або частково, а друга сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, господарський суд на підставі частини другої статті 47 Цивільного кодексу вправі за позовом сторони, яка виконала угоду, визнати таку угоду дійсною. Судове рішення у цьому випадку замінює нотаріальне посвідчення.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Ч. з ст. 180 Господарського кодексу України встановлено, що при укладенні господарського договору сторони зобов’язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Матеріалами справи підтверджується домовленність сторін щодо істотних умов договору під час його укладання та часткове виконання сторонами своїх обов’язків, вказаних в договорі. Так, зокрема, відбулася фактична передача об’єкту нерухомості, а позивачем була частково оплачена вартість придбаного майна. Таким чином, суд визнає обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, вимоги позивача щодо визнання дійсним укладеного 27.03.2007 р. між сторонами договору купівлі-продажу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 82-84  ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати дійсним укладений 27.03.2007 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТКП «Абакам Індустріал» (91043, м. Луганськ, Кам’янобрідський р-н, вул. Лижна, 32, ідентифікаційний код 33846277) та Дочірнім підприємством Малого приватного підприємства «Буран» «Феодосійське ремонтно-будівельне управління» (98100, м. Феодосія, вул. Сімферопольське шосе, 32, ідентифікаційний код 02224977) договір купівлі-продажу нерухомого майна, яке розташоване в м. Феодосії по вул. Сімферопольське шосе, 32, та складається в цілому з 11 основних будівель – літер «А», літер «а», літер «а1», літер «В», літер «в», літер «Д», літер «д», літер «Е», літер «е», літер «З», літер «К», літер «Л», літер «Н», літер «О», літер «П», літер «п1», а також сараю – 8.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Дворний І.І.