КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

01.02.07 р.          № 11/258-А

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Пантелієнка  В.О.

суддів:            Шипка  В.В.

Коваленка В.М.

при секретарі:          Котелянець О.О.

За участю представників:

від позивача - позивача - Бесєдін В.І., дов. № 19-09/16 від 21.02.2006р.,

від відповідача   -                Кравчук Т.О., дов. № 628/9/10-110 від 11.05.2006р

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу СДПІ у м. Києві по роботі з великими платниками податків

на постанову Господарського суду м.Києва від 10.10.2006

у справі № 11/258-А  (Євсіков О.О.)

за позовом           ВАТ "Державний ощадний банк України"

до           СДПІ у м. Києві по роботі з великими платниками податків

про          визнання недійсним рішення

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовом, в якому просить:-          встановити відсутність компетенції  (повноважень) Спеціалізованої  державної податкової інспекції у м. Києві по роботі з великими платниками податків щодо застосування до ВАТ „Ощадбанк” штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 137.500,00 грн.;

-          визнати нечинним рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції у м. Києві по роботі з великими платниками податків від 25.01.2006 р. № /0, яким до позивача відповідно до абз. 3 ст. 1 Указу Президента України „Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки” застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 137.500,00 грн. за порушення п. 2.6 ст. 2 „Положення про ведення касових операцій  у   національній   валюті в Україні”, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 р.  № 637.

Постановою господарського суду міста Києва від 10.10.2006 року у справі             № 11/258-А позов задоволено частково. Постановлено: визнати нечинним рішення СДПІ по роботі з ВПП від 25.01.2006р. № /0 про застосування штрафних (фінансових) санкцій; в решті позову відмовлено; стягнуто на користь позивача з Державного бюджету України судові витрати у розмірі 1,70 грн.

В частині відмови в позові постанова не оскаржується.

Задовольняючи позовні вимоги, суд мотивував постанову відсутністю підстав для застосування штрафних санкцій до позивача у зв’язку зі спливом строку, передбаченого ст. 250 ГК України для застосування такого виду штрафних санкцій, які визначено в оспорюваному рішенні відповідача.

В частині відмови в позові постанова мотивована тим, що рішення прийнято відповідачем в межах наданої йому компетенції. В цій частині постанова не оскаржується.

В апеляційній скарзі на зазначену постанову СДПІ у м. Києві по роботі з ВПП просить вказану постанову скасувати в частині задоволення позову і прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити повністю, вважаючи, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального права, а саме: ст. 3, абз. 5 ч. 1 ст. 4 Господарського кодексу України, ст. 2 Закону України від 04.12.1990 р. № 509-ХІІ „Про державну податкову службу в Україні” зі змінами та доповненнями, що призвело до неправильного вирішення справи  і посилаючись на те, що на спірні правовідносини не поширюється дія Господарського кодексу України, оскільки СДПІ у м. Києві по роботі з ВПП не здійснює організаційно-господарські повноваження по відношенню до ВАТ „Ощадбанк України” і не наділена господарською компетенцією.

Позивач письмового заперечення на апеляційну скаргу не надав, його представник в судовому засіданні апеляційної інстанції проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову суду – без змін, вважаючи постанову законною та обґрунтованою.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції подав письмове клопотання про відкладення розгляду справи, мотивоване перебуванням представника позивача, який представляв інтереси позивача при розгляді справи в суді першої інстанції.

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів не знайшла підстав для його задоволення і відмовила в задоволенні заявленого клопотання.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін,  дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 17 серпня 2005 року провідним ревізором Сторожинецького відділення № 6730 ВАТ „Ощадний банк України”      Мардером О.Г. було проведено документальну ревізію за фактом здійснення порушень при прийомі платежів від фізичних осіб готівкою установами ВАТ „Ощадбанку України” та складено акт документальної ревізії б/н (копія - у справі).

Перевіркою встановлено, що контролер-касир філії № 6730/028 Сушинська М.Г. при прийманні готівкових коштів від жителів села за проведення газу не оприбутковувала суми по реєстру (приймання платежів проводиться вручну), а на квитанції проставляла дату, печатку філії і розписувалась про отримання платежу. На час перевірки було встановлено 19 таких випадків. Всього було не оприбутковано готівкових коштів на суму 27.500,00 грн. Згідно з актом документальної ревізії від 17.08.2005 р., Сушинська М.Г. дану суму віддавала під розписку частинами по мірі надходження голові товариства „Факел” (яке здійснювало газифікацію селища Сіячів Сторожинецького району Чернівецької області) Дреботу, який в жовтні 2004 року помер і підтвердження неможливо отримати. За висновком ревізії своїми діями контролер-касир Сушинська М.Г. порушила інструкцію „Про порядок здійснення операцій з приймання платежів від фізичних осіб готівкою в установах Ощадного банку України”, затверджену в 2000 році.

22 вересня 2005 року провідним ревізором Сторожинецького відділення № 6730 ВАТ „Ощадний банк України” Мардером О.Г. вже на виконання постанови слідчого прокуратури Сторожинецького району Чернівецької області було проведено документальну ревізію повноти оприбуткування грошових коштів на рахунки СГТ „Факел”, внесених членами товариства протягом 2003-2005 та складено акт документальної перевірки б/н (копія - у справі).

Ревізією встановлено, що контролер-касир філії № 6730/028 Сушинська М.Г. протягом 2003-2004 років здійснювала операції з прийому внесків готівкою від жителів с. Сіячів на газифікацію населеного пункту на користь СГТ «Факел» згідно договору між банком та товариством від 05.06.2003 № 209. Прийом платежів від населення та зокрема внесків на газифікацію здійснювався вручну з відображенням по реєстру.

В ході ревізії встановлено, що 08.08.2005 звернувся житель с. Сіячів Костиняк Д.П. з питання відсутності його в списку на здачу готівки 07.07.2003 в сумі 1500,00 грн. на газифікацію. При перевірці виявлено, що контролер-касир Сушинська М.Г. одержала дані кошти, про що свідчить пред’явлена платником квитанція з підписом працівника та відтиск печатки ТВБВ. Однак сума не була відображена по реєстру. Всього за період 2003-2004 років було виявлено 19 таких випадків на суму 27.500,00 грн. Згідно з актом документальної ревізії від 22.09.2005 Сушинська М.Г. дану суму віддавала під розписку частинами по мірі надходження голові СГТ „Факел” Дреботу Д.Г. під розписку, який в жовтні 2004 року помер і підтвердити інформацію неможливо.

За висновком ревізії операції по прийому внесків на газифікацію контролер-касир Сушинська М.Г. відображала з порушенням п. 7.4 Порядку організації касової роботи в установах ВАТ „Ощадбанк”, затвердженого   постановою   правління   ВАТ   „Ощадбанк” 29.01.2004 р. № 11-1.

З матеріалів справи вбачається, що контролер-касир Сушинська М.Г. прийнята на посаду контролера-касира ТВБВ № 6703/025 на підставі наказу № 66/к від 05.10.2001 р. з укладенням договору про повну матеріальну відповідальність від 04.10.2001 р. та ознайомленням з функціональними обов’язками.

28 грудня 2005 року Сторожинецьким РВ УМВС України в Чернігівській області на адресу Державної податкової інспекції у Сторожинецькому районі Чернівецької області було направлено подання (лист №15103 від 28.12.2005) про прийняття рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення Указу Президента України від 12.06.1995 № 436/95 „Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки”.

До вказаного подання був наданий лист Управління Національного банку України в Чернівецькій області (№ 18-009/2975 від 28.12.2005), в якому було запропоновано звернутися до органів податкової служби щодо застосування штрафних (фінансових) санкцій до Ощадного банку України (як до юридичної особи).

В матеріалах справи наявна копія постанови Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 05.12.2005 р. у кримінальній справі по обвинуваченню Сушинської Марії Георгіївни, 18 вересня 1963 року народження, уродженки та мешканки с. Снячів, Сторожинецького району Чернівецької області, громадянки України, українки, освіта середня, заміжня, має на утриманні одну Неповнолітню дитину, не працюючої, раніше не судимої, в скоєнні злочину передбаченого ст. 366 ч.1 КК України, встановив, що органами досудового слідства Сушинська М.Г. обвинувачується в тому, що вона, працюючи на посаді контролера-касира, а з 21 серпня 2003 року на посаді контролера-касира, на яку покладено виконання обов’язків завідуючої філії №6730/028 Сторожинецького відділення № 6730 ВАТ „Державний ощадний банк України”, будучи службовою особою, яка виконувала операції з приймання, перераховування готівки згідно нормативно-методичними документами, в період з липня 2003 року по жовтень 2004 року, умисно з метою сприяння голові сільського газового товариства „Факел” с. Сіячів, Сторожинецького району Дреботу Д.Г. у прискоренні процесу прокладання центрального газопроводу, підробила, шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей, офіційні документи - квитанції про сплату готівкових коштів на рахунок товариства, тобто вчинила службове підроблення.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 05.12.2005р. звільнено Сушинську М.Г. від кримінальної відповідальності внаслідок акта амністії, що усуває покарання за вчинене діяння. Кримінальні справу закрито, отже, за наявності вчиненого правопорушення Сушинську М.Г. звільнено відповідальності з нереабілітуючих обставин.

Виходячи з аналізу вимог п.п. 1, 2, 3, 8, 11 розділу 1, п.п. 1, 3, 12 глави 1, п.п. 1, 2, 8, 11 глави 2 розділу III, Інструкції про касові операції в банках України”, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 14 серпня 2003 року № 337, суд першої інстанції зробив правильний висновок про порушення Сторожинецьким відділенням  № 6730 ВАТ „Ощадний банк України” п. 8 розділу 1 „Інструкції про касові операції в банках України”, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 14 серпня 2003р. року № 337, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 5 вересня 2003 р. за № 768/8089, у зв’язку з неоприбуткуваням в період з липня 2003 року по жовтень 2004 року у касі готівки в сумі 27.500,00 грн.

Згідно зі ст.ст. 2, 3 Указу Президента України від 12.06.1995 р. № 436/95 „Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання з обігу готівки”, штрафні санкції, передбачені цим Указом, застосовуються до осіб, зазначених у статті 1 цього Указу, органами державної податкової служби на підставі матеріалів проведених ними перевірок і подань державної контрольно-ревізійної служби, фінансових органів та органів Міністерства внутрішніх справ України в установленому законодавством порядку та в розмірах, чинних на день завершення перевірок або на день одержання органами державної податкової служби зазначених подань. Контроль за додержанням особами, зазначеними у статті 1 цього Указу (крім банків), норм з регулювання обігу готівки в національній валюті, що встановлюються Національним банком України, здійснюють органи державної податкової служби, державної контрольно-ревізійної служби, Міністерства внутрішніх справ України та фінансові органи, а банками - Національний банк України.

За результатами розгляду матеріалів, наданих Сторожинецьким РВ УМВС України в Чернігівській області (акта документальної ревізії ревізора Сторожинецького відділення № 6730 Ощадного банку України від 17.08.2005 б/н; обвинувального висновку у кримінальній справі № Р-059120 по обвинуваченню Сушинської М.Г. за ст. 366 ч. 1 КК України; подання начальника Сторожинецького РВ УМВС України в Чернігівській області) СДПІ у м. Києві по роботі з ВПП на підставі листа Управління Національного банку України в Чернівецькій області № 18-009/2975 від 28.12.2005 (в якому було запропоновано звернутися до органів податкової служби щодо застосування штрафних (фінансових) санкцій до позивача) з посиланням на абз. 3 статті 1 Указу Президента України від 12.06.1995 р. № 436/95 „Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки” до ВАТ „Державний ощадний банк України” були застосовані штрафні санкції згідно з рішенням від 25.01.2006 р. № /0 у розмірі 137.500,00 грн. (5 х 27.500,00 грн. – п’ятикратний розмір неоприбуткованої суми).

Таким чином, враховуючи вимоги абз. 3 ст. 1, ст.ст. 2, 3 Указу Президента України від 12.06.1995 р. № 436/95 „Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання з обігу готівки”, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачем в межах наданої йому компетенції прийнято рішення від 25.01.2006р.          № /0, яким до позивача відповідно до абз. 3 ст. 1 Указу Президента України „Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки” застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 137.500,00грн.

Відповідно до ст. 238 ГК України за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб’єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб’єкта господарювання та ліквідацію його наслідків. Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

Одним з видів адміністративно-господарських санкцій, які органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб’єктів господарювання, є адміністративно-господарський штраф (ст. 239 ГК України).

Статтею 250 ГК України встановлено, що адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб’єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб’єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Оскільки порушення порядку здійснення касових операцій було вчинено в період з липня 2003 року по жовтень 2004 року, а фінансові санкції застосовані до позивача згідно з спірним рішенням 25.01.2006 р. - пізніше встановленого річного строку, а тому місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку про відсутність підстав для застосування штрафних санкцій у зв’язку зі спливом строку, передбаченого ст. 250 ГК України для застосування такого виду штрафних санкцій.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем, як суб’єктом владних повноважень, всупереч вимогам п. 2 статті 71 КАС України, не доведено обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень, та правомірності прийнятого ним рішення, в той час як доводи позивача підтверджуються матеріалами справи.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції мотивовано визнав позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для задоволення апеляційної  скарги, скасування чи зміни оскаржуваної постанови суду не вбачається.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, п.6 розділу VІІ  КАС України, Київський апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції у м.Києві по                                                  роботі з великими платниками податків залишити без задоволення, а постанову господарського суду міста Києва від 10.10.2006 року у справі  № 11/258-А - без змін.

Справу  № 11/258-А повернути до господарського суду міста Києва.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя          Пантелієнко  В.О.

Судді

Шипко  В.В.

Коваленко В.М.