СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
Справа № 11/275-АП-07
Господарський суд Херсонської
області у складі судді  Чернявського В.В. при секретарі Борхаленко
О.А. за участю представників сторін:
від позивача: ОСОБА_1- уповн.
предст., дов. ІНФОРМАЦІЯ_1.
від   відповідача: Постернак Є.І.- держ. подат.
інсп., пост. дов. № 1204/9/10-026 від 09.02.2007р.
розглянув у відкритому судовому
засіданні справу
за позовом Приватного підприємця ОСОБА_2, м.
до Державної податкової інспекції у
м.Херсоні, м. Херсон
скасування  рішення ІНФОРМАЦІЯ_3.
Провадження у справі відкрито за
позовом про скасування рішення органу державної податкової служби, яким
позивачеві визначено 2060,50грн. штрафу за порушення законодавства про
застосування реєстраторів розрахункових операцій (РРО).
Позивач також просить поновити
строк на звернення до суду, стверджуючи, що не отримував від ДПІ у м. Херсоні
оспорюваного рішення, дізнався про його наявність  під час провадження у іншій адміністративній
справі, відкритій за позовом ДПІ у м. Херсоні до приватного підприємця ОСОБА_1
про стягнення 2060,50грн. штрафу.
Позивач наводить такі обґрунтування
Оспорюване рішення прийнято через
день після перевірки, чим порушено право позивача щодо надання заперечень до
акту перевірки. Це рішення прийнято без участі приватного підприємця ОСОБА_1-
особи, яку притягнуто до відповідальності.
Штраф застосовано до особи, яка не
вчиняла порушення. При цьому позивач посилається на іншу ситуацію, яку вважає
подібною, де приватного підприємця не притягнуто до адміністративної
відповідальності, передбаченої Кодексом України про адміністративні
правопорушення, за висновку, що таке порушення вчинено не підприємцем, а реалізатором,
що перебував у трудових відносинах з підприємцем.
Сума штрафу визначена невірно, при
цьому з суми, виявленої на місці проведення розрахунків не віднято суми
залишеної підприємцем продавцю на закупівлю товару, не відображеної в поточному
Виїзна позапланова перевірка
проведена без попередження підприємця про неї за 10 днів у відповідності за
Законом України “Про державну податкову службу в Україні”. Рішення керівника
про проведення перевірки, копії направлень на перевірку приватний підприємець
Відповідач позов не визнав, надав
письмові заперечення проти позовних вимог, які полягають у наступному.
Позивач пропустив річний строк на
звернення до суду, оскільки отримав оспорюване рішення 22.04.2006р., а з
позовною заявою звернувся до суду лише 06.06.2007р.
Позивача притягнуто до
відповідальності за виявлену під час перевірки невідповідність суми коштів на
місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в поточному звіті РРО.
Продавець ОСОБА_3. за актом
перевірки вказала, що зауважень до акту перевірки не має.
Перевірку проведено з дотриманням
Порядку оформлення і реалізації перевірок щодо контролю за здійсненням
розрахункових операцій.
Підставою для перевірки є наказ
керівника, яким затверджено графік перевірок певних суб'єктів, до числа яких
віднесено позивача, особи які провели перевірку - старші державні податкові
інспектори ОСОБА_4. та ОСОБА_5- мали направлення на перевірку ІНФОРМАЦІЯ_2.
С у д    в с т а н о в и в:
Рішенням ДПІ у м. Херсоні
ІНФОРМАЦІЯ_3. приватному підприємцю ОСОБА_1 визначено 2060,50грн. штрафу за
порушення законодавства про РРО. Прийняття
цього рішення ДПІ у м. Херсоні мотивує посиланням на обставини,
встановлені за актом перевірки ІНФОРМАЦІЯ_4, застосуванням ст.17, 22 Закону
України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
громадського харчування та послуг” (далі Закон про РРО).

Суду позивачем надано копію корінця
оспорюваного рішення, при цьому позивач позицією у спорі стверджує про
неотримання рішення, відповідач також не має примірника рішення, яке
направлялось іншій стороні.

Корінець рішення за його текстом
має ті ж дані, що й рішення, за його викладенням суд встановлює зміст
оспорюваного рішення.

Позов за заявленим предметом і
підставами задоволенню не підлягає.

Суд не вбачає підстав для
поновлення позивачу строку на звернення до суду.

Відповідно до ч.2 ст.99 Кодексу
адміністративного судочинства (КАС) України для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк,
який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про
порушення своїх прав, свобод чи інтересів. За ч.1 ст.100 КАС України пропущення
строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у
задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із
сторін.

Відповідач наполягає на відмові у
позові, в тому числі з причини пропуску позивачем строку на звернення до суду.

Позивач отримав від ДПІ у м.
Херсоні оспорюване рішення 22.04.2006р., що підтверджується поштовим
повідомленням про його вручення ОСОБА_1 НОМЕР_1. Позивач звернувся до суду
після закінчення вказаного річного строку на звернення до суду - 06.06.2007р.,
поважних причин пропуску цього строку не навів, не спростував даних про
отримання рішення 22.04.2006р.

Поряд з цим, наведені за позовом
обґрунтування позовних вимог, об'єктивно не є підставами для задоволення позову
про скасування рішення органу державної податкової служби про застосування до
суб'єкта господарювання штрафу за порушення законодавства про РРО.

З акта ДПІ у м. Херсоні
ІНФОРМАЦІЯ_4 слідує, що в цей день з 11год. 50хв. до 13год. старші державні
податкові інспектори ОСОБА_4. та ОСОБА_5 провели перевірку дотримання приватним
підприємцем ОСОБА_1 Закону про РРО та деяких інших нормативних актів при
здійсненні господарської діяльності у кіоску № 14, що знаходиться на ринку по
пр. 50-річчя СРСР у м. Херсоні. Перевірку проведено у присутності продавця
ОСОБА_3.

Під час перевірки встановлено
невідповідність на 412,10грн. суми готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі, зазначеній в поточному звіті РРО (на місці проведення
розрахунків виявлено 554,90грн., в поточному звіті РРО зафіксовано розрахункові
операції на суму 142,80грн.).

В поясненнях, наведених за актом
перевірки, ОСОБА_3. пояснила, що зауважень до перевірки не має, різниця коштів
виникла у зв'язку з тим, що названа сума 412,10грн. залишена продавцю
підприємцем для закупівлі товару.

За ст.17, 22 Закону про РРО
передбачено відповідальність суб'єктів господарювання у вигляді штрафу за
невідповідність суми коштів на місці проведення розрахунків сумі за денним
звітом РРО в п'ятикратному розмірі такої невідповідності. Сума застосованого
штрафу в 2060,50грн. є п'ятикратним розміром вказаної невідповідності (412,1 х
5).

Кваліфікація контролюючим органом
виявлених перевіркою обставин є правильною, ці обставини не спростовані
відповідачем.

Відповідно до ст.11-1 Закону
України “Про державну податкову службу в Україні” в редакції Закону № 2505 від
25.03.2005р. певні перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених
у тому числі й Законом про РРО, набули статусу позапланових, такі перевірки за
тим же Законом № 2505 здійснюються за рішенням керівника податкового органу.

З огляду на цю тезу суд дійшов
висновку, що підставність саме такої перевірки відповідачем доведена наданням
копії затвердженого наказом начальника ДПІ у м. Херсоні № 171 від 30.03.2006р.
графіку перевірок з ІНФОРМАЦІЯ_5р., за яким до числа суб'єктів, що мають бути
перевіреними включено приватного підприємця ОСОБА_1 (номер в графіку - 51),
копій направлень на перевірку старшим державним податковим інспекторам ОСОБА_4.
та ОСОБА_5. від ІНФОРМАЦІЯ_2

Судом також взято до уваги дані про
пред'явлення податковими інспекторами представнику суб'єкта господарювання
направлень на перевірку, посилання на які є в акті перевірки, примірник якого
представник позивача - продавець ОСОБА_3. отримала по закінченню перевірки.

Стверджуване позивачем неотримання
копій наказу про перевірку, направлень на перевірку могло бути підставою для
недопуску інспекторів до перевірки, однак, оскільки цих осіб допущено до
перевірки, з огляду на наведену судом оцінку достатності об'єктивних підстав
для перевірки результати такої перевірки скасуванню не підлягають.

Законодавець не пов'язує
відповідальність особи за перевищення суми готівки, що знаходиться у місці
проведення розрахунків з походженням суми перевищення готівки -з цією тезою
кореспондується нормативно встановлена заборона на знаходження у місці
проведення розрахунків коштів, належних іншим особам, коштів походженням інших
ніж від вчинення розрахункових операцій, щодо яких за касовим апаратом не
вчинено операції “службове внесення”.

Суд приймає також до уваги, що
винесення органом державної податкової служби правильного по суті рішення про
застосування штрафу за порушення законодавства про РРО без участі в такому
винесенні рішення позивача не є порушенням, яке було б підставою для скасування
рішення.

Правила провадження,
відповідальність, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення,
не застосовуються при притягненні суб'єктів господарювання до відповідальності,
передбаченої ст.17, 22 Закону про РРО. Питання про те, чи поряд з складом
порушення, за яке приватного підприємця притягнуто до відповідальності за
ст.17, 22 Закону про РРО, може бути й склад правопорушення, передбачений КУпАП
в діях продавця, не є предметом судового дослідження за позовом, що
розглядається.

Відмовляючи у позові суд відносить
судовий збір у справі на позивача.

Керуючись ст. 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о
в и в:

У позові відмовити.

Заява про апеляційне оскарження
постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з
дня  складення постанови у повному
обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга
може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо
скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви на апеляційне оскарження, якщо такої
заяви не буде подано. Якщо заяву про апеляційне оскарження буде подано, але
апеляційної скарги у визначений строк подано не буде, постанова набирає
законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                                  В.В. Чернявський

Повний текс постанови

складено
03.08.2007р.