ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"22" лютого 2007 р.                                                            Справа №4/707-А

за позовом  Прокурора Красилівського району в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Красилівському районі Хмельницької області м. Красилів

до Сільськогосподарського кооперативу "Бужок" с. Митинці Красилівського району

про стягнення 37337,38 грн.< поле для вводу >

Суддя  Баула Л.П.                    Секретар судового засідання Хомчак І.В.

Представники сторін:

від позивача       Киричук С.В. –представник за довіреністю №1  від 9.01.2006р.

від відповідача   Побережна К.Н. –представник за дорученням № 22 від 22.02.2007 року

за участю Шкадька  В.В. –прокурора відділу прокуратури Хмельницької області

Ухвалою господарського суду від 02.02.2007 р. відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду.

Суть спору

Позивач у позовній заяві та його представник в судовому засіданні наполягають на задоволенні позовних вимог. Просять суд стягнути з відповідача 37337,38 грн. заборгованості (в тому числі 5249,1 грн. штрафні санкції). Прокурор позовні вимоги підтримує.

Повноважний представник відповідача в судове засідання з’явився, письмового пояснення не подав, позовні вимоги визнає.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне

Станом на 29.01.2007 р. заборгованість відповідача перед Управлінням Пенсійного фонду України в Красилівському районі по сплаті страхових внесків склала  37337,38 грн.  заборгованості

(в тому числі 5249,1 грн. - штрафні санкції).

Вказана сума заборгованості підтверджується наявними в матеріалах справи розрахунком сум страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за жовтень-грудень 2006 року, картками особового рахунку, рішеннями про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків № 312 від 29.12.2006 року, № 313 від 29.12.2006 року.

Позивачем відповідно до ст. 106 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” №1058-IV від 09.07.2003р. направлено відповідачу вимоги №Ю-123 від 05.01.2007 року,  про сплату заборгованості, протягом десяти робочих днів із дня отримання яких відповідач зобов’язаний був сплатити суму заборгованості.

Оскільки відповідач не сплатив зазначену у вимогах суму, не узгодив вимог з управлінням Пенсійного фонду, не оскаржив їх до суду позивач просить стягнути з відповідача 37337,38 грн. заборгованості.

Аналізуючи обставини справи, судом враховується наступне:

Відповідно ст.1 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” (надалі –Закону), страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону  сплачують  страхові  внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування; страхові внески  - кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне  пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування  відповідно  до цього Закону.

Відповідно до п. 1 ст. 14 Закону страхувальниками є роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок,  політичних партій, які  мають  окремий  баланс і самостійно ведуть розрахунки  із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб-суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок,  придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

Згідно п.6 ст.17 вказаного Закону платник страхових внесків зобов’язаний нараховувати,  обчислювати  і  сплачувати  в   установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Нормами ст. 106 зазначеного Закону передбачено, що у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків страхувальники зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки,  визначені  статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках,  передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і  стягуються.

Територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням  Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.  Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Протягом десяти робочих  днів із дня  одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій.

У разі, якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного  фонду про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у  вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією,  включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду чи господарського суду з  позовом  про стягнення недоїмки.

На підтвердження позовних вимог позивачем надано необхідні докази про наявність заборгованості відповідача та вжиття заходів її стягнення з врахуванням вимог Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”.

Судом приймається до уваги те, що відповідачем у поданих розрахунках сум страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування самостійно визначено розміри внесків та в установленому законом порядку вимоги про сплату заборгованості не оскаржувались та не скасовані. Доказів про сплату заборгованості в сумі  37337,38 грн. суду не подано.

За таких обставин, позовні вимоги позивача обґрунтовані, підтвердженні матеріалами справи, відповідають чинному законодавству та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.6, 14, 51, 71, 86, 94, 104, 105, 112, 158-163, 167, 254-259, п.п.3, 6-7 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Прокурора Красилівського району в інтересах держави в особі управління Пенсійного фонду України в Красилівському районі м. Красилів до сільськогосподарського кооперативу “Бужок” с.Митинці Красилівського району про стягнення 37337,38 грн. заборгованості задовольнити.

Стягнути з сільськогосподарського кооперативу “Бужок” (с.Митинці Красилівського району, р/р 2434 в БВ № 8 ХЦВ “Промінвестбанк”, МФО 315278, ) на користь Управління Пенсійного фонду України в Красилівському районі (м. Красилів, вул. Центральна, 38 а, код 00439606) 37337,38 грн. (тридцять сім тисяч триста тридцять сім гривень 38 коп.) заборгованості.

Згідно ст.ст. 185-186 КАСУ сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення, апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Дані заяви подаються до Житомирського апеляційного господарського суду через суд першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАСУ Постанова, якщо інше не встановлено КАСУ набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                                      Л.П. Баула

Віддрук.  прим. 5:

1 - до справи,

2 - позивачу,

3 –відповідачу,

4-5-прокуратурі