АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2007
№ 21/142

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:                              Сотнікова С.В.

суддів:

при секретарі: Галак Д.Ю.

За участю представників:

від позивача - Зборошенко М.Е. (дов. б/н від
09.01.2007р.); Аскеров С.С. (дов. № Пр-1/48 від 01.08.2006р.);

від відповідача -1: Гаврилюк В.М. (дов. №
23-02/128 від 07.10.2005р.);

від відповідача-2: не з'явився;

від відповідача-3: не з'явився;

від третьої особи-1: Биць Л.М.
(дов. № 5324/15/14-06 від 15.12.2006р.), Аскеров С.С. (дов. № 824/15/14-07 від
28.02.2007р.);

від третьої особи-2: не з'явився;

від прокуратури: Висоцька Д.О. -
прокурор;

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційні скарги Головного управління комунальної власності м.Києва
виконавчого органуКиївської міської ради (Київської міської державної
адміністрації) та Акціонерної судноплавної компанії “Укррічфлот”

на рішення Господарського суду м.Києва від
24.05.2007

у справі № 21/142

за позовом                               Державне
підприємство водних шляхів "Укрводшлях"

до                                                   Акціонерна
судноплавна компанія "Укррічфлот"

Головне управління комунальної власності м.Києва виконавчого органу
Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

Комунальне підприємство "Київське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права власності на об"єкти нерухомого
майна"

третя особа позивача                     Міністерство транспорту та зв"язку
України

Фонд державного майна
України

про
визнання недійсною реєстрацію права власності

за участю               Дніпровської транспортної прокуратури
м. Києва

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 24.05.2007р. позов задоволено. Визнано недійсним видане Головним
управлінням комунальної власності м. Києва АСК "Укррічфлот" Свідоцтво
про право власності на частину нежилого будинку № 12 загальною площею 1176,3
кв. м. по вул. П. Сагайдачного в м. Києві.

Визнано недійсною реєстрацію права
власності АСК "Укррічфлот" на частину нежилого будинку №  12 загальною площею 1176,3 кв. м. по вул.
П.Сагайдачного в м. Києві.

Визнано право державної власності
на частину зазначеного нежилого будинку.

Зобов'язано Головне управління
комунальної власності видати Державному
підприємству  водних шляхів
“Укрводшлях” Свідоцтво про право державної власності на частину зазначеного нежилого   будинку.

Зобов'язано КП "Київське
міське Бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна" зареєструвати право державної власності на частину
нежилого будинку № 12 загальною площею 1176,3 кв. м. по вул. П.Сагайдачного в
м. Києві за Державним підприємством водних шляхів “Укрводшлях”.

Судові витрати покладено на
відповідачів.

Не погоджуючись з прийнятим
рішенням Акціонерна судноплавна компанія “Укррічфлот” звернулась до Київського
апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення
місцевого суду скасувати та постановити нове рішення, яким в позові відмовити,
з підстав  передбачених ч. 1, 3, 4 ст.
104 ГПК України.

Не погоджуючись з прийнятим
рішенням Головне управління комунальної власності м. Києва звернулось до
Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій
просить рішення місцевого суду скасувати та постановити нове рішення, яким в
позові відмовити, з підстав  передбачених
ч. 1, 3, 4 ст. 104 ГПК України.

Позивачем надано відзив на
апеляційну скаргу, в якому він не погоджується з твердженнями, викладеними в
скаргах, та просить залишити їх без задоволення, а рішення суду першої
інстанції - без змін.

Представник третьої особи-1 в
судовому засіданні також заперечив проти доводів апеляційної скарги та просив
залишити рішення господарського суду без змін, а апеляційну скаргу позивача -
без задоволення.

Представники відповідачів 2, 3 та
третьої особи 2 в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не
повідомили. Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного
повідомлення  учасників судового процесу
про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги,
колегія вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції у
даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без
участі представників відповідачів 2, 3 та третьої особи 2.

Колегія суддів, розглянувши доводи
апеляційних скарг, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення
присутніх представників сторін, вважає, що скарги задоволенню не підлягають з
огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
11 жовтня 2006р. Державне підприємство водних шляхів “Укрводшлях” звернулося до
Головного управління комунальної власності м. Києва з заявою про оформлення та
видачу свідоцтва про право державної власності на частину нежилого будинку
№12,  загальною   площею
1176,3   кв.м.,   по
вул. П.Сагайдачного в м. Києві.

Головним управлінням комунальної
власності м. Києва надано позивачеві відповідь (вих. №042/13/1-748 від
10.11.2006р.), в якій зазначено про відсутність підстав для оформлення права
держаної власності на вказаний об'єкт.

Згідно Наказу Головного управління
комунальної власності м. Києва “Про оформлення права власності на об'єкт
нерухомого майна” № 782-В від 14 жовтня 2002р. видано Акціонерній судноплавній
компанії “Укррічфлот” Свідоцтво про право власності на нежилий будинок (серії
НБ №010005675), на об'єкт - нежилий будинок -будівля виробничих служб -
основний корпус, прибудова, площею 2527,50 кв.м., який розташований в місті
Києві за адресою: вул. П. Сагайдачного, 12, літери А, А'.

16 жовтня 2002р. Київським міським
бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна зареєстровано нежилий будинок №12 за адресою в м. Києві по
вул. П. Сагайдачного на праві колективної власності за відповідачем 1 та
записано у реєстрову книгу №63 п-151 за реєстровим номером 5419п.

Наказом Фонду державного майна
України від 10 листопада 1992р. №477 “Про перетворення підприємств і
організацій МДО річкового флоту “Укррічфлот” в акціонерні товариства” на базі
державного майна транзитного /магістрального/ флоту, головного підприємства, 20
підприємств та одиниць “Укррічфлоту” було створено Державну акціонерну
судноплавну компанію “Укррічфлот”.

При цьому виділено зі складу
“Укррічфлот” і залишено статус державних трьом підприємствам, у тому числі
підприємству “Укрводшлях”, а ДАСК “Укррічфлот” доручено представляти інтереси
цих підприємств в державних органах влади (п. 5 зазначеного Наказу).

Згідно витягу з інвентаризаційної
відомості переліку майна, що передане засновником - Фондом державного майна
України у власність Акціонерної судноплавної компанії “Укррічфлот” станом на
10.11.1992р. при формуванні її Статутного фонду, спірне нежиле приміщення під
час приватизації було включено до статутного фонду відповідача-1.

На виконання Постанови Кабінету
Міністрів України від 30.01.1993р. №72 «Про заходи щодо організації виконання
Декрету Кабінету Міністрів України «Про передачу підприємств і організацій,
заснованих на загальнодержавній власності» і листа Міністерства транспорту
України від 30.03.1993р. №2/3-973 «Про передачу державних підприємств на
підставі розподільчих відомостей, в які належить включити майно, яким ці
підприємства фактично користуються для виконання виробничих завдань, а також
майно, яке раніше належало цим підприємствам та організаціям, було вилучено і
передано іншим, тепер акціонерним підприємствам «Укррічфлоту» та сумісного
звернення Міністра транспорту України та Голови Фонду державного майна України
від 28.04.1994р. відповідач 1 згідно з Наказом №105 від 18.05.1994р. «Про
передачу на баланс державному підприємству «Укрводшлях» адміністративної
будівлі в Києві по вул. Сагайдачного, 12 та теплохода «Днепр» передав на баланс
позивачеві частину будівлі в м. Києві по вул. Сагайдачного, 12, площею 1 275,4
кв.м., вартістю 85,9 мл. крб. (пункт 1 Наказу).

Відповідно до Акта від 24.05.1996р.
відповідач-1 передав, а позивач прийняв з 01.06.1994р. безоплатно на свій
баланс частину будівлі адміністративно-виробничого корпусу по вул.
Сагайдачного, 12, загальною площею 1178,9 кв.м., відповідно до поповерхового
плану №58 “а”, що складений Бюро Київської міської технічної інвентаризації.

Згідно бухгалтерського повідомлення
відповідача-1 від 26.05.1994р. на суму переданого майна (частини будинку)
позивачеві зменшено статутний фонд

відповідача-1 (85900000 крб.).

Після підписання сторонами Акту та
оформлення відповідних документів (бухгалтерських, реєстраційних тощо) частина
будинку №12 по вул. П. Сагайдачного була включена позивачем до переліку
основних фондів та відображена у самостійному балансі державного підприємства,
що підтверджується інвентарною карткою, технічним паспортом і поповерховим
планом на будинок, листом Київського БТІ про знаходження спірного майна на
самостійному балансі позивача.

Статтею 243 Цивільного кодексу УРСР
визначено право однієї сторони передавати безоплатно другій стороні майно у
власність.

У відповідності до цієї статті
договір вважається укладеним з моменту передачі майна другій стороні
(обдарованому).

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що передача частини будинку та підписання
відповідного акту позивачем та відповідачем-1 має ознаки цивільно-правової
угоди двох сторін про безоплатну передачу майна у власність.

Таким чином, з врахуванням того, що
сторонами було підписано Акт про безоплатну передачу майна, а також того, що
майно фактично знаходилось у розпорядженні позивача, то згідно ст.   243
Цивільного   кодексу   УРСР
такий договір є укладеним та виконаний сторонами.

У відповідності до ст. 128
Цивільного кодексу УРСР право власності (право оперативного управління) у
набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не
передбачено законом або договором.

Цивільним кодексом УРСР було
визначено, що цивільні права і обов'язки виникають з підстав, передбачених
законодавством Союзу РСР і Української РСР, а також з дій громадян і
організацій, які хоч і не передбачені законом, але в силу загальних начал і
змісту цивільного законодавства породжують цивільні права і обов'язки, в тому
числі з угод, передбачених законом, і також з угод, хоч і не передбачених
законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 4 Цивільного кодексу УРСР).

Доказів на підтвердження оскарження
права власності позивача на спірне нежиле приміщення відповідачами у справі
суду не надано, як і не надано доказів на підтвердження укладання позивачем та
відповідачем-1 будь-яких цивільно-правових угод щодо спірного майна, як то
договір оренди чи договір тимчасового користування, або будь-якого іншого.

Відповідності до ст. 10 Закону
України “Про підприємства в Українській РСР” в редакції, що діяла на момент
передачі майна, майно підприємства становлять основні фонди та оборотні кошти,
а також інші цінності, вартість яких відображається в самостійному балансі
підприємства.

Майно підприємства відповідно до
законів України, статуту підприємства та укладених угод належить йому на праві
повного господарського відання або оперативного управління. Майно, що є державною
власністю і закріплене за державним підприємством, належить йому на праві
повного господарського відання. Здійснюючи право повного господарського
відання, державне підприємство володіє, користується та розпоряджається
зазначеним майно на свій розсуд, вчиняючи щодо нього будь-які дії, які не
суперечать чинному законодавству та статуту підприємства.

Джерелами формування майна
підприємства є придбання майна іншого підприємства, організації; безоплатні або
благодійні внески, пожертвування організацій, підприємств і громадян; інші
джерела, не заборонені законодавчими актами України.

Як вбачається з матеріалів справи,
майно, що знаходиться на балансі позивача є загальнодержавною власністю та не
підлягає приватизації відповідно до Закону України “Про перелік об'єктів права
державної власності, що не підлягають приватизації”.

Оформлення права власності за
відповідачем в Головному управлінні комунальної власності м. Києва відбувалося
шляхом надання первинних документів на спірний будинок.

При цьому, відповідачем-1 було
надано державному реєстратору документи, згідно яких частина будинку №12 по
вул. П. Сагайдачного Довідку від 18.01.2002р. №02-02/31, в якій зазначено, що
будівля №12 по вул. П. Сагайдачного в м. Києві, загальною площею 2527,5 кв.м.,
знаходиться на балансі АСК “Укррічфлот”, не продана, не передана, не
подарована, згідно п. 10.2. Положення про порядок оформлення права власності на
об'єкти нерухомого майна, затвердженого Розпорядженням Київської міської
державної адміністрації від 31.08.2001р. №1820.

Як було зазначено вище, спірне
приміщення з 1994 року знаходилось на балансі позивача, отже при зверненні до
державного реєстратора відповідачем-1 були надані відомості, що не відповідають
дійсним обставинам щодо об'єкта нерухомості.

За таких обставин, на думку колегії
суддів, державна реєстрація права власності спірного не житлового приміщення
була проведено з порушенням чинного законодавства, що є підставою для визнання
її недійсною.

Згідно ст. 15 Цивільного кодексу
України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист
свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 Цивільного
кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть, зокрема, бути:

визнання права;

відновлення становища, яке існувало
до порушення;

примусове виконання обов'язку в
натурі;

визнання незаконними рішення, дій
чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої інстанції про повне задоволення позовних
вимог, а саме захисту порушеного права шляхом визнання недійсною державної
реєстрації права власності на спірне майно, визнання права власності на спірне
майно, зобов'язання здійснити певні дії щодо реєстрації спірного майна за
позивачем.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Апелянтами не надано беззаперечних
доказів на підтвердження тих доводів, на які вони посилаються в апеляційних
скаргах.

Відповідно до ст. 101 ГПК України
апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги
(подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 24.05.2007р. у
даній справі відповідає фактичним обставинам та матеріалам справи, прийнято з
правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, підстав
для його скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК
України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Акціонерної
судноплавної компанії “Укррічфлот”, Головного управління комунальної власності
м. Києва залишити без задоволення, а рішення
Господарського суду міста Києва
від 24.05.2007р. у справі  №
21/142 - без змін.

Матеріали справи № 21/142 повернути
Господарському суду міста Києва.

Головуючий суддя

Судді