Харківський апеляційний господарський суд
У Х В А Л А

адміністративна                                                      Головуючий по 1-й інстанції

справа № АС-27/681-06                                          суддя  Мінаєва О.М.

Доповідач по 2-й інстанції

Суддя Олійник В.Ф.

“5”    червня 2007 р.                                                                     м. Харків

Колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду у складі:

головуючого судді  Олійник В.Ф., суддів Кравець Т.В., Істоміної О.А.

при секретарі –Острась Н.М.

за участю представників:

позивача –Борецька М.В.

відповідача –  не з’явився

прокурор- не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Лозівського міжрайонного прокурора Харківської області, м. Лозова (вх.№ 941 Х/2-5) та апеляційну скаргу Лозівської об’єднаної державної податкової інспекції Харківської області, м. Лозова (вх.№ 942 Х/2-5)

на постанову господарського суду  Харківської області від 30.01.2007 р. по адміністративній справі № АС-27/681-06

за позовом  Лозівського міжрайонного прокурора Харківської області, м. Лозова в інтересах держави в особі Лозівської об’єднаної державної податкової інспекції Харківської області, м. Лозова

до  Товариства з обмеженою відповідальністю “Бонус Плюс”, м. Харків

про стягнення 100770,31 грн.,-

в с т а н о в и л а :

У  серпні 2006 року Лозівський міжрайонний прокурор Харківської області, м. Лозова в інтересах держави в особі Лозівської об’єднаної державної податкової інспекції Харківської області, м. Лозова (далі Лозівський міжрайонний прокурор в інтересах держави в особі Лозівської ОДПІ) звернувся в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “ Бонус Плюс”, м. Харків (далі ТОВ “ Бонус Плюс”) про стягнення з ТОВ «Бонус Плюс»заборгованості перед бюджетом у сумі 100770,31 грн. за рахунок активів.

Постановою господарського суду Харківської області від 30.01.2007 р. по адміністративній справі № АС-27/681-06 у задоволенні позовних вимог було відмовлено.

В апеляційних скаргах Лозівського міжрайонного прокурора Харківської області, м. Лозова та Лозівської ОДПІ ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції від 30.01.2007р. по зазначеній справі та прийняття по справі нового, яким задовольнити позовні вимоги посилаючись на те, що суд  першої  інстанції неповно з'ясував суттєві обставини справи, дав невірну оцінку  зібраним  доказам,  висновки  суду  не відповідають обставинам справи, суд порушив норми матеріального та процесуального права,  внаслідок чого судом постановлено незаконну та необґрунтовану постанову.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та докази на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, правильність застосування господарським судом Харківської області норм матеріального та процесуального права та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 195 КАС України, заслухавши представників сторін, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення виходячи із наступного.

Як видно із матеріалів справи ТОВ «Бонус Плюс» знаходиться на обліку в Лозівській ОДПІ як платник окремого виду податку (платежу - плата за придбання торгового патенту на здійснення операцій з надання послуг у сфері грального бізнесу) і надає послуги в сфері грального бізнесу.

Відповідно до Закону України "Про патентування деяких видів підприємницької діяльності" від 23.03.1996 р. № 98/96-ВР зі змінами і доповненнями, відповідач придбаває в Лозівській ОДПІ торгові патенти для використання гральних   автоматів із грошовим виграшем.

ТОВ «Бонус Плюс» платежі за перші квартали 2003-2005 років здійснювалися до 15 грудня кожного року, були обраховані згідно із вартістю патенту, яка діяла на момент оплати. Так в грудні 2003 року така вартість дорівнювала 1400грн. за один патент на рік, в грудні 2004 року -2800грн., в грудні 2005 -4200грн.

В 2004 році за дію патентів в 2-му кварталі 2004 р. - 1 кварталі 2005 року відповідач сплатив патентні платежі на загальну суму 51463,00грн., виходячи із вартості патенту на 1 гральний автомат за рік-2800,00 грн.

В 2005 році за дію патентів в 2-му кварталі 2005р -3 кварталі 2005р. ТОВ «Бонус Плюс» сплачено патентних платежів на загальну суму 81900 грн., виходячи із вартості 1 патенту на 1 гральний автомат за рік -4200грн.

Сума переплати, як вважає ТОВ «Бонус Плюс», виходячи з вартості торгового патенту за 2004 рік в сумі 1400,00 грн., за 2005 рік -1400 грн., за 2-й квартал 2004 р.- З квартал 2005 року становить 80338,17 гривень.

Як зазначив позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, згідно ч. З ст.5 Закону України „Про патентування деяких видів підприємницької діяльності" від 23.03.1996р. № 98/95-ВР (зі змінами та доповненнями) вартість торгового патенту на здійснення операцій з надання послуг у сфері грального бізнесу для використання грального автомата з грошовим або майновим виграшем становила у 2003 році - 1400грн., у 2004 році - 2800 грн., у 2005 році - 4200 грн. Таким чином позивач вважав,  що  існування заборгованості відповідача перед бюджетом виникла у зв’язку із сплатою ним  вартості патентних платежів не в повному розмірі. Також позивач посилався на п.5 ст. 5 Закону України "Про патентування деяких видів підприємницької діяльності", яким зазначено, що суб'єкти підприємницької діяльності звільняються від обов'язку додаткового внесення вартості патенту, якщо прийнятими після цього актами законодавства така вартість збільшилась, тільки в разі попередньої сплати суб'єктами підприємницької діяльності вартості патенту на весь термін його дії (5 років), що відповідачем не було зроблено.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач зазначав, що перерахування ним до бюджету патентних платежів здійснювалося відповідно до Закону України „Про патентування деяких видів підприємницької діяльності" від 23.03.1996р. № 98/95-ВР (зі змінами та доповненнями) та в 2004 р. проводились згідно Закону України від 27.11.2003р. №1344-ІУ "Про Державний бюджет України на 2004 рік", в 2005 р. - згідно Закону України від 23.12.2004р. № 2285-ІУ "Про Державний бюджет України на 2005 рік" та Закону України „Про внесення змін до Закону України „Про державний бюджет України на 2005 рік" та деяких інших законодавчих актів України" № 2505-ІУ від 25.03.2005р. Також відповідач вказував на те, що з 01.07.2006 року він не здійснює діяльності щодо надання послуг у сфері грального бізнесу та на підтвердження цього приводить факт про повернення до Лозівської ОДПІ  патентів у кількості 31 шт.

Як зазначив суд першої інстанції, Законом України "Про державний бюджет України на 2004 рік" від 24.11.2003р. №1334-У (ст.57) була збільшена вартість патенту  на здійснення операцій з надання послуг у сфері грального бізнесу з 1400 грн. до 2800грн. на рік, а ст.47 Закону України від 23.12.2004р. № 2285-ІУ "Про Державний бюджет України на 2005 рік" вартість торгового патенту на здійснення операцій з надання послуг у сфері грального бізнесу була збільшена з 2800грн. до 4200,00 грн. на рік, тобто 1050,00 грн. за кожний торговий патент в квартал.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про патентування деяких видів підприємницької діяльності" від 23.03.96 р. № 98/96-ВР(далі –Закон) що обумовлює порядок придбання торгового патенту на здійснення операцій з надання послуг у сфері грального бізнесу, патентуванню підлягають операції з надання послуг у сфері грального бізнесу, які здійснюються суб'єктами підприємницької діяльності або їх структурними (відокремленими) підрозділами.

Під гральним бізнесом у цьому Законі слід розуміти діяльність, пов'язану з влаштуванням казино, інших гральних місць (домів), гральних автоматів з грошовим або майновим виграшем, проведенням лотерей (крім державних) та розиграшів з видачею грошових виграшів у готівковій або майновій формі.

Вартість торгового патенту на здійснення операцій з надання послуг у сфері грального бізнесу встановлюється у фіксованому розмірі (за рік).

Оплата вартості торгового патенту на здійснення операцій з надання послуг у сфері грального бізнесу провадиться щоквартально до 15 числа місяця, що передує звітному кварталу. Під час придбання торгового патенту на здійснення операцій з надання  послуг у сфері  грального бізнесу суб'єкт    підприємницької діяльності вносить одноразову плату у розмірі вартості торгового патенту за 3 місяці. На суму, сплачену під час придбання торгового патенту, зменшується розмір плати за торговий патент, яка підлягає внесенню в останній квартал його дії.

Частиною 5 ст. 5 Закону також передбачена можливість того, що суб'єкт підприємницької діяльності може здійснити попередню оплату вартості торгового патенту на здійснення операцій з надання послуг у сфері грального бізнесу за весь термін дії торгового патенту. При цьому суб'єкт підприємницької діяльності звільняється від обов'язків додаткового внесення вартості торгового патенту в разі, якщо прийнятими   після   цього   актами   законодавства збільшується його вартість.

Як зазначив суд першої інстанції,  ст. 57 Закону України „Про Державний бюджет України на 2004 рік" від 27.11. 2003 р. N1344-IV встановлено, що у 2004 році збільшується вартість торгового патенту на здійснення діяльності з обміну готівкових валютних цінностей, надання послуг у сфері грального бізнесу. Встановлені ч. 4 ст. 4 Закону України "Про патентування деяких видів підприємницької діяльності" стосовно вартості торгового патенту цифри "320" замінити цифрами "960". Встановлені частиною третьою статті 5 Закону України "Про патентування деяких видів підприємницької діяльності" стосовно вартості торгового патенту на здійснення операцій з надання послуг у сфері грального бізнесу цифри "1400", "64000", "48000", "2000", "600", "2400" замінити відповідно цифрами "2800", "128000", "96000", "4000", "1200", "4800". Цей Закон набув чинності з 1 січня 2004 року.

Також  ст. 47 Закону України від 23.12.2004р. №2285-ІУ "Про Державний бюджет України на 2005 рік", встановлено, що у 2005 році збільшується вартість торгового патенту на здійснення діяльності з обміну готівкових валютних цінностей, надання послуг у сфері грального бізнесу. Встановлені частиною третьою статті 5 Закону України "Про патентування деяких видів підприємницької діяльності" стосовно вартості торгового патенту на здійснення операцій з надання послуг у сфері грального бізнесу цифри "1400", "64000", "48000", "2000", "600", "2400" замінити відповідно цифрами "4200", "192000", "144000", "6000", "1800", "7200". Цей Закон набув чинності з 1 січня 2005 року.

Законом України „Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2005 рік" та деяких інших законодавчих актів України у Законі України "Про патентування деяких видів підприємницької діяльності" внесено зміни : 1) у частині четвертій статті 4 цифри "320" замінити цифрами "960"; 2) у частині третій статті 5 цифри "1400", "64000", "48000", "2000", "600", "2400" замінити відповідно   цифрами   "4200", "192000", "144000", "6000", "1800", "7200".

Закон України „Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2005 рік" та деяких інших законодавчих актів України", яким були внесені зміни в частину 3 статті 5 Закону України "Про патентування деяких видів підприємницької діяльності" і встановлена вартість торгового патенту на здійснення підприємницької діяльності у сфері грального бізнесу у розмірі 4200,00 грн. за один патент на рік  набрав чинності  31.03.2005 року.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що на день сплати відповідачем вартості торгових патентів за період з 2 кв. 2004 р. по 1 кв. 2005 р. Закон України "Про патентування деяких видів підприємницької діяльності" діяв в редакції станом на 22.05.03 р., який передбачав вартість торгового патенту на здійснення операцій з надання послуг у сфері грального бізнесу для використання грального автомата з грошовим або майновим виграшем - 1400 гривень за рік, а  відповідачем відповідно було сплачено патентних платежів на суму 51463 грн., виходячи із вартості одного патенту на 1 гральний автомат за рік-2800,00 грн.

Також судом першої інстанції було встановлено, що в 2005 році за дію патентів в 2-му кварталі 2005р -3 кварталі 2005р. відповідачем було сплачено патентних платежів на загальну суму 81900 грн., виходячи із вартості 1 патенту на 1 гральний автомат за рік -4200грн.

Таким чином сума переплати, на твердження відповідача, виходячи з вартості торгового патенту за 2004 рік в сумі   1400,00 грн., за 2005 рік -1400 грн., за період - 2-й квартал 2004 р.-3 квартал 2005 року становить 80338,17 гривень.

Судом першої інстанції  були витребувані  у позивача докази наявності податкового боргу відповідача, який він просив стягнути за рахунок активів платника податків. Документального підтвердження наявності податкового боргу позивач не надав.

В апеляційній скарзі Лозівський  міжрайонний прокурор Харківської області вказує на те, що сам факт існування заборгованості перед бюджетом не потребує доказування в силу того, що вартість торгового патенту встановлена Законом України "Про патентування деяких видів підприємницької діяльності", а відповідні зміни вносились Законами України "Про Державний бюджет України на 2004 рік", "Про Державний бюджет України на 2005 рік".

Таку ж думку висловлює в апеляційній скарзі  Лозівська ОДПІ.

Проте колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було досліджено питання, щодо терміну набрання чинності  змін  Закон України "Про патентування деяких видів підприємницької діяльності" щодо збільшення вартості торгового патенту на здійснення операцій з надання послуг у сфері грального бізнесу.

Колегія суддів також вважає за необхідне зазначити, що ст. 7 Закону України "Про систему оподаткування",  встановлено, що зміна податкових ставок і механізм справляння податків і зборів (обов'язкових платежів) не можуть запроваджуватися Законом України про Державний бюджет України на відповідний рік, оскільки плата за торговий патент на деякі види підприємницької діяльності, відповідно до пункту 18 статті 14 Закону України "Про систему оподаткування", відноситься до загальнодержавних податків і зборів (обов'язкових платежів).

Крім цього,  статтею 58 Конституції України  встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

У відповідності до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Суд першої інстанції також зазначив, що  за наявності розбіжностей у визначенні платником податків та контролюючими органом розміру цього виду податку за відповідні періоди, позивачем не доведено суду наявності у відповідача податкового боргу з цього виду податку.

Згідно  п.3.1.1. п.3.1. ст. З Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" зазначено, що активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду. В інших випадках платники податків самостійно визначають черговість та форми задоволення претензій кредиторів за рахунок активів, вільних від заставних зобов'язань забезпечення боргу.

Пункті 3 ст. 1 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" визначає податковий борг (недоїмку) як податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене установлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання. Податковим зобов'язанням у розумінні цього Закону є зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державний цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України. Доказів узгодженості податкового зобов'язання відповідача в сумі 100770,31 грн., набуття ним статусу податкового боргу ні в суді першої ні апеляційної інстанції  надано не було.

Приймаючи до уваги викладене вище, колегія суддів приходить висновку, що рішення суду першої інстанції  було винесено без порушень норм матеріального та процесуального права, що не дає підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги Лозівського міжрайонного прокурора Харківської області  та Лозівської ОДПІ.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 195, 196, п.1 ст.198, 206, 209, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів апеляційного господарського суду одностайно,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Лозівського міжрайонного прокурора Харківської області, м. Лозова залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Лозівської об’єднаної державної податкової інспекції Харківської області, м. Лозова  залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Харківської області від 30.01.2007 р. по адміністративній справі № АС-27/681-06  залишити без змін.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Адміністративну справу №АС-27/681-06 повернути до господарського суду Харківської області.

Роз’яснити сторонам, що вони мають право на дану ухвалу подати касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Судді                                                                                      В. Олійник

Т. Кравець

О. Істоміна