ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.07.07                                                                                           Справа № 4/1083-21/113

за  позовом:          ПВКП “Ятрань”, м.Житомир

до відповідача:    Струтинський державний спиртовий завод, с.Струтин

про  стягнення 32541,18 грн.

Суддя Масловська Л.З.

Представники:

від позивача:    Ільченко Д.В. –заст.директора

від відповідача: Сагатий В.Р. - представник

Сторонам, присутнім у судовому засіданні роз’яснено їх права та обов’язки відповідно до ст.ст. 20,22 ГПК України.

Суть спору:

На розгляд Господарського суду Львівської області ПВКП “Ятрань” заявлено позовну вимогу про стягнення із Струтинського державного спиртового заводу 32541,18 грн.боргу.

Ухвалою господарського суду від 01.06.2007 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 03.07.2007 року.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, подав платіжне доручення №217 від 06.06.2007 року про оплату відповідачем основної суми боргу в розмірі 22909,50 грн., просить суд стягнути з відповідача штрафні санкції та судові витрати.

Відповідач в судове засідання з’явився, просить усно не застосовувати до піприємства штрафні санкції у зв’язку із важким фінансовим становищем.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив.

Між позивачем та відповідачем укладено договір №7/06 від 07.06.2005 року.

Відповідно до ст.ст. 638, 639 Цивільного Кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо інше не встановлено законом, у даному випадку сторони уклали договір у письмовій формі. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог закону (ст. 627 ЦК України).

Відповідно до п.1.1. договору продавець зобов’язався передати у власність покупця, а покупець зобов’язався прийняти та оплатити на умовах даного договору наступний товар: патоку бурякову (мелясу).

Відповідно до накладних №32 від 24.06.2005 року –297,560 тон, №36 від 30.06.2005 року –32,550 тон, №40 від 01.07.2005 року – 112.040 тон позивачем поставлено товар відповідачу на загальну суму 145909,5 грн.

У відповідності до п.4.1. договору відповідач повинен був здійснювати розрахунки протягом десяти днів з моменту отримання товару.

Покупень, порушуючи домовленість, після спливу даного терміну вартість отриманого товару в повному обсязі не проплатив.

Відповідач здійснив часткову оплату за отриманий товар, що підтверджується платіжними дорученнями №78 від 21.06.2005 року 40000 грн., №237 від 28.10.2005 року 10000 грн., №254 від 07.11.2005 року 10000 грн., №269 від 17.11.2005 року 10000 грн., №302 від 25.11.2005 року 5000 грн., №341 від 09.12.2005 року 20000 грн., “49 від 14.02.2006 року 10000 грн., №172 від 28.07.2006 року 8000 грн., №270 від 02.10.2006 року 10000 грн.

Таким чином, станом на 22.05.2007 року основний борг відповідача складає 22909,50 грн.

Крім того, в порядку ст.625 ЦК України (боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних з простроченої суми) позивач нарахував відповідачу інфляційні втрати в сумі 6961,57 грн. та 3% річних в розмірі 2670,11 грн., які і підлягають до задоволення.

В судове засідання представник позивача подав платіжне доручення №217 від 06.06.2007 року, яке свідчить про те, що Струтинський державний спиртовий завод сплатив основну суму боргу в розмірі 22909,50  грн. та усно просить суд в цій частині провадження припинити.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Стаття 174 ГК України господарські зобов’язання можуть, зокрема виникати з господарського договору та інших угод.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Судові витрати покласти на відповідача у відповідності до вимог ст.49 ГПК України.

Керуючись ст. 174, 193 ГК України, ст.ст. 625, 627, 638, 639 ЦК України, ст. 49, 82-84, 116 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити частково.

2. В частині стягнення основного боргу - провадження припинити.

3. Стягнути з Струтинського державного спиртового заводу, Львівська обл., Золочівський р-н, с.Струтин (р/р 4031 у філії ВАТ КБ  «Надра»Львівське РУ, МФО 325365, ) на користь Приватного виробничо-комерційного підприємства «Ятрань», м.Житомир, вул. Кибальчича, 2/4Б кв.10 (р/р 0541 у ЖФ ВАТ «ВТБ Банк», МФО 311346, ) –6961,57 грн. інфляційних втрат, 2670,11 грн. 3% річних, 325,41 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати відповідно ст. 116 ГПК України.

Суддя