ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"26" лютого 2007 р.
Справа  № 28/613-06-13893

За позовом   Ягорлицька митниця;

до відповідача   Товариство з обмеженою відповідальністю "Лотос"

про відшкодування суми збитків 296732,5грн.

Суддя Гуляк Г.І.

Представники:

Від позивача: Хренкова М.Б. - за дорученням;

Від відповідача: Лабунський Н.В. - за дорученням;

СУТЬ СПОРУ: позивач - Ягорлицька митниця, звернувся до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Лотос” з вимогами про відшкодування збитків в сумі 296732,50 гривень

В обгрунтування своїх вимог позивач послався  на порушення відповідачем умов п.п.2.1.6, 2.1.7, 2.1.8 договору, укладеного між ним та відповідачем, а також на порушення вимог нормативних актів, які регулюють спірні відносини.

Відповідач заперечує проти позовних вимог, посилаючись на невідповідність доводів по-зивача фактичним обставинам, умов договору відповідального зберігання та вимогам чин-ного законодавства. Надав докази, які, на думку відповідача, спростовують доводи позива-ча та свідчать про належне виконання ним умов відповідального зберігання.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін та їх представників щодо обгрунтування своїх доводів, дослідивши зібранні по справі докази, суд встановив наступне:

01 липня 2006 року між Ягорлицькою митницею та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лотос" було укладено договір відповідального зберігання щодо товарів, які вилучаються Ягорлицькою митницею у відповідності до Митного кодексу України під час здійснення діяльності та передаються на відповідальне зберігання до вирішення питання про конфіскацію таких товарів та їх реалізацію, утілізацію або знищення.

Згідно установчих документів Ягорлицька митниця почала свою діяльність з 01 липня 2006р. у відповідності із Положенням про Ягорлицьку митницю. Згідно Положення Ягор-лицька митниця не є правонаступником ліквідованої Котовської митниці.

30 червня 2006р. ліквідаційна комисія Котовської митниці оформила з ТОВ „Лотос” акт прийому-передачи,  згідно до якого Котовська митниця прийняла від ТОВ „Лотос” товар, який знаходився на відповідальному зберіганні. Подальша передача того ж товару до Ягорлицької митниці оформлена актом прийому-передачи від 01 липня 2006р.. Тією ж датою оформлений акт зворотнього прийому передачі товару до ТОВ „Лотос”. Передавальний акт товарно-матеріальних цінностей та зобов’язань Котовської митниці Ягорлицькій митниці затверджено лише 17 серпня 2006р.

Відповідач прийняв на відповідальне зберігання товар на умовах договору від 17.03.2006р., який було вилучено у порушників митних правил Котовською митницею, а саме 21 березня 2006р. згідно видаткової накладної № 55 та акту прийому-передачі передані на відповідальне зберігання ТОВ „Лотос” яблука свіжі (1638кг) та помідори (546кг);17 травня 2006р. згідно акту прийому-передачі передані на відповідальне зберігання помідори (2430кг та 2424кг); 22 травня 2006р. згідно акту прийому-передачі передане на відпові-дальне зберігання м’ясо свинини (300кг: 4х75);14 травня 2006р. згідно акту прийому-передачі передані на відповідальне зберігання стегна курячі у кількості 3375, 6495 та 6375 кг; 05 червня 2006р. згідно акту прийому-передачі передана на відповідальне зберігання ци-буля свіжа у кількості 2010 кг; 05 червня 2006р. згідно акту прийому-передачі передані на відповідальне зберігання стегна курячі у кількості 688 кг; 05 травня 2006р. згідно акту прийому-передачі передана на відповідальне зберігання корейка заморожена у кількості 800 кг.

Умовами договорів зберігання на відповідача було покладено зобов’язання повернути майно митниці за її письмовою вимогию, згідно п.2.1.5 договорів.

Позивачем не надано доказів , того, що за договором від 17.03.06 р. така вимога була заявлена в межах строку дії договору, тобто до 15.04.06р. на підставі п.9.1 договору. Не розпорядився позивач продуктами харчування з обмеженими строками зберігання і за договором –від 01.07.06р.

Згідно п.7 Порядку передачі митними органами майна, конфіскованого за рішеннями суду, органам державної виконавчої служби на митні органи покладено обов’язок передати конфісковане за рішенням суду майно до виконавчої служби у п’ятнадцятиденний термін.

Всупереч наведеним нормам позивач не розпорядився майном належним чином після постановлення судом рішення про конфіскацію майна.

Відповідно до матеріалів справи рішення про конфіскацію переданих на відповідальне зберігання яблук свіжих (1638кг) та помідорів (546кг), термін зберігання яких обмежений відповідно до Технічних умов Державного стандарту України ДСТУ 3246-95 прийняте 27 квітня 2006 року, у встановлений нормативними актами термін розпорядження митного органу не надійшло. Згідно до постанови Державної санітарно-епідеміологічної служби України від 11 квітня 2006р. товар до реалізації не придатний, реалізацію заборонено. Рішення про утілізацію прийняте 10 липня 2006р., товар знищено 20 липня 2006р.

Рішення про конфіскацію переданих 17 травня 2006р. на відповідальне зберігання помідорів (2430кг та 2424кг), прийняте 30 червня 2006р. Товар знищено 13 липня 2006р. на підставі постанов суду від 05 липня 2006р., розпорядження митного органу не надійшло.

Рішення про конфіскацію та утілізацію переданого 22 травня 2006р. на відповідальне зберігання м’яса свинини (300кг: 4х75) прийняте 22 червня 2006р., розпорядження митного органу не надійшло.

Рішення про конфіскацію та утілізацію курячих стегон у кількості 3375 кг, переданих на відповідальне зберігання 14 травня 2006р., прийняте 30 червня 2006р., рішення про конфіскацію стегон у кількості 6495 та 6375 кг прийняте 28 вересня 2006р., а про їх утілізацію 09 жовтня 2006р. Розпорядження митного органу не надійшло.

Рішення про конфіскацію переданої 05 червня 2006р. на відповідальне зберігання цибулі свіжої у кількості 2010 кг прийняте 05 липня 2006р. Товар знищено 13 липня 2006р. на підставі постанови суду від 10 липня 2006р. Розпорядження митного органу не надійшло.

Рішення суду про конфіскацію переданих 05 червня 2006р. на відповідальне зберігання стегон курячих у кількості 688 кг прийняте 05 липня 2006р. Розпорядження митного органу не надійшло.

Рішення суду про утілізацію переданої 05 травня 2006р. на відповідальне зберігання корейки замороженої у кількості 800 кг прийняте 06 червня 2006р. Розпорядження митного органу не надійшло.

Відповідно до норм ст.193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Встановлені судом обставини дають підстави для висновку про порушення позивачем вимог чинного законодавства, оскільки митний орган безпідставно пропустив термін розпорядження товаром, не вжив усіх заходів, необхідних для належного виконання ним зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Наведений висновок грунтується на зібраних по справі доказах та спростовує доводи позивача, який вважає, що саме неправомірні дії відповідача спричинили збитки.

Зокрема, позивач в обгрунтування своїх позовних вимог посилається на порушення відповідачем умов п.2.1.7 договору від 01.07.2006р., згідно до яких, на думку позивача, відповідач був позбавлений права на звернення до судових інстанцій з метою вирішення питання про утілізацію або знищення переданого на відповідальне зберігання товару.

Суд не приймає до уваги доводи позивача, оскільки вони протиречать вимогам діючого законодавства, відповідно до ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов’язковими до виконання на всій території України.

Посилання позивача про порушення відповідачем умов п.п.2.1.6 та 2.1.7 договору  які, на думку позивача, призвели до спричинення збитків, суд вважає необгрунтованими, оскільки наведені умови договору передбачали відповідальність ТОВ „Лотос” за втрату або будь-яке ушкодження переданого митницею майна. Про те, позивач не довів фактів втрати або ушкодження майна, як наслідок неправомірних дій відповідача.

Посилання позивача на порушення відповідачем умов п.2.1.8 договору, суд вважає  безпідставним, оскільки 11.03.2006р. наказом Державної митної служби України № 182 затверджена комісія з питань ліквідації Котовської митниці, яка у термін з березня до серпня 2006р., тобто до моменту передачі  товарно-матеріальних цінностей та зобов’язань 17 серпня 2006р. Котовської митниці Ягорлицькій митниці не попередила ТОВ „Лотос” про припинення діяльності, що позбавило відповідача можливості попередити за один місяць сторону по договору відповідального зберігання про закінчення терміну придатності майна.

Утілізацію і переробку товару, який знаходився тривалий термін на відповідальному зберіганні ТОВ „Лотос”, було проведено на підставі відповідних судових рішень, які є обов’язковими для їх виконання відповідачем по цій справі. Постановою Котовського міськрайонного суду від 10 липня 2006р. відповідачу доручено здійснити утілізацію свіжих помідорів та яблук шляхом їх знищення, постановою Котовського міськрайонного суду від 05 липня 2006р. ТОВ „Лотос” доручено здійснити утілізацію свіжих помідорів вагою 2424 кг шляхом їх знищення, постановою Котовського міськрайонного суду від 05 липня 2006р. ТОВ „Лотос” доручено здійснити утілізацію свіжих помідорів вагою 2430 кг шляхом їх знищення, постановою Котовського міськрайонного суду від 30 червня 2006р. передано на утілізацію курячи стегна вагою 3375 кг,  постановами Котовського міськрайонного суду від 22 червня 2006р. передано на утілізацію свинину загальною вагою 300кг.

За таких обставин, доводи позивача про самостійне розпорядження товаром з боку від-повідача є безпідставними та спростовуються зібраними по справі доказами.

Згідно до вимог ст. 33 ГПК  України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Всупереч вимогам наведеної норми, позивач не довів обставин щодо спричинення збитків діями відповідача відносно переданого на відповідальне зберігання товару.

Передані на відповідальне зберігання овочі у зв’язку із тривалим терміном їх зберігання після вилучення митним органом не були придатні для продажу або використанню у будь-якому виді у зв’язку із відсутністю відповідних сертифікатів згідно із Законом України „Про якість та небезпеку харчових продуктів і продовольчої сировини”. М’ясна продукція була утілізована шляхом її переробки у м’ясокістну муку. Ці обставини визнані сторонами по справі та підтверджені відповідними доказами.

Зокрема, м’ясна продукція, яка підлягала утілізації на підставі відповідних судових рішень, була передана для утілізації на Державне підприємство „Костоппільський Ведсанзавод” , що підтверджується видатковими накладними № 19 від 13 листопада 2006р. та № 21 від 21 листопада 2006р. та утілізована шляхом переробки у м’ясокістну муку, що підтверджується актом від 01 грудня 2006р. та товаро-транспортною накладною № 147 від 01 грудня 2006р. Позивач ухилився від розпорядження товаром, а також і від участі у його утілізації, про що свідчать листи ТОВ „Лотос” від 03 та 06 листопада 2006р., якими позивачу було пропоновано взяти участь в утілізації. Тобто, наведені листи свідчать про виконання відповідачем умов п.16 Порядку обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним, затвержденого пост.КМ України від 25.08.98р. №1340, згідно до якого знищення (утілізація) проводиться під контролем членів комісії. Після завершення утілізації, ТОВ „Лотос” провело розрахунки з заводом та бюджетом, що підтверджується платіжними дорученнями № 53 від 26.12.2006р., № 42 і 43 від 22 листо-пада 2006р. Фінансовий звіт надіслано позивачу листом від 29.12.2006р.

Враховуючи наведені обставини та відсутність в договорах відповідального зберігання посилання на строки зберігання і реалізації швидкопсуючих продуктів харчування, відсутність своєчасного письмового розпорядження позивача відносно переданого на відповідальне зберігання товару, що призвело до непридатності їх використання, суд доходить висновку про правомірність дій відповідача, який у відповідності до норм ст.ст.945, 960 Цивільного Кодексу України, мав право самостійно без розпорядження позивача змінити спосіб зберігання, інші умови зберігання або продати товар або його частину.

Відповідно до п.16 Порядку, затвержденого постановою КМ України від 25.08.98р. №1340, майно, якість якого не відповідає вимогам стандартів, небезпечне в санітарно-епідемічному відношенні та інше або не придатне для реалізації, підлягає переробці або знищенню (утілізації). Постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2003р. № 607 затверджений Порядок... реалізації товарів, яким  встановлено, що товари, які швидко псуються або мають обмежений строк зберігання, у тому числі товари – предмети пору-шення митних правил, вилучені відповідно до Митного кодексу України, підлягають реалізації з урахуванням строку їх придатності... до винесення судом рішення про конфіскацію.

За таких обставин, суд доходить висновку про відсутність вини відповідача, а доводи позивача про нанесення державі збитків необгрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до вимог ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено під час судового розгляду справи, позивач вважає, що діями відповідача були спричинені збитки державі та звернувся до суду саме для захисту інтересів держави. Про те, таких прав позивача, які б надавали Ягорлицькій митниці право на звернення до суду з метою захисту інтересів держави, не передбачено Митним кодексом України або Положенням про Ягорлицьку митницю. За таких обставин, звернення позивача до суду щодо захисту інтересів держави суперечить вимогам чинного законодавства України.

На думку суду, підставою для настання цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є правопорушення, що включає в себе певні елементи : шкода, протиправність поведінки особи, яка заподіяла шкоду, причинний звязок між ними та вина.

Таким чином  позивем не доведенно вини відповідача тому суд вважає, що оскільки не встановлено вини з боку відповідача та не зясовано причинного звязку, позовні вимоги  Ягорлицької митниці необґрунтованими, не підтверджені належними доказами,  у звязку з чим задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 82-85  Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

Рішення підписане 2 березня 2007 року.

Суддя                                                                                       Гуляк Г.І.