ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

№ 45/92-35/34
13.06.07 р.

За позовом  Головного управління економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради

до                   Комунального підприємства «Спецжитлофонд»

про                стягнення  793 610,00 грн.

Суддя  М.Є. Літвінова

Представники:

Від позивача        Карпенко І.В. –предст. за довір. №б/н від 01.02.2007р.

Від відповідача  Годзяцький О.В. –предст. за довір. №044/24-383 від 22.01.07р.

Рішення прийняте 13.06.2007 року, у зв»язку з оголошеною в судовоу засіданні 11.06.2007 року перервою до 13.06.2007 року, на підставі ст. 77 ГПК України.

В судовому засіданні 13.06.2007 року, за згодою представників сторін, на підставі ч.2 ст.85 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини справи:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Головного управління економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради до Комунального підприємства «Спецжитлофонд»про стягнення 793 610, 00 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.03.2006р. у справі №45/92 за позовом Головного управління економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) до Комунального підприємства «Спецжитлофонд»про стягнення 793 610,00 грн.,  відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.06.2006р. №45/92 апеляційну скаргу Головного управління економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) на рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2006 року у справі №45/92 залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2006 року справі №45/92 без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 10.10.2006р. №45/92 касаційну скаргу Головного управління економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) на рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2006 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.06.2006р. №45/92 задоволено частково.

Рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2006р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.06.2006р. у справі №45/92 скасовано.

Справу направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

За резолюцією Заступника голови суду від 27.12.2006р. справу пере5дано на новий розгляд судді Літвіновій М.Є.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 15.01.2007р. справу №45/92 прийнято до провадження суддею Літвіновою М.Є., присвоєно їй №45/92-35/34 та призначено розгляд справи на 06.02.2007р.

В судовому засіданні представником відповідача було заявлено усне клопотання про відкладення розгляду справи для виклику посадової особи відповідача. Представники позивача заперечували проти зазначеного клопотання представника відповідача.

В судовому засіданні представником позивача  були подані суду письмові пояснення по суті заявлених позовних вимог.

Представником відповідача в судовому засіданні були подані письмові пояснення по справі.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.02.2007р., на підставі ст. 77 ГПК України, розгляд справи відкладено на 13.03.2007р.

У зв’язку з закінченням строку вирішення спору у справі №45/92-35/34 у відповідності до ст. 69 Господарського процесуального кодексу України ухвалою Господарського суду міста Києва №45/92-35/34 від 27.02.2007р. за підписом В.о. Голови Господарського суду міста Києва продовжено строк вирішення спору на один місяць.

В судовому засіданні 13.03.2007р. представником відповідача було заявлено клопотання про виклик посадової особи КП «Спецжитлофонд»начальника загального відділу Мірошкової Катерини Лук’янівни, яка проживає за адресою: 03057, м. Київ, вул. Довженка, 2, кв. 35 в судове засідання для підтвердження передачі відповідної кореспонденції, а саме: листа КП «Спецжитлофонд»щодо згоди на розірвання договору №2292 від 13.05.2004 року. Представник позивача заперечує проти зазначеного клопотання представника відповідача, але його вирішення покладає на розсуд суду.

Клопотання відповідача про виклик посадової особи відповідача в судове засідання для надання пояснень суду щодо обставин справи судом задоволено.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.03.2007р., на підставі ст. 77 ГПК України, розгляд справи відкладено на 27.03.2007р., та на підставі ст. 30 ГПК України викликано в судове засідання начальника загального відділу КП «Спецжитлофонд»Мірошкову Катерину Лук’янівну, яка мешкає за адресою: 03057, м. Київ, вул. Довженка, 2, кв. 35 в судове засідання для надання пояснень щодо передачі кореспонденції, а саме: листа КП «Спецжитлофонд»щодо згоди на розірвання договору №2292 від 13.05.2004р. та зобов’язано вказану особу відповідача надати відповідні пояснення в письмовій формі.

В судовому засіданні 27.03.2007р. представником позивача були надані письмові пояснення у справі.

В судовому засіданні представник позивача заявив  клопотання про продовження строку розгляду справи. Представник відповідача підтримав зазначене клопотання позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 69 ГПК України за клопотанням обох сторін чи клопотанням  однієї сторони погодженим з другою стороною, спір може бути вирішено у більш тривалий строк, ніж встановлено частиною першою цієї статті.

Клопотання позивача про продовження строку вирішення спору у справі №45/92-35/34 судом задоволено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.03.2007р., на підставі ст. 77 ГПК України, розгляд справи відкладено на 05.04.2007р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.04.2007р., на підставі ст.ст. 86, 89 ГПК України, виправлено описку, допущену в ухвалі Господарського суду м. Києва від 27.03.2007р. та зазначено дату, на яку відкладено наступне  судове засідання у справі №45/92-35/34 –18.04.2007р.

В судовому засіданні представником відповідача були надані копії документи для залучення до матеріалів справи та оригінали для огляду суду.

Суд надав подані представником відповідача документи  для огляду представнику позивача.

В судовому  засіданні 18.04.2007р., на підставі ст. 77 ГПК України, оголошувалась перерва до 25.04.2007р.

В судовому засіданні 25.04.2007р. представник позивача подав документи для залучення до матеріалів справи.

В судовому засіданні 25.04.2007р. представник відповідача подав документи для залучення до матеріалів справи.

В судовому  засіданні 25.04.2007р., на підставі ст. 77 ГПК України, оголошувалась перерва до 11.06.2007р.

Відповідно до ч. 1 ст. 111№І Господарського процесуального кодексу України, вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов’язковими для суду першої інстанції під час судового розгляду справи.

В судовому засіданні 11.06.2007 року, на підставі ст.. 77 ГПК України, оголошувалась перерва до 13.06.2007 року.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників  сторін,  Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

На підставі рішення Київської міської ради «Про пайову участь (внески) інвесторів (забудовників) у створенні соціальної та інженерно –транспортної інфраструктури м. Києва»від 27.02.2003 №271/431 між Головним управлінням економіки та інвестицій виконавчого органу та Комунальним підприємством «Спецжитлофонд»було укладено Договір №2292 від 13.05.2004р., предметом якого, відповідно до п. 1.1. є сплата відповідачем пайової участі (внесків) на створення інженерно –транспортної інфраструктури м. Києва у зв’язку із будівництвом житлового будинку №19 корпус №1 (загальною площею квартир 7017,32 кв.м.) по вул. О. Пироговського у Солом’янському районі м. Києва.

Згідно п. 1.2. договору розмір пайового внеску, згідно з розрахунком, становить 451 230,00 грн.

Розділом 2 договору визначено, що забудовник (відповідач) зобов’язаний,  зокрема: погодити з постійною комісією Київради з питань бюджету та соціально –економічного розвитку розрахунки розмірів пайової участі (п. 2.1.1. договору), перерахувати Головному управлінню економіки та інвестицій пайовий внесок у сумі 451 230,00 грн. в термін з червня по листопад 2004 включно рівними частками, щомісячно, але не пізніше 28 числа, на бюджетний рахунок цільового фонду спеціального фонду міського бюджету.

Згідно матеріалів справи, відповідач заборгованості пайової участі не сплатив.

За таких обставин Головне управління економіки та інвестицій Київської міської державної адміністрації звернулось з позовом до Комунального підприємства «Спецжитлофонд» про стягнення заборгованості за Договором №2292 від 13.05.2004р. в розмірі 793610,00 грн., з яких 451230,00 грн. –основного боргу, 90990,00 грн. –збитків від інфляції, 251390,00 грн. –пені.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.03.2006р. у справі №45/92 у позові Головного управління економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) до Комунального підприємства «Спецжитлофонд»про стягнення 793610,00 грн., відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.06.2006р. №45/92 апеляційну скаргу Головного управління економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) на рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2006 року у справі №45/92 залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2006 року справі №45/92 без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 10.10.2006р. №45/92 касаційну скаргу Головного управління економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) на рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2006 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.06.2006р. №45/92 задоволено частково.

Рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2006р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.06.2006р. у справі №45/92 скасовано.

Справу направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

На виконання вимог Постанови Вищого Господарського суду у справі №45/92 від 10.10.2006р. позивачем були надані письмові пояснення по справі, в яких зазначено наступне.

Відповідно до п. 2.1.2. Договору відповідач зобов’язаний був сплатити позивачу у термін з червня по листопад 2004р. рівними частками пайовий внесок у сумі 451 230,00 грн. у зв’язку із будівництвом житлового будинку №19 корпус 1 (загальної площею квартир 7017,32 кв.м.) по вул. Пироговського у Солом’янському районі м. Києва.

Оскільки, відповідачем у встановлений Договором строк не було здійснено жодного платежу, 25.01.2005р. позивачем було надіслано на адресу відповідача лист №049-08/568 із вимогою про сплату заборгованості до 20.02.2005р. Крім цього, позивач повідомив відповідача, що у випадку не сплати заборгованості у встановлений строк Договір буде вважатись таким, що втратив чинність.

Відтак, вищевказаний лист Позивача у розумінні ст. 188 Господарського кодексу України є пропозицією про розірвання договору.

Проте, відповідач в свою чергу, передбачену Договором суму пайових внесків відповідачу не сплатив і відповіді на пропозицію про розірвання договору не надіслав.

Разом з цим, в судовому засіданні відповідачем було надано лист №044/24-1012 датований 03 лютого 2005р., в якому відповідач у відповідь на пропозицію позивача про розірвання договору погодився із втратою чинності договору.

Крім того, позивач звернув увагу суду на, те що відповідач не підтвердив жодним належними засобами доказування факту відправлення листа №044/24-1012 від 03.02.2005р. на адресу позивача, або отримання цього листа позивачем.

Також, позивачем було зазначено, що відповідно до п. 3.3. Інструкції з діловодства в структурних підрозділах виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), районних державних адміністраціях, затвердженої розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 16.12.97р. №2047 вся кореспонденція, яка надходить до позивача підлягає реєстрації. При цьому, під час реєстрації документу надається умовне позначення –реєстраційний індекс.

З огляду на викладене, позивач вказує на те, що лист відповідача  №044/24-1012 від 03.02.2005р. не реєструвався у відповідних реєстраційних формах, передбачених у позивача.

Таким чином, відповідь на пропозицію позивача про розірвання договору від 25.01.2005р. не була надана протягом 20 –денного строку, як це передбачено ст. 188 Господарського кодексу України.

Оскільки, відповідач належним чином не виконав своє грошове зобов’язання зі сплати пайових внесків, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, останній зобов’язаний сплатити позивачу суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Крім цього, згідно п. 3.1.1. Договору у разі прострочення строків сплати пайових внесків Інвестор сплачує пеню в розмірі 0,1 відсотка від нарахованої суми пайового внеску за кожну добу прострочення строку сплати, визначеного пунктом 2.1.2 цього Договору.

Таким чином, згідно з розрахунком ціни позову, сума боргу на день подання позову з урахуванням індексу інфляції та пені за прострочення сплати пайових внесків становить 793 610,00 грн.

На виконання вимог Постанови Вищого Господарського суду у справі №45/92 від 10.10.2006р. відповідачем були надані письмові пояснення по справі, в яких зазначено наступне.

Відповідач протягом визначеного нормою ст. 188 ГК України строку погодив розірвання договору.

Таким чином, сторони по договору досягли згоди про розірвання договору від 13.05.2004 №2292, про що в письмовій формі уклали договір шляхом обміну листами, що повністю узгоджується з нормами матеріального права, зазначеними в рішенні місцевого суду та постанові суду апеляційної інстанції.

В ході розгляду справи, на підставі ст. 30 ГПК України викликано в судове засідання начальника загального відділу КП «Спецжитлофонд»Мірошкову Катерину Лук’янівну, яка мешкає за адресою: 03057, м. Київ, вул. Довженка, 2, кв. 35 в судове засідання для надання пояснень щодо передачі кореспонденції, а саме: листа КП «Спецжитлофонд»щодо згоди на розірвання договору №2292 від 13.05.2004р.

В поясненнях наданих начальником загального відділу КП «Спецжитлофонд»Мірошкової Катериною Лук’янівною зазначено наступне.

Загальним відділом комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд»надіслання вихідних документів здійснюється згідно з пунктом 5 інструкції з діловодства, затвердженої розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 16.12.97р. №2047, зокрема:

- правильно оформлена з усіма необхідними реквізитами та підписами вихідна кореспонденція реєструється в установленому порядку у відповідній книзі, де значиться номер вихідного листа, дата реєстрації, заголовок (короткий зміст) документа;

- копія документа зберігається у справі вихідної кореспонденції;

- документи відправляються поштою, про що складаються відповідні реєстри, або передаються у загальний відділ (сектор, управління тощо) відповідної установи.

Після передачі ініціативних листів у структурні підрозділи Київської міської державної адміністрації у реєстраційній книзі зазначається вхідний реєстраційний номер установи, якій передано документи.

Що стосується листа КП «Спецжитлофонд»щодо розірвання договору №2292 від 13.05.2004р. то він був зареєстрований 03.02.2005 під номером 044/24-1012 як відповідь на лист Головного управління економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №049 -08/566 від 25.01.2005 та переданий до сектору попереднього розгляду та розподілу службової кореспонденції управління документального забезпечення Київської міської державної адміністрації (вул. Хрещатик, 36, к 112).

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача   не підлягають  задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно п. 5 ст. 22 Закону України «Про столицю України –місто –герой Київ»у зв’язку із здійсненням містом Києвом функцій столиці України Київська міська рада та Київська міська державна адміністрація, кожна в межах своєї компетенції, встановленої законами України, мають право залучати кошти інвесторів (забудовників) в порядку пайової участі у створенні соціальної та інженерно –транспортної інфраструктури міста за нормативами, затвердженими Київською міською радою, з метою поліпшення фінансового забезпечення комплексної забудови міста. Згідно додатку №1 до наведеного рішення Київської міської ради, а саме п. 1.1. Нормативів для визначення розмірів пайової участі (внесків) інвесторів (забудовників) у створенні соціальної та інженерно –транспортної інфраструктури м. Києва та порядок залучення і використання пайових коштів. Пайова участь (внесок) інвесторів  (забудовників) у створенні соціальної та інженерно – транспортної інфраструктури міста (надалі –пайова участь) являє собою одноразовий внесок, який інвестор має сплатити до бюджету м. Києва без урахування ПДВ, що діє на дату сплати.

Одноразовий внесок включає в себе наступні складові: відшкодування витрат бюджету м. Києва на розширене відтворення його ресурсів; плати інвестора за право реалізувати свій проект будівництва (реконструкції) на території столиці.

Відповідно до п. 1.2. вказаних Нормативів розмір пайової участі (внеску) інвестора (забудовника)  у створенні соціальної та інженерно –транспортної інфраструктури м. Києва визначається за принципами: Компенсації витрат бюджету міста на розширене відтворення соціальної та інженерно –транспортної інфраструктури; інвестори мають компенсувати витрати бюджету міста на розширене відтворення   інженерно –транспортної інфраструктури пропорційно до навантаження на інфраструктуру міста, яке вони будуть здійснювати у разі реалізації проекту будівництва (реконструкції).

Відповідно до ч. 2 ст. 177 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання  відповідно до частини четвертої статті 175 цього Кодексу можуть, незалежно від статутної мети своє діяльності, брати на себе зобов’язання про господарську допомогу у вирішенні питань соціального розвитку населених пунктів їх місцезнаходження, у будівництві й утриманні соціально –культурних об’єктів та об’єктів комунального господарства і побутового обслуговування, подавати іншу господарську допомогу з метою розв’язання місцевих проблем. Суб’єкти господарювання мають право брати участь у формуванні відповідних фондів місцевих рад, якщо інше не встановлено законом, та у виконанні робіт щодо комплексного економічного і соціального розвитку територій.

Таким чином, Господарський кодекс України містить спеціальну норму, яка регулює правовідносини, щодо участі суб’єктів господарювання вирішенні питань соціального розвитку населених пунктів їх місцезнаходження, у будівництві і утриманні соціально –культурних об’єктів та об’єктів комунального і побутового обслуговування.

Згідно ч. 4 ст. 175 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання у випадках передбачених  цим кодексом та іншими законами, можуть добровільно брати  на себе зобов’язання майнового характеру на користь інших учасників господарських відносин (благодійництво тощо). Такі зобов’язання не є підставою для вимог щодо їх обов’язкового виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач в листі №048-08/366 від 25.01.2005р., що був направлений відповідачеві, повідомив, що останнім  не розпочато сплату пайової участі відповідно до договору від 13.05.2004р. №2292 укладеному у зв’язку з будівництвом житлового будинку №19 к. 1 по вул. О. Пироговського, а термін сплати які були визначені у договорі закінчилися.

Враховуючи це, відповідачу необхідно до 20.02.2005р. погасити заборгованість по вищеназваному договору з урахуванням пені та інфляції.

В разі не погашення заборгованості у визначений термін –з 21.02.2005р. договір від 13.05.2004р. №2292 вважається таким, що втратив чинність.

Крім того, у вказаному листі позивач зазначив, що після прийняття відповідачем рішення щодо сплати пайових коштів після 21.02.2005р. та письмового звернення до Головного управління економіки та інвестицій, буде підготовлений новий договір з розрахунками обсягів пайового внеску з урахуванням змін до «Нормативів…»внесених рішенням Київради від 28.12.2004р. №1051/2461.

Отже, у вказаному листі позивач висловив свою пропозицію, щодо втрати чинності даного Договору, а саме щодо припинення зобов’язань за останнім, оскільки відповідачем взагалі не  було розпочато виконання вказаних зобов’язань щодо сплати пайових коштів.

Рішенням Господарського суду міста Києва  у справі №45/92 та Постановами Апеляційної та касаційної інстанцій, вищевказаний лист було визначено, як  пропозицію про розірвання договору у відповідності до вимог ст. 188 Господарського кодексу України.

Сторона, яка вважає за необхідне змінити або розірвати господарський договір, повинна надіслати пропозиції про це іншій стороні за договором. Інша сторона у двадцятиденний строк повідомляє другу сторону про результати їх розгляду.

Твердження позивача про те, що відповідачем не були виконані вимоги статті 188 Господарського кодексу України, оскільки останнім не було отримано відповіді на пропозицію про розірвання Договору, судом не може бути прийнято виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем було висловлено погодження, щодо втрати чинності спірного Договору, що було викладене в листі від 03.02.2005р. №044/24-1012, який був переданий безпосередньо до установи позивача.

Дані обставини підтверджуються наявним в матеріалах справи витягом з книги реєстрації вихідної кореспонденції КП «Спецжитлофонд», в якому визначено, що лист від 03.02.2005р. №044/24-1012 щодо втрати чинності договору №2292 від 13.05.04 по об’єкту на вул. Пироговського, 19, було відправлено нарочно.

Крім того, згідно пояснень наданих начальником загального відділу КП «Спецжитлофонд» Мірошкової Катериною Лук’янівною такий спосіб направлення кореспонденції відповідає вимогам пункту 5 інструкції з діловодства, затвердженої розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 16.12.97р. №2047.

Посилання позивача на те, що до Головного управління економіки та інвестицій не надходив лист від 03.02.2005р. №044/24-1012 судом не може бути прийнято до уваги виходячи з наступного.

У разі недосягнення сторонами згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у зазначений двадцятиденний строк з урахуванням часу поштового  обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду (п. 4 ст. 188 Господарського кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не звертався в установленому порядку до судової інстанції, для вирішення такого спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процессуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не були надані суду належні докази на підтвердження викладеного в позові.

Враховуючи викладене, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 793 610,00 грн. заборгованості, в тому числі 542 220,00 грн., заборгованості з урахуванням індексу інфляції та 251 390,00 грн. пені.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. В позові відмовити повністю.

2. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 ГПК України.

Суддя                                                                                             М.Є. Літвінова

Дата підписання

повного тексту рішення 13.06.2007р.