ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2007                                                                                   Справа № 41/148-07

Дніпропетровський апеляційний господарський суду у складі колегії суддів:

головуючого судді –Тищик І.В. (доповідач)

суддів – Верхогляд Т.А., Крутовських В.І.

при секретарі –Чоха Є.О.

за участю представників сторін:

позивач:  Пайос Ю.В., Кабишева Т.М.

відповідач:  не з’явився

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Українська гірничо-металургійна компанія - Дніпропетровськ", м. Дніпропетровськ на рішення господарського суду Дніпропетровської області від  18.05.07р.  у справі № 41/148-07

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Українська гірничо-металургійна компанія - Дніпропетровськ", м. Дніпропетровськ

до  державного підприємства "Придніпровська залізниця",

м. Дніпропетровськ

про стягнення 12 076 грн. 80 коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 18.05.2007 року у справі № 41/148-07 (суддя Орешкіна Е.В.) в задоволенні позовних вимог ТОВ "Українська гірничо-металургійна компанія - Дніпропетровськ" про стягнення з ДП  "Придніпровська залізниця" вартості вагової недостачі металопродукції у сумі 12016 грн. 42 коп. відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позови до залізниць можуть бути заявлені у межах шестимісячного терміну, в той час, як Товариство звернулось до суду поза межами цього строку, при цьому не надавши доказів в обґрунтування поважності пропуску строку на звернення до суду з даним позовом.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач –ТОВ "Українська гірничо-металургійна компанія - Дніпропетровськ", звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення господарського суду та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю. При цьому скаржник посилається на порушення господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права.

Обґрунтовуючи вимоги скаржник посилається на те, що господарський суд помилково повернув позовну заяву, подану позивачем у межах встановленого законодавством строку (06.03.07р.), що є поважною причиною для поновлення строку позовної давності.

Відповідачем заперечення на апеляційну скаргу надані не були, у судове засідання не з’явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, однак наданим процесуальним правом на участь у судовому засіданні не скористався.

У судовому засіданні  оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає  задоволенню, виходячи з наступного:

Як убачається з матеріалів справи, 17.05.2006 року вантажовідправником  ВАТ “Алчевський металургійний комбінат” відправлено зі станції  “Комунарськ” Донецької залізниці на адресу ТОВ “Українська гірничо-металургійна компанія - Дніпропетровськ" (станція “Нижньодніпровськ-Вузел” Придніпровської залізниці) швелер 16 масою 63 580 кг, що підтверджується залізничною накладною № 48366357 (піввагон № 66694845).

Нестачу вантажу за спірним відвантаженням зафіксовано комерційним актом, складеним відповідно до ст. 129 Статуту Залізниць України; вартість нестачі згідно наданого розрахунку склала 12 016 грн. 42 коп., за стягненням якої позивач звернувся до господарського суду.

Відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі іншому підприємству відповідно до ст.ст. 110, 113 Статуту  несе залізниця. В разі ж незбереження, а щодо даного випадку –нестачі прийнятого до перевезення вантажу, залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що нестача виникла з незалежних від них причин.

Відповідачем подано до суду першої інстанції  заяву про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності.

Цивільний кодекс України, який є основним актом цивільного законодавства, регулює особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини) засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників; у тому числі цей Кодекс поширюється на господарські відносини, що мають вказані ознаки.

При цьому частиною 1 ст. 9 Цивільного кодексу України встановлено, що законом можуть бути передбачені особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання.

Таким законом є, зокрема, Господарський кодекс України, який набрав чинності одночасно з Цивільним кодексом України, та норми якого у регулюванні майнових відносин суб'єктів господарювання є спеціальними по відношенню до норм Цивільного кодексу України. Це стосується і положень про позовну давність.

Відповідно до чинного законодавства позовною давністю є строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст.256 ЦК); останній застосовується судом лише за заявою сторони у справі (ч. 3 ст. 267 ЦК); сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч.4 ст. 267 ЦК України).

Таким чином, відмова у задоволенні позовних вимог можлива лише за наявності двох умов: про застосування позовної давності одна із сторін у справі повинна зробити відповідну заяву та причини такого пропуску повинні бути визнані судом неповажними. У противному випадку порушене право підлягає захисту.

Частиною першою статті 223 Господарського кодексу України передбачено, що при реалізації в судовому порядку відповідальності за правопорушення у сфері господарювання застосовуються загальний та скорочені строки позовної давності, передбачені Цивільним кодексом України, якщо інші строки не встановлено цим Кодексом.

Строки позовної давності у правовідносинах з перевезення вантажів обчислюються з урахуванням приписів ст. 315 Господарського кодексу України.

Відповідно до положень вказаної норми строк позовної давності за вказаним позовом обіймає період з 11.09.06р. по 12.03.07р.

Обставини справи щодо порушення позивачем строку позовної давності досліджувались судом першої інстанції, який обґрунтовано дійшов висновку про сплив строку позовної давності на час звернення ТОВ "Українська гірничо-металургійна компанія - Дніпропетровськ" з даним позовом.

Колегією суддів також не приймається до уваги посилання скаржника на дату первинного звернення з позовом –06.03.07р., оскільки ухвалою господарського суду    Дніпропетровської області від 14.03.07р. позовну заяву було повернуто заявнику без розгляду.

Повторне подання позову до суду відбулося за межами строків позовної давності –23.03.07р., одночасно було заявлено клопотання про  відновлення строку на подачу позовної заяви.

Відповідно до норм чинного законодавства  відновлення пропущених строків можливо за наявності поважних причин пропуску останнього. Причини, на які посилається скаржник (а саме, помилкове повернення позовної заяви ухвалою суду від 14.03.07р.) правомірно не визнані господарським судом поважними, оскільки матеріали справи не містять доказів оскарження та скасування зазначеної ухвали.

З огляду на відповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи та чинному законодавству колегія суддів дійшла висновку про безпідставність вимог позивача щодо скасування рішення господарського суду. Доводи позивача не приймаються колегією суддів в силу викладеного.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 99,101,103,105 ГПК України,  суд

ПОСТАНОВИВ :

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.05.07 року у справі № 41/148-07 залишити без змін, а апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Українська гірничо-металургійна компанія - Дніпропетровськ", м. Дніпропетровськ  - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця до Вищого господарського суду України.

Головуючий                                                                             І.В. Тищик

Судді:                                                                                        Т.А. Верхогляд

В.І. Крутовських