ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2007 р.
№ 6/698-06

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дерепи В.І. –головуючого,
Грека Б.М.,
Стратієнко Л.В.,

за участю повноважних представників:

позивача
Бардіної Ю.О., Маринюк Н.М.

відповідача
Лісної Т.П.

розглянувши у відкритому засіданні касаційну скаргу
Відкритого акціонерного товариства “Міттал Стіл Кривий Ріг”

на рішення
від 8 грудня 2006 року
господарського суду Дніпропетровської області

та постанову
від 6 березня 2007 року
Дніпропетровського апеляційного господарського суду

у справі за позовом
Відкритого акціонерного товариства “Міттал Стіл Кривий Ріг”

до
Приватного підприємства “Топаз-96”

про
стягнення 179999,28 грн.

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2006 року позивач звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача про стягнення 179999,28 грн., посилаючись на те, що останній повинен сплатити йому штраф у розмірі 10% від вартості об’єму недопоставленого металобрухту в результаті невиконання умов договору поставки від 30.05.2006.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 8 грудня 2006 року, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 6 березня 2007 року в позові відмовлено.

У касаційній скарзі позивач просить вказані судові рішення скасувати, як прийняті з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Відзив на касаційну скаргу від відповідача до суду не надходив.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та на підставі встановлених в ній фактичних обставин проаналізувавши правильність застосування судами попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень норм матеріального і процесуального права, суд вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Приймаючи рішення про відмову позивачу в позові, місцевий господарський суд, з яким погодилась апеляційна інстанція, виходив з того, що надана позивачем специфікація № 1 від 29 травня 2006 року, як укладена до підписання договору, згідно п.7.1 договору не є чинною. Інших специфікацій на виконання договору від 30 травня 2006 року № 2333 сторони не складали і не підписували.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку про те, що сторонами не було визначено ціну, кількість, якість, номенклатуру та строки поставки металобрухту на підставі договору від 30 травня 2006 року № 2333 на червень 2006 року, тому у відповідача не виникало зобов’язання з поставки металобрухту у вказаний період (п.1.1 договору), що виключає можливість застосування штрафних санкцій за невиконання зобов’язання.

Проте, з вказаними висновками господарських судів попередніх інстанцій погодитись не можна, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, копії договору № 2333 від 30.05.2006 останній підписано зі сторони покупця ВАТ “Міттал Стіл Кривий Ріг” 29.05.2006.

Відповідно до специфікації № 1 до договору № 2333 від 30.05.2006 також видно, що зі сторони покупця ВАТ “Міттал Стіл Кривий Ріг” вона підписана 29.05.2006.

Проте, в зазначених документах відсутня дата підписання договору та специфікації постачальником ПП “Топаз-96”.

За вказаних обставин, суд вважає, що висновки господарських судів попередніх інстанцій в тому, що специфікація № 1 до договору № 2333 від 30.05.2006 підписана сторонами до укладення договору і відповідно до п.7.1 договору втратила силу, визнати законними і обгрунтованими не можна, оскільки вони зроблені судами при неповному з’ясуванні обставин справи, що спричинило порушення норм матеріального і процесуального права при прийнятті відповідних рішень у справі по суті спору.

При цьому, господарські суди не звернули уваги та не дали належної правової оцінки тим обставинам, що договір діє та ціни згідно специфікації № 1 набирають сили з 01.06.2006. Згідно п.1.1 договору постачальник зобов’язується поставити покупцю брухт та відходи чорних металів відповідно до нормативної документації, вказаної у Специфікації № 1 до договору. Інші нормативна документація та специфікації сторонами не приймались.

Тому, зазначені обставини підлягають додатковому з’ясуванню та перевірці.

Враховуючи викладене, суд вважає, що рішення господарського суду та постанову апеляційної інстанції, як прийняті з порушенням норм матеріального і процесуального права, не можуть залишатись без змін і підлягають скасуванню.

При новому розгляді справи господарському суду необхідно врахувати наведене, більш повно та всебічно з’ясувати обставини справи, суть позовних вимог і заперечень, їх обгрунтованість, зібраним доказам дати правову оцінку та відповідно до вимог закону вирішити спір.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11110, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 8 грудня 2006 року та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 6 березня 2007 року скасувати, частково задовольнивши касаційну скаргу.

Справу передати на новий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області в іншому складу суду.

Головуючий, суддя                                                                        В.Дерепа

Судді                                                                                                     Б.Грек

Л.Стратієнко