ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.06.07 р.                                                                               Справа № 2/108

Суддя господарського суду Донецької області Мартюхіна Н.О.

при секретарі судового засідання Трубачовій А.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Комунального підприємства “Донецькоблводоканал” в інтересах Дзержинського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства”

до відповідача: Обласне комунальне підприємство “Донецьктеплокомуненерго”                         м. Донецьк

про стягнення заборгованості в сумі 145081,71грн.

за участю

представників сторін:

від позивача:        Подобєдов Л.І. за дор.

від відповідача:    Антофій М.О. за дор.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Комунальне підприємство “Донецькоблводоканал” звернувся до господарського суду Донецької області з позовом в інтересах Дзержинського виробничого управління водопровідно – каналізаційного господарства до відповідача Обласне комунальне підприємство “Донецьктеплокомуненерго”  про стягнення заборгованості в сумі 145081,71 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору № 46 про надання послуг по питному водопостачанню від 01.01.2006р.

Позивачем в порядку ст. 22 ГПК України по прийняття рішення по справі було надано уточнення позовної заяви відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги по водопостачанню та водовідведенню за період з 01.12.2006р. по 01.06.2007р. в сумі 83974,57грн. З приводу чого судом розглянуті остаточні позовні вимоги позивача.

Відповідач надав пояснення на позов від 14.06.2007р. № юр/2362, де вказує, що позов визнає частково в розмірі 58521,41грн. та просить розстрочити оплату суми заборгованості на 12 місяців з дня винесення рішення рівновеликими долями по 4876,79грн. щомісячно.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази та заслухавши у судовому засіданні пояснення представників сторін, господарський суд, ВСТАНОВИВ:

01.01.2006р. між Державним обласним комунальним підприємством “Донецькоблводоканал” м. Донецьк в особі директора виробничого управління водопровідно–каналізаційного господарства м. Джержинськ та Виробничою одиницею “Держинськтепломережа” Обласного комунального підприємства “Донецьктеплокомуненерго” був укладений договір № 46 на надання послуг з питного водопостачання та водовідведення.

Згідно п. 1.1 Договору підприємство питного водопостачання (надалі підприємство) подає по своїм водопровідним мережам питну воду абоненту в межах узгоджених об’ємів і узгодженого помісячного графіку з обліком затвердженого місцевими органами державної виконавчої влади ліміту або максимально узгоджених об’ємів, в межах об’ємів фінансування абонента, у відповідності від технічних можливостей підприємства, а абонент приймає узгоджений об’єм води, що подається, використовує її та здійснює оплату послуг у відповідності з діючими тарифами, умовами дійсного договору, Законом України „Про питну воду та питне водопостачання” від 10.01.2002 р. № 2918-ІІІ (далі Закон про воду), Законом України „Про житлово-комунальні послуги” від 24.06.2004 р. № 1875-VІ, Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, затвердженими Держжитлокомгоспом України від 01.07.1994 р. № 65  та зареєстрованими Міністерством юстиції України 22.07.1994 р. № 165/374 (далі Правила користування).

Відповідно до п. 2.6 Договору Абонент зобов’язаний за свій рахунок придбати та встановити у відповідності з технічними умовами, виданими підприємством, прилади обліку питної води (далі водолічільники). Водолічільники знаходяться на балансі та обслуговуванні абонента у відповідності з вимогами Правил користування.

Згідно п. 2.7 Договору кількість води, використаної абонентом, визначається по показникам повірених водолічільників, прийнятих підприємством.

Відповідно до п. 2.9 Договору кількість поданої води оформлюється двостороннім актом, затвердженим печаткою або штампом один раз на місяці не пізніш 24 числа розрахункового місяця. Для складання акту абонент надсилає свого представника. При неявці представника абонента до вказаного строку або необґрунтованій відмові ним від підпису акту, акт в односторонньому порядку підписується підприємством на підставі даних обліку води, один екземпляр якого в триденний строк направляється абоненту як підстава для оплати. Для отримання рахунку абонент направляє свого представника на підприємство не пізніш 25 числа поточного місяця.

Згідно п. 4.8 Договору облік фактичного об’єму водовідведення абонента визначається по показникам приладу обліку стоків або при його відсутності по кількості води, яка надходить з комунального водопроводу або місцевих джерел відповідно показникам водолічільників. Абонент здійснює технічне обслуговування та повірку приладу обліку стоків.

Відповідно до п. 4.11 Договору кількість прийнятих підприємством стічних вод оформляється двостороннім актом, завіреним печаткою або штампом, один раз в місяць не пізніш 24 числа поточного року. Для складання акту абонент направляє свого представника. При неявці представника абонента до вказаного строку або необґрунтованій відмови ним від підпису акту, акт підписується в односторонньому порядку підприємством на підставі даних обліку води, один примірник якого в триденний строк направляється абоненту як підстава для оплати. Для отримання рахунку абонент направляє свого представника на підприємство не пізніш 25 числа поточного місяця.

Згідно п. 5.2 Договору на момент укладення договору тариф на холодне водопостачання становить 1,31 грн. за 1м. куб. (без ПДВ). На загальну суму нараховується ПДВ в розмірі 20%.

Відповідно до п. 5.3 Договору на момент укладення договору тариф на прийом сточних вод складає 0,81 грн. за 1м. куб. (без ПДВ). На загальну суму нараховується ПДВ в розмірі 20%.

Згідно п. 5.4 Договору у випадку зміни тарифів, абонент оплачує послуги за цим договором з дня їх прийняття без додаткової згоди (п. 1.10 Правил користування).

26.12.2006р. між сторонами було укладено додаткову угоду до договору на надання послуг з питного водопостачання та водовідведення від 01.01.2006р. № 46, було внесено зміни до п. 5.2., 5.3. договору, а саме п. 5.2. договору викладено в наступній редакції : “На момент укладання договору тариф на холодне водопостачання складає 2,50грню за 1 м. куб. (без ПДВ). На загальну суму нараховується ПДВ в розмірі 20%.”; п. 5.3. викладено в наступній редакції “На момент укладення договору тарифи на приймання стічних вод складає 2,50грн. за 1 м. куб. (без ПДВ). На загальну суму нараховується ПДВ в розмірі 20%”.

Додаткова угода вступає в силу з 01.01.2007р.

Згідно з п. 5.5. договору Абонент здійснює поточні платежі за послуги по договору рівними долями в продовж місяця, кожний наступний робочий день неділі поточного місяця. При цьому розмір недільного платежу визначається виходячи з вартості об’єму спожитих послуг за аналогічний період минулого місяця.

Пунктом 5.6. договору встановлено, що кінцевий розрахунок за поточний місяць Абонент здійснює на підставі пред’явленого рахунку за надані послуги платіжним дорученням з врахуванням поточних оплат не пізніше 26 числа поточного місяця.

Відповідно п. 5.9 Договору при оплаті на інших підставах, передбачених законодавством та дійсним договором (п. 2.1, п. 4.2, п. 4.10 та інше), абонент здійснює плату в триденний строк з дня отримання відповідного рахунку.

Особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання визначаються Господарським кодексом України, а майнові зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України.

Статтею 509 Цивільного кодексу України закріплено, що зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Зі статті 526 Цивільного кодексу України вбачається, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Факт надання послуг позивачем та його отримання відповідачем підтверджується: актами витрати води по виробничій одиниці “Дзержинськтепломережа” за період з груденя 2006р. по травень 2007р., які долучені до матеріалів справи; рахунками, виставленими позивачем до сплати № 11206/3 за грудень 2006р. на суму 84267,30грн., № 920107/2 за січень 2007р. на суму 87438,13грн., № 1710207/2 за лютий 2007р. на суму 86510,26грн., № 3050307/2 за березень 2007р. на суму 78702,22грн., № 1410407/2 за квітень 2007р. на суму 54925,16грн., № 5460507/2 за травень 2007р. на суму 528грн., а всього на загальну суму   392371,07грн.

Згідно обґрунтованого розрахунку позивача сума заборгованості виробничої одиниці “Дзержинськтепломережа” Обласного комунального підприємства “Донецьктеплокомуненерго” за період з 01.12.2006 року по 01.06.2007 року становить : усього нараховано 392371,07грн., сплачено 308396,5грн., сума заборгованості 83974,57грн.

Таким чином, за розрахунком позивача сума заборгованості Виробничої одиниці “Дзержинськтепломережа” Обласного комунального підприємства “Донецьктеплокомуненерго”  за період з 01.12.2006р. по 01.06.2007р. складає 83974,57 грн.

Факт наявності заборгованості в розмірі 83974,57грн. за період з 01.12.2006р. по 01.06.2006р. підтверджений актом звірки взаємних розрахунків від 07.06.2007р., який підписаний та скріплений печатками з обох сторін.

Заперечення відповідача відносно частково визнання суми боргу в розмірі 58521,41грн. судом до уваги не приймаються, оскільки відповідач при підготуванні пояснення по справі не рахував, те, що відповідачем в порядку ст. 22 ГПК України надані уточнення позовних вимог.

Свої зобов’язання щодо повної та своєчасної оплати наданих послуг, обумовлених Договором, відповідач всупереч статтям 509, 526 Цивільного кодексу України, статтям 174, 175, 193 Господарського кодексу України не виконав,  внаслідок чого за ним склалася заборгованість.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що спір виник з вини відповідача у зв’язку із порушенням відповідачем вимог Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, умов договору на надання послуг з питного водопостачання та водовідведення.

Приймаючи до уваги, що позов позивачем обґрунтований, відповідає законодавству, фактичним обставинам справи, підтверджений відповідними доказами, суд вважає його таким, що підлягає задоволенню.

Відносно заяви відповідача, щодо розстрочення оплати суми заборгованості на 12 місяців з дня винесення рішення рівновеликими долями щомісячно, то суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 6 ст. 83 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення, суд приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Про наявності ускладнюючих виконання рішення обставин або роблящих їх неможливим, відповідач у заяві посилається на те, що 80% споживачів ВО “Дзержинськтепломережа” – населення, дебіторська заборгованість якого складає 5613,5тис. грн.. станом на 01.06.2007р. Також посилається, що зі сторони юридичних осіб також  станом на 01.06.2007р. є заборгованість в сумі 575,5тис.грн. Крім того вказує на те, що тарифи на теплову енергію встановлені нижче собівартості послуг, в зв’язку з чим не забезпечують належний рівень рентабельності.

Суд враховує надані відповідачем докази, а також статус відповідача, як підприємства, що надає сезонні послуги теплопостачання  та об’єктивні особливості взаємовідносин зі споживачами, вирішив частково задовольнити заяву відповідача про розстрочку виконання рішення строком на 3 місяці.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати на оплату державного мита та витрати на інформаційно–технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, ст. ст. 22, 33, 34, 35, 43, 44, 49, 75, ст. 82, п. 6. ст. 83, ст.ст. 84, 85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства “Донецькоблводоканал” в інтересах Дзержинського виробничого управління водопровідно – каналізаційного господарства до Обласного комунального підприємства “Донецьктеплокомуненерго” Виробничої одиниці “Дзержинськтепломережа” про стягнення заборгованості в сумі 83974,57 грн. задовольнити повністю .

Стягнути Обласного комунального підприємства “Донецьктеплокомуненерго” в особі Виробничої одиниці “Дзержинськтепломережа” (83046, м. Донецьк, вул.. Донецька, 38, п/р 7620 в ГУ АК ПІБ, МФО 334635, ) на користь Комунального підприємства “Донецькоблводоканал” в інтересах Дзержинського виробничого управління водопровідно – каналізаційного господарства (83000,                    м. Донецька, вул. Університетська, 13, п/р № 3228 в філії ГУ ПІБ в Донецькій області,  МФО 334635, ) суму заборгованості в розмірі 83974,57грн., витрати по сплаті державного мита в розмірі 839,74грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118грн.

Розстрочити виконання рішення на три місяця.

Стягнення здійснювати за наступними строками сплати: за червень 2007р. –  28310,77грн., за липень 2007р. – 28310,77грн., за серпень 2007р. – 28310,77грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя