ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" серпня 2007 р.
Справа  № 3-8/122-07-3530

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Акрополь"

До відповідача: Приватного підприємства "Іскра"

Про: стягнення 131511,21 грн.

Суддя  Д’яченко Т.Г.

Представники:

Від позивача: не з’явився

Від відповідача: не з’явився

СУТЬ СПОРУ: Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Акрополь" звернувся до господарського суду Одеської області із позовною заявою та уточненнями до неї, в яких просить суд стягнути з відповідача Приватного підприємства "Іскра" основну заборгованість в сумі 58750,90 грн., пеню в сумі 66475 грн., збитки пов’язані з інфляцією в сумі 5254,05грн., 3% річних в сумі 1031,26грн.

Відповідач в судове засідання не з’явився, витребувані судом документи не надав, своє право на захист не використав, у зв’язку з чим справа розглядається за наявними в ній матеріалам на підставі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив.

14 березня 2006 року між Товариства з обмеженою відповідальністю "Акрополь" (Продавець) та Приватним підприємством "Іскра" (Покупець) було укладено Договір купівлі-продажу № 03/06 (надалі за текстом –Договір), згідно якого Продавець зобов’язався поставити та передати у власність Товар (засоби захисту рослин), а Покупець зобов’язується прийняти Товар та оплатити його на умовах Договору. Продавець повинен передати Покупцю накладну на відвантаження Товару, податкову накладну. Розгорнутий асортимент, вартість та кількість товарів, що постачаються, порядок розрахунків та порядок постачання зазначається окремо у додатках до Договору, що є невід’ємними частинами Договору.

Так, згідно додатку №1 до договору купівлі-продажу № 03/06 та накладної №43 від 22.03.2006 р. Продавець поставив та передав у власність Покупцю, а Покупець прийняв Товар на загальну суму 30650,40 грн., у тому числі НДС. Умовами додатку №1 передбачено повний розрахунок Покупця за фактично отриманий у власність Товар до 01.08.2006р.

Згідно додатку №2 до договору купівлі-продажу № 03/06 та накладної №139 від 16.05.2006р. Продавець поставив та передав у власність Покупцю, а Покупець прийняв Товар на загальну суму 17856 грн., у тому числі НДС. Умовами додатку №2 передбачено повний розрахунок Покупця за фактично отриманий у власність Товар до 01.08.2006р.

Згідно додатку №3 до договору купівлі-продажу № 03/06 та накладної №185 від 14.06.2006р. Продавець поставив та передав у власність Покупцю, а Покупець прийняв Товар на загальну суму 26150,22 грн., у тому числі НДС. Умовами додатку №3 передбачено повний розрахунок Покупця за фактично отриманий у власність Товар до 01.08.2006р.

Згідно додатку №4 до договору купівлі-продажу № 03/06 та накладної №186 від 16.06.2006р. Продавець поставив та передав у власність Покупцю, а Покупець прийняв Товар на загальну суму 4094,28 грн., у тому числі НДС. Умовами додатку №4 передбачено повний розрахунок Покупця за фактично отриманий у власність Товар до 01.08.2006р.

Фактично позивачем передано відповідачу у власність товар на загальну суму 78750,90грн.

Відповідач частково розрахувався з позивачем на загальну суму 20000 грн., в результаті чого за Приватним підприємством "Іскра" рахується заборгованість у розмірі 58750,90 грн., що обопільно визнано обома сторонами при підписанні акту звірки взаємних розрахунків від 18.12.2006р.

Так як відповідач не виконав свої договірні зобов’язання належним чином, не розрахувавшись з позивачем за фактично поставлений Товар, це обумовило дії останнього по зверненню до господарського суду Одеської області за захистом своїх порушених прав та інтересів.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

Статтею 692 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України  передбачено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст. 193 ГК України).

Згідно з ч.2 ст. 218 Господарського Кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб’єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Статтями 651, 653 Цивільного кодексу України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за  згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом, а у  разі  зміни  договору  зобов'язання  сторін  змінюються відповідно   до   змінених  умов  щодо  предмета,  місця,  строків виконання тощо.

Стаття 689 Цивільного кодексу України передбачає, що Покупець зобов'язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Згідно статтям 692, 706 Цивільного кодексу України Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або  прийняття  товаророзпорядчих  документів   на   нього,  якщо договором  або  актами  цивільного  законодавства  не встановлений інший строк оплати товару, Покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, оголошеною продавцем  у момент укладення договору,  якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті зобов'язання.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог зі стягненням з відповідача суми основної заборгованості в розмірі 58750,90 грн. за Договором купівлі-продажу № 03/06 від 14 березня 2006 року.

Частиною 2 ст.625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 230 Господарського Кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ст. 549 Цивільного Кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які  боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Статтею 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно формули розрахунку пені, наведеної в листі Національного банку України №25-011/388-1707 від 12.03.1997р. на виконання Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань”, сума простроченого платежу помножена на розмір пені за кожен день прострочення у відсотках, розділена на сто та помножена на кількість днів прострочення платежу буде дорівнювати сумі пені за прострочення платежу.

Згідно листа НБУ від 06.06.2006р. №14-011/1373-6039 облікова ставка НБУ у період з 10.06.2006р. по 01.06.2007р. складала 8,5 %.

Відповідно до ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Суд, перевіривши розрахунок Позивача щодо сплати Відповідачем суми пені за Договором купівлі-продажу № 03/06 від 14 березня 2006 року, вважає його не обґрунтованим та невірним і таким, що підлягає приведенню у відповідність вимогам ст.3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” та ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України, тобто перерахуванню. Сума пені, приведена у відповідність вимогам закону складає 6195,70 грн.

Перевіривши розрахунок позивача щодо нарахування ним індексу інфляції на загальну суму 5254,05 грн., та 3% на суму 1031,26 грн. суд вважає його вірним та таким, що не суперечить вимогам чинного законодавства.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог зі стягненням з відповідача загальної суми основного боргу в розмірі 58750,90грн., суми пені в розмірі 6195,70 грн., 3% річних у розмірі 1031,26 грн., індексу інфляції в розмірі 5254,05 грн.

На підставі ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на обидві сторони –пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.  44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд, –

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Іскра" (67724, Одеська область, Білгород-Дністровский район, с. Нова Царичанка), р/р 0501 у філії АТ „Індексбанк” м. Одеса, МФО 388335, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Акрополь" (67700, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Л.Попова, 32) р/р 5009 у Юному ГРУ ПриватБанк, МФО 328704, ) суму основної заборгованості в розмірі 58750 (п’ятдесят вісім тисяч сімсот п’ятдесят) грн. 90 коп., 6195 (шість тисяч сто дев’яносто п’ять) грн. 70 коп. пені, 1031 (тисяча тридцять одна) грн. 26коп. 3% річних, 5254 (п’ять тисяч двісті п’ятдесят чотири) грн. 05 коп. індексу інфляції, 712 (сімсот дванадцять) грн. 32 коп. державного мита та 57 (п’ятдесят сім) грн.93 коп. витрат на ІТЗ судового процесу.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили..

Суддя