ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2007 р.
№ 16/505

Вищий господарський суд України у складі колегії  суддів:

Божок В.С.- головуючого,

Костенко Т.Ф.
Коробенко Г.П.

розглянувши матеріали касаційної скарги
Товариства з обмеженою відповідальністю "Преобразователь-сервіс, ЛТД"

на постанову
Луганського апеляційного господарського суду від 22.02.2007

у справі
господарського суду Луганської області

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "Преобразователь-сервіс, ЛТД"

до
Відкритого акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат"

за участю
Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби

про
стягнення 28339,38 грн.

в судовому засіданні взяли участь представники:

від позивача:
не з'явились

від відповідача:
Козаренко Є.В.- дов.№ 01-026/460 від 23.06.07.

від відділу примусового виконання рішень Департа-менту ДВС:
не з'явились

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою від 15.01.2007 заяву ВАТ "Алчевський металургійний комбінат" від 27.11.2006 № 026-65и/06 задоволено частково.

Визнано наказ господарського суду Луганської області  від 01.02.2001 № 16/505 про стягнення боргу з ВАТ "Алчевський металургійний комбінат" на користь ТОВ "Преобразовательний-сервіс ЛТД"  таким, що не підлягає виконанню.

В частині зобов'язання Департаменту ДВС Міністерства юстиції України, в особі відділу примусового виконання рішень зупинено звернення стягнення боргу за наказом господарського суду від 01.02.2001 № 16/505 залишено без задоволення.

Постановою від 22.02.2007 Луганського апеляційного господарського суду ухвалу від 15.01.2007 господарського суду Луганської області залишено без змін.

Не погоджуючись з судовими рішеннями ТОВ "Преобразователь-сервіс, ЛТД" звернулось  до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою і просить їх скасувати посилаючись на те, що судами порушені норми матеріального та процесуального права, зокрема, ст.ст. 8, 55, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 42, 43 84, 105 Господарського процесуального кодексу України, ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 14, 31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника" або визнання його банкротом", а також Постанову Верховного суду України від 31.10.2006 за № 3-3173 к 06.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права  при винесенні оспорюваного судового акта, знаходить необхідним в задоволенні касаційної скарги відмовити.

Рішенням арбітражного суду Луганської області від 01.02.2001  у справі № 16/505 стягнено пеню у сумі 23995грн. 91 коп., держмито у сумі 239 грн. 95коп., арбітражні витрати у сумі 58 грн. 69 коп.. На виконання вказаного рішення 01.02.2001 арбітражним судом Луганської області виданий наказ.

24.12.2001 державним виконавцем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження за наказом суду від 01.02.2001  №16/505, яке неодноразово зупинялося.

23.01.2004 ухвалою господарського суду Луганської області порушено провадження у справі № 10/4Б про банкрутство ВАТ "Алчевський металургійний комбінат" та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника, про що опубліковано оголошення у газеті "Голос України" від 05.03.2004 № 43 (3293).

Господарським судом встановлено, що протягом 30 днів з моменту опублікування оголошення, позивач у справі - ТОВ „Преобразователь-сервіс, ЛТД” не звернулося в установленому порядку з заявою з вимогами до боржника - ВАТ "Алчевський металургійний комбінат" та відповідно не було включено до реєстру вимог кредиторів, затвердженого ухвалою суду від 01.07.2004 у  справі № 10/4Б про банкрутство ВАТ "Алчевський металургійний комбінат".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" конкурсними кредиторами є кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство та вимоги яких не забезпечені заставою майна боржника. Отже, вимоги позивача у справі - ТОВ „Преобразователь-сервіс, ЛТД”,  що підтверджені рішенням суду, виникли до порушення справи про банкрутство, а тому є конкурсними.

Відповідно до ч.1 ст. 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

Правові наслідки неподання заяви з вимогами до боржника у передбачений строк встановлені частиною другою статті 14 Закону, згідно з якою вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

14.12.2004 виконавчим органом прийнято постанову № В1 –437/01 про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 2 ст. 37 Закону України “Про виконавче провадження”, оскільки ухвалою господарського суду Луганської області від 01.07.2004 затверджено реєстр кредиторів у справі про банкрутство ВАТ "Алчевський металургійний комбінат". Згідно п. 9 вказаної ухвали вимоги конкурсних кредиторів, які не заявлені в строк, встановлений для їх подання, вважаються погашеними.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 28.07.2004 №10/4б припинено справу про банкрутство боржника - ВАТ "Алчевський металургійний комбінат" та затверджено мирову угоду між сторонами.

Підставою для закінчення виконавчого провадження стала мирова угода між ВАТ „Алчевський металургійний комбінат” і кредиторами в межах справи про банкрутство № 10/4б.

Вимоги позивача до відповідача виникли до 23.01.2004, тобто до дня порушення провадження у справі господарського суду Луганської області №10/4б про банкрутство ВАТ "Алчевський металургійний комбінат".

Наявність судового рішення та наказу про його виконання не звільняло позивача від обов'язку звернення з заявою про визнання його вимог до відповідача у справі, тому відповідні вимоги позивача вважаються погашеними на підставі ч. 2 ст. 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".          Частина 4 статті 117 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній на час розгляду даної заяви) містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті, у тому числі якщо обов’язок боржника відсутній повністю або частково у зв’язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Вимоги позивача, які підтверджені рішенням суду у даній справі та наказом суду від 01.02.2001 № 16/505, вважаються погашеними на підставі ч. 2 ст. 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Положення ч.4 ст. 117 Господарського процесуального кодексу України кореспондуються з положеннями п.4 ч.1 ст.37 Закону України „Про виконавче провадження”, яким передбачено, що визнання судом виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, є підставою для закінчення виконавчого провадження.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що  господарськими судами дана правильна юридична оцінка обставинам справи, тому судові рішення відповідають  чинному законодавству України та обставинам справи і підстав для їх скасування  немає.

На підставі  викладеного, керуючись ст. 1115, п.1 ст. 1119, ст.11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні касаційної скарги відмовити.

Постанову від 22.02.2007 Луганського апеляційного господарського суду зі справи № 16/505 залишити без змін.

Головуючий                                                          В.С. Божок

Судді                                                                      Т.Ф.Костенко

Г.П.Коробенко