ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2007 р.
№ 6/179-2/2пд

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого                                    Карабаня В.Я.

суддів:                                               Ковтонюк Л.В.

Чабана В.В.

за участю представників:

позивача                                           Овдіна Ю.В. довіреність № 2-14
від 28.12.2006

відповідача                                      Кузьмін Ю.Л. довіреність № 591
від 26.12.2006

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну
скаргу

Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Луганськгаз”

на  постанову
Київського апеляційного господарського суду від 26.10.2006

у справі

господарського суду
№ 6/179-2/2пд

міста Києва

за  позовом
Дочірньої компанії “Укртрансгаз” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України”

до

Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Луганськгаз”

про
зобов’язання укласти договір в редакції позивача

В С Т А Н О В И В:

В січні 2006 року Дочірня компанія “Укртрансгаз” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” (далі –ДК “Укртрансгаз” НАК “Нафтогаз України”) звернулась до господарського суду м. Києва з позовом до  Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Луганськгаз” (далі –ВАТ по газопостачанню та газифікації “Луганськгаз”) про врегулювання переддоговірного спору, що виник при укладенні договору № 115-694 від 29.11.2005 на транспортування природного газу для потреб населення в 2006 році, просила укласти пункти 3.5, 6.2, 7.3 договору у запропонованій нею редакціях:

підпункт 3.5. “Виконавець забезпечує на виході з ГРС подачу зазначеної в даному договорі кількості газу з підтриманням робочого тиску згідно з технічними характеристиками регулюючого обладнання ГРС, за умови: надходження газу Замовника в магістральні трубопроводи Виконавця в обсягах, зазначених у пунктах 2.1 і 2.2 даного договору; дотримання Замовником запланованої добової норми відбору газу через ГРС для всіх категорій споживачів, яка відповідає місячному розподілу газу, з розбивкою по добах, по кожній ГРС наданому Замовником Виконавцю до початку місяця транспортування газу; 100% оплати наданих Виконавцем послуг по транспортуванню газу.

У випадку якщо кількість відібраного Замовником газу на виході з ГРС перебільшує кількість газу зазначену в місячному розподілі газу по кожній ГРС, наданому Замовником Виконавцю до початку місяця транспортування, а також у випадку недотримання Замовником дисципліни розрахунків за послуги по транспортуванню газу, Виконавець не несе відповідальності за підтримання робочого тиску на виході з ГРС”;

підпункт 6.2. “Замовник здійснює оплату транспортування газу шляхом щоденного перерахування грошових коштів на рахунок Виконавця, в порядку встановленому Алгоритмом розподілу коштів, затвердженого постановою НКРЕ від 12.07.2000 № 759 “Про затвердження алгоритму розподілу коштів, що надходять на розподільні рахунки газозбутових підприємств Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” за поставлений природний газ” із змінами та доповненнями.

Остаточний розрахунок за фактично надані послуги по транспортуванню газу здійснюється Замовником протягом місяця, наступного за місяцем, в якому здійснювалось транспортування газу”;

підпункт 7.3. “За несвоєчасну оплату послуг по транспортуванню газу у строки, зазначені в пункті 6.2 даного договору, замовник сплачує на користь Виконавця, крім суми заборгованості, пеню в розмірі 0,5 відсотка, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу”.

Рішенням господарського суду м. Києва від 23.05.2006 (суддя Ковтун С.А.) позов задоволено частково. Договір № 115/694 від 29.11.2005 на транспортування природного газу для потреб населення прийнято в редакції ДК “Укртрансгаз” НАК “Нафтогаз України” із виключенням з тексту підпункту 7.3 пункту 7 договору за редакцією протоколу розбіжностей ВАТ по газопостачанню та газифікації “Луганськгаз”. В іншій частині в позові відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.10.2006 (колегія у складі суддів: Зеленін В.О., Малетич М.М., Синиця О.Ф.) рішення господарського суду м. Києва від 23.05.2006 залишено без змін.

Не погоджуючись із прийнятими у справі судовими рішеннями в частині задоволених позовних вимог, ВАТ по газопостачанню та газифікації “Луганськгаз” звернулось з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення відносно підпунктів 3.5 та 6.2 договору № 115-964 від 29.11.2005 на транспортування природного газу для потреб населення, прийняти в цій частині вимог нове рішення щодо прийняття підпунктів 3.5 та 6.2 вказаного договору в редакції, запропонованій відповідачем у протоколі розбіжностей від 19.12.2006.

У судовому засіданні 09.01.2007 оголошено перерву до 05.02.2007.

Вищий господарський суд України, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при винесенні оспорюваного судового акта,  дійшов висновку про відмову у задоволенні касаційної скарги за таких підстав.

Суди, що приймали рішення у даній справі, виходили з того, що договір, який є предметом даного переддоговірного спору, укладається на підставі правових актів державної влади, а саме: Закону України “Про трубопровідний транспорт”, Правил передачі та використання природного газу в народному господарстві України (затверджені наказом Державного комітету України по нафті і газу № 355 від 01.11.1994), постанови Кабінету Міністрів України та Національного банку  України від 1311.1998 № 11785 “Про вдосконалення розрахунків за спожитий природний газ”, Порядку забезпечення галузей національної економіки та населення природним газом (затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1729 від 27.12.2001), Правил надання населенню послуг з газопостачання (затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 2246 від 09.12.1999), постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 12.07.2000 № 759 “Про затвердження алгоритму розподілу коштів, що надходять на розподільчі рахунки газозбутових підприємств Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” за поставлений природний газ”; позовні вимоги щодо прийняття підпунктів 3.5 та 6.2 договору № 115-964 від 29.11.2005 в редакції позивача є такими, що відповідають положенням вказаних правових актів, а тому в цій частині вимоги підлягають задоволенню.

Судові рішення у справі відповідають матеріалам справи та вимогам чинного законодавства, підстав для їх скасування Вищий господарський суд України не вбачає.

Керуючись ст. ст. 1115, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Луганськгаз”  залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.10.2006  у справі № 6/179-2/2пд залишити без змін.

Головуючий                                                                                       В.Карабань

Судді:                                                                                                  Л.Ковтонюк

В.Чабан