ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2007                                                                                   Справа № 22/458-06

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Лисенко О.М. (доповідача)

суддів: Виноградник О.М., Джихур О.В.

при секретарі судового засідання: Лазаренко Л.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Ісакова Т.В., довіреність №01/7 від 10.01.2007 року;

від відповідача 1 -  Шляєв І.В., довіреність №74 від 01.01.2007 року;

від відповідача 2 –Коротенко Р.О., юрисконсульт юридичного відділу, довіреність №09-18/1127 від 25.12.2006 року;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Азовсталь” м. Маріуполь на рішення господарського суду Дніпропетровської області від  23.01.2007 року у справі №22/458-06

за позовом   товариства з обмеженою відповідальністю "Керченський стрілочний завод", м. Керч

до   1- Державного підприємства "Придніпровська залізниця", м. Дніпропетровськ

2- відкритого акціонерного товариства "Азовсталь", м. Маріуполь

про  стягнення в розмірі 12478,57 грн.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Керченський стрілочний завод”, м. Керч, звернувся з позовом до Державного підприємства “Придніпровська залізниця” м.  Дніпропетровськ та Відкритого акціонерного товариства “Металургійний комбінат “Азовсталь” м. Маріуполь про стягнення 12 478 грн. 57 коп. вартості недостачі рейкових накладок 2Р-65 за залізничними накладними №№48077131, 48077287.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 23.01.2007 року у справі №22/458-06 ( суддя  Пуппо Л.Д.) у зв’язку із справним перевезенням позовні вимоги задоволенні за рахунок вантажовідправника (відповідача –2 по справі).

Не погодившись з рішенням суду, відкрите акціонерне товариство  “Металургійний комбінат “Азовсталь” м. Маріуполь, подало апеляційну скаргу, в якій просило рішення скасувати, а в задоволенні позовних вимог відносно нього відмовити, посилаючись на  такі підстави.

Комерційні акти складені  з порушенням вимог Правил складання актів, а  тому не можуть бути належними доказами вини вантажовідправника в  недостачі.

Залізницею не була здійснена перевірка ваги вагонів при видачі вантажу.

В наданому позивачем витягу з журналу переваження, не  вбачається, що вантаж

переважувався двічі, як це зазначено у комерційному акті.

Представник позивача, який брав участь у прийманні вантажу і складанні комерційного акту не мав на це повноважень.

При відвантаженні вантажу вантажовідправником двічі перевірялась вага вантажу.

Позивачем при розрахунку позову не ураховані 0,5% норми природної втрати і  граничного розходження у  визначенні маси нетто.

Товариство з обмеженою відповідальністю “Керченський стрілочний завод” м. Керч та Державне підприємство “Придніпровська залізниця” вважають  доводи апеляційної скарги безпідставними, просять залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді –доповідача, вислухавши пояснення  представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відкрите акціонерне товариство  “Металургійний комбінат “Азовсталь”  відвантажило на адресу товариства з обмеженою відповідальністю “Керченський стрілочний завод”, за залізничним накладними №№ 48077131, 48077287, накладки 2Р-65.

Видача вантажу здійснювалася залізницею відповідно до ст. 52 Статуту залізниць України, з перевіркою маси вантажу. При цьому була виявлена недостача, що підтверджується  комерційними актами від  25.05.2006 року БН №710231/4, БН №710232/5.

Крім того, за участю начальника станції Керченський завод, здійснена експертиза по визначенню маси нетто рейкових накладок 2Р-65, про що складено акт експертизи від 26.05.2006 року №ВК-53Е.

Позивачем надані докази оплати продукції.

Частинами 1, 2, 3 статті 909 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором перевезення вантажу, одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довіреній їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Згідно зі статтею 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Частинами 1, 2 статті 924 Цивільного кодексу України встановлено, що перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, недостача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталося внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Перевізник відповідає за втрату, недостачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажів у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що втрата, недостача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти, сталося не з його вини.

Згідно зі статтею 2 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 року № 457 Статут залізниць України (далі Статут) визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

Статтею 6 Статуту встановлено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угодою на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони-одержувача.

Відповідно до частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складаються станціями залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення, в тому числі невідповідності маси вантажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Відповідно до статті 111 Статуту залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу, коли вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрат, псування або пошкодження вантажу під час перевезення

Як вбачається з комерційного акту від 25.05.2006 року БН №710231/4 вантаж прибув у справному вагоні.  Навантаження рівномірне, нижче бортів на 140 см, без ознак втрати чи розкрадання. Маркування поверхні вантажу вантажовідправником не здійснювалось.

Згідно до комерційного акту від 25.05.2006 року БН №710232/5 від  25.05.2006 року вантаж прибув у справному вагоні. Навантаження у вагоні рівномірне, нижче бортів на 160 см., без ознак втрати та розкрадання при  перевезенні, маркуванні поверхні вантажу вантажовідправником не  здійснювалось.

Маса вагонів, вказаних у комерційних актах відповідає масі вагонів вказаних у залізничних накладних та у Акті експертизи від 26.05.2006 року №ВК-53-Е.

У відповідності до п.10 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Мінтрансу України від 21.11.2000р №644, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 року №801/5082 згідно якого, при зважуванні решти зазначених у цьому параграфі вантажів (зернові, насіння, комбікорми і висівки,  що перевозяться насипом;  харчові в цистернах (олія, меляса, тощо; картопля овочі, баштанні культури, макуха, сіль харчова, метали всіх найменувань і лом кольорових металів, які перевозяться навалом) маса тари вагонів може перевірятися один раз: відправником –перед навантаженням або одержувачем при відвантаженні. На станції відправлення вага вагонів перевірялась, на станції призначення бралася “з брусу”, що відповідає вказаним вище вимогам законодавства.

Комерційні акти надані позивачем, підписані посадовими особами, які несуть відповідальність за вказані у актах відомості.

Позивачем надане доручення , яке підтверджує право  представника Котельникової С.М. приймати участь у складанні комерційних актів.

Що стосується розрахунку позову і ціни продукції, яка була застосована позивачем при розрахунку позову слід зауважити, що при визначенні маси недостачі позивачем застосовані 0,5 норми природної втрати та граничного розходження маси нетто. Наявність іншої ціни на отриману позивачем продукцію, а також обґрунтованого контррозрахунку позовної суми скаржник не надав.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог за рахунок вантажовідправника, оскільки з матеріалів справи вбачається, що перевезення були справними. Тому підстави для скасування рішення, які передбачені ст. 104 ГПК України, відсутні. Держмито за перегляд справи по апеляційній скарзі покладається на скаржника.

Керуючись ст. ст.49, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу   України апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Азовсталь” м. Маріуполь –залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області  від 23.01.2007 року по справі №22/458-06 –залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя                                                                                 О.М.Лисенко

Судді:                                                                                                       О.М.Виноградник

О.В.Джихур

Помічник судді                                                               К.Є.Коніка