СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

23 серпня 2007 року
Справа № 2-24/4511-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Маслової З.Д.,

суддів                                                                      Лисенко В.А.,

Ткаченка М.І.,

секретар судового засідання                                        Запорожець Т.О.

за участю представників сторін:

позивача: Андрющенко Є.М. за довіреністю №16/101 від 29 травня 2007 року;

відповідача: Чайковська Н.В. за довіреністю №44/07-14 від 02 квітня 2007 року;

розглянувши апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Керч  Автономної Республіки Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Колосова Г.Г.) від 21 травня 2007 року у справі № 2-24/4511-2007А

за позовом           Відкритого акціонерного товариства "Суднобудівний завод "Залів" (вул. Танкістів, 4, Керч,  98310)

до           Управління Пенсійного фонду України в місті Керч  Автономної Республіки Крим (шосе Героїв Сталінграду, 60/1, Керч, 98312)

про визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

13 березня 2007 року відкрите акціонерне товариство „Суднобудівний завод „Залів” звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до Управління Пенсійного фонду України в місті Керчі Автономної Республіки Крим про скасування рішення №777 від 13 грудня 2006 року про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несвоєчасне перерахування страховиками суми внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, у відношенні ОСП „Керчпром-Залів” відкритого акціонерного товариства „Суднобудівний завод „Залів” у розмірі 172970,68 грн. (штрафні санкції  у сумі 143774,66 грн. + нарахована пеня у розмірі 29196,02 грн.) за період з 21 лютого 2004 року по 20 жовтня 2006 року.

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 21 травня 2007 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Керчі № 777 від 13 грудня 2006 року у частині застосування штрафних санкцій у сумі 141881,82 грн. і пені у сумі 29101,38 грн. У решті  позову (1892,84 грн. штрафних санкцій + 94,64 грн. пені) відмовлено (а.с. 46-48).

Не погодившись з судовим рішенням Управління Пенсійного фонду України в м. Керчі подало апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, як таку, що винесена в порушення норм матеріального права та прийняти нову про відмову у задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги. Представник відповідача надав судовій колегії заперечення на неї (вхідний №13367 від 23 серпня 2007 року).

Розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 23 серпня 2007 року змінено склад судової колегії: суддя Антонова І.В. замінена на суддю Лисенко В.А., у зв’язку з відпусткою.

Судова колегія, відповідно до вимог статті 195, 196 Кодексу адміністративного судочинства України, вислухавши представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, вважає апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

13 грудня 2006 року Управлінням Пенсійного фонду України в м. Керчі було винесено рішення № 777 про застосування фінансових санкцій і нарахування пені за несвоєчасну сплату страховиками суми внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, яким до позивача застосовані штрафні санкції у сумі 143774,66 грн. та нарахована пеня у розмірі 29196,02 грн. (а.с. 34-37).

Позивач просив визнати протиправним та скасувати вказане рішення, оскільки вважає, що воно винесено з порушенням норм чинного законодавства.

Згідно розрахунків рішення №777, відзиву відповідача, вказані санкції застосовані за несвоєчасну сплату сум внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відокремленим структурним підрозділом (ВСП) «Керчпром-Залів» відкритого акціонерного товариства «Суднобудівний завод «Залів» за період з 21 лютого 2004 року по 20 жовтня 2006 року (а.с. 34-37).

Відповідно до положення, довідки ЄДРПОУ, ВСП „Керчпром-Залів” є структурним підрозділом відкритого акціонерного товариства «Суднобудівний завод «Залів»  без права юридичної особи (а.с. 7-9, 10), яке ліквідовано 01 грудня 2006 року відповідно до наказу його засновника відкритого акціонерного товариства «Суднобудівний завод «Залів» № 1597- квід 15 листопада 2006 року (а.с. 11).

Ухвалою від 16 березня 2004 року у справі № 2-8/6003-2004 господарським судом Автономної Республіки Крим було порушено провадження у справі про банкрутство відкритого акціонерного товариства «Суднобудівний завод «Залів».   Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів у відповідності до пункту 4 статті 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»(а.с. 6).

Згідно пункту 4 статті 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»  № 2343-ХІІ від 14 травня 1992 року (із змінами та доповненнями) мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інші види загальнообов'язкового державного соціального страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів).

Як вбачається з матеріалів справи, фінансові санкції та пеня за період з 20 березня 2004 року по 20 жовтня 2006 року нараховані відповідачем позивачу у період мораторію на задоволення вимог кредиторів, а отже господарський суд дійшов вірного висновку, що рішення ПФУ №777 суперечить вимогам чинного законодавства.

Відповідно до розрахунку, який наявний в матеріалах справи на аркуші 34 (зворот), 21 лютого 2004 року нарахована пеня у сумі 489,60 грн. за прострочення строку оплати на 48 днів (дата оплати –09 квітня 2004 року), пеня у сумі 127,60 грн. за прострочення строку оплати на 58 днів (дата оплати –19 квітня 2004 року), пеня у сумі 220,38 грн. за прострочення строку оплати на 67 днів (дата оплати –28 квітня 2004 року), пеня у сумі 201,13 грн. за прострочення строку оплати на 39 днів (дата оплати –28 квітня 2004 року).

Крім того, 21 лютого 2004 року нараховані штрафні санкції у сумі 2040,00 грн. за прострочення строку оплати на 48 днів (дата оплати –09 квітня 2004 року), штрафні санкції у сумі 440,00 грн. за прострочення строку оплати на 58 днів (дата оплати –19 квітня 2004 року), штрафні санкції у сумі 657,84 грн. за прострочення строку оплати на 67 днів (дата оплати –28 квітня 2004 року), штрафні санкції у сумі 1031,44 грн. за прострочення строку оплати на 39 днів (дата оплати -28 квітня 2004 року).

Судова колегія дійшла висновку, що вказане вище свідчить про те, що весь термін, за який нараховані пеня та штрафні санкції, діяв мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Як вбачається з особового рахунку відповідача 4%, 32%, 42%, 21 лютого 2004 року відповідачем нарахована пеня у розмірі 94, 64 грн. за 5 днів прострочення оплати, яка була здійснена 26 лютого 2004 року і були нараховані штрафні санкції у розмірі 1892,84 грн. за 5 днів прострочення оплати, яка була здійснена 26 лютого 2004 року, які і стягнені судом з позивача (а.с. 35 та зворот  а.с. 35).

Вищезгадані пеня та фінансові санкції нараховані у період до введення 16 березня 2004 року мораторію на задоволення вимог кредиторів.

З урахуванням викладеного судова колегія дійшла висновку що позовні вимоги позивача, задоволені частково господарським судом, про визнання протиправним та скасування рішення Управління Пенсійного фонду України в місті Керч Автономної Республіки Крим № 777 від 13 грудня 2006 року у частині 141881,82 грн. штрафних санкцій та 29101,38 грн. пені є правомірним.

У своїх запереченнях на апеляційну скаргу позивач посилається на зупинення дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, у зв’язку з постановленням господарським судом Автономної Республіки Крим ухвали від 16 грудня 2004 року про зупинення провадження у справі №2-8/6003-2004 (а.с. 79-80).

Згідно з пунктом 7 статті 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкротом») дія мораторію припиняється з дня припинення провадження у справі .

Винесення ухвали про зупинення провадження у справі не зупиняє дію мораторію.

Дана позиція підтверджується також постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 16 жовтня 2006 року у справі №2-16/13547-2006А за позовом відкритого акціонерного товариства „Суднобудівний завод „Залів” до Управління ПФУ в місті Керчі про скасування рішення №143 від 26 червня 2006 року (а.с. 81-82).

Вищезгадана постанова господарського суду вступила в законну силу.

Відкрите акціонерне товариство „Суднобудівний завод „Залів” не надало дану постанову на дослідження господарського суду Автономної Республіки Крим, так як відповідач не заперечував, що винесення ухвали про зупинення провадження у справі не зупиняє дію мораторію.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Так як при вирішенні даної справи судом першої інстанції норми матеріального і процесуального права не порушено, підстави для скасування або зміни оскаржуваної постанови відсутні.

Керуючись статтями 24, 195, пунктом 1 частини 1 статті 198, 200, пунктом 1 частини 1 статті 205, 206  Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Керч  Автономної Республіки Крим залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 21 травня 2007 року у справі № 2-24/4511-2007А залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції роз`яснює сторонам у справі, що відповідно до пункту 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду, набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                    підпис                    З.Д. Маслова

Судді                                                  підпис                    В.А. Лисенко

підпис                    М.І. Ткаченко