донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

24.07.2007 р.                                                                         справа №10/62

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:
Скакуна  О.А.

суддів
Алєєвої  І.В. , Колядко  Т.М.

за участю представників сторін:

від позивача:
Чічіна І.В. - за довір. № 487 від 02.07.2007 року,

від відповідача:
Петунін М.В. - за довір. № 28/06 від 19.06.2007 року,
Пляцун Т.Б. -за довір. № 30/06 від 21.06.2007 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрвторпласт" м. Донецьк

на рішення  господарського суду

Донецької області

від
16.04.2007 року

по справі
№10/62

за позовом
Відкритого акціонерного товариства "Донецький машинобудівельний завод"Астра" м. Донецьк

до
Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрвторпласт" м.Донецьк

про
стягнення 7 287 грн. 00 коп.

Рішенням господарського суду Донецької області від 16.04.2007 року (суддя Приходько І.В.)  повністю задоволені позовні вимоги відкритого акціонерного товариства Донецький машинобудівельний завод "Астра" м. Донецьк (далі по тексту - Завод) до товариства з обмеженою відповідальністю "Укрвторпласт" м. Донецьк (далі по тексту - Товариство) про стягнення суми передплати в розмірі 7 287 грн. 00 коп., яка перерахована на виконання усного правочину.

У обгрунтування рішення місцевий суд послався на законність та доведеність позовних вимог.

Відповідач не погодився з рішенням господарського суду та звернувся з апеляційною скаргою в якій просить його скасувати, як таке, що винесене з порушенням норм  матеріального права, а саме: ст.ст. 197 Господарського кодексу України та ст.ст. 530, 532 Цивільного кодексу України.  Зокрема, заявник посилається на те, що  місцем передачі товара  за   угодою є адреса постійно діючого органа  Товариства, але позивач без достатніх  підстав не прибув і не отримав належний йому товар. Крім того, на думку відповідача, місцевим судом були порушені норми процесуального права та не у повному обсязі з"ясовані істотні обставини справи.  Товариство вважає, що надсилання позивачем на його адресу повідомлень про необхідність отримати товар не звільняло останнього від обов"язку прибути у місце призначення для отримання цього товару.  Також у обгрунтування скарги відповідач послався на те, що йому не було відомо про прийняте судом першої інстанції рішення.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу  та у судовому засіданні, що відбулось 03.07.2007 року проти її задоволення заперечує, тому просить залишити  без задоволення.

Розгляд справи відкладався з 03.07.2007 року на 24.07.2007 року з метою більш повного та всебічного з"ясування обставин справи, в зв"язку з чим  був надісланий запит до                     УДПЗ "Укрпошта".

Під час слухання справи склад колегії суддів змінився, тому у судовому засіданні 24.07.2007 року розгляд справи почався заново.

Представники відповідача свої заперечення, які викладені у апеляційній скарзі підтримали у повному обсязі, позивач проти задоволення скарги заперечував з тих же підстав, що і раніше.

Розглянувши матеріали справи  та заслухавши пояснення представників  сторін, а також враховуючи додатково отримані відомості,    Донецький апеляційний господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами укладений письмовий правочин, який за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу, що доводиться наявними у справі документами, зокрема, рахунками-фактурами,  платіжними дорученнями та накладними  (а.с. 9 - 15).

За цим договором позивач сплатив відповідачу на підставі рахунків-фактур   № 31-08 від 03.08.2006 року та № 34-08 від 21.08.2006 року (а.с. 9, 12 )  вартість товару - поліпропілену гранульованого у кількості 5000 кг на суму  21 000 грн. 00 коп. Факт сплати  доводиться наявними у матеріалах справи платіжними дорученнями № 1349 від 04.08.2006 року та № 1485 від 29.08.2006 року (а.с.10, 13).

Відповідач, в свою чергу, умови  угоди купівлі-продажу виконав частково, та поставив позивачу лише частину товару, тому в нього виник борг  в сумі 7 287 грн. 00 коп.

Позивач надіслав на адресу відповідача вимогу № 65 від 30.01.2007 року (а.с. 18) про виконання зобов"язання або повернення грошових коштів.

Рішенням господарського суду, яке оскаржено відповідачем, вимоги позивача задоволені повністю.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє оскаржене рішення у повному обсязі.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності з врахуванням пояснень представників сторін,  судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга  задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Суд першої інстанції при винесенні рішення з'ясував всі обставини справи  та дійшов правильного висновку про законність і обгрунтованість позовних вимог, тому апеляційна інстанція погоджується з прийнятим рішенням.

Судова колегія звертає увагу на те, що оцінюючи виникші між сторонами правовідносини, господарський суд правильно визначив правову природу договору купівлі-продажу, але безпідставно вказав на укладення сторонами усного правочину, оскільки це спростовується наявними у справі доказами.

За умов  ст. 207  Цивільного кодексу України правочин вважається укладений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований у декількох документах.

Апеляційний суд вважає, що у даному випадку зміст правочину зафіксований у наявних в матеріалах справи документах (а.с. 9-15). Чинність укладеної між сторонами угоди купівлі-продажу доводиться також повним виконанням її умов з боку позивача та  частковим виконанням з боку відповідача.

Помилкова кваліфікація судом першої інстанції  правочину, як усного, не привела до прийняття неправильного за своєю суттю рішення, тому судова колегія вважає решту висновків, що викладені у рішенні законними та обгрунтованими, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Відповідач, вимагаючи скасування оскарженого рішення повинен  згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України  довести ті обставини  на які він посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Заперечення відповідача в частині того, що суд  першої інстанції  порушив норми матеріального права, судова колегія до уваги не приймає, оскільки вони безпідставні.

Договір купівлі-продажу  на підставі якого виникла заборгованість, відповідає вимогам чинного законодавства, а тому суд правильно вказав у рішенні, що  зобов'язання сторін повинні виконуватись належним чином і в повному обсязі.

Наявні у справі докази не доводять того, що відповідач належним чином виконав зобов'язання за  договором купівлі-продажу, не надано таких доказів і апеляційному  суду, тому судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заборгованість в сумі 7 287  грн. 00 коп. підлягає стягненню з відповідача.

До того ж, судовою колегією було встановлено, що відповідач змінював своє фактичне місцезнаходження і не повідомляв про це позивача. Цей факт доводиться,  поясненнями представників сторін, які були надані під час судових засідань.

Тому, судова колегія вважає, що позивач не мав можливості з"явитись за належним йому товаром з вини відповідача, який не повідомляв Завод про зміну свого  фактичного місцезнаходження.  Позивач надсилав вимогу № 65 від 30.01.2007 року про виконання зобов"язань або повернення грошових коштів на юридичну адресу відповідача, оскільки фактичне місцезнаходження Товариства йому відомо не було. Відповідач  не з"являвся за цінним листом, який зберігався у поштовому відділенні  протягом місяця. На виклики  Пошти не  реагував. Це доводиться листом Поштамта № 07/12-414 від 18.07.2007 року.

У відповіді на запит апеляційного суду Центр поштового зв"язку № 1 м. Донецьк (далі по тексту - Поштамт) повідомив, що позивачем на адресу відповідача  дійсно був направлений цінний лист № 539861.  Відповідно до п. 131 Правил надання послуг поштового зв"язку, затверджених Постановою Кабінету міністрів України № 1155 від 17.08. 2002 року,  Поштамт надсилав 05, 09.02.2007 року та 12.02.2007 року на адресу: вул. 50 Гвардійської дивізії, 17, м. Донецьк-52 повідомлення на отримання вищевказаного цінного листа.   Представники Товариства  для отримання  цінного листа на пошту не з"являлись. Крім того, згідно укладених з Поштамтом договорів, за вищевказаною адресою  знаходяться Укр. НД ІВЕ та Укр. НИИ ВЕ, відповідач по даній справі з поштою ніяких договорів не укладав, а тому Поштамт повідомив, що Товариство за вказаною на конверті адресою не  знаходиться.  У зв"язку з відсутністю Товариства за адресою вул. 50 Гвардійської дивізії, 17, м. Донецьк-52 та його неявкою протягом одного місяця на пошту для отримання цінного листа,  поштове відправлення було повернуто позивачу.

Таким чином,  апеляційний суд прийшов до висновку про те, що  заперечення Товариства щодо  неявки позивача для отримання товару згідно угоди  купівлі-продажу є безпідставними.  За таких обставин підстави для відмови у задоволенні позову відсутні.

Що стосується інших заперечень відповідача, то вони, на думку апеляційного суду, є необгрунтованими, оскільки не спростовують правомірних висновків господарського суду, що викладені у оскарженому рішенні.

При перевірці  рішення апеляційним судом також не було встановлено   і  порушень норм процесуального права.

Враховуючи наведене, судова колегія приходить до висновку, що оскаржене рішення господарського суду Донецької області від 16.04.2007 року є законним, обгрунтованим та скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, - Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Рішення господарського суду Донецької області від 16.04.2007 року по справі № 10/62 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Головуючий          О.А.  Скакун

Судді:          І.В.  Алєєва

Т.М.  Колядко

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3.  у справу

4.  ДАГС

5. господарському суду