ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.07.07 р.                                                                               Справа № 40/187

Суддя господарського суду Донецької області Підченко Ю.О.

При секретарі судового засідання Пальчак О.М.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом відкритого акціонерного товариства „Завод „Автопромзварювання” м. Запоріжжя

до відповідача державного підприємства „Красноармійськвугілля” м. Димитров

про стягнення 138981 грн. 73  коп.

за участю:

представників сторін:

від позивача не з’явився

від відповідача не з’явився

Сторін було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом з урахуванням вимог ст. ст. 42, 43 ГПК України створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

СУТЬ СПОРУ:

Заявлені вимоги про стягнення з відповідача боргу в сумі 135420 грн. 00 коп., трьох процентів річних в сумі 3561 грн. 73 коп., які утворились на підставі договору постачання продукції № 192 від 15.03.06р.

Неприбуття у судове засідання представників сторін, яких було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання не перешкоджає розгляду спору по суті згідно вимог ст. 75 ГПК України.

З’ясувавши  фактичні  обставини справи, докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію  відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що 15.03.06р. між відкритим акціонерним товариством „Завод „Автопромзварювання” та державним підприємством „Красноармійськвугілля” був укладений договір поставки товару № 192.

На виконання п. 1.1 договору позивач здійснив на адресу відповідача постачання товару на загальну суму 135420 грн. 00 коп., що підтверджується видаткової накладною № РН-00084 від 30.05.06р., довіреністю серії ЯЛЯ № 020641 від 26.05.06р.

Згідно п. 3.5 договору оплата за поставлений товар здійснюється відповідачем протягом 60 календарних днів з моменту постачання.

Відповідач свої зобов’язання не виконав, товар отримав, однак його оплату не провів, внаслідок чого позивач намагається стягнути з нього борг в сумі 135420 грн. 00 коп.

Оскільки мало місце несвоєчасне виконання зобов’язань, позивачем пред’явлені вимоги щодо стягнення з відповідача трьох процентів річних в сумі 3561 грн. 73 коп.

За своєю правовою природою між сторонами укладено договір поставки.

Особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання визначається господарським кодексом. Майнові зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Укладений договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов’язань, а саме майново-господарських зобов’язань згідно зі статтями 173, 174, 175 ГК України (статтями 11, 202, 509 ЦК України) і відповідно до ст. 629 ЦК України є обов’язковим для виконання сторонами.

У силу частини першої ст. 193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Сторонами у справі є суб’єкти господарювання у розумінні статті 55 ГК України.

Господарське зобов’язання повинно виконуватися належним чином за договором, законом або за звичаями ділового обігу та припинятися  за приписами ст.ст. 193, 203 ГК України.

З урахуванням обставин справи та правової кваліфікації відносин сторін, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, суд дійшов висновку, що своє господарське зобов’язання відповідач своєчасно не виконав. Тому позов щодо стягнення з нього боргу в сумі 135420 грн. 00 коп. обґрунтовано та підлягає задоволенню.

Відповідно до частини другої ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки мало місце прострочення виконання основного зобов’язання, позов щодо стягнення з відповідача трьох процентів річних в сумі 3561 грн. 73 коп. також обґрунтовано та підлягає задоволенню.

Витрати по держмиту та забезпечення судового процесу покладаються на відповідача згідно ст. ст. 44, 49 ГПК України.

На підставі викладеного керуючись ст. ст. 526, 625 ЦК України 2003 року, ст. ст. 55, 193, 203 ГК України, ст. ст. 44, ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з державного підприємства „Красноармійськвугілля”, 85322, м. Димитров, вул. Ватутіна, 1, ід.код 32087941, на користь:

- відкритого акціонерного товариства „Завод „Автопромзварювання”, 69057, м. Запоріжжя, вул. Сєдова, 36, ід. код 06743102, р/р 4001 в ЗРУ КБ „Приватбанк”, МФО 313399, борг в сумі 135420 грн. 00 коп., три проценти річних в сумі 3561 грн. 73 коп., витрати по держмиту в сумі 1390 грн. 00 коп., витрати по забезпеченню судового процесу в сумі 118 грн. 00 коп., видавши наказ.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя