ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

24.07.07                                                                                           Справа№ 3/260-15/59а

за позовною заявою Куликівського споживчого товариства, смт.Куликів

до відповідача Зіболківської сільської ради, с.Зіболки

3-тя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації, м.Червоноград

про визнання недійсним рішення виконкому Зіболківської сільської ради №3 від 12.08.2005р.

Суддя Т.Костів

при секретарі О.Вітинській

Представники

Від позивача: Дем”янович Г.М. (довіреність № 36 від 06.06.2007р.),

Підкостельна М.С. –голова правління

Від відповідача: Ломага Ю.Т (довіреність №6 від 10.05.2007р.),

Купновецький –сільський голова

Від 3-ої особи: не з”явився

Суть спору: позовну заяву подано Куликівським споживчим товариством, смт.Куликів до Зіболківської сільської ради, с.Зіболки, за участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору –Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації, м.Червоноград про скасування рішення №3 від 12.08.2005 р. виконкому Зіболківської сільської ради “Про оформлення права власності на нежитлову будівлю кафе “Підліснянка” в с.Зіболки по вул. Шевченка,8, та свідоцтва Червоноградського МБТІ про право власності Зіболківської сільської ради на цю будівлю, зобов’язання Червоноградського МБТІ скасувати реєстрацію права власності на цю будівлю територіальної громади с.Зіболки.

Провадження у справі було відкрите ухвалою суду від 21.04.2007 р. та призначено розгляд справи на 22.05.2007р. Розгляд справи неодноразово відкладався з мотивів, зазначених в ухвалах суду ВІД 22.05.2007 р., 07.06.2007 р., 10.07.2007 р.

У відповідності до ст.71 КАС України справа слухається за наявними матеріалами. Представникам сторін роз’яснено їх права згідно зі ст. ст. 49, 51 КАС України.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з мотивів, зазначених у позовній заяві. Ствердив, зокрема, що спірна споруда в с. Зіболки по вул. Шевченка, 8 (шашлична) була побудована позивачем у 1978 р. за кошти споживчої кооперації. Рішенням виконкому Зіболківської сільської ради від 11.04.1995 р. позивач отримав у постійне користування земельну ділянку площею 0,98 га для обслуговування зазначеної споруди. З 2002 р. позивач неодноразово звертався до відповідача за оформленням права власності на вказану споруду, але лише у 2005 р. довідався про прийняття відповідачем оспорюваного рішення, яке порушує право власності позивача. Просить позов задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача позов заперечив з підстав, зазначених у запереченні, ствердивши, що спірна будівля була збудована за кошти територіальної громади, тому оспорюваним рішенням вирішено оформити право власності на нежитлову будівлю кафе “Підліснянка” в с.Зіболки по вул.Шевченка, 8 за відповідачем –Зіболківською сільською радою. Просить у позові відмовити та слухати справу у відсутності представника відповідача.

Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору позов заперечив, ствердивши, що оспорюване рішення виконавчого комітету сільської ради є правовстановлюючим документом, на підставі якого право власності на оспорювань приміщення було зареєстровано за відповідачем. Просить у позові відмовити та слухати справу у відсутності представника.

Розглянувши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи, суд встановив наступне.

12.08.2005 р. оспорюваним рішенням виконавчого комітету Зіболківської сільської ради №3 “Про оформлення права власності на не житлову будівлю кафе “Підліснянка” в с. Зіболки по вул. Шевченка, 8 Жовківського району Львівської області”, було вирішено оформити за територіальною громадою в особі Зіболківської сільської ради право власності на вказану нежитлову будівлю, видати на неї свідоцтво про право власності та зобов’язати Червоноградське МБТІ зареєструвати право власності на неї.

На підставі зазначеного рішення, 03.10.2005р. територіальній громаді в особі Зіболківської сільської ради було видано свідоцтво про право власності на вказане нерухоме майно загальною площею 214,8 кв.м.

Оспорюване рішення було опротестоване прокуратурою Жовківського району, що підтверджується листом №23/06 від 02.04.2007 р., однак, рішенням Зіболківської сільської ради №2 від 04.07.2006 р. протест прокурора району було відхилено.

В обґрунтування оспорюваного рішення відповідач посилається на покази старожилів, які свідчать про те, що будинок “Підліснянка” будувала громада с. Зіболки. Однак, таке твердження документально не підтверджено. Крім того, з норм Конституцій УРСР, які діяли протягом часу, коли за твердженням відповідача будувалась спірна споруда, вона могла, за наявності для того підстав, належати лише до державної власності, а не до власності комунальної громади. Належних доказів понесення затрат, виконання робіт силами громади, звернень зареєструвати за громадою право власності до 2005 р. суду не надано.

Водночас, матеріали справи свідчать, що будівництво спірної споруди, яка до 2005 р. не була зареєстрована на праві власності за жодною з сторін, здійснювалось Куликівським споживчим товариством та його право попередниками, що підтверджується, зокрема, відповідними постановами спілки, планом ремонтно-будівельних робіт, оборотною відомістю, переліком основних засобів, Розпорядженням правління Львівської облспоживспілки №226 від 15.04.1971 р. “Про затвердження кошторису на капітальний ремонт-реконструкцію продмага –чайної Куликівського споживчого товариства в с. Підлісне, Нестеровського району” (попередньо присвоєні назви адміністративно-територіальних одиниць), актом приймання в експлуатацію державною приймальною комісією завершеного будівництвом (реконструкцією) продовольчого магазину та їдальні (чайної) від 07.03.1972 р. тощо.

Крім того, матеріали справи свідчать, що право власності позивача на спірну будівлю визнавалось і органами місцевого самоврядування, що підтверджується, зокрема, державним актом на право постійного користування землею І-ЛВ №000217, виданого відповідно до рішення Зіболківської сільської ради народних депутатів від 11.04.1995 р., планом зовнішніх меж землекористування якого чітко передбачено межі кафе “Шашлична” в с. Зіболки.

Матеріли справи також свідчать, що позивач неодноразово звертався за оформленням права власності на спірну будівлю, що підтверджується, зокрема, листами №28 від 05.09.2002 р., №23 від 24.06.2003 р.

Відповідно до ст. 329 ЦК України, юридична особа публічного права набуває право власності на майно, передане їй у власність, та на майно, набуте нею у власність на підставах, не заборонених законом. Однак, наявність передбачених законом підстав для набуття відповідачем у власність спірного приміщення не доведена суду у встановленому порядку належними доказами.

Водночас, відповідно до ст. 331 ЦК україни, право власності на нову річ, набувається особою, яка виготовлена (створила) її, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Підстав, для набуття відповідачем права власності на спірну будівлю у порядку, встановленому  в ст. 335 ЦК України не доведено суду у встановленому порядку.

Відповідно до п. 7 Роз’яснення Вищого арбітражного суду України №02-5/225 від 02.04.1994 р. “Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з судовим захистом права державної власності”, вирішуючи спори, пов'язані з визнанням права власності, слід виходити з того, що знаходження майна на балансі підприємства (організації) ще не є безспірною ознакою його права власності. Одним з основних критеріїв визначення законності володіння державним майном і відображення його на балансі підприємства є джерела фінансування.

Враховуючи вищенаведене, суд не вбачає підставі для висновку про належність спірної будівлі відповідачу та відповідності оспорюваного рішення вимогам ст. 2 КАС України.. Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Згідно із ч. 1 ст. 59 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. У відповідності до ч. 10 вказаної статті, акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Згідно із ч. 2 ст. 20 ГК України, ст. 21 ЦК України, права та інтереси можуть захищатись шляхом, зокрема, визнання повністю або частково недійсними актів органів місцевого самоврядування, якщо вони суперечать законодавству, порушують права або інтереси інших осіб. Згідно із ч. 2 ст. 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про: визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень; зобов'язання відповідача вчинити певні дії; тощо. Суд також може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У той же час в частині вимог зобов’язати Червоноградське МБТІ скасувати реєстрацію за відповідачем спірної будівлі позов не підлягає задоволенню, оскільки таких підстав, передбачених Тимчасовим положенням для його скасування до вступу в законну силу постанови суду по цій справі у Червоноградського МБТІ не було.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судові витрати покладаються на відповідача. Керуючись ст.ст. 2, 11, 69-71, 86, 161-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Визнати незаконним і скасувати рішення №3 від 12.08.2005 р. “Про оформлення права власності на нежитлову будівлю кафе “Підліснянка” в с.Зіболки по вул.Шевченка,  8 Жовківського району Львівської області”, винесене виконавчим комітетом Зіболківської сільської ради.

3.          Стягнути з виконавчого комітету Зіболківської сільської ради на користь Куликівського споживчого товариства 3,40 грн. судового збору.

4.          В решті позовних вимог –відмовити.

Постанова набирає законної сили у відповідності із ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена у порядку і строки, передбачені ст. 186 КАС України.

Суддя