ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"30" травня 2007 р.

Справа  № 34/148-07-2936А

30.05.2007р. о 10год.50хв.
господарський суд Одеської області

у складі судді Фаєр Ю.Г.

при секретарі судового засідання
Кулаковській С.А.,

за участю представників від
позивача: Терентьєвої І.В. -головного державного податкового інспектора
юридичного відділу ДПІ у Малиновському районі м. Одеси, діючої на підставі
довіреності від 04.04.2007р. №10078/10-001;

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань господарського суду Одеської області №6 в м.
Одесі адміністративну справу №34/148-07-2936А

за позовом        Державної податкової інспекції у
Малиновському районі м.Одеси

до відповідача  Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної
особи

ОСОБА_1

про стягнення на суму 2643,23грн.

СУТЬ СПОРУ:
Державна податкова інспекція у Малиновському районі м.Одеси звернулася до суду
з позовною заявою до суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи
ОСОБА_1, в якій просить стягнути з відповідача суму штрафних санкцій
застосованих на підставі п.3 ст.17 Закону України „Про застосування РРО у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг” від 06.07.1995р. (із змінами та
доп.), ст.8 Закону України „Про патентування деяких видів підприємницької
діяльності” від 23.03.1996р. (із змінами та доп.)на загальну суму 2643,23грн.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, відзив на позов та витребувані судом документи не надав у зв'язку з
чим справа розглядається по наявним в ній матеріалам.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив.

За результатами проведеної
Ізмаїльською об'єднаною державною податковою інспекцією перевірки господарської
одиниці -гральні автомати (стовпи), розташованої за адресою: АДРЕСА_1, що
належить суб'єкту підприємницької діяльності-фізичній особі ОСОБА_1, складений
акт перевірки щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері
готівкового та безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності
№НОМЕР_1. в якому зазначено про порушення позивачем п.5 ст.3 Закону України
„Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг” внаслідок непоставлення книг обліку
розрахункових операцій  на облік в
Ізмаїльській ОДПІ.

Також, в ході перевірки встановлено
здійснення відповідачем підприємницької діяльності у сфері грального бізнесу, а
саме, встановлено наявність двох гральних автоматів (стовпів) у робочому стані,
один гральний автомат, який знаходиться в АДРЕСА_2”, має 4(чотири) гральні
місця, на якому розміщений торговий патент НОМЕР_2(термін дії з 01.07.2006р. по
30.06.2011р.), другий -в районі базару в зоні відпочинку, також має 4(чотири)
гральні місця, на якому розміщений торговий патентНОМЕР_3(термін дії з
01.07.2006р. по 30.03.2011р.). Тобто, на двох гральних автоматах 8(вісім)
гральних місць, торгових патентів 2(два), відсутні 6 (шість) торгових патентів,
що є  порушенням п.4 ст.5 Закону України
„Про патентування деяких видів підприємницької діяльності”.

На підставі цього акту перевірки
Державною податковою інспекцією у Малиновському районі м.Одеси були прийняті
рішення від 18.08.2006р. №НОМЕР_4 та №НОМЕР_5 про застосування до позивача
штрафних (фінансових) санкцій на суму 340грн. на підставі п.3 ст.17 Закону
України „Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та
послуг” від 06.07.1995р. (із змінами та доп.) та на суму 2303,23грн. на
підставі ст.8 Закону України „Про патентування деяких видів підприємницької
діяльності” від 23.03.1996р. (із змінами та доп.) відповідно.

Згідно п.5 ст.3 Закону України „Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг” від 06.07.1995р. (із змінами та доп.) суб'єкти
підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій
та/або в  безготівковій  формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних
чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг зобов'язані: у  разі незастосування реєстраторів
розрахункових операцій у  випадках,  визначених
цим  Законом,  проводити
розрахунки з використанням книги обліку розрахункових операцій та
розрахункової книжки  з  додержанням
встановленого  порядку  їх
ведення,  крім випадків,  коли
ведеться облік через електронні системи прийняття ставок, що  контролюються
у  режимі  реального часу Державним казначейством  України.

За порушення  вимог
цього  Закону  до
суб'єктів підприємницької
діяльності,  які здійснюють
розрахункові операції за товари (послуги),
за рішенням  відповідних  органів
державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції у
таких розмірах: двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян -у разі
невикористання при  здійсненні  розрахункових
операцій  у випадках,  визначених
цим  Законом, розрахункової книжки
чи книги обліку  розрахункових операцій,
або використання незареєстрованої належним чином розрахункової книжки чи
порушення встановленого порядку її
використання, або використання незареєстрованих чи непрошнурованих книг
обліку   розрахункових операцій, або
незберігання книг обліку розрахункових операцій чи розрахункових книжок  протягом
встановленого  терміну.

Таким чином, правомірним є застосування
до відповідача фінансових санкцій у розмірі 340грн. на підставі п.3 ст.17
Закону України „Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг” від 06.07.1995р. (із змінами та доп.) за порушення п.5 ст.3
названого Закону.

Поряд з цим, позовні вимоги про
стягнення з відповідача штрафних санкцій на суму 2303,23грн. на підставі ст.8
Закону України „Про патентування деяких видів підприємницької діяльності” від
23.03.1996р. (із змінами та доп.) за порушення п.4 ст.5 названого Закону, не
підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідач здійснює діяльність з
надання послуг у сфері грального бізнесу, яка відповідно до ч.1 ст.5 Закону
України "Про патентування деяких видів підприємницької діяльності"
від 23.03.1996р. (із змінами та доп.) підлягає патентуванню.

Статтею 5 даного Закону
визначається порядок придбання торгового патенту на здійснення операцій з
надання послуг у сфері грального бізнесу. Зазначається, що патентуванню
підлягають операції з надання послуг у сфері грального бізнесу, які
здійснюються суб'єктом підприємницької діяльності або його структурними
(відокремленими) підрозділами.

Згідно ст.2 Закону України “Про
патентування деяких видів підприємницької діяльності” від 23.03.1996р. (із
змінами та доп.) торговий патент -це державне свідоцтво, яке засвідчує право
суб'єкта підприємницької діяльності чи його структурного (відокремленого)
підрозділу займатися зазначеними в цьому Законі видами підприємницької
діяльності, в тому числі з надання послуг у сфері грального бізнесу.

Відповідно до частини 2 статті 5 цього
закону під гральним бізнесом законодавець визначає діяльність,
пов'язану з влаштуванням казино, інших гральних місць (домів), гральних
автоматів з грошовим або майновим виграшем, проведення лотерей (крім
державних) та розиграшів з видачею грошових виграшів у готівковій або майновій
формі.

При цьому, згідно частини 4 статті
5 торговий патент на здійснення операцій з надання послуг у сфері грального
бізнесу має бути виданий на кожне окреме гральне місце (гральний автомат,
гральний стіл). Отже, в цій нормі законодавець ототожнює терміни “гральне
місце”, “гральний автомат” та “гральний стіл”, що дозволяє дійти висновку про
те, що на один гральний автомат незалежно від кількості гравців, які можуть на
цьому автоматі грати одночасно, повинно видавати один патент.

Це також узгоджується з пунктом 3
статті 5 Закону України "Про патентування деяких видів підприємницької
діяльності" від 23.03.1996р. (із змінами та доп.), яким в залежності від
виду грального бізнесу встановлюється вартість торгового патенту на здійснення
операцій з надання послуг у сфері грального бізнесу у фіксованому розмірі,
зокрема, для використання саме грального автомата з грошовим або майновим
виграшем, незалежно від кількості одночасно наданих на ньому послуг.

Вказана норма не передбачає
можливості встановлення вартості торгового патенту для використання не
пов'язаних між собою спільною грою гральних місць одного грального автомату.

Виходячи з викладеного, суд вважає,
що в даному випадку торговий патент на здійснення операції з надання послуг у
сфері грального бізнесу потрібен для використання грального автомату в цілому,
а висновок позивача в акті перевірки з цього приводу є помилковим та таким, що
не відповідає вимогам чинного законодавства.

За викладених обставин, суд
доходить висновку, що позивач не довів належним чином законності і
обґрунтованості застосування до позивача штрафних санкцій на суму 2303,23грн.
на підставі ст.8 Закону України „Про патентування деяких видів підприємницької
діяльності” від 23.03.1996р. (із змінами та доп.).

При вирішенні питання розподілу
судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.4 ст.94 Кодексу адміністративного
судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень,
а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються. Покладення на відповідача держмита у
справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, даною статтею не
передбачено. На підставі викладеного, суд не знаходить підстав для покладення
на відповідача обов'язку сплачувати держмито за розгляд даної справи.

Керуючись ст.ст.71, 72, 94, 158-163
Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позовні вимоги Державної податкової
інспекції у Малиновському районі м. Одеси задовольнити частково.

2.          Стягнути з суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 (код НОМЕР_6 АДРЕСА_1) на користь державного
бюджету України (р/р0007, ГУДКУ в одеській області, МФО 828011, код
23213460, код платежу 23030100) суму штрафних (фінансових) санкцій,
застосованих на підставі п.3 ст.17 Закону України „Про застосування РРО у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг” від 06.07.1995р. (із змінами та
доп.) у розмірі 340(триста сорок)грн.

3.          В решті позовних вимог відмовити.

4.          Виконавчий лист видати після набрання
постановою законної сили в разі надходження заяви особи, на користь якої
ухвалено судове рішення.

Постанова господарського суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, встановленого КАС України, якщо таку заяву не було подано; якщо
було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк, встановлений КАС України, постанова суду набирає законної сили
після закінчення цього строку.

Про апеляційне оскарження рішення
суду (постанови) першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування
мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в
апеляційній скарзі. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга
подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у
повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства
України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя