КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2007                                                                                           № 26/72

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Моторного О.А.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача:          Ярмолюк А.С.,

від відповідача:          Карабовський О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Технік"

на рішення Господарського суду м.Києва від 19.04.2007

у справі № 26/72

за позовом                               Акціонерного страхового товариства "Вексель"

до                                                   Державного підприємства "Технік"

про                                                  стягнення 1883,09 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 1883,09 грн. страхового відшкодування в порядку регресу.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.04.2007 у справі № 26/72 позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача 1883,09 грн., виплаченого страхувальнику, страхового відшкодування, 102 грн. держмита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить його скасувати повністю.

Апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, встановив наступне:

01.11.2005 у м. Києві на вул. Хрещатик сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої відбулося зіткнення автомобіля Деу (д.н. АА 3326 КЕ), що належить відповідачу та автомобіля Skoda Oktavia Elegance (д.н. АА 5653 АС), що належить Державному підприємству “Вугілля України”.

Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія відповідача, що підтверджено постановою Шевченківського районного суду м. Києва № 3-32623/05 від 30.12.2005.

Згідно ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об’єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Автомобіль Skoda Oktavia Elegance (д.н. АА 5653 АС) був застрахований у позивача згідно договору добровільного страхування наземного транспорту у формі страхового полісу № 0062650 від 13.07.2005.

27.12.2005 позивач платіжним дорученням № 6666 перерахував ДП “Вугілля України” 1883,09 грн. страхового відшкодування згідно Акту № 3599/05 від 26.12.2005 по договору страхування № 0062650 від 13.07.2005.

Відповідно до ст. 27 Закону України “Про страхування” та ст. 933 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідач в апеляційній скарзі посилається на те, що автомобіль Деу АА 3326 КЕ був застрахований згідно договору добровільного страхування наземного транспорту у формі страхового полісу № Б/6221910 від 10.12.2004, тому страхове відшкодування повинно відшкодовувати Центральне регіональне управління акціонерного товариства “Українська пожежно-страхова компанія”.

Однак, зазначене твердження відповідача не приймається до уваги колегією суддів, оскільки згідно ст. 933, 1187, 1191 ЦК України та Закону України “Про страхування” відповідальність за заподіяну шкоду несе винна особа, в даному випадку відповідач, а наявність договору страхування у відповідача є підставою для відшкодування йому страховиком суми, сплаченої третім особам.

За таких обставин, апеляційний господарський суд вважає, що судом першої інстанції повно, всебічно і об’єктивно з’ясовано обставини справи, винесено рішення про задоволення позову у відповідності до норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга Державного підприємства “Технік” не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва від 19.04.2007 у справі № 26/72 – скасуванню.

Відповідно до викладеного, керуючись ст. 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Державного підприємства “Технік” залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 19.04.2007 у справі № 26/72 - без змін.

2.          Матеріали справи № 26/72 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя

Судді

27.06.07 (відправлено)