ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  37/236

06.06.07

За позовом    Товариства з обмеженою відповідальністю «Євротехсервіс»

До                       Товариства з обмеженою відповідальністю «Опті Мет»

Про                        стягнення 24 705,32 грн.

Суддя Кондратова І.Д.

Представники:

Від позивача   Шевченко І.В. –представник за довіреністю № б/н від         27.03.2007 р.

Від відповідача           не з’явились

Обставини справи :

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги  Товариства з обмеженою відповідальністю «Євротехсервіс»про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Опті Мет»16 000,00 грн. основного боргу,  7 177,39 грн. витрат від зміни індексу інфляції та 3% річних в сумі 1 527,93 грн., за несвоєчасне виконання взятих на себе останнім зобов’язань по сплаті за отриманий товар.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.04.2007 р. порушено провадження у справі № 37/236, розгляд справи було призначено на 23.05.2007 року о 11-00.

Представник відповідача в судове засідання 23.05.2007 р. не з’явився, вимоги ухвали Господарського суду міста Києва № 37/236 від 23.04.2007 р. не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Представником позивача в судовому засіданні  23.05.2007 р. надано суду витяг з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, відповідно до якого станом на 15.05.2007 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Опті Мет»значиться за адресою: 03038,  м. Київ, вул. Федорова, 28. Судом встановлено, що дана адреса є іншою, ніж та, що вказана в позовній заяві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.05.2007 р. № 37/236, розгляд справи було відкладено до 06.06.2007 р. на 12-30.

Представник відповідача в судове засідання 06.06.2007 р. не з’явився, вимоги ухвали Господарського суду міста Києва № 37/236 від 23.05.2007 р. не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Представник позивача в судовому засіданні 06.06.2007 р. підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просить суд стягнути з відповідача 16 000,00 грн. основного боргу,  7 177,39 грн. витрат від зміни індексу інфляції та 3% річних в сумі 1 527,93 грн.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (роз’яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.09.97 № 02 - 5/289 із змінами «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України»).

Відомості про місцезнаходження відповідача є правомірними, оскільки підтверджені довідкою, наданою позивачем, про включення Товариства з обмеженою відповідальністю «Опті Мет»до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

16.06.2004 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Євротехсервіс»(виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Опті Мет»(замовник) було укладено договір № ЕТС/160604/БНП (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору виконавець зобов’язується поставити та передати замовнику у власність устаткування, згідно з додатком № 1 (специфікації) до даного договору, на умовах передплати, а замовник зобов’язується прийняти назване устаткування й сплатити залишок суми вартості устаткування після поставки.

Відповідно до специфікації сторонами договору було погоджено поставку устаткування, а саме: Саnоn IRC-624 (Копір+принтер) на загальну вартість 65 000,40 грн. (в тому числі ПДВ –10833,40 грн.).

Відповідач зобов’язаний був здійснити попередню оплату в сумі 25 000,00 грн., а первинний розрахунок за придбане устаткування в сумі 40 000,40 грн. не пізніше 25.08.2004 року.

Позивач свої зобов’язання з поставки виконав своєчасно та в повному обсязі, що підтверджується накладною № 10940 від 18.06.2004 року.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем був проведений частковий розрахунок за поставлену позивачем продукцію на загальну суму 49 000,40 грн.

Після проведення часткових розрахунків заборгованість відповідача перед позивачем становила 16 000,00 грн., що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків між позивачем та відповідачем від 28.02.2005 року.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до  статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як визначено частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України зазначено, що кожна сторона повинна вжити заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов’язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов’язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 16 000,00 грн. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов’язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з розрахунку позову, наданого позивачем і не оспореного відповідачем, розмір витрат пов’язаних із зміною індексу інфляції становить 7 177,39  грн., а розмір 3% річних –1 527,93 грн.

Оскільки, матеріалами справи підтверджується прострочення відповідачем грошового зобов’язання, з нього на підставі статті 625 Цивільного кодексу  України підлягають стягненню інфляційні витрати у розмірі 7 177,39  грн. та 3% річних від простроченої суми - 1 527,93  грн.

Відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, держмито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 192, 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 525, 526, 530, 549, 625, 626 Цивільного кодексу України, ст. ст. 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,  -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Опті Мет»(03038, м. Київ, вул. Федорова, 28, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євротехсервіс»(03111, м. Київ, вул. Щербакові,45-а –юридична адреса; 01133,  м. Київ, бульвар Дружби Народів,25, к.7- фактична адреса, ) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час здійснення виконавчого провадження 16 000 (шістнадцять  тисяч) грн. 00 коп. основного боргу, 7 177 (сім тисяч сто сімдесят сім) грн. 39 коп. інфляційні витрати та 3% річних в сумі 1 527,93 (тисячу п’ятсот двадцять сім) грн. 93 коп., 247 (двісті сорок сім)  грн. 06 коп. -  витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

4. Рішення вступає в законну силу після десятиденного терміну з дня його прийняття, оформленого у відповідності до ст. 84 ГПК України.

Суддя
І.Д. Кондратова

Дата підписання

рішення 15.06.2007 року