ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2007 р.
№ 21/243

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Шевчук С.Р.,

Владимиренко С.В.,

Мележик Н.І.

розглянувши  касаційну скаргу і додані  до неї документи
Акціонерного товариства закритого типу
“Енергополь-Україна”

на постанову
Київського апеляційного господарського суду від 06.06.2007р.

у справі
№ 21/243 господарського суду міста Києва

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю “Бріз-Інвест”

до
Акціонерного товариства закритого типу “Енергополь-Україна”

про
стягнення 3024146грн.

В судовому засіданні  12.07.2007 р. взяли участь представники:

- позивача: Копилова Т.О. (дов. №4/65 від 20.07.2005 р.), Махиня М.В. (дов.№604 від 130.11.2006 р.)

- відповідача:Просянюк О.В.  (дов. від 18.04.2007 р.)

В судовому засіданні 12.07.2007 р. оголошувалась перерва до 19.07.2007 р.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бріз-Інвест” звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства закритого типу „Енергополь-Україна” про стягнення 3024146грн., з яких 1075198,53грн. вартості оплачених, але не виконаних робіт за договором підряду від 23.04.2002р. №2304, 505563,6грн. вартості неякісно виконаної роботи та 1443384,1грн. пені за несвоєчасно усунені недоліки у виконаних роботах та подано заяву про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в сумі 3024146грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.04.2007р. клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову задоволено частково: накладено арешт на грошові кошти відповідача в сумі 1580762,13грн., в задоволенні іншої частини клопотання відмовлено. Дана ухвала була оскаржена відповідачем в апеляційному порядку.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.06.2007р. у справі №21/243 ухвалу господарського суду м. Києва від 02.04.2007р. залишено без змін, а апеляційну скаргу відповідача –без задоволення.

Відповідач, не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду апеляційної інстанції, звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить дану постанову суду апеляційної інстанції та ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Касаційна скарга мотивована тим, що постанова Київського апеляційного господарського суду від 06.06.2007р. у справі №21/243 є необґрунтованою, не відповідає фактичним обставинам справи та винесена з порушенням норм процесуально права внаслідок відсутності достатніх умов для вжиття заходів до забезпечення позову та судом першої інстанції були забезпечені вимоги, провадження по яких взагалі повинно підлягати припиненню в порядку ст.80 ГПК України.

Позивач у відзиві на касаційну скаргу вважає доводи касаційної скарги необґрунтованими та зазначає, що заходи забезпечення застосовані судом першої інстанції відповідно до статей 66 та 67 ГПК України з урахуванням обставин, існування яких підтверджено наданими позивачем доказами, а суд апеляційної інстанції надав правильну правову оцінку обставинам справи, а відтак відсутні підстави для скасування рішень судів першої та апеляційної інстанції.

Розглянувши матеріали справи і доводи касаційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін та перевіривши правильність застосування господарськими судами норм процесуального права, з урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів знаходить касаційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.66 ГПК України господарський суд за заявою сторони має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Нормами ст. 67 ГПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Про забезпечення позову судом приймається ухвала, яка повинна відповідати вимогам ст.86 ГПК України.

Клопотання (заява) про забезпечення позову мотивоване тим, що предметом позову є значна сума заборгованості відповідача, а також докази щодо невиконання відповідачем рішення суду у справі № 24/750, яке стосується зобов'язань відповідача по договору № 2304, що на думку позивача є достатньо обґрунтоване припущення, що кошти, які належать відповідачу, можуть зникнути або їх кількість може зменшитись на момент виконання рішення, що в свою чергу може утруднити виконання рішення в разі задоволення позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, приймаючи ухвалу про вжиття заходів до забезпечення позову, суд першої інстанції взяв до уваги надані позивачем докази. При цьому, достовірність наданих доказів судом не перевірялась та жодних документів від відповідача не витребувалось.

Судом апеляційної інстанції ухвалу місцевого господарського суду було залишено в силі, виходячи із значної суми позовних вимог, факту ухилення від виконання судового рішення та правильність висновку суду першої інстанції ймовірність зникнення коштів, які належать відповідачу на момент виконання рішення суду.

Колегія судів касаційної інстанції з такими висновками Київського апеляційного господарського суду не може погодитись, оскільки не вважає достатніми підставами для застосування заходів до забезпечення позову зазначені вище обставини, так як такі обставини не можуть свідчити про утруднення чи невиконання рішення по даній справі. Так, зокрема, невиконання рішення у іншій справі № 24/750 щодо зобов'язання про передачу проектної документації стосувалось спору немайнового характеру ніяким чином не свідчить про неможливість виконання рішення у даній справі. Разом з тим, судами попередніх інстанцій не враховано, що накладення арешту на всі рахунки відповідача, в т.ч. і поточні, перешкоджатиме здійсненню відповідачем господарської та підприємницької діяльності.

Крім того, судом апеляційної інстанції не надано належної оцінки балансу відповідача та звіту про фінансові результати за 2006р. щодо з'ясування фінансово-господарського становища відповідача.

Таким чином, всупереч приписів статті 66 ГПК України судами попередніх інстанції вжиті заходи до забезпечення позову за відсутності обґрунтованих підстав, які б свідчили про утруднення чи неможливість виконання рішення господарського суду по даній справі.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає помилковими висновки судів попередніх інстанцій про обґрунтованість накладення арешту на грошові кошти відповідача.

За таких умов, постанова Київського апеляційного господарського суду від 06.06.2007р. та ухвала господарського суду м. Києва від 02.04.2007р. по справі №21/243 підлягають скасуванню, як такі, що не відповідають вимогам чинного законодавства України, фактичним обставинам та матеріалам справи.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 -11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Акціонерного товариства закритого типу „Енергополь-Україна” задовольнити.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 06.06.2007р. та ухвалу господарського суду м. Києва від 02.04.2007р. у справі №21/243 скасувати.

Справу №21/243 передати на розгляд до господарського суду м. Києва.

Головуючий                                                                                Шевчук С.Р.

С у д д я                                                                                Владимиренко С.В.

С у д д я                                                                                Мележик Н.І.