СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

13 вересня 2007 року
Справа № 2-7/2426-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Голика В.С.,

суддів                                                                      Гоголя Ю.М.,

Дугаренко О.В.,

секретар судового засідання                                        Запорожець Т.О.

за участю представників сторін:

позивача:Ємельянов Станіслав Олексійович, довіреність №  б/н   від 02.07.07

відповідача: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Феодосії в Автономній Республіці Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Дворний І.І.) від 17.05.2007 по справі № 2-7/2426-2007А

за позовом           Малого колективного підприємства "Фірма "Дюбек" (вул. Первомайська, 9, Насипне, Феодосія, місто, Автономна Республіка Крим, 98180)

до           Державної податкової інспекції у місті Феодосії в Автономній Республіці Крим (вул. Кримська, 82-в, Феодосія, 98112)

про скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

За результатами виїзної планової документальної перевірки з питань дотримання Малим колективним підприємством фірмою „Дюбек” вимог податкового, валютного та іншого законодавства  за період з 01.01.2005 до 01.10.2006  (акт перевірки № 115/23-1/23441652 від 20.01.2007) Державною податковою інспекцією у місті Феодосії прийняті податкові повідомлення-рішення від 30.01.2007: № 122301/0 про донарахування податку на прибуток у сумі 148125,00 грн., у тому числі  98750,00 грн. –основний платіж, та  49375,00 грн. –штрафні санкції; № 112301/0 про донарахування податку на додану вартість  у сумі 187500,00 грн., у тому числі 125000,00 грн. –основний платіж та 62500,00 грн. –штрафні санкції.

Як вбачається із матеріалів справи, на думку податкового органу, позивачем завищені валові витрати за третій квартал 2005 року на 750000,00 грн., та податковий кредит за липень 2005 року на 125000.00 грн. за господарською операцією придбання обладнання  по податковій накладній № НН-28.07-05 від 28.07.2005 та його продажу по податковій накладній № 14 від 23.09.2005, оскільки вартість продажу обладнання менша за вартість його придбання на 750000,00 грн.(обладнання придбане за  2000000.00 грн.,  а продане за 1 250000,00 грн.).

Постановою Господарського суду Автономної Республіки Крим від 17.05.2007 у справі № 2-7/2426-2007А (суддя І.І. Дворний) позов задоволено, вищеназвані  рішення податкового органу визнані нечинними.

При прийнятті постанови суд першої інстанції визнав безпідставними доводи податкового органу про порушення позивачем вимог: пункту 1.32 статті 1; підпункту 2.1.1. статті 2; пункту 5.1. статті 5 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств”    N 283/97-ВР від 22.05.1997; підпункту 7.4.1. статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість” та завищення валових витрат та податкового кредиту за господарською операцією придбання обладнання.

На думку місцевого господарського суду, відповідно до пункту 5.1. підпункту 5.2.1. статті 5 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств”, позивач мав право затрати на придбання обладнання, віднести до складу валових витрат у повному обсязі, а відповідно до підпункту 7.4.1. статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість” N 168/97-ВР від 03.04.1997, суму податку на додану вартість, сплачену при придбанні обладнання,  віднести до податкового кредиту також у повному обсязі.

Господарська операція по придбанню обладнання, на думку суду першої інстанції,  пов’язана із господарською діяльністю позивача.

Податковий орган оскаржує постанову Господарського суду Автономної Республіки Крим у зв’язку з неправильним  застосуванням судом норм матеріального права.

Так, на думку відповідача, витрати  на придбання обладнання за договором № 57 від 24.06.2005, позивач не мав права віднести до складу валових витрат, оскільки відповідно до пункту 5.1. статті 5 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств”  до складу валових витрат відносяться лише витрати за товари, які придбаваються для подальшого використання у власній господарській діяльності.

Відповідач запевняє, що придбане обладнання позивачем у власній господарській діяльності не використовувалось.

Доводи апелянта мотивовані також іншими підставами, викладеними в апеляційній скарзі, не маючими значення для вирішення справи.

Відповідач клопоче про розгляд справи без його участі.

Розпорядженням виконуючого обов’язки голови Севастопольського апеляційного господарського суду Видашенко Т.С.  від 13.09.2007 у зв’язку із відпусткою судді Градової О.Г. у складі колегії було замінено суддю Градову О.Г. на суддю Гоголя Ю.М.

Судова колегія, розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, апеляційну скаргу визнає такою, що не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до підпункту 5.2.1. статі 5 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств”, до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) у зв’язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг).

Підпункт  5.3.1. статті 5 вищеназваного Закону визначає перелік витрат, які не включаються до складу валових. При цьому, збиткова операція купівлі-продажу майна, не віднесена до підпункту 5.3.1. статті 5 даного Закону.

Судова колегія також вважає за необхідне зазначити, що відповідно до підпункту 11.2.1. статті 11 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств”, датою збільшення валових витрат виробництва (обігу)   вважається дата, яка припадає на податковий період, потягом якого  відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше. Такою подією для позивача є дата оприбуткування отриманого обладнання.

Судова колегія також погоджується із висновками суду першої інстанції про наявність у позивача права на податковий кредит по податку на додану вартість за господарською операцією придбання обладнання по податковій накладній № НН-28.07.05 від 28.07.2005. оскільки датою виникнення права платника податку на податковий кредит, відповідно до підпункту 7.5.1. статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість” вважається дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

При даних обставинах, судова колегія  не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги  та скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись статтею 195, пунктом 1 частини 1 статті 198, статтею 200, пунктом 1 частини 1 статті 205, статтями 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Феодосії в  Автономній Республіці Крим залишити без задоволення.

2.Постанову Господарського суду Автономної Республіки Крим від 17.05.2007 у справі № 2-7/2426-2007А залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскаржена протягом одного місяця безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя                                        В.С. Голик

Судді                                                                      Ю.М. Гоголь

О.В. Дугаренко