ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

"20" квітня
2007 р.
Справа №  05/1609

Господарський
суд Черкаської області в складі :
головуючого -  судді Швидкого
В.А., при секретарі Ятіній І.О., за
участю представників:

від
позивача: ОСОБА_4 -
за довіреністю;

від
1-го відповідача:
ОСОБА_2 - особисто;

від
2-го відповідача: не
з"явився;

від
3-ї особи Акціонерний банк "Київська Русь": Лозини Т.С., Герасименка А.О. - за
довіреністю;

від
3-ї особи ОСОБА_3-
не з"явився;

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за позовом Суб"єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1

до
ОСОБА_2 та до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЛЛ",
треті особи, Акціонерний банк
"Київська Русь" та ОСОБА_3

про визнання рішення загальних зборів
недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Суб"єкт підприємницької
діяльності - фізична особа ОСОБА_1 (далі-позивач) заявила позов до  ОСОБА_2 (далі-відповідач -1) та до Товариства
з обмеженою відповідальністю "ЛЛЛ"
(далі-відповідач 2)  про  визнання недійсним рішення загальних зборів
учасників відповідача -2 від 31 березня 2005 року, протокол НОМЕР_1, згідно з
яким відповідач -2 виступив майновим поручителем за  зобов"язанням ТОВ "Халал"
перед 3-ю особою - Акціонерний банк "Київська Русь", і передв в
заставу два тепловози марки ТГМ - 4 та ТГМ -4А,
автодрезину марки АГМ, а також залізничну під"їзну колію довжиною
5995,6 м, що підходить до станції Кононівна, Драбівського району, Черкаської
області, Київської дирекції залізничних перевезень ДГТО "Південно-Західна
залізниця".

Ухвалою від 03 квітня 2007 року в
якості 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на боці
відповідачів залучено  Товариство з
обмеженою відповідальністю "Халал".

У справі оголошувалась перерва з 16
квітня 2007 року 20 квітня 2007 року.

Третя особа ОСОБА_3 в судове
засідання не з"явився. Останній направив до суду телеграму з клопотанням
про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача 2 повторно в
судове засідання не з"явився. Пояснення на позов суду не надав.

Суд вважає можливим розглянути справу
за відсутності представника 2 та третоьї особи ОСОБА_3 по наявним у справі
матеріалам, відповідно до ст. 75 ГПК України.

Представник позивача позов в судовому
засіданні підтримав. Позовні вимоги мотивовано наступним.

В березні 2005 року відповідач 1,
який виконував обов"язки генерального директора та був учасником
відповідача 2 з часткою у розмірі 1%, виготовив текст протоколу НОМЕР_1
загальних зборів учасників відповідача 2 від 31 березня 2005 року про прийняття
рішення загальними зборами учасників згідно з яким  відповідач 2 виступає майновим поручителем за
зобов"язанням 3-ї особи - Товариства з обмеженою відповідальністю
"Халал" перед 3-ю особою - Акціонерний банк "Київська
Русь", і передає в заставу два тепловози марки ТГМ-4 та ТГМ-4а,
автодрезину марки АГМ, а також залізничну підїздну колію довжиною 5995,6 м., що  підходить до станції Кононівна, Драбівського
району, Черкаської області, Київської дирекції залізничних перевезень ДГТО
"Південно-Західна залізниця".

Відповідно до п. 9 Статуту
відповідача 2 вищим органом управління є загальні збори учасників товариства.
До виключної компетенції загальних зборів учасників віднесено прийняття рішення
та одержання кредитів у гривнях та іноземній валюті, а також передачу в заставу
майна товариства. Відповідно до п. 2
Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЛЛ" до
складу учасників товариства, крімОСОБА_2 входять: позивач, частка якої в
статутному фонді становить 98%, ОСОБА_3, частка якого в статутному фонді
становить 1%.

Згідно ст. 60 Закону України
"Про господарські товариства" та п. 9 Статуту Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЛЛЛ"  збори
учасників товариства вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники, що
володіють в сукупності більше ніж 60% голосів.

Про наявність протоколу НОМЕР_1 від
31 березня 2005 року позивачу і другому учаснику не було відомо. Підпис
позивача та 3-ї особи - ОСОБА_3 виготовлено іншою особою, що підтверджується
висновком спеціаліста науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при
ГУ МВС України в м. Києві №55/тдд від 14 червня 2006 року.

Відповідач 1 позов визнав та пояснив
суду, що будучи генеральним директором відповідач 2 без відому і згоди  інших учасників товариства виготовив протокол
НОМЕР_1 про проведення загальних зборів учасників відповідача 2, якими прийнято
рішення про те, що відповідач 2 виступає майновим поручителем за
зобов"язаннями  Товариства з
обмеженою відповідальністю "Халал" перед Акціонерним банком
"Київська Русь" та передано в заставу два тепловози марки ТГМ - 4 та
ТГМ -4А,  автодрезину марки АГМ а також
залізничну під"їзну колію довжиною 5995,6 м, що підходить до станції
Кононівна, Драбівського району, Черкаської області, Київської дирекції
залізничних перевезень ДГТО "Південно-Західна залізниця". Підписи від
імені позивача та ОСОБА_3 у протоколі вчинив особисто. Про наявність такого
рішення загальних зборів позивача та ОСОБА_3 до відома не поставив. Протокол
виготовив з ціллю отримання вподальшому пільг для відповідача 2 від
Акціонерного банку "Київська Русь".

Представник Товариства з обмеженою
відповідальністю "Халал" повідомив суд, що про фальсифікацію
відповідачем 1 рішення загальних зборів відповідача 2 товариству не було
відомо.

Акціонерний банк "Київська
Русь" вважає, що у позові слід відмовити з наступних підстав.

Чинним законодавством не встановлено
вичерпного переліку випадків, коли особа, право якої порушено рішенням
загальних зборів чи органів управління товариства, може звернутися за захистом
до суду. Встановлено  лише, що при
зверненні з позовом до суду про визнання недійсними рішень загальних зборів та
органів управління позивач має довести, що спірне рішення не відповідає вимогам
чинного законодавства та/або компетенції органу, що ухвалив це рішення, а також
довести факт порушення у звязку з ухваленням спірного рішення прав та
охоронюваних законом його інтересів.

Позивачем не надано доказів того, які
саме права та охоронювані законом інтереси порушені, чим вони порушені, і яким
саме нормам чинного законодавства не відповідає прийняте загальними зборами
рішення. Не доведенний факт не скликання загальних зборів учасників Товариства
з обмеженою відповідальністю "ЛЛЛ" .

Висновок спеціаліста
науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру при  ГУ МВС України у м. Києві №55/тдд від 14
червня 2006 року не є належним доказом.

Висновок спеціаліста не може
вважатись засобом доказування у розумінні вимог ч.2 ст. 32 ГПК України. Даний
висновок проведено на запит адвоката, який надає правову допомогу відповідачу 1
і є чоловіком позивача, що дає підстави ставити
під сумнів неупередженність і обєктивність висновку.   Висновок спеціаліста містить в собі
імовірний висновок щодо вчинення підписів у протоколі від імені позивача та
ОСОБА_3.

Відповідно з вимогами ст. 36 ГПК
України до суду необхідно подати оригінали документів. Позивачем надано суду
копію протоколу НОМЕР_1 загальних зборів, що не може вважатись належним
доказом.

Позивачем не наведено норм цивільного
чи господарського права які були б порушені, не надано доказів, які б
підтверджували його право та інтереси і виникають із цивільних, господарських
чи корпоративних відносин.

Дослідивши матеріали справи
вислухавши пояснення представників сторін, третіх осіб суд вважає, що позов
підлягає до задоволення.

Згідно з ч.3 ст. 80 ГК України, ст.
50 Закону України "Про  господарські
товариства" товариство з обмеженою відповідальністю є господарське
товариство, що має статутний фонд, поділений на частки, розмір яких визначено
установчими документами, і несе
відповідальність за своїми зобов"язаннями тільки своїм майном.
Учасники товариства несуть відповідальність в межах їх вкладів. Згідно з ст. 10
Закону України "Про  господарські
товариства" в числі інших прав, передбачених цією статтею, учасник
товариства має право брати участь в управлінні справами товариства в порядку,
визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених цим
Законом, брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку
(девіденти).

Учасник товариства є власником
відповідної частини статутного фонду, тобто частини майна товариства, якою
товариство несе відповідальність за своїми зобов"язаннями. Тому кожен
учасник товариства має право на оскарження дій інших учасників, якщо вважає, що
їх дії можуть вплинути на його майнові права у товаристві.

Виступ відповідача 2 майновим
поручителем по зобов"язанням
Товариства з обмеженою відповідальністю "Халал"  перед Акціонерним банком "Київська
Русь", та передача в заставу майна товариства може вплинути на майновий
стан товариства вразі невиконання Товариством з обмеженою відповідальністю
"Халал"  своїх кредиторських
зобов"язань перед Акціонерним банком "Київська Русь", що
вплине  і на майнові права учасників
товариства.  Тому звернення позивача до
суду з позовом про визнання недійсним рішення від 31 березня 2005 року є
правомірним.

Згідно з ст. 36 ГПК  України письмовими доказами є документи і
матеріали, які містять дані про обставини, що мають  значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі
або належним чином засвідчені копії.

Позивачем подана копія протоколу
НОМЕР_1 від 31 березня 2005 року. Дана копія завірена печаткою суду, оскільки
оригінал протоколу оглядався судом при розгляді справи №16/1940-1572. В
матеріалах справи є ксерокопія цього протоколу, яка завірена штампом
Акціонерного банку "Київська Русь" про відповідність копії оригіналу
(т.1 а.с. 140).  Тому надана суду копія
протоколу НОМЕР_1 від 31 березня 2005 року є належним письмовим доказом.

Відповідач 1  в судовому засіданні визнав факт
фальсифікації протоколу НОМЕР_1 від 31 березня 2005 року. По даному факту  відносно відповідача 1 порушена кримінальна
справа за ознаками злочину передбаченого ч.2 ст.364 КК України.                                          Постановою від 24 листопада 2006 року
відповідача 1 притягнуто як обвинуваченого і пред"явлено обвинувачення у
вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст.364, ч.2 ст. 366 КК України.

Заперечуючи проти задоволення позову
Акціонерний банк "Київська Русь" вважає, що позивачем не доведено
факту вчинення відповідачем 1 фальсифікації протоколу НОМЕР_1 від 31 березня
2005 року.

Згідно із ст. 33 ГПК України
обов"язком сторін та інших учасників судового процесу є зобов"язання
довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Суд вважає, що факт фальсифікації
відповідачем 1 протоколу НОМЕР_1 від 31 березня 2005 року є доведеним і
підтверджується визнанням відповідачем 1 вчинення таких дій порушенням проти
нього кримінальної справи за ознаками ч.2 ст. 364 КК України                         ( постанова про
порушення кримінальної справи від 06 липня 2006 року), постановою про
притягнення відповідача1 як обвинуваченого від 24 листопада 2006 року та
пред"явлення йому обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.
364, ч.2 ст. 366 КК України, протоколом додаткового допиту  обвинуваченого, з якого вбачається, що
відповідач 1 надав докази коли, за яких обставин і з якою ціллю виготовив
протокол НОМЕР_1 від 31 березня 2005 року.

В свою чергу  Акціонерним
банком "Київська Русь" не надано будь-яких доказів, якіб
підтверджували, що позивач  та ОСОБА_3,
як учасники відповідача 2, знали про проведення загальних зборів 31 березня
2005 року, приймали в них участь і підписи від їх імені на протоколі НОМЕР_1
вчинено ними особисто.
Керуючись ст. ст. 49,82 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним рішення загальних
зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЛЛ" від 31
березня 2005 року.

Стягнути зОСОБА_2, АДРЕСА_1 на
користь  суб"єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1  -
42,50 грн. витрат по сплаті державного мита та 59 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЛЛЛ", м. Черкаси, вул. Сумгаїтська, б 14, кв 199 на
користь  суб"єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1  -
42,50 грн. витрат по сплаті державного мита та 59 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

СУДДЯ                                                                      В.А. ШВИДКИЙ