ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" липня 2007 р.
Справа  № 30/30-07-686

Позивач: Одеська обласна спілка споживчих товариств „Облспоживспілка”

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю „Ексід-ОД”

Про  стягнення, розірвання договору та зобов’язання звільнити приміщення

Судді                                            Рога Н.В.

Зуєва Л.Є.

Власова С.Г.

Представники:

Від позивача:  Паровенко О.О.- згідно довіреності №14-05216 від 08.12.2006р.,

Дущак Д.С.- згідно довіреності №14-05135 від 08.09.2006р.

Від відповідача: Акименко В.М.- згідно довіреності №700 від 30.01.2007р.

Суть спору: Позивач, Одеська обласна спілка споживчих товариств „Облспоживспілка” (далі –Облспоживспілка), звернувся до господарського  суду Одеської області  з позовом  до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) „Ексід-ОД”  про стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі у сумі 70 306 грн. 30 коп., заборгованості по комунальним послугам у сумі 45 768 грн. 96 коп., пені у сумі 3 866 грн. 85 коп., а всього –119 942 грн. 11 коп.

В ході розгляду справи позивач неодноразово уточнював та доповнював позовні вимоги, та згідно уточненої позовної заяви, що надійшла до суду 18.04.2007р. просить суд виселити  відповідача з орендованих приміщень, які від займав відповідно до договорів здачі в операційну оренду основних засобів, укладені між Облспоживспілкою та ТОВ „Ексід-ОД”  01.09.2004р., а саме: виселити ТОВ „Ексід-ОД”  з орендованих  приміщень першого поверху  площею 512,6 кв.м та орендованих підвальних приміщень площею 293 кв.м, що розташовані в адміністративній будівлі за адресою: м. Одеса, вул. Сегедська, 18.

Представники позивача позовну заяву підтримують, на своїх вимогах наполягають.

Розпорядженням в.о. голови господарського суду Одеської області від 26.04.2007р. №229, на підставі клопотання відповідача по справі, призначено колегіальний розгляд справи у складі колегії суддів: Рога Н.В. (головуючий), Зуєва Л.Є., Власова С.Г. Ухвалою суду від 27.04.2007р. справу прийнято до колегіального розгляду.

Відповідач проти позову заперечує  з мотивів, викладених у відзиві на уточнену позовну заяву.

Розглянувши  у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши  пояснення представників сторін , суд встановив:

01 вересня 2004р. між Одеською облспоживспілкою  (Орендодавець) та ТОВ „Ексід-ОД” (Орендар) був укладений Договір здачі в операційну оренду основних засобів, згідно якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в операційну оренду основні засоби : кабінети площею 512 ,9 кв.м, що знаходяться за адресою: м. Одеса, вул. Сегедська, 18. Термін дії договору – з 01.09.2004р. до 31.08.2005р. Згідно п.6.5. Договору у випадку відсутності заяви однієї з сторін про припинення договору після закінчення цього терміну протягом одного місяця він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, що були передбачені договором.

Крім того, 01 вересня 2004р. між Одеською облспоживспілкою  (Орендодавець) та ТОВ „Ексід-ОД” (Орендар) був укладений Договір здачі в операційну оренду основних засобів, згідно якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в операційну оренду основні засоби: підвальні приміщення  площею 293,0 кв.м, що знаходяться за адресою: м. Одеса, вул..Сегедська,18 для організації офісу та розташування складу. Термін дії договору – з 01.09.2004р. до 31.08.2005р. Згідно п.6.5. Договору у випадку відсутності заяви однієї з сторін про припинення договору після закінчення цього терміну протягом одного місяця він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах , що були передбачені договором.

У той же день був підписаний Акт приймання-передачі основних засобів в операційну оренду.

На підставі п.6.5. Договорів термін їх дії автоматично продовжився до 31.08.2006р.

Відповідно до умов зазначених вище Договорів оренди Орендар зобов’язався своєчасно, не пізніше 10 числа поточного місяця і в повному обсязі сплачувати Орендодавцю орендну плату, а оплату комунальних послуг та інших платежів здійснювати у 3-денний термін після отримання рахунка Орендодавця.

За даними позивача по справі Орендар не сплачував  орендну плату за користування об’єктами оренди  з жовтня 2006р. по січень 2007р., сума заборгованості по орендній платі за ці місяці склала 70 306 грн. 30 коп., у зв’язку з чим, на підставі ст..782 Цивільного кодексу України, 30.01.2007р. Орендодавець направив на адресу Орендаря повідомлення про відмову від Договорів здачі в операційну оренду основних засобів від 01 вересня 2004р., яке було направлено простою поштовою кореспонденцією. Вдруге таке повідомлення було підготовлено 23.02.2007р.  та  згідно даних пошти, було отримано ТОВ „Ексід-ОД” 26.02.2007р.  На підставі зазначеного, позивач вважає, що Договори здачі в операційну оренду основних засобів від 01 вересня 2004р. припинилися  з 26.02.2007р., тому, відповідно до ст..785 Цивільного кодексу України    орендар зобов’язаний повернути об’єкти оренди Орендодавцю. У зв’язку із відмовою виконати дії щодо звільнення орендованих приміщень у добровільному порядку, позивач просить суд про виселення відповідача з орендованих приміщень.

Позивач по справі також зазначив, що відповідно до Господарський кодекс України, регулюючи питання орендних відносин, у ч.ч.3 та 4 ст.291 робить посилання саме на Цивільний кодекс України, зокрема, зазначає, що правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільним кодексом України. Тому, питання припинення договору, на думку позивача, регулюються саме Цивільним кодексом України , що не суперечить нормам Господарського кодексу України.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що на даний час у чинному законодавстві наявні колізії між нормами Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України. Так, згідно ст..782 Цивільного кодексу України  передбачена можливість для орендодавця за певних умов відмовитися від договору оренди без згоди наймача, що не вимагає рішення суду. Але у ст..291 Господарського кодексу України одностороння відмова від договору не допускається, а розглядається можливість розірвання договору  (за згодою сторін або за рішенням суду). За наявності відповідних підстав до таких відносин можливе застосування ч.1 ст.236 Господарського кодексу України, де одностороння відмова сторони від виконання своїх зобов’язань розглядається як різновид оперативно-господарської санкції за порушення зобов’язання іншою стороною. Відповідно до ч.1 ст.235 цього ж Кодексу  застосування таких санкцій можливе лише за умови , якщо вони передбачені договором.

Відповідач по справі вважає, що  Договори здачі в операційну оренду основних засобів від  01 вересня 2004р., що були укладені між сторонами по справі, регулюють господарські відносини між сторонами, тому до спірних правовідносин мають застосовуватися норми Господарського кодексу України.

На підставі зазначеного, відповідач вважає, що позивачем не було дотримано умов щодо розірвання договору оренди, передбачених нормами Господарського кодексу України, тому Договори не припинили свою дію, є чинними , і у суду не має підстав для виселення відповідача з об’єктів оренди.

Крім того, відповідач зазначив, що в ході розгляду справи погасив заборгованість по орендній платі та комунальним платежам, має лише поточну заборгованість, що, зокрема, і стало підставою для зміни позивачем позовних вимог.

Розглянув матеріали справи, на підставі чинного законодавства України, суд доходить до такого висновку:

Згідно ст..1 Господарського кодексу України цей Кодекс визначає основні засади господарювання в Україні і регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб’єктами господарювання, а також між цими суб’єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання. Відповідно до ст..3 цього ж Кодексу  до сфери господарських відносин відносяться господарсько-виробничі відносини, які є відносинами, що виникають між суб’єктами господарювання при безпосередньому здійсненні господарської діяльності.  Як вбачається з матеріалів справи, сторони у справі є суб’єктами господарювання, юридичними особами, що здійснюють господарську діяльність відповідно до норм чинного законодавства.  За таких обставин, правовідносини, що виникли між сторонами у справі , у першу чергу  мають регулюватися нормами Господарського кодексу України.

Відповідно до ст..173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов’язання, що виникає між суб’єктом господарювання та іншим учасником  відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб’єкт зобов’язаний вчинити певну дію господарського характеру на користь іншого суб’єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб’єкт має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.  Господарські зобов’язання  виникають, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом (ст..174 ГК України).  Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей , передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими  актами щодо окремих видів договорів.

Порядок зміни та розірвання господарських договорів регулюється ст..188 Господарського кодексу України, згідно якої, зокрема, зміна та розірвання господарських договорів  в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором.  Розірвання договору можливе лише за згодою сторін  або за рішенням суду, з дотриманням сторонами встановленого зазначеною статтею порядку.

Яке вбачається з матеріалів справи, укладаючи Договори здачі в операційну оренду основних засобів від  01 вересня 2004р. сторони за цими Договорами взяли на себе ряд зобов’язань та передбачили умови.  Зокрема, відповідно до п.6.2. Договорів одностороння відмова від виконання договору та внесення змін не допускається.  Отже, укладаючи Договори сторони передбачили, що у будь-якому випадку  будь-яка з сторін не має можливості щодо відмови від договору в односторонньому порядку.

Підстави припинення договору оренди законодавець передбачив у ст.291 Господарського кодексу України. При цьому, у п.1 цієї статті він зазначив, що одностороння відмова від договору оренди не допускається. У.п.2 цієї ж статті законодавець перелічив випадки припинення договору оренди, серед яких не має випадку неоплати орендної плати протягом 3-х місяців поспіль.

Що стосується посилання позивача по справі на наявність у ст.291 Господарського кодексу України п.3.та п.4, які місять посилання на застосування норм цивільного законодавства  у випадках розірвання договорів оренди та застосування правових наслідків припинення договорів оренди, то з цього приводу слід зазначити, що дійсно, відповідно до                 п.3 ст. 291 Господарського кодексу України на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договорів найму, в порядку, встановленому ст.188 цього кодексу. Підстави розірвання договорів найму  перелічені у ст.783 та ст.784 Цивільного кодексу України , при цьому,  до господарських договорів, відповідно до ст.291 Господарського кодексу України у випадку їх розірвання має застосовуватися ст.188 Господарського кодексу України, а не порядок, передбачений Цивільним кодексом  України.

У п.4 ст.291 Господарського кодексу України зазначено, що правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільним кодексом  України.  Отже, у цьому пункті мова йде вже про наслідки припинення договору, а не про підстави та порядок його припинення.

За таких обставин, суд вважає, що до господарських правовідносин щодо оренди нерухомого майна не  може  застосовуватися ст.782 Цивільного кодексу України щодо відмови від договору в односторонньому порядку.

Крім того, слід зауважити, що позивач відмовився від договору вже в ході розгляду даної справи  і на момент подачі позову такої підстави для виселення відповідача взагалі не існувало.

За таких обставин, вимоги позивача є неправомірними,  тому не підлягають задоволенню.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 82-85  ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1.          У задоволенні позову Одеської обласної спілки споживчих товариств „Облспоживспілка” - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Рішення підписане 13 липня  2007р.

СУДДІ

ЗУЄВА Л.Є.

ВЛАСОВА С.Г.