Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" серпня  2007 р.                                                           Справа №  46/624-06

Судова колегія у складі:

Головуючий-суддя –Могилєвкін Ю.О., судді -Такмаков Ю.В., Плужник О.В.

при секретарі –Гудкової І.В.

за участю представників сторін:

позивача –Добреля І.В.

відповідача -  Омельченко О.В.

3-ї особи - Яковлев О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу  позивача (вх. № 1833Х/3-7) на рішення господарського суду Харківської області від 26.0407 р. по справі № 46/624-06

за позовом  АТ „Бізнес-Сервіс”, м.Київ

до ТОВ „Енергосоюз”, м.Харків

3-я особа –ТОВ „Українська фінансова компанія”, м.Харків

про визнання договору купівлі-продажу недійсним,-

встановила:

Позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою про визнання недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів № К 27 від 03.09.2004 р. між Акціонерним товариством “Бізнес-Сервіс” та ТОВ “Енергосоюз” за посередництва ТОВ “Українська фінансова компанія”, як такого, що вчинений без додержання вимог ч. 1 ст. 203 ЦК України, а також просив застосувати наслідки недійсності правочину, передбачені ч. 1 ст. 216 ЦК України та покласти судові витрати на відповідача.

Рішенням господарського суду Харківської області від 26.04.07 р. (суддя - Ільїн О.В.) по справі № 46/624-06 позовні вимоги задоволено частково: визнано недійсним п. 2.2 договору купівлі-продажу цінних паперів № К 27 від 03.09.2004 р., укладеного між АТ „Бізнес-Сервіс” та ТОВ „Енергосоюз” за посередництва ТОВ „Українська фінансова компанія”. Стягнуто з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 42,50 грн., які сплачені позивачем за державне мито та 69,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, з посиланням на невідповідність п.2.2 договору вимогам Закону України „Про цінні папери та фондову біржу”, так як акції  можуть бути передані тільки після повної оплати. В решті позовних вимог  відмовлено, у зв*язку з тим, що недійсність п. 2.2 договору № К 27 від 03.09.2004 р. не тягне за собою визнання недійсним вказаного договору в цілому, оскільки умови спірного договору, що є істотними, цілком відповідають чинному законодавству. При цьому, місцевий господарський суд послався на ст. 217 ЦК України, згідно якої недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсність правочину в цілому та не призводить до настання правових наслідків недійсності правочину.

Позивач з рішенням господарського суду не погоджується, подав апеляційну скаргу, в якій просить  скасувати рішення в тій частині, в якій не були задоволені позовні вимоги та прийняти нове, яким задовольнити його позовні вимоги повністю, оскільки  судом  порушені норми матеріального та процесуального права,  а саме ч. 3 ст. 8 Закону України „Про цінні папери та фондову біржу”, положення ч. 4 ст. 656 ЦК України, ч. 2 ст. 80 ГК України та ст.ст. 203, 215 ЦК України.

Відповідач та 3-я особа з обставинами, викладеними в апеляційній скарзі не погоджуються, вважають рішення господарського суду законним та обґрунтованим,  а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Судова колегія, перевіривши матеріали справи, вислухавши представників сторін,  встановила наступне:

між відповідачем і позивачем та за посередництва третьої особи був укладений договір купівлі-продажу цінних паперів № К 27 від 03 вересня 2004 р., згідно з п. 2.3  якого продавець передає покупцю ЦП за актом приймання-передачі протягом десяти днів з моменту підписання договору.

Відповідно до п. 2.2  договору, покупець зобов'язується здійснити розрахунок з продавцем шляхом перерахування загальної договірної вартості ЦП на розрахунковий рахунок продавця в строк до 31 грудня 2004 р.

Отже, питання розрахунків та передання цінних паперів, які регулюються зазначеними пунктами договору, є істотними умовами договору купівлі-продажу цінних паперів.

Відповідно до ст..638 ЦК України істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч. 4 ст. 656 Цивільного кодексу України, до договору купівлі продажу цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. В преамбулі Закону України "Про цінні папери і фондову біржу" зазначено, що цей Закон визначає умови і порядок випуску цінних паперів, а також регулює посередницьку діяльність в організації обігу цінних паперів. Таким чином, положення ч. З ст. 8 цього Закону розповсюджуються на правовідносини, що виникають при укладенні договорів купівлі-продажу акцій.

Відповідно до ч. З ст. 8 Закону України "Про цінні папери та фондову біржу" (в редакції, що діяла на момент існування спірних правовідносин) передбачено, що акції можуть бути видані одержувачу (покупцю) тільки після повної оплати їх вартості.

Згідно з умовами спірного договору, яким покупець (позивач) через торгівця цінними паперами ТОВ "Українська фінансова компанія" придбав у продавця (відповідача) цінні папери - прості акції в кількості 1270 шт. на суму 1 268 225 грн., а саме п.п. 2.2 п. 2 - вбачається, що "Покупатель -АО "Бизнес-Сервис" обязуется провести расчет с Продавцом - ООО "Енергосоюз" путем перечисления общей договорной стоимости ЦБ на текущий счет Продавца в срок до 31 декабря 2004 г." В свою чергу п.п. 2.3 договору передбачено, що "Продавец передает Покупателю ЦБ по акту приема-передачи в течении 10 банковских дней с момента подписания договора", а саме до 13.09.2004 року, тобто до проведення оплати вартості акцій.

В порушення  вимог норм діючого законодавства, відповідно до вказаного договору, ТОВ «Енергосоюз»передав позивачу 1270 простих акцій на суму 1268225,00 грн. за актом прийому - передачі цінних паперів від 30.09.2004р., тобто передача цінних паперів здійснена до проведення оплати вартості акцій.

Суд першої інстанції обґрунтовано посилаючись на порушення вимог діючого законодавства при укладанні договору безпідставно визнав недійсним тільки пункт 2.2 договору, вважаючи що недійсність умови яка не є істотною не тягне за собою недійсності всього договору. Але залишивши  без оцінки п.2.3. договору та не визнавши договір недійсним в цілому суд першої інстанції безпідставно вважав, що передача  покупцю ЦП за актом приймання-передачі протягом десяти днів з моменту підписання договору відповідає нормам діючого законодавства. При цьому визнавши недійсним п.2.2. договору про проведення розрахунків суд першої інстанції фактично виключив умову про  порядок розрахунків.

Суд першої інстанції безпідставно вважав зазначені умови договору передбачені п.2.2. та 2.3 не істотними. Судова колегія вважає, що порядок проведення розрахунків та передання цінних паперів є істотною умовою зазначених договорів купівлі - продажу цінних паперів і повинен відповідати нормам діючого законодавства, зокрема ч. З ст. 8 Закону України "Про цінні папери та фондову біржу".

Суд першої інстанції не врахував вимог  ч.1 ст. 203 ЦК України, якою передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, а відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Посилання відповідача на те ,що п.2.3 договору передбачено передання цінних паперів протягом 10 днів з моменту підписання договору, а строк оплати визначений законом, слід вважати що оплата має здійснюватися також на протязі 10 днів, тобто до передачі акцій безпідставне та спростовується матеріалами справи, зокрема п.2.3 договору передбачено передання цінних паперів протягом 10 днів з моменту підписання договору, тобто до 13.09.2004р.,а п.п.2.2. договору передбачена оплата цінних паперів до 31.12.2004р.,тобто після передання цінних паперів. Отже, договором не передбачена оплата цінних паперів до їх передання.

Стаття 128 Цивільного кодексу  встановила загальне правило,  що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі,  якщо інше  не  передбачено  законом  або договором.

Враховуючи, що умови договору не відповідають вимогам в ч. 3 ст. 8  Закону  України  "Про  цінні папери і фондову біржу" згідно з якою,  акції  можуть  бути  видані одержувачу (покупцю) тільки після повної оплати їх вартості є підстави для скасування рішення суду та задоволення позову про визнання договору недійсним.

Відповідно до ст.216 ЦК України, у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов’язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. В зв’язку з чим позовні вимоги в цієї частині також підлягають задоволенню.

Таким чином, рішення господарського суду не відповідає нормам матеріального права та обставинам справи і підлягає скасуванню, а позовні вимоги підлягають задоволенню, керуючись ст.ст.128, 203, 215, 216, 638, 656 ЦК України, ст.ст.101-105 ГПК України, судова колегія, -

постановила:

Апеляційну скаргу задовольнити. Рішення господарського суду Харківської області від 26.04.2007 р. по справі № 46/624-06 скасувати та прийняти нове рішення. Позов задовольнити. Визнати договір купівлі-продажу цінних паперів від 03.09.2004 р. № К-27 укладений між АТ „Бізнес-Сервіс”, ТОВ „Енергосоюз”, ТОВ „Українська фінансова компанія” - недійсним. Зобов*язати сторони повернути другій стороні все одержане на виконання договору купівлі-продажу від 03.09.2004 р. № К-27. Стягнути з ТОВ „Енергосоюз” (м.Харків-61140, пр.Гагаріна, 98 ) на користь АТ „Бізнес-Сервіс” (м.Київ-03113, вул.Козелецька, 9 ) 85 грн. державного мита, 118 грн. судових витрат, 42,50 держмита по скарзі.

Наказ доручити надати господарському суду Харківської області.

Головуючий суддя                                                           Могилєвкін Ю.О.

Судді                                                            Такмаков Ю.В.

Плужник О.В.

Повний текст постанови підписано 27.08.2007 р.