ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2007                                                                                   Справа № А38/297-06

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузнецової І.Л. (доповідача)

суддів:Швець В.В., Чимбар Л.О.

при секретарі: Гайдук Ю.А.

за участю представників сторін :

від позивача: Донець С.О, довіреність №2  від 12.09.06,  Ніколенко М.М, наказб/н  від 01.01.03,  директор

від  відповідача : Панченко Л.О., довіреність №254/10/10-009  від 11.02.07,  Марченко О.Л, довіреність №2561/10/10-015  від 19.02.07

розглянувши апеляційну скаргу виробничо-комерційного приватного підприємства “Ніка”, м.Новомосковськ на постанову господарського суду Дніпропетровської області від  14.11.06р.  у справі № А38/297-06

за позовом виробничо-комерційного приватного підприємства “Ніка”, м.Новомосковськ

до  Новомосковської об’єднаної державної податкової інспекції, м.Новомосковськ

про  визнання недійсним податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

- постановою господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.2006р. у справі №А38/297-06 (суддя Н.А.Бишевська) виробничо-комерційному приватному підприємству (далі-ВКПП)”Ніка” відмовлено в задоволенні позову про скасування податкового повідомлення-рішення Новомосковської об’єднаної державної податкової інспекції (далі-ОДПІ) від 02.03.2006р. №/0;

- приймаючи постанову, господарський суд виходив з неможливості вважати належною підставою включення позивачем до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість, вказаних у податкових накладних, що видані приватним підприємством (далі-ПП) “Стройлюкс” внаслідок анулювання свідоцтва останнього як платника податку на додану вартість;

- не погодившись з прийнятою постановою, ВКПП”Ніка” подало апеляційну скаргу, в якій з посиланням на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та порушення ним норм матеріального і процесуального права, просить цю постанову скасувати;

- у поданій скарзі йдеться про помилкові висновки господарського суду щодо відсутності у ПП”Стройлюкс” права на складання податкових накладних через визнання недійсними його первинних і бухгалтерських документів рішенням Артемівського районного суду м.Луганська , у зв’язку з неприйняттям до уваги факту сплати позивачем даному підприємству податку на додану вартість у складі вартості товару, про те, що сам факт визнання в судовому порядку недійсними засновницьких, бухгалтерських, податкових документів та свідоцтва як платника податку на додану вартість ПП”Стройлюкс” не є підставою для визнання укладеного ним з іншими суб’єктами підприємницької діяльності договорів недійсними, а також про те, що чинним законодавством не передбачено обов’язок покупця (позивача) сплачувати до бюджету податок на додану вартість у разі його несплати продавцем (ПП”Стройлюкс”);

- відповідач вважає постанову господарського суду обґрунтованою, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на безпідставність доводів скаржника.

В порядку, встановленому ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України, в судовому засіданні оголошувалася перерва до 20.03.2007р.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.03.2006р. Новомосковською ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення №/0, яким ВКПП”Ніка” зменшено суму бюджетного відшкодування по податку на додану вартість за перший місяць 2005 року на 12 402грн.27 коп.

Вказане податкове повідомлення-рішення прийнято на підставі акту від 22.02.2006р. №0004/235/1343381, складеного за результатами додаткової позапланової документальної перевірки підприємства з питань достовірності зарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість за період з 01.01.2005р по 31.01.2005р.

Даною перевіркою виявлено порушення підприємством п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість” та зменшено суму бюджетного відшкодування за січень 2005 року на 12 402грн. 27коп.

У зв’язку із надходженням відповіді від Ленінської МДПІ у м.Луганську перевіряючими встановлено, що рішенням Артемівського районного суду м.Луганська від 03.12.2003р. визнані недійсними статутні документи ПП”Стройлюкс”, а саме: свідоцтво про державну реєстрацію з 03.03.2003р.; статут ПП”Стройлюкс” з 03.03.2003р; скасовано державну реєстрацію ПП”Стройлюкс” від 05.03.2003р.; визнано недійсним свідоцтво платника податку на додану вартість від 12.03.2003р. №17311286.

Згідно з актом перевірки виявлене порушення мало місце внаслідок завищення підприємством податкового кредиту у січні 2005 року по податкових накладних №499 від 11.12.2003р. на суму податку на додану вартість в розмірі 6 396грн.29коп. та №487 від 03.12.2003р. на суму податку в розмірі 6 005грн.98коп., отриманих від ПП”Стройлюкс” з порушенням п.п.7.2.1 п.7.2 ст.7 названого вище Закону.

Одночасно слід зазначити, що відповідно до п.1.8 ст.1 Закону України “Про податок на додану вартість” бюджетне відшкодування - це сума, яка підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв’язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

П.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону встановлено, що податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких належить до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

Згідно з п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону, в редакції до 25 березня 2005 року, не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями, а при імпорті робіт (послуг) - актом прийняття робіт (послуг) чи банківським документом, який засвідчує перерахування коштів у оплату вартості таких робіт (послуг).

Матеріали справи свідчать про те, що на підтвердження обґрунтованості віднесення до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість підприємством були надані податкові накладні, які не мали будь-яких недоліків та порядок заповнення яких відповідав встановленому чинним законодавством.

Отже, визнання недійсними установчих документів юридичної особи та подальше анулювання свідоцтва платника податку на додану вартість само по собі не тягне за собою недійсність всіх угод, укладених з моменту державної реєстрації такої особи і до моменту виключення з державного реєстру, та не позбавляє правового значення виданих за такими господарськими операціями податкових накладних.

Щодо досліджуваної справи, то на момент здійснення господарських операцій, продавець (ПП”Стройлюкс”) знаходився в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України, а також мав свідоцтво про реєстрацію його як платника податку на додану вартість.

Дані обставини підтверджуються довідкою Головного управління статистики у Луганській області від 27.02.2007р. №13-48/1010, надісланої останнім до матеріалів справи на запит апеляційного суду. При цьому акт про анулювання свідоцтва про реєстрацію ПП”Стройлюкс” як платника податку на додану вартість складено Ленінською МДПІ у м.Луганську лише 17.02.2004р..

З огляду на викладене слід визнати помилковими висновок господарського суду про непідтвердження підприємством права на податковий кредит внаслідок визнання недійсними установчих документів його контрагента та свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість рішенням суду.

Враховуючи наявність в матеріалах справи документів, на підставі яких підприємством була здійснена фактична сплата контрагенту податку на додану вартість у складі ціни придбаних товарів дії податкової інспекції щодо зменшення бюджетного відшкодування є неправомірними.

Тому позовні вимоги про скасування податкового повідомлення-рішення, яким підприємству зменшено суму бюджетного відшкодування підлягають задоволенню.

Таким чином, постанову місцевого господарського суду слід скасувати, оскільки висновки останньої не відповідають фактичним обставинам справи.

У зв’язку зі складністю справи у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства  України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

- постанову господарського суду Дніпропетровської області від  14.11.06р.  у справі № А38/297-06 скасувати;

- податкове повідомлення-рішення Новомосковської об’єднаної державної податкової інспекції, м.Новомосковськ від 02.03.2006р. №/0 скасувати;

- постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця з дня складення в повному обсязі до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий                                                                                            І.Л.Кузнецова

Суддя                                                                                                        В.В.Швець

Суддя                                                                                                        Л.О.Чимбар

Дата виготовлення у повному обсязі 26.03.2007р.