ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2007                                                                                             Справа № А17/365-06

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:                   головуючого судді –Тищик І.В.- доповідач,

суддів –Сизько І.А., Верхогляд Т.А.

при секретарі – Заєць П.Л.

за участю представників

позивача –Васильченко О.М.

відповідача-1 - Сахарук Т.В.

відповідача-2 - Сахарук Т.В.

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Петропавловської міжрайонної державної податкової інспекції, смт. Петропавлівка Дніпропетровської області на постанову господарського суду Дніпропетровської  області від 30.11.2006 року у справі № А17/365-06

за позовом Петропавловської міжрайонної державної податкової інспекції, смт. Петропавлівка Дніпропетровської області

до  Товариства з обмеженою відповідальністю „Степовий елеватор”, смт. Брагинівка Петропавлівського р-ну Дніпропетровської області

Закритого акціонерного товариства „АТ Каргілл”, м. Київ

про визнання недійсною угоди,

В С Т А Н О В И В :

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 30.11.2006р. у справі №А17/365-06 (суддя Стрелець Т.Г.) в позові про визнання недійсною угоди купівлі-продажу частини цілісного майнового комплексу від 29.05.2003р., укладеного між ЗАТ „АТ Каргілл” та ТОВ „Степовий елеватор”, як такого, що не відповідає вимогам закону, на підставі ст. 48 ЦК УРСР та повернення сторін у первісний стан відмовлено.

Вмотивовуючи постанову, суд дійшов висновку, що звернення позивача з позовною заявою про визнання угоди недійсною на підставі ст. 48 ЦК УРСР не відноситься до компетенції органів державної податкової служби, яким є позивач.

Не погодившись з рішенням господарського суду, позивач –Петропавловська МДПІ, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначене рішення суду. При цьому скаржник посилається на те, що господарським судом не встановлювалися обставини, з якими закон пов’язує визнання угод недійсними і настання відповідних наслідків. Наполягаючи на визнанні недійсною оскаржуваної угоди, скаржник вказує на те, що остання з боку відповідача-1 була підписана особою, яка не мала права та відповідних повноважень на підписання договору і дана обставина являється підставою для визнання цього договору недійсним.

Відповідачі у запереченнях на апеляційну скаргу послалися на законність і обґрунтованість постанови господарського суду;  необґрунтованість і безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі, та просили залишити постанову без змін, апеляційну скаргу -  без задоволення.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини  ухвали.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню.

29.05.2003р. між ЗАТ „АТ Каргілл” (продавець) та ТОВ „Степовий елеватор” (покупець) був укладений договір купівлі-продажу (серія ВАК №606033) частини цілісного майнового комплексу, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Петропавлівський р-н, смт. Брагинівка, вул. Польова, 33; сторонами за договором було досягнуто згоди за всіма істотними умовами договору купівлі-продажу; умови угоди було виконано обома сторонами в повному обсязі.

Скаржник вважає, що зазначена угода підлягає визнанню недійсною, так як, на його думку, особа, яка підписала договір від імені ТОВ „Степовий елеватор” - Зуб Сергій Олександрович, не мала прав на вчинення означених дій.

Колегія суддів вважає неправомірними вимоги скаржника в силу наступного:

І. Твердження позивача щодо відсутності у представника відповідача-1 права на підписання договору спростовується матеріалами справи.

Відповідно до цивільного законодавства України письмові угоди повинні бути підписані особами, які їх укладають. Право на підписання договору надається особам, уповноваженим на це установчими документами юридичної особи, довіреністю, законом або іншими актами.

Право Зуб Сергія Олександровича на вчинення будь-яких дій, у тому числі з питань, пов’язаних з укладанням угод ТОВ „Степовий елеватор”, посвідчує нотаріально засвідчена довіреність серії ВАК № 792834 від 28.05.2003р. (а.с. 64); посилання на вказану довіреність (в частині повноважень Зуб С.О.) міститься в спірному договорі, укладеному в нотаріальній формі (а.с.19-28); наявність в уповноваженої особи права підпису документів підтверджується і актом перевірки Петропавловської МДПІ від 01.09.2003р.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що угода від імені відповідача-1 підписана уповноваженою особою без перевищення наданих їй повноважень.

Навіть якщо погодитись з твердженням позивача про укладення угоди не уповноваженою на те особою, то і в цьому випадку відсутні підстави для визнання угоди недійсною.

Відповідно до ч.2 ст. 63 Цивільного кодексу УРСР, норми якої діяли на момент укладання та виконання спірної угоди, наступне схвалення угоди особою, яку представляють, робить угоду дійсною з моменту її укладення.

Подальшими після укладання угоди конклюдентними діями, в тому числі: прийняттям предмета договору, оплатою його вартості, відповідач-1 висловив свою волю на установлення правовідносин з відповідачем-2, прийняв угоду до виконання, відповідно, схвалив її. Дана обставина в силу чинного законодавства робить угоду дійсною з моменту її укладання.

ІІ. Господарський суд дійшов правомірного висновку, що звернення позивача з позовом про визнання угоди недійсною на підставі ст. 48 ЦК УРСР не відноситься до компетенції органів державної податкової служби.

Закон України „Про державну податкову службу в Україні” (п.11 ст. 10) передбачає можливість звернення державних податкових інспекцій до суду лише з позовами про визнання угод недійсними і стягнення в доход держави коштів, одержаних за такою угодою.

Визнання угоди недійсною на підставі ст. 48 ЦК УРСР наслідків у вигляді стягнення в доход держави коштів, одержаних за угодою, не передбачає. За спірною угодою позивач вимагає визнання угоди недійсною та повернення сторін у первісний стан. Підстави для стягнення в доход держави будь-яких коштів за вказаною угодою відсутні.

Окрім того, відповідно до чинного законодавства, право на звернення до суду надається особі, чиї права, свободи чи інтереси були порушені. Спірною угодою жодним чином у будь-який спосіб не порушувалися ні права, ні свободи, ні  інтереси позивача.

За викладених обставин Петропавловська МДПІ не мала законних підстав для звернення до суду з вимогою про визнання оскаржуваної угоди недійсною.

ІІІ.  Матеріалами справи підтверджується посилання відповідачів на пропуск позивачем строку позовної давності на звернення до суду з позовом про визнання угоди недійсною.

Відповідно до чинного законодавства строки позовної давності обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Про укладення спірного договору посадові особи податкового органу дізналися в ході проведення документальної перевірки ТОВ „Степовий елеватор”, за результатами якої був складений акт від 01.09.2003р.

З відповідним позовом податковий орган звернувся 27.09.06р., тобто, як за межами річного строку, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України на подання адміністративних позовів, так і за межами трирічного строку, встановленого ЦК України.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду прийнято за всебічним, повним та об’єктивним розглядом в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, внаслідок чого підстави для скасування останнього відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Постанову господарського суду Дніпропетровської області від 30.11.2006 року у справі № А17/365-06 залишити без змін, а апеляційну скаргу Петропавловської міжрайонної державної податкової інспекції - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий                                                                           І.В.Тищик

Судді                                                                                        І.В.Сизько

Т.А.Верхогляд