ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2007 р.
№ 9/145-10/606

Вищий господарський суд України у складі колегії  суддів :

Перепічая В.С. (головуючий),

Вовка І.В.,
Гончарука  П.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві   касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Регіональне відділення “ІВІК-СІЧ” на постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 12.04.2007р. та на рішення господарського суду Запорізької області від 16.03.2006р. у справі за позовом Приватного підприємства “ЮЛАС” до Товариства з обмеженою відповідальністю “Регіональне відділення “ІВІК-СІЧ”. третя особа –Приватне мале підприємство архітектурна майстерня “В. Лукашев” про стягнення сум

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги та відзиву на неї,  суд

У С Т А Н О В И В  :

У березні 2004р. Приватне підприємство “ЮЛАС” пред’явило в господарському суді позов до Товариства з обмеженою відповідальністю “Регіональне відділення “ІВІК-СІЧ” про стягнення 47824 грн. вартості неякісного товару, 13053,60 грн. збитків за неналежне виконання умов договору купівлі-продажу №03-КП-С від 08.07.2002р.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Останнім рішенням господарського суду Запорізької області від 16.03.2006р. (суддя Алейникова Т.Г.), залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 12.04.2007р. (судді Мірошниченко М.В. –головуючий, Кричмаржевський В.А., Шевченко Т.М.), позов було задоволено.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати судові рішення і прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 84 ГПК України та п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.76 №11 “Про судове рішення” (із змінами та доповненнями) мотивувальна частина рішення повинна мати встановлені судом обставини, які мають значення для справи, їх юридичну оцінку, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог.

Визнаючи ці та відхиляючи інші докази, суд має це обґрунтувати.

Мотивувальна частина рішення повинна мати посилання на закон та інші нормативні акти матеріального права, на підставі яких визначені права та обв’язки сторін у спірних правовідносинах.

Як видно з матеріалів справи, 08.07.2002р. між ТОВ «Регіональне відділення «Івік-Січ»(продавець) і ПП «Юлас»(покупець) було укладено договір купівлі-продажу №03-КП-С, згідно до умов якого продавець зобов'язався передати товар у власність покупця, а покупець - прийняти товар та оплатити.

Перелік товару наведено в додатку №1 (специфікація обладнання), а саме: приточна кліматична установка VTS CLIMA CV-P 2P (з блоком автоматики) (1 шт.); компресорно-конденсаторний блок зовнішньої установки DAIKIN ER 10 DAW1 (1 шт.); вентилятор К315L (1 шт.); трансформатор п'ятиступінчатий RЕ 1.5 (1 шт.); вентилятор Vortice Vort Medio S (2 шт.).

Загальна вартість товару складала 47824,00 грн., у т.ч. ПДВ.

Також, 08.07.2002р. між ПП «Юлас»(замовник) і ТОВ «Регіональне відділення «Івік-Січ»(виконавець) було укладено договір №04-ПН-С на пусконалагоджувальні роботи, згідно до умов якого замовник доручає, а виконавець зобов'язується виконати монтаж і пусконалагоджувальні роботи систем кондиціювання і вентиляції, якість яких відповідає вимогам проекту і замовника, за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, 58, (салон краси).

У відповідності з п.2.1 цього договору, вартість монтажних і пусконалагоджувальних робіт і монтажних матеріалів визначається протоколом узгодження договірної ціни (додаток № 1, який є невід'ємною частиною цього договору), і складає 14307,19 грн., у т.ч. ПДВ.

За видатковою накладною № РН-0000043 від 17.09.2002р. відповідач передав позивачу товар на суму 58131,19 грн.

Актом приймання-передачі виконаних робіт від 13.03.2003р. позивач прийняв від відповідача виконання монтажних та пусконалагоджувальних робіт систем кондиціювання.

Платіжними дорученнями № 439 від 25.11.2002р., № 383 від 07.10.2002р., № 355 від 09.09.2002р., № 300 від 07.08.2002р., № 298 від 06.08.2002р., № 266 від 12.07.2002р., № 258 від 10.07.2002р., № 256 від 09.07.2002р., № 112 від 20.03.2003р. позивачем було перераховано відповідачу суму в розмірі 60877,60 грн. вартості обладнання і виконаних робіт.

Позивачем на адресу відповідача 30.12.2003р. була направлена претензія № 79 про повернення суми вартості придбаного обладнання і вартості виконаних робіт.

Предметом спору є відмова від договору від 8.07.2007 р. № 03-КП-С  та повернення сплачених сум за цим договором в розмірі 47824 грн. та стягнення витрат в сумі 13053,60 грн. за монтажні роботи і матеріали за договором №04-ПН-С від 08.07.2001р.

Задовольняючи заявлений позов суди не з’ясували належним чином питання природи договору від 8.07.2007 р. № 03-КП-С, як і питання застосування ЦК України чи ЦК УРСР, виходячи з Прикінцевих положень ЦК України, що впливає на правильність застосування норм матеріального права, що регулює спірні правовідносини.

Виходячи з положень ст. 76 ЦК УРСР, що право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права, а за приписом ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа дізналася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, не можна погодитись і з висновком суду другої інстанції щодо початку перебігу строку позовної давності стосовно спірного товару.

Позивач же у поданому позові посилався на факт, що невідповідність приточно-кліматичного устаткування санітарним і технічним нормам було виявлено у ході підготовки салону до початку роботи і здачі державній комісії.

На зазначені обставини посилався останній і у претензії до відповідача від 30.12.2003р. №79.

(а.с. 3, 30 т.1)

Як наведено вище, монтажні та пусконалагоджувальні роботи щодо спірного обладнання було виконано 13.03.2003р.

При цьому суду слід з’ясувати і питання щодо того, чи впливає на вирішення спору по суті те, що позивач оспорював лише недоліки приточної кліматичної установки VTS CLIMA CV-D 2P.

Слід суду більш ретельно перевірити і посилання відповідача на те, що при проведенні експертизи було порушено приписи ст. 42 ГПК України, п.п. 4.6, 4.7 Інструкції про визначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 30.12.2004р. №144/5, як і методику визначення шумових характеристик вентиляційного обладнання.

Таким чином, коли судом не з’ясовано дійсних обставин справи, що впливає на правильність застосування норм матеріального і процесуального права, ухвалені судові рішення визнати законними і обґрунтованими не можна.

При новому розгляді справи суду слід врахувати наведене і вирішити спір відповідно до вимог закону.

Керуючись  ст.ст.1115, 1117, 1119 - 11112 Господарського  процесуального  кодексу  України,  Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Регіональне відділення “ІВІК-СІЧ” задовольнити частково.

Постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 12.04.2007р. та рішення господарського суду Запорізької області від 16.03.2006р. скасувати і справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, в іншому складі суду.

Головуючий                                                                                    В.Перепічай

С у д д і

І.Вовк

П.Гончарук