донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

31.07.2007 р.                                                                            справа № 9/72

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:
Шевкової  Т.А.

суддів
Алєєвої  І.В. , Діброви  Г.І.

за участю представників сторін:

від позивача:
Малиновський Д.В. дов. № 40 від 25.06.2007р.,

від відповідача 1:
від відповідача 2:
від відповідача 3:

Цвітун М.М. дов. № Н-01/2219 від 06.07.2007р.
Бойко В.М. дов. /б/н від 30.07.2007р.
Гусаченко І.А. дов. № 17/17-1975юр від 15.12.05р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю "Збагачувальна фабрика №105" м. Донецьк

на рішення господарського суду

Донецької області

від
29.05.2007 року

по справі
№ 9/72 (суддя Мартюхіна Н.О.)

за позовом
Відкритого акціонерного товариства "Вугільна компанія "Шахта Красноармійська-Західна №1"                                   м. Красноармійськ Донецької області

до
1. Державного підприємства "Донецька залізниця" м. Донецьк
2. Товариства з обмеженою відповідальністю „Збагачувальна фабрика № 105” м. Донецьк
3. Закритого акціонерного товариства „Донецьксталь”- металургійний завод” м. Донецьк

про
стягнення 2191грн. 14коп.

В С Т А Н О В И В :

Відкрите акціонерне товариство „Вугільна компанія „Шахта „Красноармійська-Західна № 1” звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою про стягнення з Державного підприємства „Донецька залізниця”, Товариства з обмеженою відповідальністю „Збагачувальна фабрика № 105” та Закритого акціонерного товариства „Донецьксталь” - металургійний завод” 2191грн.14коп. вартості недостачі вантажу, вугільного концентрату.

Свої вимоги про стягнення вартості недостачі вугілля у сумі 2191грн.14коп. до ТОВ “Збагачувальна фабрика № 105” м.Донецьк позивач обґрунтував тим, що у відповідності до ст.24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній.

Позивач свої вимоги про стягнення з  ЗАТ “Донецьксталь-металургійний завод” м.Донецьк обґрунтував порушенням товариством взятих на себе зобов’язань по виконанню умов договору поставки № 2107 дс від 29.10.2003р., ст.193 Господарського Кодексу України, ст.ст.526, 623 Цивільного Кодексу України, тому вважає, що даний відповідач повинен відшкодовувати збитки, які виникли з причин неналежного виконання договору.

Позивач свої вимоги до відповідача - ДП “Донецька залізниця” обґрунтував тим, що залізниця при прийнятті вантажу до перевезення не скористалася правом наданим ст.24 Статуту залізниць України в частині правильного внесення вантажовідправником даних про масу вантажу у вагонах, тому відповідно ст.ст.110, 113 Статуту залізниць України несе відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведе, що недостача виникла з незалежних від неї причин.

Доповненням від 29.05.2007р. до позовної заяви Відкрите акціонерне товариство „Вугільна компанія „Шахта “Красноармійська-Західна №1” (а.с.90) уточнило позовні вимоги, в яких просить суму вагової недостачі 2191грн. 14коп., вважати заподіяними збитками, та на підставі ст.ст.611, 614, 624, 1166 Цивільного кодексу України стягнути дані збитки з відповідачів. Підставою для стягнення збитків позивач вважає комерційні акти № АQ 642096/40,  № АQ 642095/39 від 13.09.2006р.

Господарський суд Донецької області рішенням від 29.05.2007р. по справі № 9/72 позовні вимоги задовольнив в повному обсязі за рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю „Збагачувальна фабрика № 105” м.Донецьк, у задоволенні позовних вимог у відношенні Державного підприємства „Донецька залізниця” та Закритого акціонерного товариства „Донецьксталь” - металургійний завод” - відмовив.

В своєму рішенні господарський суд прийняв до уваги посилання позивача на спричинені йому збитки у вигляді нестачі товару, визнав, що позивачем доведено розмір спричинених збитків.

Дійшов до висновку, що відповідати за заявленим позовом повинен вантажовідправник, і визнав, що внаслідок неправильного зазначення ТОВ  „Збагачувальна фабрика № 105” маси вантажу в накладній позивачеві заподіяно збитки у вигляді вартості недостачі вугільного концентрату у сумі 2191грн.14коп.

Господарський суд звільнив ДП „Донецька залізниця” від відповідальності за даним позовом на підставі ст. 111 Статуту залізниць України.

Своє рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог  у відношення ЗАТ „Донецьксталь” - металургійний завод”, господарський суд  обґрунтував тим, що оскільки ЗАТ „Донецьксталь” - металургійний завод” не є відправником товару по спірним правовідносинам, відповідно до матеріалів справи № 9/72, недостача товару на суму 2191грн. 14коп. виникла не з його вини, а тому відповідальність, встановлена ст.614 Цивільного кодексу України, за недостачу товару не може бути покладена на нього.

Товариство з обмеженою відповідальністю „Збагачувальна фабрика           № 105”, не погоджуючись з рішенням господарського суду, подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Донецької області від 29.05.2007р. по справі скасувати, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог за його рахунок про стягнення збитків в сумі 2191грн.14коп., виниклих в результаті отримання вантажу з недостачею відмовити.

Заявник апеляційної скарги вважає, що господарським судом рішення прийняте при неповному з’ясуванні обставин, які мають суттєве  значення для справи, при порушенні норм матеріального та процесуального права, а документами, наявними в справі, не доведена вина Товариства з обмеженою відповідальністю „Збагачувальна фабрика № 105” у виникненні недостачі поставленого вугілля.

Заявник скарги вважає, що судом при вирішенні спору не прийняті до уваги вимоги ст.ст. 618, 670 Цивільного кодексу України, помилково застосовані до правовідносин між ним та позивачем приписи ст. 24 Статуту залізниць України.

Заявник апеляційної скарги вважає, що господарський суд дійшов до помилкового висновку щодо доведеності недостачі даними комерційних актів, оскільки дані документи не є підставою для покладення відповідальності при встановленні факту недостачі товару, а позивачем був порушений порядок приймання продукції, встановлений Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по кількості № П-6 (затвердженої постановою Державного арбітражу при Раді міністрів СРСР від 15.06.1965р.), що суд при винесенні рішення не прийняв до уваги і надав перевагу доказам, які, відповідно до чинного законодавства, не можуть вважатися належними доказами недостачі вантажу.

Позивач, Відкрите акціонерне товариство „Вугільна компанія „Шахта „Красноармійська-Західна № 1” вважає рішення господарського суду Донецької області від 29.05.2007р. у справі № 9/72 законним, обґрунтованим, просить залишити його без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Збагачувальна фабрика № 105” м.Донецьк –без задоволення.

Державне підприємство „Донецька залізниця” м.Донецьк просить рішення господарського суду Донецької області від 29.05.2007р. у справі №9/72 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Закрите акціонерне товариство „Донецьксталь” - металургійний завод” м.Донецьк рішення господарського суду Донецької області від 29.05.2007р. у справі № 9/72 просить залишити без змін, оскільки погоджується із висновками господарського суду.

Згідно зі ст. 29 Закону України “Про судоустрій в Україні” розпорядженням заступника голови Донецького апеляційного господарського суду призначена колегія суддів для розгляду апеляційних скарг.

Відповідно до ст.129 Конституції України, ч.4 ст.9 Закону України “Про судоустрій в Україні”, статей 44, 811 Господарського процесуального кодексу України був здійснений запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол.

У відповідності з частиною другою статті 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976р. №5 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, вирішив справу у відповідності із нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності –на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображено обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини справи і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються двосторонніми доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права, колегія суддів встановила наступне.

Позивачем в обґрунтування позовних вимог про стягнення збитків надано: договір № 2107дс від 29.10.2003р., укладений з ЗАТ „Донецьксталь” –металургійний завод” на поставку вугільної продукції, додаткову угоду № 29 від 30.08.2006р. до нього, залізничні накладні №№ 52731096, 52731087, комерційні акти від 13.09.2006р. № AQ642095/39 та № AQ642096/40, рахунок-фактуру № 37347 від 14.09.2006р., претензію № 3354 від 16.11.2006р., відповіді на претензію № 17/17-3000юр від 29.11.2006р. третього відповідача та № ПД203 від 29.12.2006р. першого відповідача, розрахунок суми позову за недостачу вугільного концентрату на суму 2191грн. 14коп.

Господарський суд, дослідивши дані документи, враховуючи те, що за змістом ст.37 Статуту залізниць України, у накладній зазначається маса вантажу, яка визначається відправником, а відповідно до ст.24 Статуту, саме вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених у накладній, дійшов до висновку про те, відповідати за заявленим позовом, враховуючи підстави заявленого позову, повинен вантажовідправник, Товариство з обмеженою відповідальністю „Збагачувальна фабрика № 105” м.Донецьк, так як внаслідок невірного визначення фабрикою № 105 маси вантажу у накладній позивачеві заподіяно збитки у вигляді вартості недостачі продукції у сумі 2191грн.14коп.

Даний висновок господарського суду є помилковим, враховуючи наступне.

29.10.2003р. між ВАТ “Вугільна компанія “Шахта “Красноармійська-Західна № 1” та ЗАТ “Донецьксталь” –металургійний завод” було укладено договір № 2107дс на поставку вугілля.

Додатковою угодою № 29 від 30.08.2006р. до договору № 2107дс від 29.10.2003р., сторони узгодили поставку у вересні 2006р. вугілля для побутових потреб марки ДГ (13-100) в кількості 780тн за ціною 323грн. 75коп. за тону без врахування ПДВ на умовах FCA ст. відправника (Інкотермс-2000).

Пунктами 2, 3 частини 1 додаткової угоди сторонами визначено, що приймання товару по кількості та якості здійснюється відповідно даних вхідного контролю вантажоотримувача, з залученням спеціалістів Центральної лабораторії якості вугільної та коксохімічної продукції ЗАТ „ДМЗ”. У випадку невідповідності даних по кількості і якості, виявлених в процесі приймання, виклик представника вантажовідправника обов’язковий.

Пунктом 4.2 договору визначено, що приймання товару здійснюється у відповідності з вимогами „Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по кількості” № П-6, „Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по якості” № П-7, якщо інше не передбачено додатковими угодами.

В розділі 7 договору № 2107дс від 29.10.2003р. встановлено, що сторони несуть відповідальність за заподіяні один одному збитки у відповідності з діючим законодавством України.

В матеріалах справи знаходиться копія рахунку-фактури № 37347 від 14.09.2006р. ЗАТ „Донецьксталь” –металургійний завод” про оплату продукції в сумі 44677грн. 50коп., поставленої в вагонах № 60685369 та №65697443, ЗАТ „Донецьксталь”- металургійний завод” проти оплати даного рахунку-фактури позивачем в повному обсязі не заперечує.

13.09.2006р. за накладними № 52731096 та № 52731087, відправник ТОВ „Збагачувальна фабрика № 105”, станція призначення Красноармійськ, тупик Райагрохімії, одержувач ВАТ „ВК „Шахта „Красноармійська-Західна № 1” надійшов вантаж –вугільний концентрат марки „Г” у двох полувагонах.

В графі 4 накладної відправником зроблена відмітка про те, що продукція є власністю ЗАТ “Донецьксталь” –металургійний завод”.

При наявності даних обставин, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла до висновку про те, що позивачем вугільна продукція була отримана на виконання договору поставки № 2107дс від 29.10.2003р.

На підставі ст.52 Статуту залізниць України на вимогу вантажоодержувача станцією призначення Красноармійськ було здійснено контрольне переважування вагонів № 60685369 та № 65697443 на 150-тоних вагонних вагах.

За результатами перевірки маси у вагоні № 65697443 комісією був складений комерційний акт № AQ642095/39 від 13.09.2006р., в якому зазначено, що маса брутто - 88000кг, тара з брусу відповідає тарі з накладної 21300кг, нетто 66700кг, що менше зазначеного в накладній на 2300кг. Вагон прибув в технічному та комерційному відношенні в справному стані. Поверхні вантажу рівномірна, нижче бортів. Двері, люки закриті, течі вантажу не було.  Переважування з зупинкою без розцеплення здійснювала прийомоздавальник Олексенко в присутності оператора ДСЦ Соловйової, ЗАМ ДС Жварницького, ЛОМ Павлика, завідуючої вугільним складом шахти Красноармійська-Західна № 1 Бессонової, при повторному зважуванні результат не змінився.

При переважуванні вагону № 60685369 було встановлено: брутто склало 87000кг, тара з брусу відповідає тарі з накладної 22700кг, нетто 64280кг, що менше зазначеного в накладній на 4720кг. Вагон прибув в технічному та комерційному відношенні в справному стані. Поверхні вантажу рівномірна, нижче бортів. Двері, люки закриті, течі вантажу не було.  Переважування з зупинкою без розцеплення здійснювала прийомоздавальник Олексенко в присутності оператора ДСЦ Соловйової, ЗАМ ДС Жварницького, ЛОМ Павлика, завідуючої вугільним складом шахти Красноармійська-Західна № 1 Бессонової, при повторному зважуванні результат не змінився. Результат перевірки зафіксований в комерційному акті № AQ642096/40 від 13.09.2006р.

Позивач, оплативши вартість вугілля в кількості, яка зазначена в накладних, в заяві про уточнення позовних вимог, посилаючись на ст.ст.1166, 611, 614, 624 ЦК України, просив стягнути з відповідачів збитки у розмірі вартості вагової недостачі у сумі 2191грн.14коп.

Позивачем в подальшому підстави позову не змінювались, господарським судом розглянута вимога позивача про стягнення збитків.

Господарським судом зазначено про доведеність розміру збитків в позовній сумі та визначена вина вантажовідправника - ТОВ “Збагачувальна фабрика № 105”.

Даний висновок господарського суду не ґрунтується на матеріалах справи.

Комерційними актами № AQ642095/39 від 13.09.2006р., № AQ642096/40 від 13.09.2006р. підтверджено факт недостачі вугілля у кількості –7020кг., а за виключенням норм природної втрати та граничних розбіжностей у визначенні маси нетто, у кількості 5640кг.

У розрахунку позивача (а.с.37) вартість 1 тонни вугілля зазначена у сумі 323грн.75коп. Така ціна вугілля обумовлена договором поставки, який укладено позивачем із ЗАТ „Донецьксталь”- металургійний завод”, з яким за вказаними цінами за 1 тонну вугілля здійснений розрахунок.

Однак, в матеріалах справи немає доказів, які б підтверджували по якій саме ціні здійснювалось відвантаження вугілля вантажовідправником - ТОВ “Збагачувальна фабрика № 105”, представник якої повідомив про відсутність договірних взаємовідносин між ним та позивачем, а також між ним та ЗАТ „Донецьксталь”- металургійний завод”.

В матеріалах справи немає документів, які б підтверджували вартість відвантаженого вугілля за вказаними позивачем в розрахунку цінами, внесення відправнику оплати відвантаженої продукції.

Таким чином, висновок господарського суду про доведеність суми збитку є помилковим.

Посилання господарського суду, як на підстави задоволення позовних вимог за рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю “Збагачувальна фабрика № 105”, тільки на ст.ст.24, 37 Статуту залізниць України є помилковим, оскільки вантажовідправник дійсно повинен нести відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Комерційними актами підтверджено факт недовантаження у вагон вугілля до зазначеної у накладних маси вантажу, а не вартості вантажу. Зазначення у накладних відмітки про відвантаження вугілля за договором № 27 від 21.10.2004р., а не за умовами договору поставки № 2107дс від 29.10.2003р., якій укладено позивачем із ЗАТ „Донецьксталь”- металургійний завод” не дає можливості вважати доведеним розмір збитків у сумі 2191грн.14коп. з вини вантажовідправника перед позивачем.

Враховуючи наведене, висновок господарського суду про доведеність збитків в позовній сумі 2191грн.14коп. з вини ТОВ “Збагачувальна фабрика №105” м.Донецьк є таким, що не відповідає матеріалам справи, тому підстав для задоволення позову про стягнення збитків у сумі 2191грн.14коп. з вини ТОВ “Збагачувальна фабрика № 105” м.Донецьк немає. Рішення господарського суду про стягнення збитків у сумі 2191грн.14коп. з даного відповідача підлягає скасуванню, позовні вимоги про стягнення збитків з ТОВ “Збагачувальна фабрика № 105” м.Донецьк підлягають залишенню без задоволення з причин недоведеності суми збитків.

Враховуючи ті обставини, що спірні вагони прибули без ознак втрати, псування, пошкодження вантажу, у технічному та комерційному відношенні справні, вантаж завантажувався засобами відправника, колегія суддів вважає, що підстави для покладення відповідальності за недостачу на перевізника відсутні, оскільки відповідно до ст. 111 Статуту залізниць України залізниця звільняється від відповідальності за недостачу вантажу при прибутті вантажу у неушкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника якщо не має ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду вважає, що позовні вимоги ВАТ „Вугільна компанія „Шахта „Красноармійська-Західна № 1” про стягнення 2191грн.14коп. вартості недостачі вантажу, вугільного концентрату, за рахунок ЗАТ „Донецьксталь” - металургійний завод” задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно статті 610 Цивільного Кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов,   визначених  змістом  зобов'язання  (неналежне виконання).

Згідно статті 614 Цивільного Кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або  необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність  своєї  вини  доводить  особа, яка порушила зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи Закрите акціонерне товариство „Донецьксталь”- металургійний завод” не є вантажовідправником вантажу і враховуючи вищенаведене, слід визнати, що його вина у виникненні нестачі вантажу у спірних вагонах відсутня.

Колегія суддів вважає помилковими посилання господарського суду на статтю 1166 Цивільного Кодексу України, яка передбачає загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, оскільки відносини по поставці вугілля між ВАТ “Вугільна компанія “Шахта “Красноармійська-Західна № 1” та ЗАТ “Донецьксталь” –металургійний завод” врегульовані умовами  договору № 2107дс від 29.10.2003р., на виконання договору поставки відвантаження вугілля було здійснено за накладними №№52731096, 52731087 шляхом укладення договору перевезення між відправником та перевізником на користь третьої особи.

Відповідно статті 104 Господарського процесуального кодексу України недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими є підставою для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду.

Оскільки висновки господарського суду про обґрунтованість позовних вимог є такими, що не відповідають фактичним обставинам, колегія суддів рішення господарського суду Донецької області від 29.05.2007р. по справі №9/72 визнає таким, що підлягає скасуванню, приймає нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у зв’язку з недоведеністю.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд –

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Збагачувальна фабрика № 105” м.Донецьк задовольнити.

Рішення господарського суду Донецької області від 29.05.2007р. у справі № 9/72 скасувати.

Відкритому акціонерному товариству „Вугільна компанія „Шахта „Красноармійська-Західна № 1” м.Красноармійськ Донецької області у задоволенні позовних вимог про стягнення з Державного підприємства „Донецька залізниця”, Товариства з обмеженою відповідальністю „Збагачувальна фабрика № 105”, Закритого акціонерного товариства „Донецьксталь” - металургійний завод” 2191грн.14коп. суми вартості недостачі вантажу відмовити.

Головуючий          Т.А.  Шевкова

Судді:          І.В.  Алєєва

Г.І.  Діброва

Надруковано 7 прим.:

1 – позивачу;

2, 3, 4 – відповідачам;

5 – до справи;

6 – ДАГС;

7 – ГСДО