ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  37/235

04.06.07

За позовом      Приватного підприємства «Надин»

До                         Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерагроінвест»

Про                          стягнення 21 047,40 грн.

Суддя Кондратова І.Д.

В засіданнях суду приймали участь представники:

Від позивача     Варга А.І.- представник за довіреністю № 11/46 від 21.03.2007 року

Від відповідача   Якименко Г.В. - представник за довіреністю № б/н від 01.03.2006 року

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 23.05.2007 р.  оголошувалась перерва.

Обставини справи :

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Приватного підприємства «Надин»про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерагроінвест» 10 640,00 грн. інфляційних витрат, 3% річних в сумі 3 015,62 грн. та 7 391,78 грн. пені за неналежне виконання взятих на себе останнім зобов’язань згідно договору купівлі-продажу № 26-2005 від 15.06.2006 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.04.2007 р. порушено провадження у справі № 37/235, розгляд справи було призначено на 23.05.2007 року о 10-45.

Представник відповідача в судовому засіданні 23.05.2007 р. заявив клопотання про оголошення перерви для надання можливості врегулювати спір мирним шляхом.

На підставі частини 3 статті 77 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 23.05.2007 року було оголошено перерву до 04.06.2007 року о 12-30.

Представник позивача в судовому засіданні 04.06.2007 р. підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просить суд стягнути з відповідача 10 640,00 грн. інфляційних витрат, 3% річних в сумі 3 015,62 грн. та 7 391,78 грн. пені,  210,47 грн. витрат по сплаті держмита та  118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Представник відповідача в судове засідання 04.06.2007 р. не з’явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином про що свідчить розписка від 23.05.2007 р. про оголошення перерви, в якій зазначено дату, час та місце проведення наступного судового засідання підписана представником відповідача.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.06.2006 року по справі № 45/268 задоволено позовні вимоги Приватного підприємства «Надин»про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерагроінвест»90 000,00 грн. основного боргу, 11 336,00 грн. –пені, 2 164,80 грн. –3% річних, 4 200,00 грн. –витрат від зміни індексу інфляції, 2 173,24 грн. витрат по сплаті державного мит та 118 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, - на загальну суму 109 992,04 грн.

Відповідно до статті 35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

На виконання рішення було видано наказ Господарського суду міста Києва, який 18.08.2006 року був поданий на примусове виконання до державної виконавчої служби у Шевченківському районі міста Києва.

У примусовому порядку з боржника було стягнуто суму боргу за виконавчим документом, а саме 16.01.2007 року на рахунок Приватного підприємства «Надин»від органів державної виконавчої служби надійшли кошти в сумі 109 992,04 грн.

11.12.2006 року позивачем було скеровано на адресу відповідача вимогу про сплату боргу з урахуванням установленого індексу інфляції та 3% річних за весь період прострочення, який був одержаний останнім 15.12.2006 року (докази відправки та одержання вимоги наявні в матеріалах справи).

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача, підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна  довести  ті  обставини,  на  які  вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 614 Цивільного кодексу особа, яка порушила зобов’язання несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов’язання.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов’язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, частина 1 статті 625 Цивільного кодексу України встановлює виняток із загального правила статті 614 Цивільного кодексу України, що закріплює принцип вини як підставу відповідальності боржника.

Отже, відсутність у боржника грошей у готівковій формі або грошових коштів на його рахунку в банку, і як наслідок, неможливість виконання ним грошового зобов’язання, якщо навіть у цьому немає його провини, не звільняють боржника від відповідальності за прострочення грошового зобов’язання.

Оскільки, матеріалами справи підтверджується прострочення відповідачем грошового зобов’язання, з нього на підставі статті 625 Цивільного кодексу  України підлягають стягненню 3 % від простроченої суми, розмір яких становить  3015,62 грн. та інфляційних витрат в розмірі 10640,00 грн. (за обґрунтованим розрахунком позивача).

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Частина 2 статті 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Сторони можуть домовитись про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків передбачених законом.

Відповідно до статті  611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом зокрема сплата неустойки.

Пунктом 3.3. договору купівлі-продажу від 15.06.2005 року №26-2005 укладеного між позивачем та відповідачем передбачено, що покупець (відповідач) несе відповідальність за несвоєчасну оплату товару у відповідності з діючим законодавством України і сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день простроченого платежу, а також бере на себе зобов’язання по сплаті всіх витрат, понесених продавцем (позивачем)  для стягнення сум заборгованості в тому числі й в ході судового процесу, враховуючи витрати на юридичні послуги в повному обсязі.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення пені в розмірі 7 391,78 грн. визнаються судом обґрунтованими та такими, що  підлягають задоволенню.

Враховуючи те, що наявні у справі матеріали свідчать про обґрунтованість вимог позивача, а відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив, то за таких обставин, позов визнається таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, держмито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 192, 193 Господарського кодексу   України,   ст. ст. 11, 525, 526, 530, 549, 551, 611, 629,   Цивільного  кодексу України, ст. ст. 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,  -

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерагроінвест»(0134,  м. Київ, вул. Олеся Гончара, 41, літ. А,   ) на користь Приватного підприємства «Надин»(99003,  м. Севастополь, вул. Івана Голубця, 38, кв. 55,   6) 10 640 (десять тисяч шістсот сорок) грн. 00 коп. інфляційних витрат, три проценти річних від простроченої суми в розмірі 3 015 (три тисячі п'ятнадцять) грн. 62 коп., пені в розмірі 7 391 (сім тисяч триста дев’яносто одної) грн. 78 коп., 210 (двісті десять) грн. 47 коп. витрат по сплаті держмита та  118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

4. Рішення вступає в законну силу після десятиденного терміну з дня його прийняття, оформленого у відповідності до ст. 84 ГПК України.

Суддя                                                                                     І.Д. Кондратова

Дата підписання

рішення 15.06.2007 року