ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29.08.07 р.                                                                               Справа № 44/304

Господарський суд Донецької області, у складі головуючого судді Мєзєнцева Є.І. при секретарі Семенюшко Г.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за позовною заявою акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку (закритого акціонерного товариства) (представник Гонзевська В.В. довіреність 654 від 14.02.07 року) в особі філії „Відділення Промінвестбанку в місті Шахтарськ Донецької області” до державного підприємства „Шахтоуправління імені 17 Партз’їзду” (представник Баранська С.Ю., довіреність 441к від 16.10.06 року) про стягнення заборгованості, процентів річних та пені у загальному розмірі 92’063,64 грн. за кредитним договором № 1к-05-510 від 03.08.05 року, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет застави за договором застави товарів в обороті (обігу) № 1к-05-510/05-613 від 03.08.05 року – вугілля сорту АР марки А поточного та майбутнього видобутку та переробки в кількості 8’750 тон (з показниками якості зольність 26,3%, вологість 5,2%), -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (закрите акціонерне товариство) (далі – Банк) в особі філії „Відділення Промінвестбанку в місті Шахтарськ Донецької області” (далі – Філія) звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості 91’021,85 грн., процентів річних 762,49 грн. та пені 279,30 грн. за кредитним договором № 1к-05-510 від 03.08.05 року (далі – Договір), у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет застави за договором застави товарів в обороті (обігу) № 1к-05-510/05-613 від 03.08.05 року – вугілля сорту АР марки А поточного та майбутнього видобутку та переробки в кількості 8’750 тон (з показниками якості зольність 26,3%, вологість 5,2%) до державного підприємства „Шахтоуправління імені 17 Партз’їзду” (далі – Підприємство). Позовні вимоги Банку ґрунтуються на неналежному виконанні Підприємством умов Договору в частині повернення отриманого кредиту та сплати річних за користування кредитом.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та клопотав про вжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту коштів відповідача на суму боргу.

Представник відповідача надав письмовий відзив, в якому повністю визнав позов та просив скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 22.08.07 року.

Вислухавши у судовому засіданні представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позов Банку підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Дослідивши Договір, з якого виникли цивільні права та обов’язки Банку та Підприємства, суд дійшов висновку, що укладений між сторонами договір за своїм змістом та своєю правовою природою є позиковою операцією банків (кредитним договором), яка підпадає під правове регулювання норм статті 49 Закону України „Про банки та банківську діяльність” та статей 1046-1056 ЦК України і 345 ГК України.

Від імені Банку Договір уклав керуючий Філією, наділений відповідними правами згідно статей 4 та 5 Положення про Філію, а також відповідною довіреністю.

Таким чином, в силу статті 1054 ЦК України та розділів 2-3 Договору, Банк зобов’язався надати Підприємству кредит (відкрити відновлювальну кредитну лінію строком до 02.07.07 року) у загальному розмірі 230’000 грн., а Товариство зобов’язалося повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 17% річних (35% річних у разі порушення строків повернення кредиту.

Виходячи зі змісту пункту 3.1 Договору, Банк зобов’язався перерахувати кредитну суму 230’000 грн. Підприємству шляхом оплати платіжних документів відповідача.

За умовами пунктів 2.1, 2.3 та 3.2-3.4 Договору Підприємство зобов’язалося згідно графіку з вересня 2005 року до серпня 2007 року (але не пізніше 02.07.07 року) повернути щомісячно частинами отриманий кредит та у той же строк повністю сплатити проценти, які також в цілому мають сплачуватися щомісяця.

Банк повністю виконав свої зобов’язання по Договору, що підтверджується змістом позовної заяви та жодним чином не заперечується відповідачем. Документи, які б свідчили про незгоду Підприємства з належністю виконання Банком своїх зобов’язань по Договору – суду не надавалися.

Зобов’язання Товариства перед Банком щодо повернення усього кредиту за умовами розділів 2-3 Договору повинні бути виконаними не пізніше 03.08.07 року. Зобов’язання щодо сплати процентів виникало 1 числа кожного місяця, наступного за звітним, оскільки пунктом 3.2 Договору передбачено обов’язок Підприємства сплачувати проценти не пізніше останнього дня місяця.

Водночас, станом на момент виникнення права вимоги утворилася заборгованість Підприємства перед Банком стосовно виплати кредиту 91’021,85 грн., а також заборгованість в частині сплати процентів за користування кредитом у розмірі 762,49 грн. Розрахунок несплачених процентів у розмірі 17% та 35%, наданий Банком, арифметично перевірений судом та відповідає умовам та порядку нарахування процентів за користування кредитом, передбаченим пунктами 3.2-3.4 Договору.

Зобов’язання відповідача перед Банком повернути 91’021,85 грн. кредиту, а також сплатити річні проценти за весь час користування кредитом – на момент прийняття рішення суду не виконане, на порушення норм статей 525-526 ЦК України, які передбачають, що зобов’язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок Закону, акта планування, договору, а при відсутності таких вказівок – відповідно до вимог, що звичайно ставляться, причому одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Прострочення відповідачем грошового зобов’язання за умовами пункту 3.5 та 5.3 Договору тягне за собою обов’язок сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, що повністю відповідає змісту статей 549-550 ЦК України та статті 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань”. Судом арифметично перевірено вимогу позивача стосовно стягнення пені у розмірі 279,30 грн., нарахованої у період 7 днів з моменту виникнення права вимоги до 09.08.07 року, а оскільки подібний спосіб нарахування відповідає нормам частини 6 статті 232 ГК України, суд вважає, що вимоги позивача в цій частині також є обґрунтованими.

В порядку, передбаченому статтями 572-593 ЦК України, сторони забезпечили виконання зобов’язання за Договором шляхом передачі у заставу вугілля сорту АР марки А поточного та майбутнього видобутку та переробки в кількості 8’750 тон (з показниками якості зольність 26,3%, вологість 5,2%). Правочин застави оформлений у вигляді договору застави товарів в обороті (обігу) № 1к-05-510/05-613 від 03.08.05 року.

Невиконання відповідачем власних зобов’язань за Договором є підставою для звернення стягнення на предмет застави за договором застави товарів в обороті (обігу) № 1к-05-510/05-613 від 03.08.05 року, як випливає за змісту статті 590 ЦК України, статті 20 Закону України „Про заставу” та розділу 5 договору застави товарів в обороті (обігу) № 1к-05-510/05-613 від 03.08.05 року. З огляду на наведене, суд дійшов висновку про необхідність звернення стягнення на заставлене за договором застави товарів в обороті (обігу) № 1к-05-510/05-613 від 03.08.05 року майно, для задоволення вимог Банку.

Таким чином, причиною виникнення спору є протиправне порушення Підприємством умов Договору, а також норм ЦК України та ГК України, які регулюють загальні умови виконання зобов’язань та правила виконання кредитних договорів. Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки це не суперечить законодавству та не порушує прав та законних інтересів інших осіб.

Клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову судом відхиляється через недоведення Підприємством факту неможливості продовження фінансово-господарської діяльності відповідача після вжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту грошових коштів відповідача на суму боргу у справі № 44/304.

Відповідно до статті 49 ГПК України, державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються судом на відповідача.

Оскільки стороною за Договором є Філія, а нормами статті 2 Положення про Філію визначено право Філії представляти інтереси Банку у взаєминах з органами державної влади, у т.ч. і державної виконавчої служби, суд вважає необхідним стягнути присуджену суму на користь Філії.

На підставі ст.ст.525, 526, 591 1046-1056 ЦК України, ст.345 ГК України, ст.20 Закону України „Про заставу” та ст.49 Закону України „Про банки та банківську діяльність”, керуючись ст.ст.22, 33, 43, 49, 59, 75, 78, 82-85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку (закритого акціонерного товариства) в особі філії „Відділення Промінвестбанку в місті Шахтарськ Донецької області” до державного підприємства „Шахтоуправління імені 17 Партз’їзду” про стягнення заборгованості, процентів річних та пені у загальному розмірі 92’063,64 грн. за кредитним договором № 1к-05-510 від 03.08.05 року, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет застави за договором застави товарів в обороті (обігу) № 1к-05-510/05-613 від 03.08.05 року – вугілля сорту АР марки А поточного та майбутнього видобутку та переробки в кількості 8’750 тон (з показниками якості зольність 26,3%, вологість 5,2%).

Стягнути з державного підприємства „Шахтоуправління імені 17 Партз’їзду” на користь філії „Відділення Промінвестбанку в місті Шахтарськ Донецької області” суму боргу, санкцій та процентів 92’063,64 грн., у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет застави за договором застави товарів в обороті (обігу) № 1к-05-510/05-613 від 03.08.05 року – вугілля сорту АР марки А поточного та майбутнього видобутку та переробки в кількості 8’750 тон (з показниками якості зольність 26,3%, вологість 5,2%), а також стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн. та відшкодування сплаченого державного мита у розмірі 920’64 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя