ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"06" серпня 2007 р.

10:30

Справа №  1/691/07

м. Миколаїв

За позовом: Фізична особа
-підприємець ОСОБА_1.
/54037,
м. Миколаїв, АДРЕСА_1/.  До
відповідача: Державна податкова інспекція у                              Корабельному районі  м. Миколаєва                             /54052,  м. Миколаїв, вул. Артема, 1А/ позивач
просить:  визнати дії Державної
податкової інспекції у Корабельному районі м. Миколаєва з винесення
податкового повідомлення-рішення НОМЕР_1 неправомірними. визнати податкове
повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Корабельному районі м.
Миколаєва НОМЕР_1 нечинним. скасувати податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у Корабельному районі м. Миколаєва НОМЕР_1.
визнати дії Державної податкової інспекції у Корабельному районі м. Миколаєва
з винесення податкового повідомлення-рішення НОМЕР_2 неправомірни ми. визнати
податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Корабельному
районі м. Миколаєва НОМЕР_2 нечинним. скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Корабельно му районі м.
Миколаєва НОМЕР_2. визнати дії Державної податкової інспекції у Корабельному
районі м. Миколаєва з вине сення податкового повідомлення-рішення
НОМЕР_3неправомірни ми. визнати податкове повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Корабельному районі м. Миколаєва НОМЕР_3нечинним.
скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у
Корабельно му районі м. Миколаєва НОМЕР_3. визнати дії Державної податкової
інспекції у Корабельному районі м. Миколаєва з вине сення податкового
повідомлення-рішення НОМЕР_3 неправомірни ми. визнати податкове
повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Корабельному районі м.
Миколаєва НОМЕР_3 нечинним. скасувати податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у Корабельному районі м. Миколаєва НОМЕР_3.

Суддя
Васильєва Л.І.

Секретар
судового засідання Дьяченко Т.В.

Представники:

Від
позивача: представник не з'явився.

Від
відповідача: Кравчук О.І., довіреність від 21.11.2006р.

Позивач звернувся  до господарського суду з позовом про визнання
дії  відповідача  з винесення податкового повідомлення-рішення
НОМЕР_1 неправомірними; визнання податкового повідомлення - рішення НОМЕР_1
нечинним;  скасування  податкового повідомлення-рішення  НОМЕР_1;
визнання дії  відповідача з
винесення податкового повідомлення-рішення НОМЕР_2 неправомірни ми; визнати
податкового повідомлення-рішення НОМЕР_2 нечинним; скасування податкового
повідомлення-рішення  НОМЕР_2; визнання
дії  відповідача з вине сення податкового
повідомлення-рішення НОМЕР_3неправомірни ми; визнання податкового
повідомлення-рішення НОМЕР_3нечинним; скасування податкового
повідомлення-рішення  НОМЕР_3;  визнати дії
відповідача з вине сення податкового повідомлення-рішення НОМЕР_3
неправомірни ми; визнання податкового повідомлення-рішення НОМЕР_3 нечинним;
скасування податкового повідомлення-рішення
НОМЕР_3 з тих підстав, що правовідносин з  такими суб'єктами господарювання  як ОСОБА_2 та ОСОБА_3. не мав, видаткові
накладні НОМЕР_4 на суму 9345,61 грн., прибутковий касовий ордер від 24.06.2004
року , видаткові накладні НОМЕР_5, НОМЕР_6 та НОМЕР_7 не складав і їх
походження йому не відоме, оригінали вказаних первинних документів
відсутні.  Операції з продажу ОСОБА_2. та
ОСОБА_3.  не є  оптовою реалізацією товарів.

Відповідач  позов не визнає з тих підстав, що  позивачем порушено пункти 7.1. статті 7,
пункту 9.12.1. статті 9 Закону України “Про податок з доходів фізичних осіб”
: не маючи права на здійснення оптової торгівлі, позивач здійснював цей вид
діяльності, що має наслідком визначення йому податку на прибуток на загальних
умовах, а саме 13% від об'єкта оподаткування.

Позивачем заявлено клопотання про
витребування у відповідача оригіналів первинних документів: видаткові накладні
НОМЕР_4 на суму 9345,61 грн., прибутковий касовий ордер від 24.06.2004 року ,
видаткові накладні НОМЕР_5, НОМЕР_6 та НОМЕР_7. Клопотання судом відхиляється,
оскільки у відповідача вказані документі відсутні, названі документи надавались
позивачем під час перевірки.

23 липня 2007 року позивач заявив
клопотання про відкладення розгляду справи в зв'язку зі службовим відрядженням
його представника. Незважаючи, що доказів підстав для відкладення не надано,
господарський суд задовольнив клопотання і розгляд справи відклав на  06.08.2007 року.

06.08.2007 року позивачем подано
клопотання про відкладення розгляду справи в зв'язку з його відрядженням та
бажанням особисто прийняти участь в розгляді справи. Доказів відрядження
позивач не надав (а.с.54).

В цей же день (а.с.55) позивачем
надано клопотання про зупинення розгляду справи в зв'язку з подачею ним
апеляційної скарги на ухвалу суду про відкриття провадження у  даній справі та про призначення її до
судового розгляду.

Судом клопотання про відкладення
розгляду справи відхиляється, оскільки
позивачем не надано доказів знаходження його у тривалому службовому
відрядженні, подана апеляційна скарга на ухвалу суду від 03.07.2007 року по
даній справі  відповідно вимог Кодексу
адміністративного судочинства України не підлягає апеляційному оскарженню.
Заявлені клопотання та апеляційна скарга свідчать про недобросовісне
користування позивачем належними йому процесуальними правами, намаганням
затягнути розгляд справи.

Розглянувши  надані сторонами докази,  заслухавши доводи сторін у судовому засіданні
- суд

в с т а н о в
и в:

відповідач здійснив виїзну планову
перевірку позивача з питань дотримання ним вимог податкового та іншого
законодавства, про що склав акт НОМЕР_8 (а.с.10-16).

За результатами перевірки  та з врахуванням процедури адміністративного
оскарження позивачу направлено податкові повідомлення-рішення НОМЕР_1 (а.с.18),
НОМЕР_2 (а.с.20),НОМЕР_3 (а.с.25), НОМЕР_9 (а.с.30) про визначення податку з
доходів фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності в сумі 892,37
грн., які позивач просить визнати нечинними, скасувати, а також визнати
неправомірними дії відповідача  щодо
винесення цих рішень.

Позовні вимоги є необґрунтованими і
задоволенню не підлягають з наступних підстав:

як зазначено в акті перевірки від
13.12.2006 року(а.с.10) позивач зареєстрований як  суб'єкт підприємницької діяльності -фізична
особа і відповідно вимог  статті 4
Закону України “Про систему оподаткування” на нього покладено обов'язок
сплачувати податки та збори у відповідності з чинним законодавством.

15.12.2003 року позивач звернувся до
податкового органу з заявою про право застосування спрощеної системи
оподаткування, обліку та звітності(а.с.42) та зазначив види діяльності:
70.20.2., 71.1, 71.33 -передача в оренду офісного устаткування та комп'ютерної
техніки, передача в оренду  власного та
державного майна невиробничого призначення, оренда автомобілів.

За результатами розгляду заяви
позивачу було видано свідоцтво платника єдиного податку(а.с.41).

Відповідно до статті 2 Указу
Президента України “Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва” та на підставі  рішення Миколаївської міської ради від
15.12.2003 року № 1667 “Про введення єдиного податку для фізичних осіб у
зв'язку з Указом Президента України  від
03.07.1998 року №727/98   на території
міста Миколаєва”  позивач сплачував
єдиний податок у сумі 105 грн. за той вид діяльності, який зазначений у
свідоцтві.

Припис статті 6 вказаного вище Указу
Президента України встановлює, що платники єдиного податку не є платниками
податку на доходи фізичних осіб, тобто
всі доходи платника єдиного податку, одержані ним від провадження саме
зазначених в Свідоцтві платника єдиного податку
видів діяльності не включаються до складу його загального річного
оподатковуваного доходу і з них не сплачується податок з доходів фізичних осіб.

Пункт 4.3.25. статті 4 Закону
України “Про податок з доходів фізичних осіб”  також встановлює, що до доходів,  які
не  включаються   до   складу   загального місячного або річного
оподатковуваного доходу  відноситься
дохід (прибуток),  одержаний самозайнятою
особою  від здійснення   нею   підприємницької   або
незалежної  професійної
діяльності,  якщо така особа обрала
спеціальну (спрощену)  систему
оподаткування такого доходу (прибутку) відповідно до закону.

На підставі первинних
документів, що були надані  позивачем
в процесі перевірки  було встановлено,
що  в другому та третьому кварталах 2004
року позивач крім виду діяльності, який зазначений в свідоцтві платника єдиного
податку, займався оптовою реалізацією товару:
по видатковій накладній №НОМЕР_4 було реалізовано  фізичній особі -підприємцю ОСОБА_2 (м.
Євпаторія) товар на суму 9345,61грн. Останній розрахувався готівкою, про що
свідчить прибутковий касовий ордер від 24.06.2004 року. Реалізований товар
придбаний позивачем в МП “Вікі”, що підтверджено видатковою накладною  НОМЕР_4. Розрахунок за товар здійснено
готівкою(квитанція до прибуткового ордеру НОМЕР_10. Чистий дохід становить
653,14 грн.

09.08.2004 року по накладній 1287
на суму 1982,71 грн., 23.08.2004 року по накладній НОМЕР_11., 30.08.2004 року
по накладній №НОМЕР_12, 18.09.2004 року по накладній №НОМЕР_13.  позивачем був реалізований товар фізичній
особі -підприємцю  ОСОБА_3. Доход
позивача становить 6211,25 грн.

Здійснення вказаних господарських
операцій підтверджено матеріалами зустрічної перевірки  ДПІ у місті Алушта (а.с.57-62), та листом
позивача від 19.06.2006 року (а.с.56)

Приймаючи до уваги, що позивачем,
як платником єдиного податку, здійснювалась
ще й інша діяльність, крім зазначеної у свідоцтві платника єдиного
податку, то відповідно до пункту 9.12.1. статті 9  Закону України “Про податок з доходів
фізичних осіб”  позивач повинен  сплатити податок з доходу на  загальних підставах, тобто 13% від об'єкта
оподаткування, а саме з суми 6864,39 грн., що, як вірно визначено відповідачем,
складає 892,37 грн.

За таких обставин в задоволенні
позову необхідно відмовити.

Керуючись  ст.ст. 94, 160, 162-163, 167, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, - суд

П О С Т А Н О
В И В :

В
задоволенні позову відмовити.

Постанова у відповідності зі ст.254
Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не
було подано.

Сторони, які беруть участь у
справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову повністю або частково
у порядку і строки встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя

Л.I.Васильєва