АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
Путятинський, 3/65  тел.(8-0412) 48-16-02
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" серпня 2007 р.
Справа № 10/141-НА

Житомирський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді                                                  Філіпової Т.Л.

суддів:
Горшкової Н.Ф.

Майора Г.І.

при
секретарі                                                             Щепанській
Т.П. ,

за
участю представників сторін:

від
позивача:     ОСОБА_1 -  суб'єкт підприємницької діяльності,

від
відповідача: Башинська Т.Г. - представник за довіреністю № 4570/9/10-10 від
22.08.2007 р.,

розглянувши
апеляційну скаргу Володарсько - Волинської міжрайонної державної податкової
інспекції, смт. Володарськ  - Волинський
Житомирської області

на
постанову господарського суду Житомирської області

від
"27" лютого 2007 р. по справі № 10/141-НА ( суддя Будішевська
Л.О. )

за  позовом Суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1,                  с.
Олішівка   Володарськ  - Волинського району  Житомирської області

до
Володарсько-Волинської міжрайонної державної податкової інспекції,                                     смт. Володарськ  - Волинський Житомирської області

про
скасування  рішення НОМЕР_1

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Житомирської області від 27.02.2007
р. у справі № 10/141-НА  задоволено позов
Суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 до
Володарсько-Волинської
міжрайонної  державної  податкової
інспекції  про  скасування
рішення НОМЕР_1

Визнано  протиправним  та скасовано
рішення
Володарсько-Волинської
міжрайонної  державної  податкової
інспекції НОМЕР_1

Стягнуто з державного
бюджету України  на користь  Суб'єкта підприємницької діяльності  ОСОБА_1
судовий збір у сумі 3,40 грн.

Володарсько-Волинська
міжрайонна  державна  податкова
інспекція, вважаючи, що  судом
першої  інстанції при прийнятті  постанови допущено порушення норм
матеріального права,  не у повному обсязі
з'ясовано обставини, що мають значення
для справи, звернулася до Житомирського апеляційного  господарського суду  з апеляційною скаргою про її скасування.

Особа,  що подала  апеляційну скаргу,  обгрунтовуючи свої доводи зазначає, що
невірним та таким, що суперечить вимогам п. 13 ст. 3 Закону України " Про
застосування  реєстраторів  розрахункових операцій  у сфері торгівлі, громадського
харчування  та послуг " є
висновок  місцевого господарського
суду  про те, що  пояснення
продавця Суб'єкта підприємницької діяльності  ОСОБА_1
про належність  коштів у сумі
339,89 грн. Суб'єкту підприємницької діяльності                     ОСОБА_2 під час перевірки
працівниками податкової  служби не були
взяті до уваги та не з'ясовувався  факт
здійснення  у приміщені магазину -  кафетерію
торгівельної діяльності
двома  суб'єктами підприємницької
діяльності .

Стверджує, що сума
невідповідності готівкових коштів
сумі коштів, яка  зазначена  у денному звіті РРО складає 330, 89 грн.

Пояснення  продавця
ОСОБА_3  до акту перевірки свідчать про
те, що  різниця готівки в касі  у сумі 330,89 грн. підтверджує те,  що по касовому апарату пробивались  лише алкогольні та  тютюнові вироби.

У судовому засіданні представник відповідача у повному обсязі
підтримав доводи апеляційної скарги, просить скасувати постанову  господарського суду Житомирської області від
27.02.2007 р. та прийняти нову
постанову, якою відмовити у задоволенні позовних  вимог Суб'єкта підприємницької
діяльності  ОСОБА_1

Представник  позивача у
судовому  засіданні заперечив проти
доводів  скаржника,  вважаючи їх
необгрунтованими та такими,  що не
підлягають задоволенню.

У запереченнях, поданих на апеляційну скаргу,  Суб'єкт
підприємницької діяльності
ОСОБА_1, зокрема, зазначила, що
сума готівкових коштів  на місці
проведення  розрахунків відповідала  сумі коштів, яка зазначена у денному
звіті  реєстратора  розрахункових операцій, однак, як стверджує  позивач,
працівники податкової інспекції  змусили продавця ОСОБА_3  об'єднати
дві  каси  різних підприємців в одну.

Стверджує також, що
працівники податкової інспекції, які здійснювали перевірку  магазину - кафетерію позивача, зазначили  про те, що
під час перевірки  у продавця
ОСОБА_3 з'ясовувалося питання  щодо
здійснення  підприємницької  діяльності
у даній торговій точці  іншими
суб'єктами підприємницької діяльності, на що було отримано відповідь, що
така  діяльність  не
здійснюється .

Однак, як зазначає
позивач,  під час дачі
пояснень  у суді першої інстанції
продавцем  ОСОБА_3   як свідком по справі, зазначений факт  було
спростовано, та підтверджено,
що  таких  запитань їй
ніхто не  задавав.

Заслухавши у судовому засіданні повноважних представників
сторін,  перевіривши у повному обсязі
законність та обгрунтованість прийнятої по справі судом першої інстанції
постанови,  обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга
Володарсько-Волинської  міжрайонна  державна
податкова  інспекція не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, Володарсько-Волинською  міжрайонною
державною  податковою  інспекцією 31.10.2006 року  проведено перевірку  магазину - кафетерію, що належить Суб'єкту
підприємницької діяльності  ОСОБА_1, за
результатами якої  складено  акт
перевірки  щодо контролю за
здійсненням  розрахункових операцій  у сфері готівкового  та безготівкового  обігу
суб'єктами підприємницької діяльності НОМЕР_2,  у відповідності до якого встановлено
порушення  господарюючим суб'єктом  вимог п.13 ст.3  Закону України " Про застосування  реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі,  громадського харчування  та послуг " ( а.с. 9 ).

На підставі зазначеного акту перевірки рішенням  Володарсько-Волинської МДПІ НОМЕР_1, з
урахуванням  вимог  ст. 22 Закону України                   " Про застосування  реєстраторів
розрахункових операцій  у сфері
торгівлі,  громадського харчування та
послуг " до  Суб'єкта
підприємницької діяльності  ОСОБА_1 застосовано  штрафну ( фінансову ) санкцію у розмірі
1654,45 грн., тобто, у п'ятикратному
розмірі вартості  проданих
товарів, на які виявлено
невідповідність між  залишком
готівки  в касі РРО  та залишком готівки, відображеному  у звіті реєстратора у сумі 1654,45 грн. (
а.с. 9).

Однак, колегія суддів вважає,
що застосування штрафної  (
фінансової  ) санкції до позивача  є неправомірним, враховуючи таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.08.2000 р. ОСОБА_2  зареєстровано як Суб'єкта підприємницької
діяльності, про що свідчить Свідоцтво
про державну реєстрацію   фізичної
особи  - підприємця  НОМЕР_3 ( а.с. 13 ).

Відповідно до
Свідоцтва  про сплату єдиного
податку  НОМЕР_4, видане  Володарсько-Волинською  МДПІ
Суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_2, видом діяльності останньої
є  роздрібна торгівля незалежно від місця
здійснення  діяльності ( а.с. 12).

ОСОБА_1  також
зареєстровано  як Суб'єкта  підприємницької діяльності 04.08.2003 р., про
що свідчить Свідоцтво  про державну
реєстрацію  фізичної особи -
підприємця  НОМЕР_5 ( а.с. 15 ).

Володарсько-Волинською
МДПІ   Суб'єкту   підприємницької діяльності ОСОБА_1  31.07.2006 р. видано торговий патент НОМЕР_6
на право здійснення підприємницької
діяльності у сфері роздрібної торгівлі ( а.с. 14 ).

У відповідності до договору
оренди  від 16.05.2005 року,
укладеного між  СПД  ОСОБА_1- Орендодавець  та  СПД
ОСОБА_2 - Орендар, Орендодавець  передає
в оренду Орендареві  площу у розмірі 10
кв.м. у приміщенні  магазину - кафетерію
ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 11 ).

Термін  дії оренди  становить 10 років.

Матеріалами справи підтверджується те, що СПД ОСОБА_1, яка
перебуває на спрощеній системі
оподаткування,  здійснює торгівлю
алкогольними напоями та тютюновими виробами в магазині-кафетерії в  с. Топорище Володарсько-Волинського району із
застосуванням РРО, а  СПД  ОСОБА_2
-  торгівлю іншими продовольчими
товарами без застосування РРО.

Під час  перевірки
магазину-кафетерію працівниками податкової інспекції  здійснено контрольну закупку алкогольних
напоїв та тютюнових виробів на загальну суму
22 грн. 65 коп.

Зазначена операція продавцем магазину  була проведена через РРО на повну суму
контрольної закупки з видачею касового чека, тобто, з дотриманням  вимог
п.2                ст. 3 Закону
України " Про застосування  реєстраторів  розрахункових операцій  у сфері торгівлі,  громадського харчування та послуг ".

В акті  перевірки від
13.10.2006 р. НОМЕР_2  контролюючим
органом  встановлено невідповідність суми
готівкових коштів на місці проведення розрахунків в сумі 339грн. 89коп.

Пояснення  позивача свідчать
про те, що  торгівля  алкогольними напоями та тютюновими виробами у
магазині  - кафетерії здійснюється
через  реєстратор  розрахункових операцій, гроші  зберігаються в окремій  касі,
а інший товар   реалізується  без застосування  реєстратора
розрахункових операцій, а гроші зберігаються  в іншій касі, що належить  СПД
ОСОБА_2, тобто,   кошти в сумі
339грн. 89коп.  були безпідставно
враховані із каси СПД  ОСОБА_2, яка
здійснює свою торговельну діяльність окремо від
діяльності  СПД  ОСОБА_1 .

Зазначений факт  також
підтверджено у суді першої
інстанції  показами свідка -  ОСОБА_3, яка працює  продавцем у СДП ОСОБА_1, яка, зокрема,
пояснила, що  невідповідність  суми готівкових коштів на місці проведення
розрахунків СПД                     ОСОБА_1 сумі коштів,
відображеної у денному звіті реєстратора, сталася  внаслідок
включення  коштів   із каси СПД
ОСОБА_2

Зібрані по справі докази свідчать також і про те, що працівниками
контролюючого органу  не було прийнято до
уваги пояснення  продавця  щодо
належності  коштів у  сумі 339грн. 89коп. саме  СПД
ОСОБА_2 та не було  з'ясовано  факту
здійснення у приміщенні магазину-кафетерію торговельної діяльності
двома  суб'єктами    підприємницької діяльності.

Крім того,  з аналізу акту
перевірки Володарсько-Волинської МДПІ слід зробити висновок  про те, що у даному документі не зазначено, в
якому саме ящику каси знаходилась готівка СПД ОСОБА_1, а  зазначено
лише загальну  суму  коштів, яка була виявлена в касі СПД  ОСОБА_2 та СПД  ОСОБА_1

При цьому слід зазначити, що викликана до суду апеляційної
інстанції як свідок - ОСОБА_2  також
пояснила суду, що контролюючим органом
під час проведення перевірки не було взято до уваги  той факт, що у приміщенні магазину -
кафетерію  свою торговельну
діяльність  здійснюють два субє'кти
підприємницької діяльності, а кошти у сумі 339,89 грн. були безпідставно
враховані саме з її каси.

Крім того, в судовому засіданні
колегією суддів  були
оглянуті  оригінали документів , які
подала  позивач на виконання вимог  ухвали суду
від 07.06.2007 р., а саме: Книга обліку
розрахункових  операцій НОМЕР_7, книга
обліку доходів і витрат  громадян, які
займаються підприємницькою діяльністю.

Отже, з урахуванням
наведених  обставин  підтверджуються те, що в  матеріалах справи відсутні докази того, що
кошти в сумі 339,89 грн. знаходились саме
у  касовому апараті позивача.

Відповідно до ст.2 Закону " Про застосування  реєстраторів
розрахункових операцій  у сфері
торгівлі, громадського харчування  та
послуг "   місце проведення   розрахунків - це  місце,
де здійснюються розрахунки із покупцем за продані товари (надані
послуги) та зберігаються отримані за реалізовані товари (надані послуги)
готівкові кошти, а також місце отримання покупцем попередньо оплачених товарів
(послуг) із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо.

Статтею  22  зазначеного Закону передбачено, що  до суб'єктів підприємницької діяльності
застосовується  фінансова санкція  у п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено
невідповідність у разі  невідповідності
суми  готівкових коштів на місці
проведення  розрахунків сумі коштів, яка
зазначена  у денному звіті.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідачем  не доведено невідповідність готівкових коштів
на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті РРО.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 19 Конституції України  органи державної влади  та органи місцевого  самоврядування, їх посадові особи зобов'язані  діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у спосіб,  що передбачені  Конституцією
та Законами України.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що суд  першої інстанції дійшов вірного висновку, що,
штрафні санкції, застосовані Володарсько-Волинською міжрайонною  державною
податковою інспекцією   до   Суб'єкта підприємницької діяльності  ОСОБА_1, є незаконними.

Отже, оскільки  відповідачем
у супереч вимог ст. 33 ГПК України не
доведено ті  обставини,  на які він посилався як  на підставу своїх  вимог та заперечень, доводи його апеляційної
скарги не грунтуються на вимогах чинного законодавства і спростовуються
матеріалами справи,  колегія суддів  суду апеляційної інстанції вважає, що
відсутні правові підстави для скасування постанови  господарського суду Житомирської області від
27.02.2007 р.  та задоволення  апеляційної скарги Володарсько-Волинської
МДПІ.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254,
п.п.6,7 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного
судочинства України, Житомирський апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Постанову господарського суду Житомирської області від 27
лютого 2007року у справі №10/141-НА залишити без змін, а апеляційну скаргу
Володарсько-Волинської міжрайонної
державної  податкової  інспекції - без задоволення.

2. Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з
моменту проголошення.

Касаційну скаргу може бути подано безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця з дня складення ухвали в
повному обсязі.

3. Справу №10/141-НА повернути до господарського суду Житомирської
області.

Головуючий
суддя
Філіпова Т.Л.

судді:

Горшкова Н.Ф.

Майор Г.І.

Віддрук: 4 прим.

1
- до справи,

2,3
- сторонам,

4
- в наряд.