ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.07 р.                                                                             Справа № 38/183

Господарський суд Донецької області у складі судді Радіонової О.О.

при секретарі судового засіданні Зікєєвої Л.П.

розглянув у відкритому судовому засіданні  в  м. Донецьку справу

за позовом Управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м.Макіївка Донецької області

до відповідача: Дочірнього підприємства товариства з обмеженою відповідальністю фірми “Електрон-сервіс”- “ДІК”  м.Макіївка Донецької області

про  стягнення  733грн.88коп.

за участю

представників сторін:

від позивача: не з”явився

від відповідача: не з”явився

Суть справи:

Позивач, Управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі                  м. Макіївка Донецької області, звернувся до господарського суду Донецької області з  позовом до Дочірнього підприємства “ДІК” товариства з обмеженою відповідальністю фірми “Електрон-сервіс” м. Макіївка Донецької області про стягнення  заборгованості у сумі                   733грн.88коп.

У зв”язку з набуттям чинності з 01.11.2005р. Закону України “Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України” № 2953-1У від 06.10.2005р., яким пункти 6 та 7 розділу У11 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України були викладені в новій редакції, згідно якої до початку діяльності окружного адміністративного суду позовні заяви у господарських справах, що віднесені цим Кодексом до адміністративної юрисдикції, заяви (подання) про перегляд судових рішень у зв”язку з нововиявленими та винятковими обставинами у таких справах, розглядаються господарським судом в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України, 17.05.2007р. судом було відкрито провадження в адміністративній справі № 38/183, оскільки Управління Пенсійного фонду у прийнятті рішення про стягнення простроченої заборгованості зі сплати страхових внесків та застосуванні фінансових санкцій діють як органи державної влади у здійсненні ними владних управлінських функцій і, відповідно, як суб”єкти владних повноважень та відповідають вимогам, передбаченим ст. 3 КАС України.

Відповідач у попереднє судове засідання не з’явився, витребувані судом документи не представив, про причину неявки не повідомив,  незважаючи на те, що був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином, а саме ухвала суду була направлена за юридичною та фактичною адресами, вказаними у позовній заяві, про що свідчить відмітка канцелярії суду, але на адресу господарського суду повернулись конверти з відміткою “адресат з указаної адреси вибув”. В той же час, 23.05.2007р., на адресу господарського суду повернулось поштове повідомлення №6537649 з відміткою “вручено 18.05.2007р. уповноваженому Стасенко”.

Судом було зроблено запит до Головного управління статистики у Донецькій області та отримано відповідь, що станом на 21.05.2007р. в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій значиться Дочірнє підприємство товариства з обмеженою відповідальністю фірми “Електрон-Сервіс”- “ДІК” м. Макіївка Донецької області як юридична особа – (ідентифікаційний код 32315060)та знаходиться за адресою: 86106, Донецька область, м. Макіївка, Центрально-Міський район,    вул.Леніна,138а.

12.06.2007р. позивач звернувся до суду з клопотанням про приєднання додаткових документів до матеріалів справи, яке судом розглянуте, прийняте до уваги та залучене до матеріалів справи.

25.06.2007р. позивач звернувся до суду з заявою про уточнення назви підприємства відповідача, та повідомляє, що повне найменування відповідача є Дочірнє підприємство “ДІК” товариства з обмеженою відповідальністю фірми “Електрон-Сервіс”.

25.06.2007р. суд закінчив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду.

02.07.2007р. позивач у судове засідання не з’явився, але звернувся до суду з клопотанням про приєднання документа до матеріалів справи, яке судом розглянуте, прийняте до уваги та залучене до матеріалів справи.

02.07.2007р. відповідач у судове засідання не з”явився, про причину неявки суд не повідомив, витребувані документи не представив.

Відповідно ч. 2 ст. 128 КАС України неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, які прибули в судове засідання, або неповідомлення ними про причини неприбуття, не є перешкодою для розгляду справи.

Судом відповідно до вимог ст. 45 КАС України  складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши докази по справі та вислухавши уповноваженого представника позивача, господарський суд , -

ВСТАНОВИВ:

14.12.2006р. в ході планової перевірки додержання вимог законодавства щодо розрахунків з бюджетом Пенсійного фонду України по страховим внескам за період з 16.01.2003р. по 01.12.2006р. встановлено, що Дочірнє підприємство товариства з обмеженою відповідальністю фірми “Електрон-Сервіс”- “ДІК” зареєстровано в управлінні Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м. Макіївка Донецької області як платник страхових внесків відповідно до Закону України “Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування”  (реєстраційний номер 05-39-04-2231),.

За наслідками перевірки до відповідача застосовані штрафні санкції  згідно рішення                  № 236  від 26.12.2006р., прийнятого на підставі п.п.17.1.1 п.17.1 ст. 17 Закону України “Про порядок погашення зобов”язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” за не подачу податкової декларації за січень 2003р. та лютий 2003р. у  строки, визначені законодавством штрафні санкції у сумі 340 грн.;  згідно рішення № 237 від 26.12.2006р. на підставі п. 5 частини 9 ст. 106 Закону України “Про загальнообов”язкове державне пенсійне страхування” за неподання розрахунку суми страхових внесків на загальнообов”язкове державне пенсійне страхування у строки, визначені законодавством, фінансові санкції у розмірі 170 грн.; згідно рішення № 238 від 26.12.2006р. на підставі пункту 2 частини 9 статті 106 Закону України “Про загальнообов”язкове державне пенсійне страхування” за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків  штраф у розмірі 261 грн. 97 коп. та пеня 46,08 грн.

Вказана заборгованість до теперішнього часу не погашена, тому позивач просить стягнути з відповідача  суму у розмірі 733 грн.88коп.

Згідно ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на  розрахунки суми страхових внесків за спірний період, акт  перевірки № 866 від 26.12.2006р., копії рішень про нарахування штрафних санкцій №236 від 26.12.2006р., №237 від 26.12.2006р. та №238 від 26.12.2006р., клопотання від 25.06.2007р., клопотання від 02.07.2007р, акт звірки розрахунків від 23.05.2007р., правовстановлюючі документи тощо.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об”єктивному дослідженні відповідно ч. 1 ст. 86 КАС України.

Закон України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” № 2181 є спеціальним Законом, яким встановлено порядок погашення зобов’язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами, до числа яких відноситься позивач, по податкам і зборам (обов’язковим платежам), нарахування та сплата пені і штрафних санкцій, які застосовуються до платників податків контролюючими органами. Зазначеним Законом встановлено обсяг повноважень Пенсійного фонду України (підпункту 2.2.2 пункту 2.2 статті 2) з питань визначення податкового боргу по збору на обов’язкове пенсійне страхування.

Відповідно до підпункту 2.1.2 пункту 2.1 статті 2 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” органи Пенсійного фонду України є контролюючими органами стосовно збору на обов’язкове державне пенсійне страхування і, як зазначено в підпункті 2.2.1 пункту 2.2 статті 2 наведеного Закону, мають право здійснювати перевірки своєчасності, достовірності, повноти його нарахування і сплати.

Перевіркою було встановлено, що в порушення п.п.4.1.4 п.4.1 ст. 4 Закону України від 21.12.2000р. № 2181 “Про порядок погашення зобов”язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” відповідачем не надані розрахунки зобов”язань зі сплати збору на обов”язкове державне пенсійне страхування за січень 2003р. та лютий 2003р.

Отже, за вказане порушення до відповідача застосовані штрафні санкції рішенням                № 236 від 26.12.2006р., яке відповідачем не оскаржено та до теперішнього часу не виконано.

Відносини, що виникають з загальнообов’язкового державного пенсійного страхування  врегульовані нормами Закону України від 07.09.2003р. № 1058-ІV “Про загальнообов”язкове державне пенсійне страхування”( далі – Закон України № 1058), який набрав чинності з 01.01.2004р. та визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов”язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Згідно ст. 1 Закону України № 1058 страхові внески – кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов”язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов”язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону.

Відповідно до ст. 14 цього Закону страхувальниками, зокрема  є  підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії, фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством.

Згідно пп. 6 п.2  ст. 17 Закону  України № 1058  страхувальник зобов’язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Відповідно до ст.20 Закону України № 1058  страхувальники  зобов'язані  сплачувати  страхові  внески, нараховані за відповідний базовий звітний період,  не пізніше  ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Для відповідача базовим звітним періодом є календарний місяць.

За змістом ст. 106 Закону України № 1058 саме територіальним органам Пенсійного фонду надано право приймати рішення про сплату простроченої заборгованості зі сплати страхових внесків.

Згідно п.1 ст.106 Закону України № 1058   у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків страхувальники зобов”язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені ст.20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків ( далі- недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій ( п.2 ст. 106 Закону).

Відповідачем порушені строки сплати внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, встановлені ст.20 Закону.

Пунктом 2 частини 9 ст. 106 Закону України № 1058 встановлено, що за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату ( несвоєчасне перерахування страхувальниками страхових внесків, в тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф залежно від строку затримки платежу. Там же передбачено, що одночасно на суми своєчасно не сплачених ( не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

Відповідач не виконував покладені на нього вказаним Законом обов”язки по своєчасній  сплаті страхових внесків, а отже зобов”язаний нести передбачену законодавством  відповідальність по сплаті пені та фінансових санкцій.

Рішенням позивача №238 від 26.12.2006р. до відповідача були застосовані штраф у сумі 261 грн. 97 коп. та пеня у розмірі 46, 08 грн., які до теперішнього часу залишаються не сплаченими.

На підставі пункту 5 частини 9 статті 106 Закону України № 1058 за неподання розрахунку суми страхових внесків на загальнообов”язкове державне пенсійне страхування у строки, визначені законодавством, до відповідача застосовані штрафні санкції у розмірі 170 грн. згідно рішення № 237 від 26.12.2006р.

Заявлені позовні вимоги підтверджуються представленими доказами по справі та не спростовуються відповідачем.

На підставі наведеного, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості у сумі  733,88грн. є доказаними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та, керуючись п.п.2,3,4 абз.3 ст. 129 Конституції України, ст.ст.17, 48, 69, 71, 87, 94, 122-154, 160, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м. Макіївка Донецької області про стягнення з Дочірнього підприємства товариства з обмеженою відповідальністю фірми “Електрон-Сервіс”- “ДІК” м. Макіївка Донецької області заборгованості у сумі  733грн.88коп., задовольнити повністю.

Стягнути з Дочірнього підприємства товариства з обмеженою відповідальністю фірми “Електрон-Сервіс”- “ДІК” м.Макіївка Донецької області  ( 86106, Донецька область,                         м. Макіївка, вул.Леніна,138а -юридична адреса, 86106, Донецька область, м.Макіївка, вул.Леніна,57 – фактична адреса, р/р  8000 в банку “Фінанси і кредит”, МФО 335816, ) на користь Управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м. Макіївка Донецької області ( 86106, Донецька область, м. Макіївка, вул.Каліновська,19,  р/р 41 в ВАТ Державний ощадний банк України, МФО 335106, ) заборгованість у сумі 733грн.88коп.

Текст постанови оголошений у судовому засіданні 02.07.2007р.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження постанови суду протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя

Надруковано 4 примірника:

1 – до справи

3 – сторонам у справі