СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14.08.07                                                                                 Справа № 18/332н-ад.

Суддя Корнієнко В.В., розглянувши матеріали справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Тітан ЛТД», м. Лисичанськ Луганської області

до  державної податкової інспекції у м. Лисичанську, м. Лисичанськ Луганської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача  –Державна податкова адміністрація у Харківській області, м. Харків

про скасування рішення про застосування штрафних санкцій

при секретарі Монастирському Д.Д.

за участю представників:

від позивача:               Мельникова А.Ф. за дов. від 01.02.2006;

від відповідача:          Титаренко О.Ю. за дов. від 21.06.2007;

від 3-ї особи:                    не прибув.

Суть спору: позивачем заявлено вимоги про скасування рішення відповідача від 20.06.2007 № 0 про застосування штрафних (фінансових) санкцій, яким до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції в сумі 9340 грн. за порушення п. 1 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»(непроведення розрахункових операцій (щодо надання послуг на гральних автоматах) через реєстратор розрахункових операцій та невидача розрахункового документу).

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що в акті перевірки, на підставі якого було прийняте оспорюване рішення, обставини викладені неправильно. Насправді, він проводив операції (щодо надання послуг на гральних автоматах) через реєстратори розрахункових операцій, якими є самі ж ці гральні автомати.

Позивач вважає, що видача розрахункового документу необов’язкова, так як його гральні автомати, які одночасно є реєстраторами розрахункових операцій, не можуть друкувати розрахункові документи.

Позивач також вказав, що 3-тя особа (яка проводила перевірку) не попередила його за 10 днів до перевірки, що є порушенням ст. 111 Закону України «Про державну податкову службу».

Відповідач та 3-тя особа проти позову заперечують посилаючись на необґрунтованість та безпідставність позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд

В С Т А Н О В И В:

Державною податковою адміністрацією в Харківській області (третьою особою по справі) 14.05.2007 була проведена планова перевірка залу гральних автоматів (м. Харків, пр. Перемоги, 72-д), який належить позивачу, щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу.

Перевіркою були встановлені факти порушення законодавства:

-          проведення розрахункових операцій при наданні послуг з гри на гральних автоматах з грошовим виграшем в сумі 1868 грн. без застосування реєстраторів розрахункових операцій (далі –РРО);

-          проведення цих же операцій без видачі розрахункового документу встановленої форми, що є порушенням п. 1 ст. 3 Закону України Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»(далі –Закон «Про застосування РРО»).

Вказані факти порушень закону викладені в акті перевірки від 14.05.2007 № 008667, який підписаний повноваженим представником позивача без зауважень.

20.06.2007 на підставі вказаного акту перевірки відповідачем було винесено та направлено позивачу рішення № 0 про застосування штрафних (фінансових) санкцій, яким до позивача за проведення розрахункових операцій без застосування РРО та без видачі розрахункового документу, застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 9340 грн. (у п'ятикратному розмірі вартості проданих послуг, непроведених через РРО: 1868 х 5 = 9340 (п. 1 ст. 17 Закону «Про застосування РРО»).

Позивач не погодився з накладенням на нього вказаних штрафних (фінансових) санкцій та пред’явив позов про скасування рішення, яким ці санкції накладено.

Позивач визнав факти проведення вказаних в акті перевірки операцій та визнав факти невидачі розрахункових документів при здійсненні вказаних операцій (наданні послуг) але зазначив що:

-          він проводив операції (щодо надання послуг з гри на гральних автоматах) через реєстратори розрахункових операцій, якими є самі ж ці гральні автомати;

-          видача розрахункового документу необов’язкова, так як його гральні автомати, які одночасно є реєстраторами розрахункових операцій, не можуть друкувати розрахункові документи;

-          фіскальні функції на його гральних автоматах відсутні через вину Мінекономіки та Мінпромполітики України, які у порушення постанови Кабінету Міністрів України від 07.02.2001 № 121 не розробили технічні вимоги до автоматів з продажу товарів (послуг) та не організували розроблення запам’ятовуючих пристроїв (фіскальної пам’яті) для оснащення автоматів, що вже діють;

-          3-тя особа (яка проводила перевірку) не попередила його за 10 днів до перевірки, що є порушенням ст. 111 Закону України «Про державну податкову службу».

Відповідач та 3-тя особа проти позову заперечують посилаючись на необґрунтованість та безпідставність позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав:

Згідно ст. ст. 8, 9, 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»державні податкові адміністрації в областях (крім іншого) здійснюють контроль (шляхом проведення перевірок) за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку.

Відповідно до плану проведення перевірок на травень 2007 року, затвердженому головою ДПА в Харківській області, на підставі направлень на перевірку від 11.05.2007 № 7836 та № 7837 працівниками державної податкової адміністрації в Харківській області 14.05.2007 була проведена планова перевірка залу гральних автоматів (м. Харків, пр. Перемоги, 72-д), який належить позивачу, щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу.

Згідно ч. 1 ст. 111 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»плановою виїзною перевіркою вважається перевірка платника податків щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати ним податків та зборів (обов'язкових платежів), яка передбачена у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за місцезнаходженням такого платника податків чи за місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така планова виїзна перевірка.

Право на проведення планової виїзної перевірки платника податків надається лише у тому випадку, коли йому не пізніше ніж за десять днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано письмове повідомлення із зазначенням дати початку та закінчення її проведення (ч. 4 ст. 111 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»).

Із тексту частин 1 та 4 ст. 111 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»витікає, що повідомлення повинно надсилатися платнику податків не пізніше ніж за десять днів до дня проведення перевірки, якщо проводиться перевірка щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати ним податків та зборів.

Однак, в даному випадку своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплата позивачем податків та зборів не перевірялися.

Таким чином, повідомлення про перевірку позивачу не повинно було направлятися.

Перевіркою були виявлені факти порушення законодавства:

-          проведення розрахункових операцій при наданні послуг з гри на гральних автоматах з грошовим виграшем в сумі 1868 грн. без застосування РРО;

-          проведення цих же операцій без видачі розрахункового документу встановленої форми.

Згідно п. 1 ст. 3 Закону «Про застосування РРО»суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Пунктом 6 додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 07.02.2001 № 121 «Про терміни переведення суб'єктів підприємницької діяльності на облік розрахункових операцій у готівковій та безготівковій формі із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій»встановлено, що суб'єкти підприємницької діяльності переводяться на облік розрахункових операцій у готівковій та безготівковій формі із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій при використанні гральних автоматів, з 31.12.2006.

Таким чином, позивач, як суб’єкт, який надає послуги з використанням гральних автоматів, в силу вимог Закону «Про застосування РРО»зобов’язаний проводити розрахункові операції (щодо надання цих послуг) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів.

Згідно абз. 3 ч. 1 ст. 2 Закону «Про застосування РРО»реєстратор розрахункових операцій (РРО) це пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з купівлі-продажу іноземної валюти та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг). До реєстраторів розрахункових операцій відносяться: електронний контрольно-касовий апарат, електронний контрольно-касовий реєстратор, комп'ютерно-касова система, електронний таксометр, автомат з продажу товарів (послуг) тощо.

Таким чином, головною ознакою РРО є реалізація в ньому фіскальної функції, і це є також головною метою запровадження РРО.

Відповідно, якщо у пристрої або програмно-технічному комплексі не реалізовані фіскальні функції, такий пристрій (програмно-технічний комплекс) не є РРО.

Позивач визнав, що його гральні автомати не мають фіскальних функцій.

Разом з цим, позивач наполягає на тому, що ці автомати все ж таки є РРО у розумінні ст. 2 Закону України «Про РРО».

Проте, вказані доводи позивача є безпідставними, так як відсутність у пристрої (програмно-технічному комплексі) фіскальної функції позбавляє цей пристрій (програмно-технічний комплекс) статусу РРО у розумінні Закону України «Про РРО»(що прямо витікає з вищенаведених положень вказаного Закону).

У вищевказаному абз. 3 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про РРО»також наводиться приблизний перелік можливих видів РРО: електронний контрольно-касовий апарат, електронний таксометр, … тощо, однак, як зазначено вище, відсутність у любого з цих пристроїв фіскальної функції позбавляє їх статусу РРО.

Таким чином, позивач надавав послуги з використанням гральних автоматів, які не є РРО.

Сам факт надання послуг, вказаних у акті перевірки від 14.05.2007 № 008667, та розмір грошового виграшу (1868 грн.) позивачем не оспорюється.

Статтею 9 Закону «Про РРО»передбачено виключний перелік розрахункових операцій, при здійсненні яких реєстратори та розрахункові книжки не застосовуються.

Розрахункові операції, проведені позивачем та вказані у акті перевірки від 14.05.2007 № 008667, до зазначеного переліку не віднесені.

Відповідно, позивач у порушення вимог п. 1 ст. 3 Закону України «Про застосування РРО»проводив розрахункові операції при наданні вказаних послуг без застосування РРО та без видачі розрахункового документу встановленої форми.

Відповідальність за вказані правопорушення передбачена п. 1 ст. 17 Закону «Про РРО» у вигляді фінансової санкції у п'ятикратному розмірі вартості проданих послуг (які не проведені через РРО і на які нероздруковані відповідні розрахункові документи).

Державні податкові інспекції у містах забезпечують застосування та своєчасне стягнення сум фінансових санкцій, передбачених законодавчими актами України (п. 6 ст. 10, п. 11 ст. 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»).

За вказані правопорушення, на підставі ст. ст. 10, 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»відповідач застосовував до позивача фінансові (штрафні) санкції в сумі 9340 грн.

Розмір застосованих відповідачем штрафних санкцій відповідає вимогам закону (1868 х 5 = 9340).

Враховуючи викладене, оспорюване рішення відповідача від 20.06.2007 № 0 про застосування штрафних (фінансових) санкцій, є законним і обґрунтованим.

Законні підстави для скасування оспорюваного рішення відповідача відсутні.

Згідно ст. 68 Конституції України кожний зобов’язаний неухильно додержуватися Конституції України та Законів України.

Посилання відповідача на порушення постанови Кабінету Міністрів України від 07.02.2001 № 121 Міністерством економіки та Мінпромполітики України, не приймаються судом до уваги, так як діючим законодавством України не передбачено, що у даному випадку суб’єкти господарювання звільняються від відповідальності, передбаченої ст. 17 Закону «Про застосування РРО».

За таких обставин, в позові слід відмовити в зв’язку з його необґрунтованістю та безпідставністю.

Відповідно до ст. ст. 87, 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати (витрати на державне мито) покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 87, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1.          В позові відмовити.

2.          Судові витрати покласти на позивача.

14 серпня 2007 р. було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови. Постанова, оформлена відповідно до ст. 163 КАСУ, підписана 20 серпня 2007 р.

Дана постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Сторонами по справі протягом десяти днів з 20 серпня 2007 р. може бути подана заява про апеляційне оскарження даної постанови до Донецького апеляційного адміністративного суду через господарський суд Луганської області.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається  протягом  двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                              В.В. Корнієнко