ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"14" серпня 2007 р.
Справа № 25/89-07-2167

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого  Жукової А.М. ,  суддів : Бойко Л.І., Величко Т.А.

при секретарі Соломахіній О.О.

за участю представників сторін:

від позивача –Мокрий Р.В.; від відповідача –не з’явився                                                  розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Управління Державної служби охорони при Головному управлінні МВСУ в Одеський області на рішення  господарського суду Одеської області від "11" липня 2007 р. по справі № 25/89-07-2167

за позовом ТОВ ”Охорона –комплекс - Іллічівськ”

до УДСО при ГУМВСУ в Одеський області про стягнення 389228,04грн.

встановив:

Рішенням господарського суду Одеської області від 11.07.07р. (суддя Малярчук І.А.) позов задоволено частково, стягнуто на користь позивача 194614,02грн. збитків у вигляді упущеної вигоди, 50 000 грн. моральної шкоди, 2520,29грн. судових витрат. Рішення вмотивоване матеріалами справи, доводами сторін, нормами матеріального права та зазначено, що відповідачем вчинено дії, які спричинили подальше розірвання контрагентами договорів на охорону об’єкта за допомогою ПЦО, укладених з ТОВ ”Охорона –комплекс - Іллічівськ”. Зокрема, позивачем надсилались листи з повідомленнями контрагентів позивача про розірвання договору № М-3/484 від 01.03.2003р. ”про надання послуг” укладеного між ТОВ ”Охорона –комплекс - Іллічівськ”  та УДСО при УМВСУ в Одеський області за умовами якого групи затримання міліції УДСО при УМВСУ в Одеський області здійснювали реагування на спрацювання охоронної сигналізації на об’єктах контрагентів ТОВ ”Охорона –комплекс - Іллічівськ”. Такі дії визначені судом як втручання в господарську діяльність позивача, що підтверджується рішенням адміністративної колегії Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету від 24.04.2007р. № 15-рш по справі № 20-08/2007р. Протиправним втручанням відповідача у господарську діяльність позивача завдано збитків у вигляді упущеної вигоди, а здійснення дії, що принижують ділову репутацію, дає відповідачу право, відповідно ст. 23 ЦКУ, на відшкодування моральної шкоди з винної сторони з врахуванням розумності і справедливості.

УДСО при ГУМВСУ в Одеський області не погодившись із висновками місцевого суду звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду як таке, що прийнято на неповному з’ясуванні обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи які суд визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, обґрунтовуючи свої доводи тим, що ніяких дій щодо втручання у господарську діяльність ТОВ ”Охорона –комплекс - Іллічівськ” відповідач не здійснював. Посилання суду на рішення адміністративної колегії ОТВ АМК № 15-рш від 24.04.2007р. по справі № 20-08/2007 ”Про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції та накладання штрафу” є некоректним, оскільки розпорядженням державного уповноваженого АМКУ № 06/70-р від 22.05.2007р. зупинено виконання рішення № 15-рш від 24.04.2007р. до закінчення перевірки, про що в судовому засіданні було повідомлено. В діях УДСО при ГУМВСУ в Одеський області відсутні як у сукупності так і жодна із складових правопорушення, передбаченого ст. 12 ЗУ ”Про захист від недобросовісної конкуренції”. Надсилання інформації ”замовникам” про те, що групи затримання міліції УДСО з 10.01.2007р. не будуть здійснювати реагування на спрацювання сигналізації на об’єктах у зв’язку з розірванням договору ”про надання послуг”, укладеного, між  ТОВ ”Охорона –комплекс - Іллічівськ” та  УДСО при УМВСУ в Одеський області не є втручанням в господарську діяльність ТОВ ”Охорона –комплекс - Іллічівськ”. Оскільки у діях відповідача не має складу господарського правопорушення, господарський суд безпідставно застосував норми ст. 224, 225 ГКУ та ст. 23 ЦКУ. Крім того, в порушення вимог п.3 ч.1 ст. 84 ГПК, а мотивувальна частина рішення не містить доводів за якими відхилено письмові та усні пояснення відповідача, суд не звернув увагу на те, що по 16 договорам (№ 163 від 01.03.2003р.; № 411 від 10.09.2003р.; № 437 від 01.03.2004р.; № 134 від 01.03.2003р.; № 442 від 01.04.2004р.; № 307 від 01.03.2003р.; № 479 від 16.08.2004р.; № 373 від 01.11.2003р.; № 519 від 08.11.2004р.; № 496 від 07.09.2004р.; № 536 від 30.12.2004р.; № 323 від 01.03.203р.; № 460 від 10.06.2004р.; № 331 від 01.03.2003р.; № 332 від 01.03.2003р.; № 197 від 01.03.2003р.) термін дії закінчився раніше тієї дати, на яку позивач посилається як на дату їх розірвання. В договорах № 595; 596 від 31.05.2005р. не визначено ціну послуг, а договір № 810 від 29.09.2005р. та додатки до нього сторонами не підписані. Частина договорів не містить умови щодо строку їх дії. Отже, ці договори вважаються неукладеними, проте судом цим обставинам не надано правової оцінки. Щодо розірвання контрагентами договорів на охорону об’єкта за допомогою ПЦО ТОВ ”Охорона –комплекс - Іллічівськ”, то жодний контрагент не послався на підставу розірвання договору –перехід під охорону УДСО або заміну системи чи виду охорони об’єктів.

10.08.2007р. до апеляційного суду надійшло клопотання  УДСО при ГУМВСУ в Одеський області про відкладення розгляду апеляційної скарги у зв’язку з відпусткою юрисконсульта до 05.09.2007р.

Розглянувши це клопотання суд вважає, що підстав для відкладення розгляду справи на більш пізній строк немає, оскільки скаржником у апеляційній скарзі викладено усі обставини, з якими він пов’язує невідповідність оскаржуваного судового рішення нормам матеріального права.

В судовому засіданні представник позивача, заперечуючи доводи апеляційної скарги, просить залишити рішення місцевого суду без змін.

Заслухавши пояснення, розглянувши матеріали справи, судова колегія встановила таке.

ТОВ ”Охорона –комплекс - Іллічівськ” створено юридичними і фізичною особою 09.01.2003р. статут якого зареєстровано 23.01.2003р. ВК Іллічівської МР. Одним із засновників товариства є   УДСО при УМВСУ в Одеський області, з яким  ТОВ ”Охорона –комплекс - Іллічівськ” уклало договір № М-3/484 від 20.03.2003р. ”про надання послуг” та за умовами якого УДСО прийняло на себе зобов’язання щодо негайного виїзду та прибуття НМО виконавця на об’єкти м. Іллічівськ після отримання інформації від ”замовника” про спрацювання сигналізації на цих об’єктах; встановлення причин спрацювання сигналізації шляхом обстеження об’єктів і здійснення відповідних дій НМО в межах, наданих законодавством України (а.с. 76).

На підставі наказу Департаменту ДСО при МВСУ № 162 від 09.06.2006р. УДСО при УМВСУ в Одеський області реорганізовано в  УДСО при ГУМВСУ в Одеський області. Правонаступник -  УДСО при ГУМВСУ в Одеський області повідомив ТОВ ”Охорона –комплекс - Іллічівськ”  про відсутність наміру виступати в якості учасника товариства, що стало в подальшому підставою для виключення  УДСО при УМВСУ в Одеський області зі складу учасників товариства і засвідчено протоколом загальних зборів ТОВ ”Охорона –комплекс - Іллічівськ” від 09.11.2006р. (а.с. 26).

ТОВ ”Охорона –комплекс - Іллічівськ” 13.03.2007р. звернулось із позовом до  УДСО при ГУМВСУ в Одеський області про стягнення упущеної вигоди 194614,02грн. та моральної шкоди –194614,02грн., обґрунтувавши свої вимоги тими обставинами, що УДСО в жовтні 2006р.почало здійснювати дії по дискримінації товариства із запровадженням недобросовісної конкуренції, зокрема, поширювати неточні, неповні відомості, пов’язані з ТОВ ”Охорона –комплекс - Іллічівськ”, які завдали шкоди діловій репутації останнього. Ці відомості зумовили виникнення сумнівів у контрагентів товариства щодо здатності його виконувати свої зобов’язання за укладеними договорами. В листах, що надсилались контрагентам товариства, пропонувалось укладення договорів на централізовану охорону майна у зв’язку з початком такої роботи. УДСО схиляв контрагентів товариства до розірвання укладених договорів з  ТОВ ”Охорона –комплекс - Іллічівськ”, надаючи їм зразки бланків заяви, проекту договору з додатками (а.с. 41, 44-49). Як наслідок цих дій, контрагентами розірвано з товариством 98 основних договорів.

Ці дії є протиправними і кваліфікуються як дії, що передбачені ст. 32, 34 ГПК; ст. 8, 12 ЗУ ”Про захист від недобросовісної конкуренції”, що встановлено оскаржуваним судовим рішенням.

Доводи апелянта, викладені у апеляційній скарзі, не приймаються до уваги з огляду на таке.

Матеріали справи містять листи УДСО до контрагентів про розірвання договору з ТОВ ”Охорона –комплекс - Іллічівськ” з 10.01.2007р. на підставі якого групи затримання міліції здійснювали реагування на спрацювання охоронної сигналізації на об’єктах, а також те, що УДСО розпочало роботу по укладанню договорів на централізовану охорону майна як юридичних так і фізичних осіб та зазначалось, що ціна на надання цих охоронних  послуг залишається для таких клієнтів незмінною. Це зумовило виникнення сумнівів у контрагентів щодо можливості ТОВ виконувати договірні зобов’язання Крім того, керівникам підприємств, з якими ТОВ ”Охорона –комплекс - Іллічівськ” знаходились в договірних відносинах,  УДСО направляло зразки бланків заяв від їх іменні на укладання договору на охорону об’єктів з УДСО та на підпис проекти договорів на охорону. Це є ні що інше, як спонукання клієнтів до невиконання договірних зобов'язань шляхом розірвання укладених договорів та пропонування компенсації у вигляді власного надання послуг охорони за незмінною ціною, що є складовою порушення закону передбаченого ст. 12 ЗУ ”Про захист від недобросовісної конкуренції”. Порушення УДСО законодавства про захист від недобросовісної конкуренції підтверджене рішенням адміністративної колегії Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 15-рш від 24.04.2007р., яке є чинним.

Щодо доводів скаржника про закінчення терміну договорів ще до розірвання їх клієнтами з ТОВ ”Охорона –комплекс - Іллічівськ”, то слід зазначити, що за умовами договору (п. 7.2.; 10.2) якщо за 15 діб до закінчення терміну дії договору жодна із сторін не вимагатиме його припинення, договір вважається продовженим на той же термін і на тих же умовах.

Тобто дія договорів пролонгована. Всі істотні умови договорів погоджені сторонами. Відповідно до ст. 181 ГКУ –допускається укладання господарських договорів у спрощеній формі.

Не заслуговують на увагу доводи скаржника про те, що жодний контрагент не посилався на підставу розірвання договору у зв’язку з переходом під охорону УДСО, оскільки на а.с. 58-64 т. 1 містяться листи клієнтів до ТОВ „Охорона-комплекс-Іллічівськ”, де зазначено підставу розірвання договору на охорону об’єкта  ТОВ ”Охорона –комплекс - Іллічівськ” у зв’язку з переходом під охорону УДСО.

З огляду на викладене, рішення місцевого суду відповідає матеріалам, обставинам справи, нормам матеріального права.

Керуючись ст.ст. 99, 101-105, ГПК України,

суд постановив:

1.          Рішення господарського суду Одеської області від 11.07.2007р. у справі № 25/89-07-2167 –залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

Постанова апеляційної інстанції набирає чинності з дня прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до ВГСУ протягом місяця.

Головуючий суддя                                                                   А.М. Жукова

Судді          :                                                                                      Л.І. Бойко

Т.А. Величко