ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

03 квітня 2007 р.
№ 525/7-06

Вищий господарський суд України у складі: суддя Москаленко В.С– головуючий, судді Бенедисюк І.М. і Селіваненко В.П.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Володарського районного центру зайнятості, смт Володарка Київської області (далі –Центр зайнятості)

на постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 23.02.2007

зі справи № 525/7-06

за позовом Центру зайнятості

до відкритого акціонерного товариства "Городище-Пустоварівський бурякорадгосп", с. Городище-Пустоварівське Володарського району Київської області (далі –ВАТ "Городище-Пустоварівський бурякорадгосп")

про стягнення 52 696,78 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Київської області від 06.12.2006 позов задоволено: з ВАТ "Городище-Пустоварівський бурякорадгосп" на користь Центру зайнятості стягнуто заборгованість у сумі 52 696,78 грн.

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 23.02.2007 зазначену постанову місцевого господарського суду змінено: з названого Товариство стягнуто заборгованість у сумі                             50 736,48 грн.

Центр зайнятості  звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить в якій просить постанову апеляційного господарського суду  скасувати, а постанову господарського суду першої інстанції залишити в силі.

Відповідна касаційна скарга повинна бути передана для розгляду до Вищого адміністративного суду України з огляду на таке.

У зв’язку з набранням чинності Кодексом адміністративного судочинства України (далі –КАС України) до компетенції адміністративних судів віднесено усі публічно-правові спори, позивачами в яких є особи, на захист прав, свобод та інтересів яких подано адміністративний позов до суб’єкта владних повноважень (статті 2, 3, 17, 50 і 104 названого Кодексу).

Пункт 4 статті 17 КАС України визначає, що до компетенції адміністративних судів відносяться спори за зверненням суб’єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Визначення суб’єкта владних повноважень наведено в пункті 7 статті 3 КАС України - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб’єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до статті 14 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування страхові фонди є органами, які здійснюють керівництво та управління окремими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування, провадять збір та акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечують фінансування виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням та здійснюють інші функції згідно з затвердженими статутами.

Отже, в даному випадку позивач виступає саме як суб’єкт владних повноважень у системі загальнообов’язкового державного соціального страхування.

За змістом статей 35, 38, 39 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття” зазначені спори вирішуються в судовому порядку.

Відповідно до статті 1 Цивільного кодексу України до відносин з загальнообов’язкового державного соціального страхування цивільне законодавство не застосовується.

Абзацами першим та другим пункту 6 розділу VІІ “Прикінцеві та перехідні положення” (в редакції Закону України від 06.10.2005 № 2953-IV) КАС України передбачено, що до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами КАС України. Касаційний перегляд рішень за такими справами здійснює Вищий адміністративний суд України за правилами КАС України.

Згідно з абзацом першим пункту 7 розділу VII КАС України після набрання чинності цим Кодексом позовні заяви у господарських справах, що віднесені цим Кодексом до адміністративної юрисдикції, а також апеляційні, касаційні скарги (подання), заяви (подання) про перегляд судових рішень у зв’язку з нововиявленими та винятковими обставинами у таких справах, подані і не розглянуті до набрання чинності КАС України, розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом.

В абзаці другому пункту 10 того ж розділу КАС України зазначено, що касаційні скарги (подання) на рішення господарських судів у справах, визначених пунктом 7 цього розділу, що подані до набрання чинності цим Кодексом і не розглянуті Вищим господарським судом України, передаються для вирішення до Вищого адміністративного суду України.

Таку правову позицію викладено в постановах Верховного Суду України від 17.01.2006 зі справи № 13/189, від 24.01.2006 зі справи № 11/268, від 21.02.2006 № 5/65, від 28.02.2006 № 4/133 та інших.

З урахуванням викладеного та керуючись пунктами 6, 7, 10 розділу VІІ “Прикінцеві та перехідні положення” КАС України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Володарського районного центру зайнятості на постанову господарського суду Київської області від 06.12.2006 та постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 23.02.2007 зі справи № 525/7-06 передати до Вищого адміністративного суду України.

Суддя             В. Москаленко

Суддя              І. Бенедисюк

Суддя                                                                                              В. Селіваненко