ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
Тел. 7-38-36, факс 7-44-62
П О С Т А Н О В А

"23" січня 2007 р.                                        Справа
№ 17/353а/20а

м. Чернігів
«23 »січня 2007
року

Суддя Кушнір І.В. розглянув у відкритому судовому
засіданні за участю:

Секретаря судового засідання:  Чепурна О.В.

Позивача:  ОСОБА_1 -особисто, паспорт;

Представника
відповідача: Столяренко О.В. -головний спеціаліст-юрисконсульт, дов.№02  від 03.01.06р.

матеріали справи №17/353а/20а

За ПОЗОВОМ: Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1

АДРЕСА_1

До ВІДПОВІДАЧА: Виконавчої дирекції
Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності

14000, м. Чернігів, вул. Музична, 1-а

Про визнання нечинним рішення

СУТЬ СПОРУ:

СПД ОСОБА_1 пред`явлено позов до
Виконавчої дирекції Чернігівського обласного відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати працездатності про визнання нечинним повністю
рішення Відповідача НОМЕР_1 від 30 червня 2006 року про застосування та
зарахування до бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати
працездатності, відображення у звіті (Ф4-ФСС з ТВП) сум фінансових (штрафних)
санкцій, неправомірних витрат, донарахованих сум внесків та пені за порушення
законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування до
Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 в розмірі 18408
грн. 79 коп. не прийнятих до заліку витрат та 9204 грн. 40 коп. штрафних
санкцій.

В якості підстави своїх позовних
вимог Позивач зазначив наступне.

При подачі документів до Фонду у
виписці із наказу була допущена механічна помилка у даті наказу про нарахування
премії, а саме зазначено, що він виданий 19.01.06р. Однак в оригіналах
документів дата вказана правильно -18 січня 2006 року. 19.01.06р. він не міг
видавати наказ про нарахування премії, оскільки ОСОБА_2 знаходилася на
лікарняному, тобто в цей день не працювала.

Представник Відповідача проти
позову заперечив, зазначаючи, що спірне рішення про застосування штрафних
санкцій є законним та обґрунтованим, оскільки прийнято на підставі документів,
наданих Позивачем.

Заслухавши пояснення представників
сторін та дослідивши надані письмові докази, суд

ВСТАНОВИВ :

Бахмацькою міжрайонною Виконавчою
дирекцією Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності було проведено перевірку правильності
нарахування, перерахування та використання коштів Фонду соціального страхування
з тимчасової втрати працездатності СПД ОСОБА_1 за період з 01.03.05р. по
01.06.06р., про що складено акт перевірки від 21.06.06р.

Як вбачається з акту, перевіркою
встановлено порушення СПД ОСОБА_1 п.3 Порядку обчислення середньої заробітної
плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України
від 26 вересня 2001 р. N1266, яким передбачено, що розрахунковим  періодом,
за  який  обчислюється
середня заробітна плата (дохід) для розрахунку страхових виплат та
оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності  за
рахунок  коштів роботодавця,  є
період  роботи за останнім
основним місцем роботи перед настанням страхового випадку,  протягом
якого  застрахована особа   працювала
та  сплачувала  страхові
внески  або  за  неї
сплачувалися страхові внески.

В порушення цього пункту була
нарахована допомога по вагітності та пологах ОСОБА_2, згідно лікарняного листа
від 19.01.06 р. НОМЕР_2. ОСОБА_2 була прийнята на роботу 17 січня 2006 р. з
умовою виконувати всі роботи продавця з місячним розміром заробітної плати
-500,00 грн., про що свідчить трудовий договір від 17.01.2006 р., який
зареєстрований в Бахмацькому центрі зайнятості 19.01.06 р. за НОМЕР_3. За 2
відпрацьовані дні їй нарахована заробітна плата в розмірі 50,00 грн.

Наказом НОМЕР_4 від 19 січня 2006
р. підприємець нараховує та виплачує ОСОБА_2 премію в сумі 433 грн. за
"добросовісне" виконання своїх обов'язків (копія наказу
прикладається). Враховуючи, що премія нарахована в період настання страхового
випадку, згідно п.3 вищевказаного Порядку вона не може враховуватись в
розрахунок середньоденної заробітної плати для проведення розрахунку допомоги
по вагітності та пологах. Виходячи з цього розмір допомоги має бути 85 днів х
25,00 грн./день = 2125,00 грн., тобто підприємцем допущено перевитрати по
коштах Фонду в сумі 18402,50 грн. = 20527,50 грн. -2125,00 грн. Згідно з п.8.7.
Інструкції №16, витрати коштів Фонду, які були проведені з порушенням чинного
законодавства і заподіяли йому збитки не прийнято до заліку.

Крім того, встановлено порушення
ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втрати працездатності та витратами, зумовленими
народженням та похованням" від 18 січня 2001 року №2240- III в частині
нарахування допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.
Згідно Платіжної відомості від 31.05.2006р. НОМЕР_5 ОСОБА_2 нарахована допомога
в розмірі 34,80 грн., фактично за 5 робочих днів з 25 травня 2006 р. їй
необхідно нарахувати лише 29,01 грн., тобто перевитрати складають 5,79 грн. При
нарахуванні внесків до Пенсійного фонду України, згідно звіту ф.4-ФССТВП за
2005 р. вказано внесків на суму 101,76грн., фактично витрати складають 101,26
грн., виявлено перевищення витрат на суму 0,50 грн. Згідно з п.8.7. Інструкції
№ 16, витрати коштів Фонду, які були проведені з порушенням чинного
законодавства і заподіяли йому збитки не прийнято до заліку.

Як вбачається з акту  від 21.06.06р., Позивач відмовився від
підписання акту перевірки.

За результатами перевірки
Виконавчою дирекцією Чернігівського обласного відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати працездатності прийняте спірне рішення НОМЕР_1
від 30 червня 2006 року про застосування та зарахування до бюджету Фонду
соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, відображення у
звіті (Ф4-ФСС з ТВП) сум фінансових (штрафних) санкцій, неправомірних витрат,
донарахованих сум внесків та пені за порушення законодавства про
загальнообов`язкове державне соціальне страхування до Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 в розмірі 18408 грн. 79 коп. не прийнятих до
заліку витрат та 9204 грн. 40 коп. штрафних санкцій.

Вважаючи прийняте рішення
незаконним та необґрунтованим Позивач звернувся з позовом до Виконавчої
дирекції Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності про його скасування.

Як зазначено в позовній заяві, так
як пояснив в судовому засіданні Позивач, при подачі документів до Фонду у
виписці із наказу була допущена механічна помилка у даті наказу про нарахування
премії, а саме зазначено, що він виданий 19.01.06р. Однак в оригіналах
документів дата вказана правильно -18 січня 2006 року. 19.01.06р. він не міг
видавати наказ про нарахування премії, оскільки ОСОБА_2 знаходилася на
лікарняному, тобто в цей день не працювала.

На підтвердження даного факту,
Позивач надав оригінали для огляду в судовому засіданні та копії для долучення
до матеріалів справи книги наказів, платіжної відомості НОМЕР_6 від 18.01.06р.,
видаткового касового ордеру від 18.01.06р., трудового договору від 17.01.06р.
та листка непрацездатності серії НОМЕР_7 від 19.01.06р.

Викладений в акті перевірки факт
прийому на роботу ОСОБА_2 згідно трудового договору від 17.01.06р.
підтверджується відповідною копією договору.

Як вбачається з огляду в судовому
засіданні оригіналу книги обліку наказів, дана книга прошнурована та
пронумерована. Перший наказ датований 29.03.05р., останній наказ НОМЕР_7
датований 08.08.06р.

В книзі маються наказ НОМЕР_8 від
17.01.06р. про прийняття на посаду продавця ОСОБА_2 з 17.01.06р. та НОМЕР_4 від
18.01.06р. про нарахування та виплату премії продавцю ОСОБА_2 в сумі 433грн. за
добросовісне виконання своїх обов`язків.

Обидва накази містять підпис
ОСОБА_2 про ознайомлення.

З платіжної відомості НОМЕР_6 від
18.01.06р. та меморіального ордеру від 18.01.06р. вбачається, що ОСОБА_2 саме
18.01.06р. отримала 420,33 грн. зарплати, про що свідчить її підпис.

Допитана в судовому засіданні в
якості свідка ОСОБА_2 пояснила, що до прийому на роботу знала про вагітність та
розраховувала пропрацювати 2 тижні. Про наявність роботи у Позивача дізналася
від знайомої особи. Під час роботи попросила Позивача надати грошову допомогу,
яку отримала 18.01.06р. Підтвердила факт ознайомлення її під розписку з наказом
про преміювання та підтвердила підписання нею платіжною відомості про отримання
420,33 грн. саме 18.01.06р. Наступного дня пішла до лікарні, де її було
повідомлено, що з 19.01.06р. їй наданий лікарняний по вагітності. Факт
отримання нею грошей та підписання відомості 19.01.06р., як зазначено в акті
перевірки, заперечує.

Разом з тим, як вбачається з
наданого Відповідачем акту від 21.06.06р. Позивач відмовився завірити зроблені
під час перевірки копії книги обліку наказів, видаткового касового ордеру,
наказу про преміювання НОМЕР_4 від 19.01.06р., розрахунково-платіжної відомості
та платіжної відомості за січень.

На вимогу суду Відповідачем були
представлені дані незавірені копії.

Представлена Відповідачем копія
платіжної відомості про виплату ОСОБА_2 зарплати в розмірі 420,33 грн., на
відміну від представленої Позивачем оригіналу та копії платіжної відомості
НОМЕР_6 від 18.01.06р., не містить ні дати видачі коштів, ні номеру відомості,
хоча перевірка проводилася через п`ять місяців після її оформлення. Як пояснив
Позивач, почерк на даній копії його і підпис про отримання коштів ОСОБА_2, але
відсутність дати та номеру пояснити не може, вважає, що перевіряючі Фонду могли
її підробити, проте доказів підробки не надав.

Представлена Відповідачем копія
видаткового касового ордеру про виплату ОСОБА_2 зарплати в розмірі 420,33 грн.,
на відміну від представленої Позивачем оригіналу та копії видаткового касового
ордеру від 18.01.06р., містить дату складання (в тій частині ордеру де, як
пояснив Позивач, почерк його) і дату отримання коштів (в тій частині ордеру де,
як пояснив Позивач, почерк і підпис про отримання ОСОБА_2) зазначена дата 20.01.06р.
Пояснити наявність двох ордерів з різними датами на одну й ту ж саму суму,
заповнену почерками Позивача та ОСОБА_2, Позивач не зміг. Пояснення про можливу
помилку ОСОБА_2, суд не приймає, оскільки копія, датована 20.01.06р. зроблена
взагалі з іншого видаткового касового ордеру.

Як пояснив в судовому засіданні
представник Відповідача, під час перевірки Позивач представив накази не як
записані повні тексти в книгу, надану Позивачем в судовому засіданні, а на
окремих аркушах з копією книги обліку наказів, в якій зазначені не тексти, а
номери, дати та назви наказів. Копія даної книги обліку наказів та наказу
НОМЕР_4 від 19.01.06р. надані Відповідачем на вимогу суду.

Представлена Відповідачем копія
наказу НОМЕР_4 про нарахування премії ОСОБА_2 датована 19.01.06р., а не
18.01.06р. Як пояснив Позивач,  це був не
оригінал наказу, а його виписка, в якій допущена механічна помилка. Проте, на
даній копії відсутні будь-які помітки, що це саме копія, а не оригінал, наказу
або його виписка.

В представленій Відповідачем копії
книги обліку наказів, наказ НОМЕР_4 також датований 19.01.06р., а не 18.01.06р.
Як пояснив Позивач, дана копія написана ним, але не як копія книги обліку
наказів, а як перелік документів, що надаються на перевірку, в якому також
допущено механічну помилку в даті наказу НОМЕР_4.

Дані пояснення судом не можуть бути
прийняті з наступних підстав.

По-перше, з тексту копії вбачається,
що в даному переліку дійсно містяться лише накази Позивача, оскільки цей
перелік не містить ні платіжної відомості, ні видаткового касового ордеру, ні
листка непрацездатності, ні інших, окрім наказів, документів, що були об`єктом
перевірки.

По-друге, викликає сумнів
необхідність проведеної перед перевіркою непотрібної роботи, а саме
переписування наказів на окремі аркуші, складання окремо переліку цих наказів,
з яких потім перевіряючі знімали копії, за можливості зняти копії повних
текстів наказів з їх датами безпосередньо з оригіналу книги наказів,
представленої Позивачем в судовому засіданні, як це Позивачем і було зроблено
під час підготовки позовної заяви для направлення до суду.

По-третє, і в наданій Позивачем
книзі наказів, і в представленій Відповідачем копії книги обліку наказів, всі
накази розміщуються в хронологічному порядку.

Разом з тим, їх порівняльний аналіз
показує, що дати, номери та назви наказів не співпадають.

Так, в книзі Позивача наказів,
датованих 29.03.05р. -три, в копії Відповідача -п`ять.

В книзі Позивача наказів, датованих
04.04.05р. -один, в копії Відповідача -два.

В книзі Позивача наказів, датованих
22.07.05р. -один, в копії Відповідача -немає.

В книзі Позивача наказів, датованих
08.08.05р. -два під номерами 7 та 8, в копії Відповідача -один під номером 8/1,
проте такий номер в книзі Позивача відсутній. Крім того, такий номер не
ставиться при нумерації переліку документів, які надають на перевірку, оскільки
він зменшує загальне число представлених документів.

По-четверте, і на даній копії
переліку відсутні будь-які помітки, що це саме копія книги або його виписка,
або перелік документів.

З урахуванням викладеного, суд
вважає, що Позивачем на перевірку були надані саме оригінали наказів на окремих
аркушах з книгою обліку наказів, в якій зазначені номери, дати та назви
наказів, з яких перевіряючими були зняті копії, які відмовився завіряти після
виявлення порушення Позивач.

Таким чином, з вищенаведених фактів
вбачається, що жодний з чотирьох документів (а не тільки наказ про нарахування
премії), наданих Позивачем під час перевірки, що підтверджували факт
нарахування та виплати ОСОБА_2 премії в розмірі 420,33 грн., а саме: книга
обліку наказів, безпосередньо наказ про нарахування премії, платіжна відомість
та видатковий касовий ордер, не містили
відмітки, що нарахування і виплата премії відбулися саме 18.01.06р., а
містили або дату 19.01.06р. -книга обліку наказів та безпосередньо наказ про
нарахування премії, або 20.01.06р. -видатковий касовий ордер, або взагалі не
містили дати -платіжна відомість.

Аналогічні документи з датою
18.01.06р були надані лише вже для судового розгляду.

Крім того, як зазначено вище, дати
та назви наказів в книзі наказів Позивача, наданій суду, та в книзі обліку
наказів, наданій Позивачем під час перевірки не співпадають.

Згідно ст.86 Кодексу
адміністративного судочинства України:

Суд
оцінює  докази,  які є у справі,  за своїм внутрішнім переконанням,  що ґрунтується на їх  безпосередньому,  всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Ніякі докази не мають для суду
наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також
достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.»

З урахуванням викладеного, суд не
може прийняти надані Позивачем вищевказані оригінали документів в якості достовірних
доказів, які підтверджують обставини, викладені у позові.

Доказів, що спростовують висновки
перевірки про порушення Позивачем ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втрати працездатності та
витратами, зумовленими народженням та похованням", що призвело до
перевитрат в розмірі 5,79 грн., та перевищення витрат на суму 0,50 грн. при
нарахуванні внесків до Пенсійного фонду України згідно звіту ф.4-ФССТВП за
2005р., Позивач не надав.

За таких обставин, суд доходить
висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.71, 94, 158-163
Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О
В И В :

1. У позові відмовити повністю.

2. Дана Постанова може бути
оскаржена до Київського апеляційного господарського суду в наступному порядку.
Про апеляційне оскарження рішення
суду  першої  інстанції спочатку  подається
заява.  Обґрунтування  мотивів
оскарження  і вимоги до суду
апеляційної інстанції  викладаються  в
апеляційній скарзі. Заява  про  апеляційне
оскарження  та  апеляційна
скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної
інстанції  через суд  першої
інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається  особою,  яка  її
подає, до суду апеляційної інстанції. Заява
про  апеляційне  оскарження
постанови  суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі
складення   постанови  у
повному  обсязі  відповідно
до статті 160 цього Кодексу -
з  дня  складення
в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга
на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти
днів  після  подання
заяви   про   апеляційне оскарження. Апеляційна
скарга  може  бути
подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про
апеляційне оскарження.

3. Дана Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження,  встановленого цим
Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано  заяву
про  апеляційне  оскарження,
але апеляційна  скарга  не
була  подана  у
строк,  встановлений  цим Кодексом,
постанова або  ухвала  суду
першої  інстанції  набирає законної сили після закінчення цього
строку. У  разі  подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його  не  скасовано,
набирає  законної  сили
після   закінчення апеляційного
розгляду справи.

4. Дана Постанова після набрання
законної сили,  є обов'язковою для
осіб,  які беруть  участь
у  справі,  для
їхніх правонаступників,  а також
для всіх органів,  підприємств, установ
та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України. Обставини,
які  були  встановлені постановою,  що набрала законної  сили,
в  одній  адміністративній   справі не можуть оспорюватися в іншій
судовій справі за участю тих самих сторін.

Постанова виготовлена в повному
обсязі та підписана 26.01.07р.

Суддя
І.В. Кушнір