ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2007                                                                                   Справа № 35/416

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді : Лотоцької Л.О.

суддів:  Бахмат Р. М. (доповідача), Євстигнєєва О.С.

при секретарі: Ролдугіної Н.В.

за участю представників сторін, які були присутні у судовому засіданні 06.03.07 р.:

від позивача:  Іщенко Б.В. (дов. б/н  від 21.11.06 р.);

від відповідача:  Шаламов С.В. (дов. № 191534  від 05.12.06 р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу:  Товариства з обмеженою відповідальністю “Група компаній “Український центр нерухомої власності” м.Київ на рішення господарського суду Дніпропетровської області від  13.12.06 року   у справі № 35/416

за позовом:          Товариства з обмеженою відповідальністю “Група компаній “Український центр нерухомої власності” м.Київ

до   Комунального  підприємства “Теплоенерго” Дніпропетровської міської ради м.Дніпропетровськ

про  виконання зобов’язання та стягнення 52 250 грн.

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Дніпропетровської обл. від 13.12.2006 р. у справі № 35/416, яке було підписано 25.12.06 р. і оформлено відповідно до ст. 84 ГПК (суддя  Широбокова Л.П.), відмовлено у позові ТОВ “Група компаній “Український центр нерухомої власності” м.Київ до Дочірнього підприємства обласного комунального підприємства “Дніпротеплоенерго” по виробництву теплової енергії “Теплоенерго”  м.Дніпропетровськ про стягнення штрафу в сумі  52 250 грн. за не підписання актів здачі-приймання відомостей і ненадання інформації та зобов’язати директора відповідача підписати та належним чином завірити Відомості про погашення заборгованості споживачами житлово-комунальних послуг № 6 та № 7, а також акти здачі – приймання виконання робіт (наданих послуг) за січень та за лютий 2005 р. та передати їх позивачу, зобов’язати відповідача надати передбачену договором інформацію про нарахування, оплату та заборгованість споживачів житлово-комунальних послуг в період з березня 2005 р. по серпень 2006 р., посилаючись на договір доручення № 1/24/06 від 24.06.2004 р.

Замінено відповідача на його  правонаступника –Комунальне підприємство “Теплоенерго” Дніпропетровської ради –49084 м.Дніпропетровськ, вул. Янгеля, 4, .

ТОВ “Група компаній “Український центр нерухомої власності” не погодилося  з вказаним рішенням, подало апеляційну скаргу, в якій просить стягнути з КП “Теплоенерго” на його користь 52 250 грн. штрафу; зобов’язати директора КП “Теплоенерго” підписати та належним чином завірити Відомості про погашення заборгованості споживачами житлово-комунальних послуг № 6 та № 7, а також акти здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) за січень та за лютий 2005 р. та передати їх ТОВ “Група компаній “Український центр нерухомої власності”; зобов’язати директора КП “Теплоенерго” надати передбачену Договором інформацію про нарахування, оплату та заборгованість споживачів житлово-комунальних послуг в період з березня 2005 р. по серпень 2006 р.

Скаржник вважає, що господарським судом було неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, дана невірна оцінка обставинам справи та піддаються сумніву повнота їх встановлення.

Позивач вказує в апеляційній скарзі, що суддя господарського суду Дніпропетровської обл. Широбокова Л.П. неодноразово зобов’язувала відповідача надати відзив на позовну заяву, оригінал договору доручення для огляду, докази виконання зобов’язань за договором доручення, а також докази своїх пояснень чи заперечень, проте відповідач не виконав ці вимоги суду не зважаючи на те, що представник відповідача був присутнім на судовому засіданні, що відбулося 28.11.2006 р. Представник відповідача був неготовий до даного судового засідання та не зміг висловити та обґрунтувати свої заперечення проти позовних вимог, а тому розгляд справи було відкладено на 13.12.2006 р. Представник відповідача був належним чином повідомлений про час та місце відкладеного судового засідання (розписався в повідомленні), проте 13.12.2006 р. не з’явився і витребувані судом документи не надав.

Зі свого боку представник позивача надав суду всі витребувані документи та пояснення по справі, відповів на поставлені запитання. За такої ситуації незрозуміло виходячи з чого суддя прийняла рішення про відмову в задоволенні позову. Адже, відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України від 6 листопада 1991 р. № 1798-ХІІ якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами. Наявні в справі матеріали засвідчують правомірність вимог позивача.

Комунальне підприємство Дніпропетровської міської ради “Теплоенерго” у відзиві на апеляційну скаргу просить залишити апеляційну скаргу  без задоволення, а оскаржуване рішення без змін, так як вважає рішення господарського  суду по даній справі  законним і обґрунтованим з нижченаведеного.

24 червня 2004 р. між позивачем і відповідачем був укладений договір доручення № 1/24-06, предметом якого було здійснення повіреним (позивачем) від імені та інтересах довірителя (відповідача) комплексу юридичних та фактичних дій відповідно до вказівок та письмових заявок довірителя.

Відповідно до ст. 1000 Цивільного кодексу України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов’язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. У договорі доручення мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними.

Пунктом 3.2 договору між сторонами була встановлена домовленість, що послуги будуть надаватись за письмовими вказівками довірителя, однак в п.2.1 договору не було встановлено, які ж конкретні юридичні дії повинен здійснити повірений та яке саме доручення довірителя повинен виконати.

Відповідач зазначає у відзиві на апеляційну скаргу, що в актах № 6-1/24-06 від 21.03.2005 р. здачі-приймання робіт за січень 2005 р. та № 7-1/24-06 від 21.03.2005 р. здачі-приймання виконаних робіт за лютий 2005 р. відсутній перелік конкретних юридичних та фактичних дій, які вчинив повірений за вказані періоди на виконання замовлення довірителя. Основний зміст акту становить розмір винагороди, яку довіритель повинен сплатити повіреному, та немає жодних підтверджень виконаних повіреним юридичних дій.

Всупереч вимогам п.3.1.5 договору, яким передбачено, що повірений щомісячно повинен передавати довірителю результати виконання кожної окремої заявки, що міститься у замовленні, вказані акти були направлені на адресу відповідача лише 01 вересня 2006 р.(опис вкладення цінного листа та фіскальний чек № 9230 від 01.09.2006 р.).

Позивач не надав суду жодних доказів щодо здійснення в січні-лютому 2005 р. яких-небудь фактичних чи юридичних дій на виконання доручення відповідача, оскільки вони не виконувались із-за відсутності заявки на вчинення таких дій. Крім цього, позивачем не надано доказів їх фактичного надсилання адресатам –громадянам.

Відповідач вказує, що підприємство відповідача в січні-лютому 2005 р. не надавало повіреному вказівок щодо виконання договору доручення чи інших заявок, не підтвердило раніше надані в 2004 році заявки. Таким чином, у позивача відсутні які-небудь докази здійснення в січні-лютому 2005 р. фактичних та юридичних дій в інтересах та саме  на замовлення довірителя. З цих підстав суд правомірно відхилив вимоги позивача щодо підписання актів здачі-приймання виконаних робіт за січень-лютий 2005 р. № 6-1/24-06 від 21.03.2005 р., № 7-1/24-06 від 21.03.2005 р.

Відповідно до п.5.6 договору повірений зобов’язаний щомісяця протягом трьох робочих днів з моменту отримання від довірителя Інформації про нарахування, оплату та заборгованість споживачів житлово-комунальних послуг підготувати та передати довірителю разом із супровідним листом Відомості про погашення заборгованості споживачами житлово-комунальних послуг довірителя за відповідний розрахунковий період.

Позивач просить суд зобов’язати відповідача підписати Відомість № 6 за  січень 2005 р. та № 7 за лютий 2005 р., однак не надає суду жодних доказів, що вказані Відомості складені саме на підставі Інформації підприємства відповідача, що за цими Відомостями відбулося реальне погашення заборгованості споживачами житлово-комунальних послуг внаслідок виконання повіреним договору доручення, що вказані Відомості були направлені відповідачу в установлений договором строк.

З цих підстав відповідач вважає, що суд правильно дійшов висновку про безпідставність вимог позивача в частині підписання Відомостей.

Беручи до уваги вищенаведене, суд на законних підставах відмовив позивачеві в задоволенні вимог щодо стягнення з відповідача штрафу за період з 01.04.2005 р. по  20.08.2006 р. в сумі 25 530 грн. за не підписання Відомостей та актів здачі-приймання робіт та штрафу  за період з 01.03.2005 р. по 20.08.2006 р. в сумі 26 900 грн. за ненадання Інформації за період з березня 2005 р. по серпень 2006 р., відповідно до ст. 614 Цивільного  кодексу України.

В судовому засіданні оголошувалася перерва з 06.03.07 р. до 22.03.07 р. до 14 год.

Заслухавши  суддю-доповідача та пояснення представників сторін,  розглянувши та обговоривши доводи, вказані в  апеляційній скарзі, у відзиві на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши, на підставі встановлених фактичних обставин справи, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Між ДП ОКП “Дніпротеплоенерго” по виробництву теплової енергії “Теплоенерго” (довіритель) та ТОВ  “Група компаній “Український центр нерухомої власності” (повірений) було укладено договір доручення № 1/24-06 від 24.06.2004 р. зі строком дії до 24.06.2007 р. (т.1 а.с.32-38).

Згідно з пунктом 2.1-2.1.6 довіритель доручив, а повірений прийняв на себе зобов’язання здійснювати від імені та за рахунок довірителя комплекс юридичних та фактичних дій, відповідно до його вказівок та письмових заявок, з метою представництва та захисту інтересів довірителя перед юридичними та фізичними особами при реалізації довірителем своїх завдань, які визначені в п.п.2.1.1 –2.1.6 договору, зокрема, при організації та контролі довірителем надходження коштів в рахунок погашення заборгованості за житлово-комунальні послуги, надані довірителем споживачам цих послуг.

Сторони виконували умови договору в період з серпня по грудень 2004 р. та підписали акти виконаних робіт про це, що було встановлено рішенням господарського суду Дніпропетровської обл.  від 25.05.2006 р. у справі № 13/106.

З січня 2005 р. сторони не підписували акти виконаних робіт, відповідач не надавав та не підписував Відомості про погашення заборгованості  споживачами житлово-комунальних послуг та Інформацію про нарахування, оплату та  заборгованість споживачів житлово-комунальних послуг. Позивач просить зобов’язати відповідача надати йому вказані Відомості та Інформацію, підписати акти виконаних робіт та стягнути штраф 52 250 грн. за невиконання цих умов договору.

Відповідно до ст. 1000 Цивільного кодексу України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов’язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. У договорі доручення мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними.

Пунктом 3.2 договору сторони визначили що послуги надаються за письмовими вказівками довірителя, однак в п.2.1 договору сторони не встановили, які ж конкретні юридичні дії повинен здійснити повірений та саме яке доручення довірителя повинен виконати.

В актах № 6-1/24-06 від 21.03.2005 р. здачі-приймання виконаних робіт за січень 2005 р. та № 7-1/24-06 від 21.03.2005 р. здачі-приймання виконаних робіт за лютий 2005 р. відсутній перелік конкретних юридичних та фактичних дій, які  вчинив повірений за вказані періоди на виконання замовлення відповідача. Основний зміст акту становить розмір винагороди, яку довіритель повинен сплатити повіреному, та немає жодних підтверджень виконаних повіреним юридичних дій. Всупереч  вимогам п.3.1.5 договору, яким передбачено, що повірений щомісячно повинен  передавати довірителю результати виконання кожної окремої заявки, що міститься у замовленні, вказані акти були направлені відповідачу лише 01.09.2006 р. (опис вкладення цінного листа та фіскальний чек № 9230 від 01.09.2006 р.), оскільки позивачем  не надано доказів надсилання відповідачу претензії № 02/15-04-05 від 15.04.2005 р., в якій згадуються вказані акти, чи інших доказів щодо надсилання цих актів відповідачу раніше.

Позивачем не надано жодних доказів щодо здійснення в січні-лютому 2005 р. яких-небудь фактичних чи юридичних дій на виконання доручення відповідача. Копії листів від 11.01.2005 р. в кількості 3-х, що були направлені громадянам (клопотання про доручення до справи від 13.12.2006 р.), не можуть бути доказами  виконання таких дій, оскільки відсутня заявка відповідача на вчинення таких дій та відсутні докази їх фактичного надсилання адресатам.

Згідно до ч.2 ст. 1008 Цивільного кодексу України довіритель або повірений мають право відмовитися від договору доручення в будь-який час.

Довіритель в січні-лютому 2005 р. не надав повіреному вказівок щодо виконання договору доручення чи інших заявок, не підтвердив раніше надані в 2004 р. заявки. Таким чином, позивачем не доведено, що він в січні-лютому 2005 р. здійснив фактичні та юридичні дії та саме на замовлення довірителя, та його вимоги щодо підписання акту № 6-1/24-06 від 21.03.2005 р. здачі-приймання виконаних робіт за січень 2005 р. та акту № 7-1/24-06 від 21.03.2005 р. здачі-приймання  виконаних робіт за лютий 2005 р. судом відхиляються як безпідставні.

Умовами п.5.6 договору повірений зобов’язаний щомісяця протягом трьох робочих днів з моменту отримання від довірителя Інформації про нарахування, оплату та заборгованість споживачів житлово-комунальних послуг підготувати та передати довірителю разом із супровідним листом Відомості про погашення заборгованості споживачами житлово-комунальних послуг довірителя за відповідний розрахунковий період.

Приймаючи до уваги вище зазначене, господарський суд правильно зробив висновок про те, що вимоги позивача щодо стягнення штрафу за період з 01.04.2005 р. по 20.08.2006 р. в розмірі 25 530 грн. є безпідставними, що вимоги позивача є необґрунтованими, а тому цілком правомірно відмовив  позивачу у задоволенні позову.

28.11.2006 р. відповідач надав до господарського суду разом з відзивом свій Статут (т.2, а.с. 60), з якого вбачається, що ДП Обласного комунального підприємства “Дніпротеплоенерго” із виробництва теплової енергії “Теплоенерго” відповідно до рішення Дніпропетровської міської ради від 01.03.2006 р. № 52/34 перейменоване в комунальне підприємство “Теплоенерго” Дніпропетровської міської ради, а тому рішенням господарського суду змінено найменування відповідача.

Рішення господарського суду відповідає обставинам та матеріалам справи і при його винесенні господарським судом не було допущено порушень норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

Зважаючи на зазначене вище доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 103-105 ГПК України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю “Група компаній “Український центр нерухомої власності” м.Київ залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області  від 13.12.2006 р. у справі № 35/416 залишити без змін.

Головуючий                                                                                        Л.О. Лотоцька

Судді:                                                                                   Р.М. Бахмат

О.С. Євстигнеєв

З оригіналом згідно:

Пом. судді                                      І.Г.Логвиненко

22.03.07 р.