ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

19.07.07р.

Справа № А38/324-07

за позовом  Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, м.Дніпропетровськ

до  Криворізького будівельного технікуму, м.Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення недоїмки у сумі 14935,54 грн.

Суддя Бишевська Н. А.

Секретар судового засідання Бикова А.О.

Представники сторін:

Від позивача: Паплик С.А. дор.№07-08/3157 від 05.06.07р.

Від відповідача:  Говалешко В.А. головний бухгалтер.

СУТЬ СПОРУ:

Дніпропетровським обласним відділенням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності  заявлено позов до Криворізького будівельного технікуму про стягнення недоїмки в сумі 14935,54 грн.

Представник позивача позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити.

Відповідач позовні вимоги не визнає, мотивуючи наступним: Університет є бюджетною установою та у всіх фінансово-господарських питаннях підпорядковується Міністерству освіти та науки України (МОН України), яке є головним розпорядником бюджетних коштів. В своїй діяльності відповідач керувався законодавством України.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ :

Криворізький будівельний технікум, - зареєстрований як платник страхових внесків, згідно заяви від 14.12.01р. у Дзержинській районній виконавчій дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності реєстраційний номер №49.

Позивачем проведено позапланову перевірку з питань повноти нарахування та сплати страхових внесків до Фонду за період з 01.01.2005р. по 31.12.06р., за результатами якої складено акт №40 від 21.02.2007р.

На підставі акту №40 позивачем прийнято Рішення №138/10 від 01.03.2007р. про застосування штрафних (фінансових) санкцій. Згідно вказаного Рішення відповідачу накладено штрафну санкцію в розмірі 14374,92 грн. та донараховано внесків на суму 560,62 грн. не прийнято до заліку витрат на  суму 12,80 накладено штраф 6,40 грн.

З акту перевірки вбачається наступне:

«..відповідачем виплати, передбачені Законом України №1994, які нараховані працюючим (застрахованим) особам, обкладені податком з доходів фізичних осіб, на них нараховані внески до Пенсійного фонду України. Страхові внески до ФСС з ТВП на вищезазначені виплати не нараховані та не утримані за весь перевіряємий період.

В порушення  п.п. 1, 2 ч.1 ст.21, п.2 ч.2 ст.27 Закону України №2240-ІІІ від 18.01.01р. «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням»(надалі –Закон №2240), ст.1 Закону України  “Про розмір внесків на деякі види загальнообов’язкового державного соціального страхування”№2213 від 11.01.2001р., фонд оплати праці для нарахування та утримання страхових внесків в період з 01.01.05р. по 02.06.06р. занижено на суму 14374,92 грн.

Всього за актом перевірки на суму заниженого ФОП донараховано страхові внески в сумі 560,62 грн., в т.ч. –для роботодавця 2,9% - 416,87 грн., для найманих працівників 1% - 143,75 грн…

Всього по акту нараховано страхових внесків в сумі 560,62 грн., не прийнято до заліку витрат на суму 12,80 грн.

Відповідно до ст. 30 Закону України від 18.01.01р. №2240-ІІІ за неповну сплату страхових внесків на страхувальника передбачено штраф в розмірі прихованої (заниженої) суми заробітної плати, тобто 14374,92 грн., за порушення порядку витрачання страхових коштів передбачено штраф в розмірі 50% належної до сплати суми страхових внесків, тобто 6,40 грн.

Загальна сума штрафних санкцій становить 14954,74 грн…»

Нормативно-правовим актом, який чітко визначає поняття і структуру заробітної плати є Закон України «Про оплату праці»від 24.03.1995р. №108 (далі Закон 108), у відповідності до ст.2 якого структура заробітної плати складається з основної і додаткової заробітної плати та інших заохочувальних і компенсаційних виплат.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад встановлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантії і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством, премії, пов’язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Оскільки законодавець визначив надбавки за вислугу років і допомогу на оздоровлення при наданні щорічної відпустки як гарантії держави, передбачивши їх в Законі України “Про освіту”, то, відповідно до ч.2 ст.2 цього Закону, дані надбавки і допомога є додатковою заробітною платою та входять в структуру заробітної плати.

Таким чином, надбавки за вислугу років і допомога на оздоровлення при наданні щорічної відпустки педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів за своєю природою є заробітною платою і незалежно від того, в який період і з якою затримкою вони нараховуються і сплачуються, дані надбавки і допомога залишаються заробітною платою і включаються до фонду оплати праці.

Заробітна плата педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів виплачується з Державного бюджету. Будь-яка затримка у виплаті заробітної плати (як основної, так і додаткової) викладачам, є заборгованістю Державного бюджету.

Виплата надбавок і допомоги, передбачених Законом №1060 педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів, була призупинена протягом 1997-2002 р.р. законами про Державний бюджет на відповідні роки. У зв’язку з чим виникла заборгованість по даним виплатам. А оскільки, згідно із Законом України “Про освіту” дані виплати є гарантією (зобов’язанням) Держави і здійснюється за рахунок Державного бюджету, то вони автоматично стали Державним боргом, що знайшло своє відображення в Постанові Верховної Ради України від 21.06.2001р. №2551 “Про стан, напрями реформування і фінансування освіти в Україні”.

Визначення терміну “державний борг” наводиться в Бюджетному Кодексі України від 21.06.2001р. №2542, відповідно до якого державний борг - загальна сума заборгованості держави, яка складається з “…непогашених боргових зобов’язань держави, включаючи боргові зобов’язання держави, що вступають в дію в результаті виданих гарантій за кредитами, або зобов’язань, що виникають на підставі законодавства або договору.

Із зазначеного слідує, що мова не йде про зміну статусу сум зобов’язань, які були гарантовані Державою та виникли на підставі діючого законодавства, але з якої-небудь причини не були виплачені, ставши Державним боргом, тобто надбавки і допомога, передбачені Законом України “Про освіту” педагогічним, науково-педагогічним та іншим працівникам навчальних закладів, не змінили свого статусу як додаткової заробітної плати, через невиплату їх у 1997-2002 р.р., і продовжують входити до фонду оплати праці.

Крім того, ст. 5 Закону України “Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених ст.57 Закону України “Про освіту” педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів” від 09.09.2004р. №1994 передбачено, що кредиторська заборгованість сплачується працівникам разом з виплатою поточної заробітної плати. Тобто, законодавець ототожнює кредиторську заборгованість із заробітною платою, конкретизуючи їхнє положення за часом - виплата поточної зарплати і виплата заробітної плати за попередні періоди.

Нормами даного Порядку також визначено, що надбавки і допомога, встановлені ст.57 Закону України “Про освіту” належать до оплати праці.

Частиною 3 пункту 5 Порядку встановлено, що перерахунок призначених пенсій особам, яким повністю або частково виплачена заборгованість, здійснюється на підставі довідок по заробітній платі за відповідний період роботи з урахуванням сум нарахованих виплат.   Порядок відносить ці виплати до заробітної плати.

Той факт, що кошти на виплати по ст. 57 Закону України “Про освіту” були віднесені на КЕКР 1343 (інші поточні трансферти населенню), а не на КЕКР 1110 (Заробітна плата) не змінює природи цих виплат, вони продовжують входити до фонду оплати праці.

Оскільки надбавки і допомоги є оплатою праці, то при включенні цих виплат відповідними законами України про Державний бюджет України, вони продовжують залишатися заробітною платою і входять до фонду оплати праці з випливаючими з цього зобов’язаннями щодо нарахування страхових внесків на соціальне страхування з тимчасової втрати працездатності.

Вказівка в Законі України “Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених ст. 57 Закону України “Про освіту”педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів” на те, що кредиторська заборгованість Державного бюджету України погашається протягом п’яти років рівними частинами шляхом включення цих витрат відповідними законами України про Державний бюджет у вигляді окремих цільових субвенцій з Державного бюджету, не забороняє застосування надалі, після їх нарахування і виплати, законодавства по соціальному страхуванню.

Відповідно до п.37 ст.2 Бюджетного Кодексу України субвенції - це міжбюджетні трансферти для використання на певну мету в порядку, визначеному тим органом, який прийняв рішення про надання субвенції. Тобто, в даному випадку субвенція дається на погашення кредиторської заборгованості державного бюджету по додатковій заробітній платі, у вигляді надбавок і допомоги. Порядок її використання встановлений в п.4 Порядку, затвердженого Постановою КМУ №934 від 19.09.2005р., де сказано, що відрахування, передбачені законодавством, з виплат здійснюється в установленому порядку.

Статтею 27 Закону України "Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням"  на страхувальника покладено обов’язок нараховувати  і  сплачувати  в  установлені  строки  та  в повному обсязі страхові внески. Ні Конституцією України, ні Бюджетним кодексом України, ні Законом України “Про освіту”, ні Законом України “Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених ст.57 Закону України “Про освіту” педагогічним працівникам, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів”, ні іншими Законами з бюджетного законодавства прямо не відмінено обов’язок сплати страхових внесків з сум додаткової заробітної плати у вигляді надбавки і допомоги, передбачених Законом України “Про освіту” педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів.

За приписами ст. 30 цього Закону страхувальник  -  роботодавець  несе  відповідальність за несвоєчасність  сплати та неповну сплату страхових внесків, у тому числі  страхових  внесків,  що  сплачують застраховані особи через рахунки  роботодавців,  а  також за порушення порядку використання страхових  коштів.

У разі несвоєчасної сплати страхових внесків  страхувальником або неповної їх сплати  страхувальник  сплачує  суму  донарахованих   контролюючим органом  страхових  внесків  (недоїмки),  штраф  та  пеню.

За неповну   сплату   страхових   внесків  на  страхувальника накладається  штраф  у   розмірі   прихованої   (заниженої)   суми заробітної плати,  на яку відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески,  а в разі повторного порушення  -  у  трикратному розмірі зазначеної суми.

З огляду на викладене, позивач правомірно нарахував відповідачу штраф в розмірі прихованої   (заниженої)  суми додаткової заробітної плати,  на яку відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески  - 14374,92 грн. та донараховано внесків на суму 560,62 грн.

Доказів сплати внесків та штрафних санкцій на час розгляду справи суду не надано.

Таким чином, вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Окрім того суд зазначає, що на час подання даного позову до суду, Рішення про застосування штрафних санкцій в судовому порядку не оскаржено, жодних доказів на підтвердження факту оскарження Рішення №138/10 від 01.03.2007р. до суду, до матеріалів справи не долучено.

Відповідно до ч. 4 ст. 94  Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати по справі з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст.158-167 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 19  Конституції України, ст. 27 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою  працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням”господарський суд,  -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний  позов задовольнити повністю.

Стягнути з  Криворізького будівельного технікуму (50051, м.Кривий Ріг, вул.Орджонікідзе, б.8, , р/р 0057 в УДКУ в Дніпропетровській обл., МФО 805012) на користь  Дніпропетровського обласного відділення фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (р/р25604106 в відділенні АППБ «Аваль», МФО 306748, , одержувач Дзержинська районна виконавча дирекція Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності) суму в розмірі 560,62 грн. недоїмки по сплаті страхових внесків та фінансові (штрафні) санкції в розмірі 14374,92 грн., всього 14935,54 грн.

Видати виконавчий лист після набрання постановою законної сили.

Постанова набирає законної сили  відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанову може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду відповідно до ст.ст. 184-186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя

Н.А. Бишевська

Постанова у повному обсязі складена та підписана  02.08.07 р.