СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12.07.07                                                                                 Справа № 8/297н-ад.

Суддя Палей О.С., розглянувши матеріали справи за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлант-ЛТД", м.Луганськ

до Ленінської міжрайонної державної податкової інспекції у м.Луганську

про визнання протиправним та скасування рішення

за участю представників сторін:

від позивача - Рябоконь О.В.-представник, довіреність № 1 від 03.01.07 р.,    представник  Готін О.М., дов. № 09/07 від 09.07.07;

від відповідача - Паталаха К.В.-держ.подат.інспектор, довіреність № 8689/10 від 20.03.07 р.,  ,  представник Цвітішвілі А.В.- гол.держ.подат.інсп., дов. № 21407/10 від 27.06.07

Суть спору: заявлено вимогу про визнання протиправним та скасування рішення Ленінської МДПІ у м.Луганську № від 13.04.07 у частині застосування штрафних санкцій в сумі  4490 грн. (згідно заяви № 12/07 від 12.07.07 про  уточнення предмету  позову).

Розглянувши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в :

В період з 20.02.2007 р. по 20.03.2007 р. фахівцями Ленінської міжрайонної державної податкової інспекції у м.Луганську було проведено виїзну позапланову перевірку ТОВ "Атлант ЛТД" з  питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період  з 01.04.2004 р. по 30.09.2006 р. за результатом якої  складений акт від 27.03.2007 р. № 400/23-2176334 р.

На підставі акту  перевірки було  винесено  рішення про застосування штрафних      (фінансових) санкцій від 13.04.2007 р. № в сумі 45510 за порушення позивачем вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 року № 265/95 ВР (далі-Закон про РРО).

Позивач оскаржує дане рішення частково в сумі 44490 грн., що становить  суму санкцій за порушення позивачем п.1 ст.3 Закону про РРО, а саме –непроведення розрахункової операції через РРО.

У перевіряємому періоді підприємством, згідно з договорами на надання маркетингових послуг, надавались маркетингові послуги контрагентам, які здійснювали продаж товарів через мережу магазинів ТОВ " Атлант-Лтд".

Так, наприклад, між Приватним підприємством "БЕЛЬ"- замовник (код 24067799) та ТОВ "Атлант-Лтд"- виконавець було підписано договір на надання маркетингових послуг № 150/1 від 15.03.2006р. Згідно цього договору, виконавець зобов'язується за завданням замовника надати останньому послуги за маркетинговим продвиженням товарів-алкогольні напої Октябрьского вино-коньячного заводу. Метою маркетингового продвиження є збільшення на споживчому ринку регіону споживчого попиту на вказані у договорі товари. За надані по даному договору послуги замовник сплачує виконавцю винагороду у розмірі 1250,00 грн, яка сплачується на умовах передоплати щомісячно на строк дії цього договору по безготівковому розрахунку на розрахунковий рахунок виконавця.

Сплата винагороди  за  вказаним  договором  проводилась  замовником  на умовах передоплати як у безготівковій формі - шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок виконавця так і шляхом сплати готівки до каси дирекції ТОВ "Атлант-Лтд", яка обліковувалась   у   сумі    надходжень   у  касовій     книзі     дирекції     на     підставі прибуткових касових ордерів.

Так, ПП   "БЕЛЬ" сплачувало у касу дирекції ТОВ "Атлант-Лтд"   винагороду за вищенаведеним договором (з урахуванням додаткових угод) у готівковій формі (суми вказані в акті).

За доводами податкового органу статтею 1 Закону №265, який виключно визначає правові засади застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зазначено, що "реєстратори розрахункових операцій застосовуються ... юридичними особами (їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами), які здійснюють операції з розрахунків в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг..."

Згідно п. 1 ст. З Закону №265 суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі при продажу товарів (надані послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій.

Відповідно до п. 1 ст.9 Закону №265 реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються при здійсненні торгівлі продукцією власного виробництва та наданні послуг підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, крім підприємств торгівлі та громадського харчування, у разі проведення розрахунків у касах цих підприємств, установ і організацій з оформленням прибуткових і видаткових касових ордерів та видачею відповідних квитанцій, підписаних і завірених печаткою у встановленому порядку.

Позивач не погоджується з доводами податкової інспекції та прийнятим рішенням та на  обгрунтування підстав заявленого позову посилається на те, що:

-маркетингові послуги, що надавалися ТОВ "Атлант ЛТД" не є послугами у сфері торгівлі та громадського харчування;

-приміщення  магазину ТОВ "Атлант ", де проводилися  деякі  маркетингові заходи, не є місцем проведення розрахунків, в цьому місці не зберігаються кошти за надані маркетингові  послуги, проведення платежів по маркетинговим послугам не є  розрахунковою операцією за змістом закону й тому  не мало бути  здійснене через  реєстратор розрахункових операцій  в магазині.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши у сукупності доводи сторін, на які вони посилаються  як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що  позовні вимоги обгрунтовані  та підлягають  задоволенню з огляду на наступне.

Податковий орган помилково застосовує до спірних відносин норми Закону РРО, який є спеціальним законом з питань  правових засад застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Відповідно до  статті 1 Закону про РРО реєстратори розрахункових операцій застосовуються фізичними особами –суб‘єктами підприємницької діяльності або  юридичними особами, які  здійснюють операції з розрахунків в готівковій  та / або в безготівковій формі ( із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуги) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. При цьому встановлення  норм щодо застосування або  незастосування  реєстраторів розрахункових операцій в інших  законах не допускається.

Поряд з тим відповідно  до норм Цивільного кодексу України за договором  надання послуг виконавець зобов‘язується  за завданням замовника надати  послуги (здійснити певні дії, або  здійснити певну  діяльність), а  замовник зобов‘язується оплатити ці послуги, якщо  інше не встановлено договором (ст.901 ЦК України).

Документом, що  підтверджує факт отримання послуг, є відповідний  акт.

У розумінні  норм Закону  про РРО операції з надання послуг, що підлягають реєстрації через  спеціальний пристрій або  програмно-технічний комплекс, це одноразові акти з продажу – придбання таких  послуг.

Зміст Закону про РРО полягає, передусім у забезпеченні "прозорості" операцій з продажу товарів, робіт, послуг, щоб уникнути ухилення суб‘єктів господарювання від  оподаткування.

Маркетингові послуги, що надавалися позивачем, мають тривалий, продовжуваний у часі характер, та, як підставно зазначає позивач, реєстрація (тобто за суттю –легалізація) цих послуг відбувається за іншими правилами (письмові угоди, податкові накладні, акти приймання - передачі послуг, тощо).

З матеріалів справи вбачається, що  договори надання маркетингових послуг укладені ТОВ "Атлант ЛТД" з третіми особами у письмовій формі, факти надання послуг фіксувалися двосторонніми актами приймання  - передачі; готівкові кошти за надані послуги вносилися  в касу дирекції підприємства через прибуткові  касові ордера та  відображалися  в бухгалтерському  обліку через ДТ рахунку –30 та  Кт рахунку  - 703.

Як зазначає позивач, згідно державного класифікатора видів економічної  діяльності (КВЕД) ця діяльність належить  до класу 74.13 "Дослідження кон‘юктури ринку та виявлення суспільної думки" за  державним класифікатором  цей підклас включає: вивчення потенційних можливостей ринку,  попиту та потреб споживачів з метою поліпшення збуту та розроблення нових видів продукції, включаючи  статистичний аналіз результатів.

В межах спірних відносин мало місце здійснення господарських операцій на виконання цивільно-правових угод.

Слід зазначити, що не всі господарські операції, які здійснюються в межах цивільно-правових угод, у тому числі угод надання послуг, є операціями у сфері торгівлі. В межах цивільно-правових відносин спектр зазначених операцій значно ширший від тих, які здійснюються у сфері торгівлі.

Виходячи з системного аналізу норм Закону про РРО та характеру операції з надання маркетингових послуг, яка є суто господарською операцією, можливо дійти висновку, що податковим  органом неправомірно до даних правовідносин застосовані норми Закону про РРО та передбачена цим Законом відповідальність. Прийняте відповідачем рішення не відповідає визначеним ст.2 п.3 КАС України принципам розсудливості, обгрунтованості та пропорційності.

На підставі вищевикладеного суд задовольняє позовні вимоги та, відповідно до ст.94 КАСУ присуджує позивачу з держбюджету понесені  ним судові  витрати  в сумі 3 грн.40 коп.

В судовому засіданні оголошено  вступну та резолютивну частини рішення, з повідомленням сторін, що повний текст буде оголошений 17.07.2007 р.

Керуючись ст.ст.94,160,163,167,186,254 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

1.Позов задовольнити.

2.Визнати протиправним та скасувати  рішення Ленінської МДПІ у м.Луганську від 13.04.2007 р. № в частині застосування фінансових санкцій в сумі 44490 грн.

3.Повернути з бюджету на користь  ТОВ "Атлант ЛТД", 91011, м.Луганськ, кв.Алексєєва, 10, судові витрати в сумі 3 грн.40 коп.

Постанова набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо такої заяви не буде подано.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення  постанови не у повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу - з  дня  складення  в  повному обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанову складено в повному обсязі і підписано 17.07.2007 р.

Суддя                                                                             О.С.Палей

Помічник судді                                                             Є.С.Бубен