Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2007 р.                                                           Справа № 35/223-07

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Такмаков Ю.В., судді Барбашова С.В. , Бухан А.І.

при секретарі  Безлепкіній І.П.

за участю представників сторін:

позивача - Дубінська Л.В.

відповідача -  Бєлокриницький А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Скорпіон-РП», м. Харків (вх. № 2080 Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 25.05.07 р. по справі № 35/223-07

за позовом Науково-виробничого підприємства "Інсолар" ТОВ м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Скорпіон-РП», м. Харків

про стягнення 208626,22 грн.

встановила:

Позивач звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з відповідача 174200,00 грн. основного боргу, 11408,00 грн. інфляційних витрат, 12997,82 грн. пені, 10019,63 грн. – 3% річних, а також судових витрат по справі.

Рішенням господарського суду Харківської області від 25.05.2007р. по справі                  № 35/223-07 (суддя Швед Е.Ю.) позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 11408,00 грн. інфляційних витрат, 12997,82 грн. пені, 10019,63 грн. – 3% річних, 344,26 грн. державного мита та 118,00 грн.  витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В частині стягнення 174200,00 грн. основного боргу провадження у справі припинено.

Відповідач з рішенням суду першої інстанції не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що при винесенні рішення місцевим судом були порушені норми процесуального права, а також неповністю з’ясовані обставини, які мають значення для справи. При цьому посилається на те, що рішення було прийнято за відсутністю представника відповідача, що позбавило останнього заперечувати проти доводів позивача, оспорювати суми позовних вимог; вважає також невірним висновок суду першої інстанції щодо правильності розрахунку суми інфляційних, пені та 3% річних. На цій підставі просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних  вимог відмовити повністю.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, а доводи відповідача, викладені ним в апеляційній скарзі такими, що не відповідають дійсності. На підтвердження своєї позиції по справі позивачем до відзиву наданий розрахунок 3% річних. Просить залишити рішення без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні 10.07.2007р. представник відповідача - Бєлокриницький А.О., звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з клопотання про відкладення розгляду справи для надання можливості ознайомлення з матеріалами справи та надання додаткових доказів на підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, враховуючи зазначені обставини та керуючись ст. 22 ГПК України, дійшла висновку про необхідність відкладення розгляду апеляційної скарги по даній справі на 24.07.2007р.

24.07.2007р. відповідач надав заяву про зміну апеляційних вимог, відповідно до якої просив рішення господарського суду Харківської області від 25.05.2007р. змінити та відмовити у задоволенні позову в частині стягнення з ТОВ Фірми «Скорпіон-РП» інфляційних витрат в сумі 11408,77 грн., пені в сумі 12997,82 грн., 3% річних в сумі 100019,63 грн.

Ніяких інших документальних доказів ніж ті, що знаходяться в матеріалах справи, відповідачем надано не було.

Враховуючи те, що судом апеляційної інстанції вжито необхідних заходів для повного та всебічного з'ясування обставин справи та беручи до уваги, що відповідно до ст. 33 ГПК України обов’язок доказування і подання доказів покладено на сторони, колегія суддів розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши повноту встановлення судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК України, заслухавши уповноважених представників сторін, які підтвердили свої позиції, викладені в апеляційній скарзі та  у відзиві на неї, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення господарського суду Харківської області від 25.05.2007 року без змін, виходячи з наступного.

Приймаючи оскаржуване рішення, господарський суд Харківської області виходив з результатів встановлення та дослідження документально підтверджених обставин спору, за якими встановив, що 01.11.2005р. між сторонами по справі укладено договір підряду № 621/05, відповідно до умов якого позивач (підрядник) прийняв на себе зобов’язання поставити та змонтувати обладнання системи загально обмінної вентиляції та кондиціонування повітря на об’єкті відповідача, а відповідач (замовник) – прийняти та оплатити роботи та надані послуги. Відповідач відповідно до п. 3,.1 Договору повинен був перерахувати грошові кошти на розрахунковий рахунок позивача відповідно до додатку № 3 до даного Договору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов’язання за спірним договором виконав у повному обсязі, що підтверджується актами приймання виконаних підрядних робіт на суму 174 200,00 грн.

Проте, відповідач в порушення взятих на себе зобов’язань не здійснив оплату виконаних позивачем робіт, в зв’язку з чим у нього утворилась заборгованість в розмірі  174 200,00 грн.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідач здійснив оплату основного боргу в сумі 174 200,00 грн., що підтверджується документально матеріалами справи, тому місцевий господарський суд в цій частині позовних вимог обґрунтовано припинив провадження у справі на підставі п. 4 ст. 80 ГПК України.

Пунктом 8.4 спірного договору передбачена відповідальність Замовника  при порушенні строків оплати у вигляді пені у розмірі подвійної ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежів.

Приймаючи до уваги, що відповідач не виконав свої зобов’язання по оплаті в термін, встановлений договором, колегія суддів вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача пені за прострочення виконання зобов’язання обґрунтовано визнані судом першої інстанції такими, що підлягають задоволенню в сумі              12997,82 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На думку колегії суддів, з огляду на встановлені місцевим господарським судом обставини прострочення відповідачем виконання грошового зобов’язання та у відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України, вимоги позивача про стягнення на його користь з відповідача нарахованих трьох процентів річних та збитків від інфляції також підлягають задоволенню у межах заявлених до стягнення сум, відповідно три проценти річних у в сумі 10019,63 грн. та 11408,77 грн. нараховані за індексами інфляції.

Відповідач в апеляційній скарзі вважає, що місцевим господарським судом необґрунтовано стягнуто з відповідача інфляційних витрат в сумі 11408,77 грн., пені в сумі 12997,82 грн., 3% річних в сумі 100019,63 грн., оскільки, на його думку, наданий позивачем розрахунок не відповідає дійсності.

Проте, на підтвердження викладених  доводів відповідач не надав обґрунтованого контррозрахунку нарахування  пені, 3% річних та індексу інфляції, а також не представив жодного документального доказу, який би спростовував неправомірність зазначених нарахувань. До того ж не довів належними доказами, в чому саме виявилося порушення місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права  в частині стягнення з відповідача інфляційних витрат в сумі 11408,77 грн., пені в сумі 12997,82 грн., 3% річних в сумі 100019,63 грн.

Слід зазначити, що позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог як до позовної заяви, так і до відзиву на апеляційну скаргу наданий обґрунтований розрахунок інфляційних, 3% річних та суми пені, який, в свою чергу не був спростований відповідачем.

За таких обставин, колегія суддів вважає заперечення відповідача в апеляційній скарзі щодо нарахованих інфляційних витрат в сумі 11408,77 грн., пені в сумі 12997,82 грн., 3% річних в сумі 100019,63 грн. необґрунтованими та безпідставними, оскільки позивачем дані нарахування зроблені на підставі п.8.4 спірного договору та ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.

Зважаючи на вищевикладене, позовні вимоги Науково-виробничого підприємства «Інсолар» ТОВ, м. Харків  щодо стягнення інфляційних витрат в сумі 11408,77 грн., пені в сумі 12997,82 грн., 3% річних в сумі 100019,63 грн. підтверджуються матеріалами справи та відповідають діючому законодавству, у зв’язку з чим правомірно визнані судом першої інстанції такими, що підлягають задоволенню, а посилання відповідача в апеляційній скарзі на необґрунтованість позовних вимог, є безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Відповідач в апеляційній скарзі посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права в зв’язку з тим, що оскаржуване рішення було прийнято за відсутністю представника відповідача, що позбавило останнього заперечувати проти доводів позивача, оспорювати суми позовних вимог та доводити їх необґрунтованість.

Колегія суддів з такими твердженнями не погоджується та  вважає їх безпідставними, виходячи з наступного.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.03.2007р. було порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 24.04.2007р., про що відповідач був повідомлений належним чином (а.с. 38).

24.04.2007р. відповідач в судовому засіданні проти позовних вимог не заперечував, суму боргу визнав у повному обсязі, але за клопотанням відповідача розгляд справи відкладено  в зв’язку з можливістю врегулювати спір мирним шляхом.

25.05.2007р.  відповідач в судове засідання не з’явився, ніяких доказів не представив, а тому місцевий господарський суд правомірно на підставі ст.. 75 ГПК України розглянув справу за наявними в ній матеріалами.

За таких обставин, колегія суддів визнає необґрунтованість та безпідставність тверджень відповідача про порушення судом першої інстанції його права заперечувати проти доводів позивача, оспорювати суми позовних вимог та доводити їх необґрунтованість, оскільки  відповідач суму боргу визнав у повному обсязі та у нього було достатньо часу, майже два місяці, для надання обґрунтованих та документально підтверджених заперечень на позовну заяву. До того ж в суді апеляційної інстанції останній жодного документу з правовим обґрунтуванням на підтвердження правомірності своєї позиції по справі так і не надав.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак відповідач в обґрунтування своїх заперечень не надав ні в суді першої інстанції, ні в апеляційному суді належних доказів в обґрунтування своїх заперечень.

Приймаючи до уваги вищезазначене, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга відповідача позбавлена фактичного та правового обґрунтування на її підтвердження, рішення господарського суду Харківської області від 25.05.2007 року по справі № 35/223-07 прийняте без порушень норм процесуального та матеріального права, а доводи з яких подана апеляційна скарга про скасування рішення, не можуть бути підставою для його зміни чи скасування.

На підставі викладеного та керуючись  ст. ст. 32-34, 43, 99, 101, 102, п. 1 ст. 103, ст. ст. 105, 110 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

постановила:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарськогосуду Харківської області від 25.05.2007р. по справі                  № 35/223-07 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                                    Такмаков Ю.В.

Судді                                                                    Барбашова С.В.

Бухан А.І.