ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02.07.07 р.                                                                               Справа № 11/95

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Л.Ф.Чернота

при секретарі судового засідання Семенюшко Г.Р.

За участю представників:

від позивача: не з’явився

від відповідача: не з’явився

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: Північно-Західного закритого акціонерного товариства “Вторкольормет” м.Київ

до відповідача: Державного підприємства “Донецька залізниця” м.Донецьк

про стягнення 2610,80грн.

У судовому засіданні було оголошено перерву, згідно до ст.77 ГПК України з 18.06.07р. по 02.07.07р.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Північно-Західне закрите акціонерне товариство “Вторкольормет” м.Київ, звернувся до господарського суду з вимогою стягнути з відповідача, Державного підприємства “Донецька залізниця” м.Донецьк,  2610,80грн. у якості відшкодування збитків, завданих нестачею вантажу.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на накладну № 32654585 від 15.09.2006р. з переуступним написом  ВАТ “Алчевський  металургійний комбінат”, лист № 1101 від 24.09.06р., скаргу № 062/6-893 від 21.09.06р., заявки №№ 849  від 20.09.06р. та від 21.09.06р., акт загальної форми від 20.09.06р., договір КМУ- 06/38  від 14.03.06,  додаток до нього від 13.09.06р. та інше.

Відповідач надав через канцелярію суду відзив на позовну заяву № 2022/675від  27.04.07р., в якому заперечує проти позовних вимог, посилаючись на звільнення від відповідальності за нестачу вантажу по п.9 ст.52 та ст.111 Статуту залізниць, оскільки вагон з вантажем прибув на станцію призначення в комерційному стані справний, навантаження рівномірне, без ознак розкрадання, а також на те, що  при прийнятті вантажу не надходило ніяких претензій з боку вантажоодержувача та, що перевізний документ був розкредитований останнім.

Представників сторін було ознайомлено з правами та обов’язками у відповідності із ст.22 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Справа слуханням була відкладена, згідно ст.ст.69, 77 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд встановив, що 14.03.2006р. між позивачем та ВАТ “Алчевський металургійний комбінат” був укладений договір КМУ - 06/38, на виконання умов якого 15.09.2006р. зі станції відправлення Хмельницький Південно-Західна за залізничною накладною № 32654585 у вагоні № 68472240 на адресу ВАТ “Алчевський металургійний комбінат” було відвантажено металобрухт чорних металів – пакети № 2 вид 17 у кількості (нетто) 61000кг.

Визначення ваги вантажу здійснювалося на 150-ти тонних вагонних вагах.

У накладній за № 32654585 вантажовідправником була зазначена маса вантажу: брутто – 81850кг, тара – 20850кг, нетто – 61000кг, який було прийнято до перевезення 15.09.2006р.

Відповідно до ст.24 Статуту залізниць України залізниця має право перевіряти правильність відомостей, зазначених у залізничній накладній, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно абзацу 4 п.12 Правил видачі вантажів при наявності на станції призначення або в одержувача вагонних ваг залізниця може здійснювати перевірку маси вантажів, що  перевозяться навалом і насипом і прибули без ознак утрати, відповідно до договору між залізницею і одержувачем.

Однак, під час переважування вантажу на вагах станції відправлення було встановлено, що маса металобрухту, визначена у накладній № 32654585, складає: брутто – 79710кг,                      нетто – 58860кг, яка не відповідає масі, що зазначена у залізничній накладній.

Пункт 11 Правил приймання вантажів до перевезення передбачає, що у разі зважування вантажів на вагонних вагах відправник у разі потреби провадить дозування вантажу (довантаження або часткове вивантаження). Для цього він повинен безпосередньо біля вагонних ваг організувати дозувальний майданчик, забезпечити його необхідним інвентарем, а при відправленні масових вантажів (вугілля, руди, цементу тощо) - додатковими механізмами для виконання дозувальних операцій в процесі зважування.

У даному випадку ніяких дій, направлених на довантаження вантажу, відправником здійснено не було. Таким чином, він погодився на визначену при переваженні вагу металобрухту.

При цьому вантаж було прийнято перевізником без заперечень та зауважень, про що свідчить відмітка на зворотній стороні накладної.

Крім того, правильність внесених у накладну відомостей було підтверджено директором вантажовідправника Лужняк В.Я.

На підставі ст.133 Статуту залізниць України, ВАТ „Алчевський металургійний комбінат” переуступило право пред’явлення претензій і позовів ПЗ ЗАТ „Вторкольормет”, відповідно до чого був зроблений переуступний підпис у накладній № 32654585 від 15.09.06р.

Пунктом 7 Правил складання актів встановлено, що недостача або надлишок вантажу, відвантаженого одним відправником на адресу одного одержувача, який перевозиться навалом, насипом чи наливом з перевалкою чи перевантаженням у дорозі і прибув у непошкоджених вагонах без ознак недостачі, визначається за результатами перевірки усієї партії одночасно виданого вантажу і оформляється одним комерційним актом.

Відповідно до ст.129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин:

а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах;

б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу;

в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу;

г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов’язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

20.09.2006р. був складений акт загальної форми, у якому було зазначено, що “на 1-2-3 люках нет укрытия, углубление с левой стороны по ходу поезда 4000 мм * 1000 мм * 700 мм,              на 6-7 люках нет укрытия, углубление до 1000 мм”. Однак, зазначений акт не містить даних щодо розрахунку розміру недостачі.

Статтею 52 Статуту залізниць України передбачені випадки обов’язкової перевірки маси, кількості місць і стану вантажу. Відповідно до ч.3 ст.52 Статуту у решті випадків вантажі, завантажені відправником, і ті, що прибули у справних вагонах, контейнерах із непошкодженими пломбами відправника, а також без ознак недостачі, псування, пошкодження на відкритому рухомому складі або у критих та інших вагонах без пломб, якщо такі перевезення передбачені Правилами, видаються без перевірки їх кількості і стану.

У даному випадку спірний вагон № 68472240 з металобрухтом чорних металів прибув на станцію Комунарськ Донецької залізниці в комерційному стані справний, завантаження рівномірне, без ознак розкрадання. Ніяких претензій від вантажоотримувача до перевізника не надходило.

Відповідно до пп. а) ст.111 Статуту залізниць України залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі, коли вантаж надійшов у непошкодженому вагоні (контейнері) з непошкодженими пломбами відправника чи без пломб, коли таке перевезення дозволено Правилами, а також якщо вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення.

За приписом ст.924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини. Тотожні положення міститься також у Закону України “Про транспорт” (ч.3 ст.13).

Позивачем не надано доказів, у розумінні ст.ст.33, 36 Господарського процесуального кодексу України, в обґрунтування позовних вимог, внаслідок чого, на думку позивача, виникла недостача вантажу.

Із наданих сторонами документів вбачається, що вина перевізника у недостачі вантажу відсутня, у зв’язку з чим позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Господарські витрати підлягають розподілу в порядку, що передбачений ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись Правилами складання  актів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України 28.05.2002р. № 334, Правилами приймання вантажів до перевезення, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644, Статутом залізниць України, ст.924 Цивільного кодексу України, на підставі ст.ст.42, 43, 22, 33, 36, 43, 49, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський  суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог – відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя