ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

29 травня 2007 р.

№ 2-802/2006

Вищий
господарський суд  України у
складі колегії  суддів:

Т. Дроботової - головуючого  Н. Волковицької Л. Рогач

за участю представників:

позивача

не з'явилися (про час і місце
судового засідання повідомлено належно)

відповідачів

Дитинко О.В. -дов. від
01.11.2006р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу

ОСОБА_1

на  постанову

від 20.02.2007р.Севастопольського
апеляційного господарського суду

у справі

№ 2-802/2006 Балаклавського
районного суду м. Севастополя

за позовом

ОСОБА_1

до

-          Товариства з обмеженою
відповідальністю “Діалог -Холдінг” -
Товариства з обмеженою відповідальністю “Голден Рейн”

про

виключення зі складу учасників
товариства зі сплатою вартості його частки у статутному фонді

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до
Балаклавського районного суду
м. Севастополя із позовом про виключення зі складу учасників ТОВ “Діалог
-Холдінг” ТОВ “Голден Рейн” зі сплатою останньому вартості його долі у
статутному фонді ТОВ “Діалог -Холдінг” у розмірі 50555грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідачі перешкоджають їй приймати участь в управлінні діяльністю ТОВ
“Діалог  - Холдінг” у той час, як вона,
згідно Статуту цього товариства має 50% голосів.

Позивач вважає, що відповідачі
створюють перешкоди нормальної діяльності ТОВ “Діалог -Холдінг” та
відмовляються врегулювати їх взаємовідносини на загальних зборах товариства.

Крім того, позивач посилався на те,
що згідно з пунктом 8.2 Статуту товариства виключення зі складу учасників
товариства відноситься до компетенції загальних зборів його учасників.

Відповідно до статті 60 Закону
України “Про господарські товариства” збори вважаються повноважними, якщо на
них присутні учасники, які володіють більш ніж 60% голосів, а з питань, що
потребують одностайності, - всі учасники.

Отже, позивач вважає позбавленим
себе можливості вирішити питання про виключення відповідача зі складу учасників
товариства в порядку, передбаченому статутом, оскільки рішення зборів на якому
буде присутній лише один учасник, що володіє 50% голосів є неправомірним.

Відповідачі позовні вимоги визнали
необґрунтованими, посилаючись на те, що приписи діючого законодавства, та
Статут товариства  ТОВ “Діалог -Холдінг”
не передбачають виключення учасника товариства за рішенням суду, оскільки вирішення
цього питання є  виключною компетенцією
загальних зборів.

Рішенням від 03.11.2006р.
Балаклавський районний суд м. Севастополя
у задоволенні позовних вимог відмовлено з огляду на недоведеність з боку
позивача фактів вчинення ТОВ “Голден Рейн” перешкод нормальної діяльності
товариства  та щодо відмови у
врегулюванні питань їх взаємовідносин на загальних зборах.

За апеляційною скаргою ОСОБА_1
Севастопольський апеляційний господарський суд
переглянув рішення Балаклавського районного суду            м. Севастополя в апеляційному
порядку  постановою від 20.02.2007р.
залишив його без змін з тих же підстав.

ОСОБА_1 подала до Вищого
господарсько го суду України касаційну скаргу, в якій просить рішення
Балаклавського районного суду          м.
Севастополя від 03.11.2006р. та постанову Севастопольського апеляційного госпо
дарського суду від 20.02.2007р. скасувати, позовні вимоги задовольнити,
мотивуючи касаційну скаргу доводами про порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

У касаційній скарзі заявник
посилається на те, що в порушення приписів процесуального законодавства, суди
першої та апеляційної інстанції  неповно
з'ясували обставини справи, підстави виникнення спірних правовідносин та не
з'ясували у сукупності всі докази у справи.

Під час здійснення судового
провадження, судами першої та апеляційної інстанції були залишені поза увагою
доводи позивача стосовно фактів систематичного невиконання ТОВ «Голден
Рейн»щодо обов'язків учасника товариства, як і той факт, що листами
уповноваженого представника
ТОВ «Голден Рейн»Петрової О.М. був
підтверджений факт повідомлення про намір ОСОБА_1 провести збори
учасників ТОВ «Діалог -Холдінг»18.03.2006р. та 27.03.2006р. ( а.с. 120, 122).

Крім того, заявник звертає увагу
суду на те, що під час здійснення судового провадження судом апеляційної
інстанції були помилково  застосовані
приписи статті 43 Закону України «Про господарські товариства», оскільки вони
регулюють порядок скликання загальних зборів акціонерів, а не товариств з
обмеженою відповідальністю, тобто до спірних правовідносин не відносяться.

Заслухавши доповідь судді -
доповідача та пояснення присутнього у судовому засіданні представника
відповідачів, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності
юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та
постанові, колегія суддів вважає, що касаційна скар га  підлягає задоволенню частково, з таких
підстав.

Відповідно до статті 1 Закону
України “Про господарські товариства” господарськими товариствами визнаються
підприємства, установи, організації, створені на засадах угоди юридичними
особами і громадянами шляхом об'єднання їх майна та підприємницької діяльності
з метою одержання прибутку.

Основні обов'язки учасників
господарських товариств визначені у статті 11 Закону України «Про господарські
товариства»та статті 117 Цивільного кодексу України.

Виключення учасника товариства є
формою відповідальності його перед товариством за невиконання обов'язків,
передбачених установчими документами або законом.

На відміну від виходу з товариства,
виключення має примусовий характер і не залежить від бажання учасника.

Воно можливе лише за наявності
підстав, визначених законом та установчими документами.

Відповідно до статті 64 Закону
України “Про господарські товариства”, учасника товариства з обмеженою
відповідальністю, який систематично не виконує або неналежним чином виконує
обов'язки, або перешкоджає своїми діями досягненню цілей товариства, може бути
виключено з товариства на основі рішення, за яке проголосували учасники, що
володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів
учасників товариства (стаття 64 Закону). При цьому цей учасник (його
представник) участі у голосування не бере.

Відповідно до статті 1117 Господарського
процесуального кодексу України,
переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція
на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом
першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання
про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими,
збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Судова колегія вважає за необхідне
зазначити, що правова природа виключення учасника за законодавством України
полягає у тому, що це спеціальна корпоративна санкція до учасника, який не
виконує корпоративних обов'язків.

Як вбачається з матеріалів справи,
предметом позову у даній справі є вимога учасника товариства з обмеженою
відповідальністю ОСОБА_1 про виключення ТОВ «Голден Рейн»зі складу учасників
ТОВ «Діалог -Холдінг», оскільки загальні збори не можуть прийняти рішення про
виключення ТОВ «Голден Рейн»зі складу засновників, так як ОСОБА_1 та «Голден
Рейн»є засновниками ТОВ «Діалог -Холдінг», яке утворено у формі товариства з
обмеженою відповідальністю і мають однакові частки в майні цього підприємства.

Свої вимоги, з урахуванням
додаткових пояснень від 02.11.2006р.
позивачка обґрунтовувала тим, що ТОВ «Голден Рейн»своїми діями
перешкоджає розвитку товариства, не допускає її до участі в управлінні, а саме:

- з липня 2004р. по січень 2006р.
ТОВ «Діалог -Холдінг»в порушення приписів статуту та діючого законодавства
загальні збори не проводилися;

- проведеними 13.01.2006р. зборами
по 4 з 6 питань не досягнуто згоди, у зв'язку з чим двічі ініціювалося
проведення загальних зборів 18 та 27 березня з метою поновлення господарської
діяльності, проте ТОВ «Голден Рейн», як учасник товариства ТОВ «Діалог
-Холдінг»ухиляється від врегулювання спірних правовідносин на загальних зборах,
що підтверджується листами від 03.02.2006р. та від 24.03.2006р. (а.с. 120,
122).

- діяльність товариства не
здійснювалась з 01.10.2004р., при цьому була проведена реалізація практично
всього майна, яке знаходилось  на балансі
товариства;

- збитки склали 58400грн., що
підтверджується протоколом загальних зборів
від 13.01.2006р.;

- оскільки, статут ТОВ «Діалог
-Холдінг»не містить обмеження повноважень директора товариства щодо здійснення
юридичних дій від імені товариства, директор ТОВ «Діалог -Холдінг»Ованесов
В.В., який одночасно є директором ТОВ «ПІР», направив на адресу
Севастопольської міської держаної адміністрації і Севастопольської міської ради
лист -відмову від права постійного використання земельної ділянки площею 0,0938
га розташованого за адресою Набережна Клокачева -15, на користь ТОВ «ПІР».

Касаційна інстанція зазначає, що
відповідно до статті 4 Господарського процесуального кодексу України рішення з
господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами
матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з
достовірністю встановленими судом.

Рішення суду може ґрунтуватись лише
на тих доказах, які були предметом дослідження і оцінки судом. При цьому
необхідно мати на увазі,  у відповідності
зі статтею 43 Господарського процесуального кодексу України  наявні
докази підлягають оцінці у їх сукупності, і жодний доказ не має для
господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно зі статтею 32 вказаного
Кодексу, доказами в справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному порядку встановлює наявність чи відсутність обставин,
на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Засобами доказування господарське
процесуальне законодавство визнає: письмові і речові докази, висновки судових
експертів; пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в
господарському процесі ( частина 2 статті 32 ГПК)

Відхиляючи будь-які доводи сторін
чи спростовуючи подані стороною докази, господарський суд  повинен у мотивувальній частині рішення
навести правове обґрунтування і ті доведені фактичні обставини, з огляду на які
ці доводи або докази не взято до уваги судом.

Викладення у рішенні лише доводів
та доказів сторони, на користь якої приймається рішення, є порушення вимог
статті 42 Господарського процесуального кодексу України щодо
рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Крім того, за приписами статті 38
Господарського процесуального кодексу України, якщо подані сторонами докази є
недостатніми, господарський суд зобов'язаний витребувати від підприємства та
організацій незалежно від їх участі у справі документи і матеріали, не6обхідні
для вирішення спору.

Касаційна інстанція зазначає, що
приписи статті 64 Закону України “Про господарські товариства” чітко визначають
підстави виключення учасника зі складу товариства, а саме: систематичне
невиконання або неналежне виконання обов'язків та перешкоджання своїми діями
досягненню цілей товариства.

Проте, судами першої та апеляційної
інстанції вказані обставини  належним
чином досліджені не були, правова оцінка доводам позивача  стосовно виникнення спірних правовідносин,
не надавалась.

Крім того, судова колегія вважає за
необхідне зазначити, що здійснюючи апеляційне провадження Севастопольський
апеляційний господарський суд помилково застосував до спірних правовідносин під
час повторного розгляду справи приписи статті 43 Закону України «Про
господарські товариства», оскільки вони регулюють порядок скликання загальних
зборів акціонерів, а не товариств з обмеженою відповідальністю, порядок
скликання та проведення зборів яких, врегульовано приписами статей 60, 61
Закону України “Про господарські товариства”.

Також, судова колегія, вважає за
необхідне зазначити, що обов'язковою умовою підвідомчості вимоги про виключення
учасника з товариства суду є неможливість вирішення цього питання зборами
учасників товариства через блокування таким учасником роботи зборів.

Невиконання одним з учасників своїх
обов'язків перед товариством може порушувати інтереси інших учасників. Оскільки
створюються перешкоди в реалізації їх корпоративних прав.

Туму, під час здійснення судового
провадження судам необхідно було визначити правовий статус учасників судового
процесу, виходячи  із спірних
правовідносин та заявлених позовних вимог на захист порушеного права.

Проте, змінюючи ухвалою від
05.06.2006р. правовий статус  ТОВ
«Діалог -Холдінг»   на
співвідповідача, Балаклавський районний суд                м. Севастополя вказаних питань
не з'ясував.

На підставі викладеного, колегія
суддів зазначає, що спір був розглянутий судом не в повному обсязі, що є
порушенням принципу всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому
процесі обставин справи в їх сукупності та призвело до прийняття незаконних та
необґрунтованих рішення та постанови.

Оскільки передбачені процесуальним
законом межі перегляду справи в касаційної інстанції не дають їй права
встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду, рішення  та постанова у
справі підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до
господарського суду м. Севастополя.

Керуючись  статтями 43, 1117, пунктом 3
статті 1119, статтями 11110, 11111,11112
Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України

П
О С Т А Н О В И В :

Рішення
Балаклавського районного суду м. Севастополя від 03.11.2006р. та постанову
Севастопольського апеляційного господарського суду                   від 20.02.2007р. у справі №
2-802/2006 скасувати, справу передати на новий розгляд до господарського суду
м. Севастополя.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Головуючий
Т. Дроботова

С у д д і
Н. Волковицька

Л. Рогач