ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19 липня 2007 р.

№ 4/1973-18/109

Вищий господарський суд України у складі колегії  суддів:

Головуючого
суддів:

Кочерової Н.О. Рибака В.В.
Черкащенко М.М.

розглянувши  касаційну скаргу

фізичної особи підприємця ОСОБА_1

на постанову

від 06.03.2007  Львівського апеляційного господарського
суду

у справі

№ 4/1973-18/109  господарського суду Львівської області

за позовом

приватного підприємства
"Болеро-сервіс"

до

фізичної особи підприємця ОСОБА_1

про

стягнення заборгованості

за участю
представників сторін:

від позивача      не
з'явилися

від відповідача  не
з'явилися

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2006 року приватне
підприємство "Болеро-Сервіс" звернулось до господарського суду з
позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення  заборгованості в сумі 17 640 грн.

В обґрунтування позовних вимог
зазначало, що на підставі укладеного між сторонами договору комісії НОМЕР_1
відповідач, як комісіонер, зобов'язався за дорученням позивача - комітента, але
від свого імені, реалізувати третім особам (торговим точкам) товар (продукти
харчування. На виконання умов договору, відповідачу було передано для
реалізації на умовах комісії товар на загальну суму 95 090,86 грн., що
підтверджується товарно-транспортними накладними. Згідно звітів відповідача з
11.04.2006 року останнім продано товар на загальну суму 77 375 грн., у зв'язку
з тим, що відповідачем не передані належні позивачу кошти виникла
заборгованість в сумі 17 640,18 грн.

Ухвалою господарського суду
Львівської області від 24.01.2007 (суддя Мартинюк В.Я.) провадження у справі
зупинено до закінчення прокурорської перевірки.

Зупиняючи провадження у справі,
господарський суд зазначав, що не має можливості дослідити обставини
розбіжності в акті звірки розрахунків за договором комісії НОМЕР_1 за період з
11.04.2006 по 17.11.2006.

Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 06.03.2007 (судді: Г.Гнатюк -головуючий, Н.Кравчук,
О.Мирутенко) ухвалу скасовано, справу направлено в місцевий господарський суд
для подальшого розгляду по суті.

Скасовуючи ухвалу, апеляційний
господарський суд виходив з того, що у місцевого господарського суду було
достатньо підстав та сформованих сторонами доводів для розгляду справи по суті.

В касаційній скарзі фізична особа
підприємець ОСОБА_1 просить скасувати постанову апеляційного господарського
суду, а ухвалу залишити без змін, посилаючись на неправильне застосування ст.
79 Господарського процесуального кодексу України.

Перевіривши повноту встановлених
судом обставин справи, правильність застосування норм процесуального права,
Вищий господарський суд України  вважає,
що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Вичерпний перелік підстав зупинення
провадження у справі встановлений статтею 79 Господарського процесуального
кодексу України.

Зокрема у частині 2 цієї статті
зазначено, що господарський суд має право зупинити провадження у справі за
клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за
своєю ініціативою у випадку надіслання господарським судом матеріалів до
слідчих органів.

Надіслання матеріалів справи до
слідчих органів можливо відповідно до ст. 90 Господарського процесуального
кодексу України: якщо при вирішенні господарського спору господарський суд
виявить у діяльності працівників підприємств та організацій порушення
законності, що містять ознаки дії, переслідуваної у кримінальному порядку, господарський
суд надсилає про цей факт повідомлення органам внутрішніх справ чи прокуратури.

Отже, вирішення судом питання про
зупинення провадження у справі із вказаної підстави повинно проводитися за
умови подання однією із сторін у справі мотивованого письмового клопотання з
представленням копій документів, які підтверджують наявність порушеної
кримінальної справи, де об'єкт злочинного посягання пов'язаний з предметом
судового розгляду.

Як вбачається, підставою для
зупинення судом першої інстанції провадження у справі була передача матеріалів
справи слідчим органам для з'ясування (встановлення) останніми факту внесення
готівкових коштів в касу підприємства позивача на виконання спірних зобов'язань
за договором комісії.

Проте, зазначена вище підстава не
передбачена нормами ст. 79 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи наведене, Вищий
господарський суд України вважає, що апеляційна інстанція прийшла до
правильного висновку, що скеровуючи матеріали в правоохоронні (слідчі) органи,
місцевий суд усунувся від дослідження та оцінки доказів по справі, оскільки
господарський суд не позбавлений можливості розглянути справи за наявними в ній
доказами і при необхідності витребувати від сторін додаткові докази.

За таких обставин, постанова
апеляційного господарського суду, якою скасована ухвала суду першої інстанції
про зупинення провадження у справі, відповідає вимогам  законодавства і підстав для її скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 1115,
1117, 1119, 11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу фізичної особи
підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову від 06.03.2007
Львівського апеляційного господарського суду у справі № 4/1973-18/109 без змін.

Головуючий                                                                        Н.
Кочерова

С у д д і:
В. Рибак

М. Черкащенко