ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2007 р.
№ 20-12/243

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого
Кравчука Г.А.,

суддів:
Мачульського Г.М., Шаргала В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Балаклавському районі м. Севастополя

на постанову
Севастопольського апеляційного господарського суду від 16.11.2005 р.

у справі
№ 20-12/243

господарського суду
м. Севастополя

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю “Інкерманський завод марочних вин”

до
Державної податкової інспекції у
Балаклавському районі м. Севастополя

про
визнання недійсним податкового повідомлення-рішення № 298 від 28.04.2005 р.

в судовому засіданні взяли участь представники:

позивача:
Приходько В.Ю., дов. № 10-10/759 від 18.06.2007 р.;
Романенко Б.І., дов. № 10-10/24 від 12.01.2007 р.;

відповідача:
Кочкаренко В.О., дов. № 4074/10 від 24.05.2007 р.;

В С Т А Н О В И В:

У липні 2005 р. Товариство з обмеженою відповідальністю “Інкерманський завод марочних вин” (далі –Товариство) звернулось до господарського суду м. Севастополя з позовною заявою, у якій просило визнати недійсним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Балаклавському районі м. Севастополя (далі –Інспекція) № 298 від 28.04.2005 р.

Рішенням господарського суду м. Севастополя від 16.09.2005 р. (суддя Харченко І.А.) у задоволенні позовних вимог Товариства відмовлено.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 16.11.2005 р. (колегія суддів: Градова О.Г., Дугаренко О.В., Фенько Т.Р.) рішення господарського суду м. Севастополя від 16.09.2005 р. скасовано та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги Товариства задоволено.

Дана справа і вказані судові акти прийняті у порядку, встановленому нормами ГПК України.

Інспекція звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, у якій просила скасувати постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 16.11.2005 р. та залишити в силі рішення господарського суду м. Севастополя від 16.09.2005 р. Вимоги, викладені у касаційній скарзі, Інспекція обґрунтовувала тим, що господарський суд апеляційної інстанції неправильно застосував ст. ст. 3 та 7 Закону України “Про акцизний збір на алкогольні напої та тютюнові вироби”, ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України “Про акцизний збір”, ст. 4 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 03.03.2007 р. за вказаною касаційною скаргою Інспекції відкрито касаційне провадження.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17.04.2007 р. зазначене касаційне провадження закрито у зв’язку з тим, що розгляд даної справи у господарських судах першої та апеляційної інстанцій здійснювався після набрання чинності КАС України за правилами ГПК України, а компетенція Вищого адміністративного суду України не поширюється на перегляд у касаційному порядку судових рішень, прийнятих не за правилами КАС України місцевими та апеляційними судами інших юрисдикцій.

З відповідною касаційною скаргою Інспекція звернулась до Вищого господарського суду України.

Враховуючи викладене, ухвалою Вищого господарського суду України від 04.06.2007 р. касаційну скаргу Інспекції було прийнято до провадження та призначено до розгляду.

Товариство не скористалось правом, наданим ст. 1112 ГПК України, та відзив на касаційну скаргу Інспекції до Вищого господарського суду України не надіслало, що не перешкоджає касаційному перегляду судового акту, який оскаржується.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставини справи, застосування господарськими судами першої та другої інстанцій норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення та постанови, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга Інспекції підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позовна заява Товариства була подана до господарського суду м. Севастополя 21.07.2005 р. (а. с. 22).

Ухвалою господарського суду м. Севастополя від 25.07.2005 р. позовну заяву Товариства прийнято до розгляду (порушено провадження у справі).

Вказане свідчить, що позовна заява Товариства була подана з додержанням відповідних вимог і правил підсудності, встановлених ГПК України.

Станом на 31.08.2005 р. зазначена позовна заява Товариства розглянута не була.

01.09.2005 р. набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України.

Відповідно до п. 1 частини першої ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (далі –адміністративна справа) –переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб’єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з п. 1 частини першої ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб’єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Виходячи з наведених норм КАС України, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що дана справа є справою адміністративної юрисдикції (адміністративною справою), оскільки спір у ній виник між юридичною особою –Товариством та суб’єктом владних повноважень –Інспекцією щодо оскарження її рішень (актів індивідуальної дії) –податкового повідомлення-рішення № 298 від 28.04.2005 р.

Абзаци перший та другий п. 7 розділу VІІ “Прикінцеві та перехідні положення” КАС України встановлюють, що після набрання чинності цим Кодексом заяви і скарги у справах, що виникають з адміністративно-правових відносин, заяви у справах щодо відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести виправлення в актовий запис цивільного стану (глави 29-32 і 36 Цивільного процесуального кодексу України 1963 року, позовні заяви у господарських справах, що віднесені цим Кодексом до адміністративної юрисдикції, а також апеляційні, касаційні скарги (подання), заяви (подання) про перегляд судових рішень у зв’язку з нововиявленими та винятковими обставинами у таких справах, подані і не розглянуті до набрання чинності Кодексом адміністративного судочинства України, розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. Такі заяви чи скарги (подання) не можуть бути залишені без руху або повернуті у порядку, встановленому цим Кодексом, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог і правил підсудності, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України 1963 року або Господарським процесуальним кодексом України 1991 року.

Таким чином, колегія суддів Вищого господарського суду України приходить до висновку, що починаючи з 01.09.2005 р. дана справа та рішення у ній мали, відповідно, розглядатись та прийматись місцевим та апеляційним господарськими судами в порядку, встановленому КАС України.

Однак, господарські суди попередніх інстанцій наведеного не врахували та розглянули дану справу і прийняли рішення у ній за правилами ГПК України.

Відповідно до частини першої ст. 11110 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

За таких обставин постанова Севастопольського апеляційного господарського суду від 16.11.2005 р. та рішення господарського суду м. Севастополя від 16.09.2005 р. у даній справі підлягають скасуванню, а справа –передачі на новий розгляд до господарського суду першої інстанції для розгляду позовної заяви Товариства у порядку, встановленому нормами КАС України.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11110 та 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Балаклавському районі м. Севастополя задовольнити частково.

Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 16.11.2005 р. та рішення господарського суду м. Севастополя від 16.09.2005 р. у справі № 20-12/243 скасувати.

Справу передати на новий розгляд до господарського суду м. Севастополя.

Головуючий суддя                                                   Г.А. Кравчук

Суддя                                                                      Г.М. Мачульський

Суддя                                                                      В.І. Шаргало