ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

12.06.07                                                                                           Справа  № 13/269

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого-судді                                                                   Скрутовського П. Д.

суддів                                                                                        Онишкевича В. В.

Слуки М. Г.

розглянув апеляційну скаргу ВАТ «Укрнафта»в особі відокремленого структурного підрозділу нафтогазовидобувного управління «Надвірнанафтогаз», м. Надвірна № ЮДС/1800 від 04.04.2007 р.

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 13.03.2007 р.

у справі № 13/269

за позовом ВАТ «Укрнафта»в особі відокремленого структурного підрозділу нафтогазовидобувного управління «Надвірнанафтогаз», м. Надвірна

до відповідача Фермерського господарства «Земля», с. Цуциків Надвірнянського району

про стягнення 1 959, 46 грн. основного боргу за надані транспортні послуги

за участю представників сторін:

від позивача (скаржника) –явка необов’язкова –не з’явився

від відповідача –явка необов’язкова –не з’явився

Сторони не забезпечили явки уповноважених представників у судове засідання, хоча належним чином були повідомлені про час і місце судового розгляду справи, що підтверджується наявними у матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень №№ 2370614, 2370606.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 24.04.2007 р. було прийнято до свого провадження і призначено до розгляду апеляційну скаргу на 22.05.2007 р., а ухвалою від 22.05.2007 р. розгляд справи відкладався до 12.06.2007 р., явка сторін не була визнана обов’язковою.

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 13.03.2007 р. у справі № 13/269 за позовом ВАТ «Укрнафта»в особі відокремленого структурного підрозділу нафтогазовидобувного управління «Надвірнанафтогаз», м. Надвірна до Фермерського господарства «Земля», с. Цуциків про стягнення заборгованості в сумі 1 959, 46 грн. за надані транспортні послуги в позові відмовлено.

При винесенні свого рішення, місцевий господарський суд керувався нормами ст.ст. 11, 509, 525, 526 ЦК України, положеннями Правил застосування трансферних цін на транспортні засоби (договірні ціни) технологічного транспорту та мотивував його тим, що вищезгадані Правила НГВУ ВАТ «Укрнафта»не затверджені та згідно розділу 4, застосовуються до перевезення вантажів.

Скаржник, позивач у справі, не погодився з рішенням господарського суду Івано-Франківської області, вважає його незаконним та необґрунтованим внаслідок неправильного застосування норм матеріального права та неповного з’ясування обставин, що мають значення для справи, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дане рішення і прийняти нове, посилаючись на те, що господарський суд безпідставно не прийняв до уваги розрахунок вартості транспортних послуг автобусом марки Ікару-256, відповідно до якого до позивача було застосовано трансферну ціну за надані транспортні послуги для сторонніх організацій з врахуванням рентабельності 50 %, що передбачено тарифами, розробленими ЦНЕД ВАТ «Укрнафта»та затверджених першим заступником Голови правління ВАТ «Укрнафта». При цьому, апелянт зазначає, що суд не прийняв до уваги, що відповідач не є і не має статусу структурної одиниці ВАТ «Укрнафта». Крім цього, позивач вважає, що місцевий господарський суд необґрунтовано посилається на дорожній лист № 091961, який не може бути належним доказом щодо вартості за надані послуги, оскільки в ньому фіксуються виключно технічні показники.

Відповідач не скористався правом, наданим ст. 96 ГПК України, не подав відзиву на апеляційну скаргу, а також не забезпечив явки уповноваженого представника у судове засідання.

Розглянувши наявні матеріали справи, доводи та заперечення, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів господарського суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення з наступних підстав:

Як вбачається із матеріалів справи, НГВУ «Надвірнанафтогаз»ВАТ «Укрнафта»надав Фермерському господарству «Земля»транспортні послуги автобусом Ікару-256, що підтверджується дорожнім листом № 0911961 від 01-03.12.2003 р.

За надані транспортні послуги відповідач розрахувався частково, перерахувавши на розрахунковий рахунок позивача 2 026, 75 грн., що підтверджується випискою з банку від 25.11.2003 р., яка міститься у матеріалах даної справи.

За розрахунком позивача, загальна вартість транспортних послуг становить 3 986, 21 грн., про що свідчить рахунок № РАХ-1549 від 28.12.2003 р. та реєстр автопослуг.

Отже, заборгованість відповідача перед позивачем становить 1 959, 46 грн.

За ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи норми ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У матеріалах даної справи міститься розрахунок вартості транспортних послуг автобусом Ікару-256, поданий позивачем, згідно якого вартість 1 години становить 42, 44 грн., а вартість 1 км –0, 92 грн. Так, послуг було надано протягом 24 годин на загальну відстань 1 300 км.

Господарський суд Івано-Франківської області правомірно у своєму рішення зазначив, що не може прийняти до уваги вартість транспортних перевезень згідно розділу 4 Правил застосування трансферних цін та транспортні засоби, з врахуванням рівня рентабельності 50 % вартість в сумі 63, 66 грн. за 1 годину і 1, 38 грн. за 1 км., оскільки вказані Правила цехами технологічного транспорту НГВУ ВАТ «Укрнафта»не затверджені та відповідно до розділу 4 цих Правил, застосовуються до перевезення вантажів.

Крім цього, апеляційна інстанція підтримує позицію господарського суду першої інстанції щодо безпідставності розрахунку транспортних послуг згідно дорожнього листа за коефіцієнтом 1, 5 %, оскільки в матеріалах справи відсутні документи, які б обґрунтовували це, а на вимогу Львівського апеляційного господарського суду (ухвала від 24.04.2007 р.) позивачем в оригіналі рахунку № 1654 від 25.11.2003 р. і лист на виділення автобуса не надані.

Таким чином, беручи до уваги наведене, а також положення чинного законодавства України, апеляційна інстанція дійшла висновку, що рішення господарського суду Івано-Франківської області прийняте з врахуванням норм чинного законодавства України, а також обставин справи, а тому не вбачає підстав для його зміни чи скасування.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обстпавини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Керуючись ст.ст. 91, 99, 101-105 ГПК України, -

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВИВ:

1.          Рішення господарського суду Івано-Франківської області від 13.03.2007 р. у справі № 13/269 залишити без змін, а апеляційну скаргу ВАТ «Укрнафта»в особі відокремленого структурного підрозділу нафтогазовидобувного управління «Надвірнанафтогаз»без задоволення.

2.          Судові витрати по апеляційній скарзі віднести на скаржника.

3.          Матеріали справи направити на адресу місцевого господарського суду.

4.          Постанова може бути оскаржена в установленому законом порядку.

Головуючий-суддя                                                                      П. Д. Скрутовський

Суддя                                                                                             В. В. Онишкевич

Суддя                                                                                             М. Г. Слука