ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2007 р.
№ 2-15/14260.1-2005 (2-15/8920-2004)

Колегія суддів Вищого господарського суду України у складі

головуючого
Швеця В.О.

Гоголь Т.Г.,
Рогач Л.І.,

за участю представників від:

позивача
не з'явився

відповідача
не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Державної податкової інспекції в Нижньогірському районі Автономної Республіки Крим

на постанову
Севастопольського
апеляційного господарського суду

у справі
№ 2-15/14260.1-2005

господарського суду
Автономної Республіки Крим

за позовом
Сімейного фермерського господарства “Хазяїн”

до

Джанкойської об’єднаної державної податкової інспекції

про
визнання недійсним податкових
повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від                            14 –16.11.2005 позов Сімейного фермерського господарства “Хазяїн” задоволено (суддя Дадінська Т.В.).

За результатами перегляду в апеляційному порядку зазначеного судового рішення, Севастопольським апеляційним господарським судом прийнято постанову від 23.01.2006 року, якою апеляційну скаргу Джанкойської об’єднаної державної податкової інспекції залишено без задоволення, а рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 14 - 16.11.2005 –без змін.

Не погоджуючись з рішенням місцевого та постановою апеляційного господарських судів у даній справі, відповідачем було подано касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14.03.2007 касаційне провадження у даній справі закрито на підставі пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України з огляду на те, що оскарження судових рішень у даній справі має бути здійснено у порядку господарського судочинства.

Враховуючи правову позицію Вищого адміністративного суду України, Державна податкова інспекція в Нижньогірському районі Автономної Республіки Крим звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 14 –16.11.2005 та постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 23.01.2006 у даній справі скасувати, а              в позові СФГ “Хазяїн” –відмовити.

В обґрунтуванні касаційної скарги заявник посилається на неправильне застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права з мотивів, викладених у касаційній скарзі.

Заслухавши суддю –доповідача та присутніх у судовому засіданні представників позивача та відповідача, перевіривши правильність застосування господарськими судами норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог статей 108, 1117 Господарського процесуального кодексу України,  касаційна інстанція рішення місцевих господарських судів та постанови апеляційних господарських судів переглядає за касаційною скаргою (поданням) та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Господарський суд Автономної Республіки Крим, приймаючи рішення від 14-16.11.2005, та Севастопольський апеляційний господарський суд, приймаючи постанову від 23.01.2006 у даній справі за позовом Сімейного фермерського господарства “Хазяїн” до Джанкойської об’єднаної державної податкової інспекції про визнання недійсними податкових повідомлень –рішень, не врахували наступне.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи  (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють  підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб’єкта підприємницької діяльності (далі –підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право звертатися державні та інші органи, громадяни, що не є суб’єктами підприємницької діяльності.

Статтею 12 Господарського процесуального кодексу України встановлено які справи підвідомчі господарським судам.

Також, відповідно до п.2 Рекомендацій президії Вищого господарського суду України від 27.06.2007 року № 04-5/120 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам", з огляду на приписи частини третьої статті 22 Закону України “Про судоустрій України”, згідно з якими місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності, та вимог статей 1, 41, 12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 Господарського процесуального кодексу України, а правовідносини,  з яких виник спір, мають господарський характер.

В липні 2005 року прийнято Кодекс адміністративного судочинства України, який набрав чинності з 01.09.2005 року.

Виходячи з положень пунктів 1, 7, 9 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України публічно-правовий спір, у якому хоча б однією із сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб’єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень є справою адміністративної юрисдикції (адміністративною справою).

Вирішення спору фізичних чи юридичних осіб із суб’єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності відповідно до підпункту 1 пункту 1статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України віднесено до компетенції адміністративного суду.

Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 6 розділу VІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, при розгляді справи в апеляційному порядку Севастопольському апеляційному господарському суду необхідно було встановити, до юрисдикції яких судів (господарських чи адміністративних) віднесено даний спір, та вирішити спір в межах відповідної юрисдикції.

Оскільки передбачені процесуальним законодавством межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені попередніми судовими інстанціями чи відхилені ними, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, рішення місцевого та постанова апеляційного господарських судів у даній справі підлягають скасуванню з передачею справи до господарського суду Автономної Республіки Крим.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1118,  пунктом 3 статті 1119, статтями 11110, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, пунктом 6 розділу VІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України Вищий господарський суд України, –

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Державної податкової інспекції в Нижньогірському районі Автономної Республіки Крим задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від                14-16.11.2006 та постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 23.01.2006 скасувати, а справу № 2-15/14226.1-2005 передати на новий розгляд до господарського суду Автономної Республіки Крим.

Головуючий                                                                      В.О. Швець

Судді                                                                                          Т.Г. Гоголь

Л.І. Рогач