ПОСТАНОВА

"11" липня 2007 р.
Справа № 12/94-1851

16 год. 35 хв.

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської області

у складі   судді Скрипчук О.С.

при секретарі судового засідання  Дудник А.І.

Розглянувши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Тотус», м. Тернопіль

до відповідача: Тернопільської об’єднаної державної податкової інспекції, м. Тернопіль

про: визнання нечинними податкових повідомлень-рішень від 05.02.2007р. №/0/7947 та від 02.03.2007р. №/1/17833

За участю представників сторін:

позивача: Муха Л.С. –представник, довіреність від 07.05.2007р.

відповідача: Трофимчук М.Д. –старший податковий інспектор, довіреність №36/7/10-015 від 04.01.2007р.;

Остапчук В.Л. –старший державний податковий інспектор, довіреність №455734/7/10-015 від 02.02.2007р.

Суть справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Тотус" м. Тернопіль, надалі позивач звернулося до господарського суду Тернопільської області з позовом до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції м. Тернопіль, надалі відповідач, про визнання нечинними податкових повідомлень - рішень № /0/7947 від 05.02.07р. та № /1/1783 від 02.03.07р.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що податковим органом всупереч норм закону проводилась перевірка та не правомірно прийняті податкові рішення. В підтвердження викладеного додає: копію акта про результати невиїзної документальної перевірки № 524/7/15-01/30362983 від 24.01.07р.; копію податкових повідомлення - рішення №/0 від 05.02.07р. та № 000014150/1 від 02.03.07р.; копію рішення про результати розгляду первинної скарги № 16967/7/25-011 від 02.03.03р.; копію рішення про результати розгляду повторної скарги № 5665/10/25-007 від 12.04.07р.; копію акта  про результат виїзної позапланової перевірки № 17454/23.630/30362968 від 09.10.06р.; копія листа № 369 від 06.12.06р. копію наказу № 5 від 15.01.07р.; копії скарг № 12/02/07р. від 12.02.07р.; від 12.03.07р.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримує.

У поданих запереченнях проти позову від 14.05.2007р. №10/10-014 позовні вимоги не визнає, посилаючись на правомірність прийняття оспорюваного податкового повідомлення-рішення згідно норм законодавства за встановлені товариством порушення, проведення перевірки здійснювалося в порядку, визначному законом.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено.

24 січня 2007 року працівниками Тернопільської ОДПІ була проведена перевірка діяльності позивача, за результатами якої складено Акт №524/7/15-01/30362983 «Про результати невиїзної документальної перевірки та своєчасності погашення узгодженої суми податкового зобов’язання по податковому векселі № АА 0270481 від 07.11.2006р. з терміном погашення 06.12.2006р. на суму 39168,03 грн.», надалі Акт перевірки.

Перевіркою встановлено та зафіксовано в Акті перевірки, що ТОВ «Тотус»пропущено термін погашення податкового векселя, чим порушено п.п. 5.3.1 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовим фондами»щодо термінів сплати податкового зобов’язання 06.12.2006рю. в сумі 39168,03 грн.

05 лютого 2007 року та 03 березня 2007 року Тернопільською ОДПІ прийняті податкові повідомлення-рішення №/0/7947 та №/17833 (за наслідками апеляційного оскарження), якими відповідно до Акту перевірки від 24.01.2007р. №524/7/15-01/30362983 за встановлені порушення граничного строку сплати узгодженого податкового зобов’язання з податку на додану вартість, передбаченого п.п. 5.3.1 п. 5.3 ст. 5 та на підставі п.п. 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»зобов’язано ТОВ «Тотус»сплатити штраф у розмірі 10% в сумі 3916,80 грн.

Податкове повідомлення-рішення оскаржувалося до Тернопільської ОДПІ та до ДПА в Тернопільській області з вимогою скасування як неправомірно прийнятого. Однак, рішенням Тернопільської ОДПІ від 02.03.2007р. №16967/7/25-011 та ДПА в Тернопільській області від 12.04.2007р. №5665/0/25-007 податкове повідомлення-рішення від 05.02.2007р. №/0/7947, яким зобов’язано ТОВ «Тотус»сплатити 3916,80 грн. штрафу залишено без змін.

Дані податкові повідомлення-рішення оскаржуються позивачем в судовому порядку.

Дослідивши зібрані по справі докази та оцінивши норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1.16 ст. 1 Закону України «Про податок на додану вартість»(надалі Закон №2181), п.п. 2, 5 «Порядку випуску, обігу та погашення векселів, які видаються на суму податку на додану вартість при імпорті на митну територію України», який затверджений Постановою КМУ від 01.10.1997р. №1104, податковий вексель - це письмове безумовне грошове зобов'язання платника податку сплатити до бюджету відповідну суму коштів у порядку та терміни, визначені цим Законом, що підтверджене комерційними банками шляхом авалю, який видається платником на відстрочення сплати податку на додану вартість, що справляється при імпорті товарів на митну територію України.

Протест податкового векселя не здійснюється, сума, зазначена у непогашеному векселі, розглядається як податкова заборгованість, яка погашається у порядку, передбаченому законодавством для погашення податкового боргу.

Згідно пункту 1.3 статті 1 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»податковий борг (недоїмка) –це податкове зобов’язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов’язання.

Статтею 10 Закону України «Про податок на додану вартість»передбачено, що у разі, якщо сплата податку особам, визначеним у пункті 2.4 статті 2 цього Закону розстрочується шляхом надання податкового векселя то особами відповідальними за нарахування, утримання  та сплату (перерахування) податку до бюджету є платник податку, який надав такий податковий вексель. Платники податку, визначені у підпунктах «а», «в», «г», «д»пункту 10.1 статті 10 відповідають за дотримання достовірності та своєчасності визначення сум податку, а також за повноту та своєчасність його внесення до бюджету відповідно до закону.

Відповідно до п. 11.5 ст. 11 Закону України «Про податок на додану вартість»платники податку при імпорті товарів на митну територію України, за умови оформлення митної декларації (за винятком тимчасової чи неповної, періодичної чи попередньої декларації), можуть за власним бажанням надавати органам митного контролю податковий вексель на суму податкового зобов'язання зі строком погашення на тридцятий календарний день з дня його поставки органу митного контролю, один примірник якого залишається в органі митного контролю, другий надсилається органом митного контролю на адресу органу державної податкової служби за місцем реєстрації платника податку, а третій залишається платнику податку.

Разом з тим, згідно п. 19 «Порядку випуску, обігу та погашення векселів, які видаються на суму податку на додану вартість при імпорті товарів на митну територію України»якщо термін погашення податкового векселя настає до закінчення терміну подання податкової декларації до органу державної податкової служби за звітний (податковий) період, в якому він був поданий органові митного контролю, платник податку не включає суму зобов'язань за векселем до складу податкових зобов'язань та погашає вексель шляхом перерахування коштів до бюджету. При цьому платник податку має право на включення перерахованої суми зобов'язань за векселем до складу податкового кредиту у звітному (податковому) періоді, в якому проведене таке перерахування.

Як вбачається із матеріалів справи на підставі вантажно-митної декларації від 07.11.2006р. №403000001/6/006288позивачем виписаний простий вексель серії АА №0270481 від 07.11.2006р., згідно з яким ТОВ «Тотус»зобов’язувалося оплатити до 06.12.2006р. Тернопільській ОДПІ 39168,03 грн. податку на додану вартість, авалістом по якому виступила філія ВАТ «Укрексімбанк».

Дана сума податкового зобов’язання, яка підлягає до сплати вважається узгодженою, оскільки сума ПДВ зазначена платником податку у вантажно-митній декларації та у векселі, а тому повинна бути оплачена у термін, визначений у векселі. Несплачена сума узгодженого податкового зобов’язання у визначений термін вважається сумою податкового боргу.

У відповідності до п.п. 5.3.1 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»платник податків зобов’язаний сплатити самостійно визначену ним суму податкового зобов’язання у терміни, передбачені чинним законодавством. У випадку несплати узгодженої суми податкового зобов’язання протягом граничних строків, при затримці до 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати, платник податків зобов’язаний сплатити штраф в розмірі, визначеному п.п. 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 цього Закону.

Однак, як підтверджується матеріалами справи, ТОВ «Тотус»сплатило згідно платіжного доручення 39168,03 грн. 08.12.2006р., тобто із затримкою платежу в два дні, в результаті чого податковим органом правомірно, на підставі п.п. 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Закону №2181 застосовані штрафні санкції.

Відповідно до пунктів 21, 23, 25 вказаного Порядку на податкові органи покладено лише обов’язок ведення обліку та контроль за обліком податкових векселів. Даним нормативним актом, а також Законом України «Про державну податкову службу в Україні»та іншими законодавчими актами не передбачений і невстановлений для податкових органів обов’язок звернення з податковим векселем до установ банків з метою списання коштів  з банківських рахунків суб’єктів підприємницької діяльності по податковій (бюджетній) заборгованості.

Посилання ТОВ «Тотус» в позовній заяві на положення «Порядку випуску, обігу та погашення векселів, які видаються на суму податку на додану вартість при імпорті товарів на митну територію України», а саме пункту 19 щодо підтвердження суми бюджетного відшкодування в сумі 290651 грн., включення суми зобов’язань за векселем до складу податкових зобов’язань за звітний період, а також погашення податкового векселя і наявність права на включення суми зобов’язань за векселем до складу податкового кредиту у наступному звітному податковому періоді до уваги судом не беруться, зважаючи на наступне.

Як підтверджується матеріалами справи 02 листопада 2006 року та 07 листопада 2006 року за №308/7/23-620 начальником Тернопільського ВПМ УПМ ДПА в Тернопільській області та зав. сектором перевірок відшкодування ПДВ на адресу Ткернопільської ОДПІ були направлені службові записки про проведення додаткової перевірки ТОВ «Тотус»щодо правомірності визначення суми бюджетного відшкодування і про ліквідування довідки про підтвердження сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за результатами позапланової виїзної (документально) перевірки від 09.10.2006р. згідно Акту №17454/23-623.

06 грудня 2006 року ТОВ «Тотус»був направлений лист №369 про проведення заліку суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в рахунок погашення податкового векселя №0270481 від 07.11.2006р. з терміном погашення 06.12.2006р. на суму 39168,03 грн.

15 грудня 2006 року Тернопільською ОДПІ на адресу ТОВ «Тотус»був направлений лист №86228/7/15-01/13 про залишення без виконання направленого листа про проведення заліку, оскільки строк сплати зобов’язань податкового векселя виник до закінчення строку подання декларації за звітний період, в якому відбулася його поставка органу митного контролю, а саме 06.12.2006р., то погашення по даному векселю повинно здійснюватися шляхом перерахування коштів до бюджету і на дату погашення податкового векселя в товариства сума бюджетного відшкодування не підтверджена.

Твердження позивача про те, що перевірка була проведена без відома уповноважених осіб товариства судом до уваги не беруться, так як спростовані доданими Тернопільською ОДПІ копією наказу від 26.12.2006р. №87485/15-01/13 «Про проведення невиїзної документальної перевірки»своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов’язання та надання пояснень та інформації, пов’язану з обчисленням та сплатою податкового векселя, який був направлений на адресу ТОВ «Тотус»і згідно повідомлення про вручення поштового відправлення був вручений 29.12.2006р., Акт від 24.01.2007р. №67/7/15-01/30362983 «Про неявку посадових осіб суб’єкта господарювання на запрошення органу податкової служби»для проведення перевірки.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимог до задоволення не підлягають, оскільки не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та спростовані належними та допустимими доказами відповідачем.

Згідно статті 71 Кодексу Адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

У відповідності із ст. 94 КАС України судовий збір позивачу не відшкодовується.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 69–71, 86, 94, 158, 160-163 КАС України, господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.          В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. На постанову суду сторони мають право подати заяву про апеляційне її оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі „26” липня 2007 року до адміністративного суду апеляційної інстанції, а протягом двадцяти днів після подання заяви подати апеляційну скаргу.

Суддя                                                            О.С. Скрипчук