ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2007 р.
№ 31/61

Вищий господарський суд України у складі колегії  суддів:

Ходаківської І.П.

Савенко Г.В.,
Данилової Т.Б.

розглянувши матеріали касаційної скарги
Товариства з обмеженою відповідальністю “Ніко Інвест”

на постанову
Київського  апеляційного господарського суду від 01.03.2007 року

у справі
№  31/61 господарського суду м. Києва

за позовом
Відкритого акціонерного товариства “Київський річковий порт”

до
1.Товариства з обмеженою відповідальністю “Альціона”
2.Товариства з обмеженою відповідальністю “Ніко Інвест”

про
визнання недійсним договору купівлі продажу

за участю представників сторін:

позивача: пр.Степанов Є.В.- дов. № 01-29-555 від 13.06.06.

відповідача 1: не з'явився

відповідача 2: пр.Лисюк О.Г.- дов. від 16.07.2007

ВСТАНОВИВ:

Склад судової колегії змінено за розпорядженням заступника Голови Вищого господарського суду України від 18.07.2007 року за № 02-12.2/169.

У зв’язку з перебуванням судді Вищого господарського суду України Першикова Є.В. у відпустці, призначено колегію суддів у складі: головуючого –Ходаківської І.П., суддів: Савенко Г.В., Данилова Т.Б.(зазначене розпорядження міститься в матеріалах справи).

За згодою сторін відповідно до ч.2 ст.85 та ч.1 ст.1115 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні від 19.07.07 були оголошені лише вступна та резолютивна частини постанови колегії суддів Вищого господарського суду України.

Ухвалою від 18.12.2006 року господарського суду м. Києва клопотання ВАТ "Київський річковий порт" про вжиття заходів до забезпечення позову задоволено. А саме: накладено арешт на три споруди модулів "Харт-2-24"  (збірно-розбірний склад "Хард", що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Набережно-Лугова,4), які були придбані ТОВ "Ніко Інвест" у ТОВ "Альціона".

Постановою від 01.03.2007 року Київського апеляційного господарського суду України ухвалу господарського суду м. Києва від 18.12.2006 року - залишено без змін.

Не погоджуючись з судовими рішеннями, ТОВ "Ніко Інвест" звернулось  до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою і просить їх скасувати, посилаючись на те, що судові рішення не відповідають чинному законодавству України та порушують права заявника, зокрема, наданий позивачем договір "Про експлуатацію складу МП "Альціона" який знаходиться на території Київського річкового порту за своєю правовою природою стосуються умов спільної експлуатації складських приміщень і ні в якому разі не є правовою підставою набуття права власності на майно, які визначенні чинним законодавством України.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм чинного законодавства, знаходить необхідним касаційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Ухвалою від 11.12.2006 року господарським судом м. Києва порушено провадження у справі за позовом ВАТ “Київський річковий порт” до ТОВ “Альціона” та ТОВ “Ніко Інвест” про визнання недійсним договору купівлі продажу.

Ухвалою господарського суду від 18.12.2006 року накладено арешт на три споруди модулів "Харт-2-24"  (збірно-розбірний склад "Хард", що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Набережно-Лугова,4), які були придбані ТОВ "Ніко Інвест" у ТОВ "Альціона".

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу  України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві.

Як встановлено судами, позивачем пред’явлено дві вимоги: про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування у відповідача –2 набутого за договором майна.

Відповідно до Роз’яснень Вищого арбітражного суду України № 02-5/611 від 23.08.1994 року "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" -  заходом до забезпечення позову у спорах про витребування майна з чужого незаконного володіння є, зокрема, арешт.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Таким чином, господарський суд правомірно взяв до уваги наявність невирішеного судового спору про земельну ділянку, на якій знаходиться спірне майно, за участю позивача і відповідача-2. Станом на момент прийняття ухвали, цей спір остаточно не було вирішено, що підтверджується поданою до клопотання позивача копією ухвали Судової палати в адміністративних справах Верховного суду України від 25.10.2006 року про допуск скарги позивача до перегляду за виключними обставинами.

За таких обставин, правомірним є припущення господарського суду, що в разі відчуження спірного майна, до моменту прийняття рішення по суті спору у справі № 31/61, виконання можливого судового рішення про задоволення позову буде ускладнено або унеможливлено в разі відчуження цього майна третіми особами.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 11111 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Вищого господарського суду України,-

ПОСТАНОВИЛА :

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Ніко Інвест"  –залишити без задоволення.

Постанову  Київського апеляційного господарського суду  від 01.03.2007 року у справі № 31/61- залишити без змін.

Головуючий                                                    І. Ходаківська

Судді                                                                 Г.Савенко

Т.Данилова