ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"09" липня 2007 р.

Справа  № 34/193-07-3922А

09.07.2007р. о 12год.42хв.
господарський суд Одеської області

у складі судді Фаєр Ю.Г.

при секретарі судового засідання
Кулаковській С.А.,

за участю представників від
позивача: ОСОБА_2, діючого на підставі довіреності від 12.03.07р. реєстр.
НОМЕР_1 від відповідача: Запорощенка О.М. -заступника начальника юридичного
відділу Ізмаїльської ОДПІ, діючого на підставі довіреності від 10.01.07р.
№104/9/10-2;

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань господарського суду Одеської області №6 в м.
Одесі адміністративну справу №34/193-07-3922А

за позовом
Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи

ОСОБА_1

до відповідача Ізмаїльської
об'єднаної державної податкової інспекції Одеської області

про
скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від
26.02.2007р.НОМЕР_2

СУТЬ СПОРУ: Суб'єкт підприємницької
діяльності-фізична особа ОСОБА_1звернувся до суду з позовною заявою та
доповненням до неї,  в якій просить
скасувати рішення  Ізмаїльської
об'єднаної державної податкової інспекції про застосування штрафних
(фінансових) санкцій від 26.02.2007р.НОМЕР_2, прийнятого на підставі Акту
перевірки щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері
готівкового та безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності від
20.02.2007р. №НОМЕР_3, посилаючись на неправомірність застосування відповідачем
до позивача штрафних санкцій на суму 6092,75грн., оскільки фактично на день
перевірки 20.02.2007р. позивач та його наймані працівники господарською
діяльністю не займались, а в його крамниці за адресою: АДРЕСА_1переданій в
оренду суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_2, працювала за трудовим
договором продавець ОСОБА_3 Поряд з цим, позивач зазначає, що використання чи
не використання ОСОБА_3 реєстратора розрахункових операцій ПБ НОМЕР_4 позивача
не формує саме в позивача складу порушень Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг".

Крім того, в доповненнях до позову
позивач зазначив, що він здійснював підприємницьку діяльність в крамниці, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1, яка тотожна адресі АДРЕСА_2 згідно
довідки  Долинської сільської ради. Крім
того, фактично позивач не займався господарською діяльністю з 19.02.2007р. до
28.02.2007р. внаслідок обумовлених нестачею оборотних коштів, ускладнень з
закупівлею товарів, а найманий робітник позивача - продавець ОСОБА_4 з
19.02.2007р. до 28.02.2007р. не працювала у позивача, проте вона є одночасно
найманим робітником підприємця ОСОБА_2, яка працювала в зазначені дні, і саме
тому продавець ОСОБА_4 була в змозі протиправне використовувати реєстратор
розрахункових операцій ПБ НОМЕР_4, який належить позивачу.

Ізмаїльська об'єднана державна
податкова інспекція проти позовних вимог заперечує з підстав, викладених у
запереченні на позов, посилаючись на правомірність застосування до
позивача штрафних санкцій на суму 6092,75грн. на підставі п.1 ст.17, ст.22
Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг” від 06.07.1995р. (із змінами і
доп.).

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення та заперечення представників сторін, суд встановив:

Працівниками державної податкової
адміністрації в Одеській області була проведена перевірка крамниці,
розташованої в АДРЕСА_2, яка належить позивачу, за результатами якої складений
акт №НОМЕР_5

В акті перевірки зазначено, що при
проведенні розрахункової операції на загальну суму 38грн., а саме: цигарки
„Честер” 1 пачки на суму 3грн., горілки „Хортиця” 1 пляшки ємністю 1л на суму
35грн. розрахункова операція проведена не на повну суму, а саме: 3грн. цигарки
„Честер”, в порушення п.1 ст.3 Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчуванням
та послуг".

Крім того, перевіркою виявлено
порушення позивачем вимог п.13 ст.3 названого закону внаслідок невідповідності
суми готівкових коштів у розмірі 1186,55грн. на місці проведення розрахунків у
сумі 1221,55грн. (з урахуванням покупки на суму 38грн.) сумі коштів, яка
зазначена в Х-звіті реєстратора розрахункових операцій за 20.02.2007р. у сумі
3грн.

На підставі зазначеного акту
перевірки, Ізмаїльська ОДПІ прийняла рішенняНОМЕР_2 від 26.02.2007р. про
застосування до відповідача штрафних (фінансових) санкцій на підставі п.1
ст.17, ст.22 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” від 06.07.1995р.
(із змінами і доп.) на загальну суму 6092,75грн.

Не погоджуючись з прийнятим
рішенням, позивач звернувся до господарського суду Одеської області з
адміністративним позовом про його скасування.

Згідно договору оренди від
01.05.2005р. приватний підприємець ОСОБА_1здав в оренду ОСОБА_2частину
приміщення торгового залу в магазині-кафе, належному йому на праві приватної
власності, розташованому за адресою: АДРЕСА_1

Згідно довідки відповідача №НОМЕР_6
позивач зареєстрував один реєстратор розрахункових операцій за №ПБ НОМЕР_4,
призначений для використання в господарській одиниці, розташованій за
адресою:АДРЕСА_2

Перевірка здійснена згідно акту
перевірки від 20.02.2007р. крамниці за адресою: АДРЕСА_2

Згідно довідки Долинської сільської
ради Ренійського району Одеської області №НОМЕР_7 позивач здійснював
підприємницьку діяльність в крамниці, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Рішенням Виконкому Долинської
сільської ради Ренійського району НОМЕР_8 про дозвіл розміщення об'єкту
торгівлі позивачу дозволено розмістити об'єкт торгівлі у АДРЕСА_2, тоді як з
довідки Долинської сільської ради Ренійського району Одеської області НОМЕР_9перенумерація
місцезнаходження магазина-кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1», розташованого по АДРЕСА_2 було
здійснено станом на 01.01.2006р.

Здійснене відповідачем застосування
до позивача фінансових санкцій на суму 1350грн. на підставі п.1 ст.17, ст.22
Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг” в ред. від 01.06.2000р. (із
змінами та доп.) є правомірним з наступних підстав.

Згідно п.1 та п.13 ст.3 Закону
України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг” в ред. від 01.06.2000р. (із змінами та
доп.), суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції
в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані: проводити розрахункові
операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані,
опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи
реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових
документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках,
передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок; забезпечувати відповідність сум готівкових коштів
на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора
розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки -
загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку
робочого дня.

Вищевказані приписи чинного
законодавства позивачем не були виконані.

В порушення вимог п.1 ст.3
названого закону позивач здійснив реалізацію 1 пачки цигарок „Честер” на суму
3грн., 1 пляшки горілки „Хортиця” ємністю 1л на суму 35грн. без проведення
розрахункової операції на повну суму покупки у розмірі 3грн., та в порушення
вимог п.13 ст.3 цього ж закону припустив невідповідність суми готівкових коштів
на місці проведення розрахунків, яка склала 1186,55грн., сумі коштів, яка
зазначена в Х-звіті реєстратора розрахункових операцій за 20.02.2007р., що
відображено в додатку до зазначеному акті перевірки.

Згідно п.1 ст.17 названого Закону,
за порушення вимог цього закону до суб'єктів підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних
органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції у
таких розмірах: у п'ятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих
послуг), на які виявлено невідповідність, - у разі проведення розрахункових
операцій на неповну суму вартості проданих товарів (наданих - послуг), у разі непроведення
розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій, у разі
нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання
розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової
книжки.

Відповідно до ст. 22 названого
закону у разі невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадку
використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими
квитанціями, виданими з початку робочого дня, до суб'єктів підприємницької
діяльності застосовується фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на
яку виявлено невідповідність.

Твердження позивача, що продавець
ОСОБА_3, яка провела розрахункову операцію, не є його найманим працівником, і
що в цей період він господарською діяльністю не займався, спростовуються
поданням позивачем до відповідача податкового розрахунку сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, і сум утриманого з них
податку за І кв. 2007р., в якому зазначений ідентифікаційний номер найманого
працівника-продавця ОСОБА_4, укладеним між позивачем та ОСОБА_4трудовим
договором від 09.11.2004р., що спростовує твердження позивача щодо нездійснення
ним господарської діяльності, та що продавець ОСОБА_3, яка провела розрахункову
операцію, не є його найманим працівником, працювала за трудовим договором у
орендаря крамниці СПД ОСОБА_2, за адресою АДРЕСА_1

Крім того позивач здійснював
господарську діяльність у спірний період та отримував доходи згідно декларації
про доходи, одержані за перший квартал 2007р., та зі звіту про використання
реєстратора розрахункових операцій за лютий 2007р. за №НОМЕР_10

Натомість в доповненнях до позовної
заяви позивач зазначив, що продавець ОСОБА_4 - найманий робітник позивача, але
внаслідок обумовлених нестачею оборотних коштів, ускладнень з закупівлею
товарів з 19.02.2007р. до 28.02.2007р. не працювала у позивача згідно
розпорядження НОМЕР_11, проте вона є одночасно найманим робітником підприємця
ОСОБА_2, яка працювала в зазначені дні, а відтак продавець ОСОБА_4 була в змозі
протиправне використовувати реєстратор розрахункових операцій ПБ НОМЕР_4, який
належить позивачу.

Однак ці твердження позивача не
спростовують висновків перевіряючих про виявлені порушення приписів п.1 та п.13
ст.3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” в ред. від 01.06.2000р. (із
змінами та доп.), та не виключають передбачену цим законом відповідальність за
ці порушення.

За викладених обставин, суд
доходить висновку, що відповідач довів належним чином законність і
обґрунтованість застосування до позивача фінансових санкцій на суму
6092,75грн., а також, що прийняте Ізмаїльською об'єднаною державною податковою
інспекцією рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від
26.02.2007р.НОМЕР_2 та підстави його прийняття відповідають вимогам, викладеним
в п.п.1, 3-8 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому
підстави для задоволення позовних вимог суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 щодо скасування цього рішення відсутні.

Керуючись ст.71, 94, п.3 ст.160,
ст.ст.161-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні позовних вимог
відмовити

Постанова господарського суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, встановленого КАС України, якщо таку заяву не було подано, якщо
було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана
у строк, встановлений КАС України, постанова суду набирає законної сили після
закінчення цього строку.

Про апеляційне оскарження рішення
суду (постанови) першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування
мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в
апеляційній скарзі. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга
подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у
повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства
України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя