КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2007                                                                                           № 1/96

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Зеленіна  В.О.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -

від відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Оптіма-лізинг"

на рішення Господарського суду м.Києва від 14.07.2006

у справі № 1/96

за позовом                               Товариство з обмеженою відповідальністю "Оптіма-лізинг"

до                                                   Державне підприємство "Прилуцький завод протипожежного і спеціальногомашинобудування "Пожспецмаш"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  стягнення заборгованості 65072,37 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 14.07.2006 №1 96 позов ТОВ „Оптіма лізінг” до  ДП „Пожспецмаш” про стягнення  65072,37 грн. задоволений частково, з відповідача на користь позивача стягнуто  3435 грн. вартості відновлюваного ремонту, судові витрати, в інший частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням позивач  звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою посилаючись на  порушення матеріального права судом першої інстанції, неповного з’ясування обставин, що мають істотне значення для справи, просить його скасувати та задовольнити  позов в повному обсязі.

Відповідач, правом наданим ст. 75 ГПК України не скористався, відзив на апеляційну скаргу не надав. Представник відповідача  двічі в судове засідання не з’явився, причина суду не відома, у матеріалах справи є поштові повідомлення про належне сповіщення про час та місце розгляду справи тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу у відсутності представника відповідача.

Переглядаючи справу за правилами розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла наступного.

Як встановлено матеріалами справи, 23.09.2004 та 14.10.2004 сторонами укладений договори  лізингу  № 20041095 та № 20041102 відповідно, за умовами яких   позивач передав, а відповідач прийняв в тимчасове оплатне користування автомобілі строком на 24 місяця та зобов’язався здійснювати платежі відповідно до графіків, що не невід’ємною частиною договорів.

Згідно ст.ст. 525,526  ЦК України, зобов’язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов’язання і одностороння зміна умов договору не допускаються, за винятком випадків, передбачених законом.

Пунктами 5.1 та 5.2 договорів визначено, що розмір та строк внесення лізингової плати зазначено в доданому до договорів графіку платежів, а підставою для здійснення оплати є рахунок, який виставляється Лізингодавцем не пізніше ніж в робочий день , що передує встановленому .

В графіку платежів (а.с. 19 та 39-40) зазначено, що нульовий платіж здійснюється 30.09.04р., перший -15.10.05р., другий - 15.11.05р. і т.д. Таким чином , сторони визначили кінцеві дати здійснення платежів.

Відповідно до ч.2 ст. 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених законом; до відносин, пов’язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, а ч.5 ст.762  цього Кодексу передбачає, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Колегія суддів не погоджується з  висновками суду що відповідно до графіку платежів у позивача не виникло права вимоги лізингових платежів, оскільки п.3 графіку вказано : всі платежі оплачуються щомісячно, як передплата за місяць, наступний за розрахунковим місяцем. Отже, у графіку платежів щодо строків внесення оплати допущена технічна помилка, що підтверджується тим, що відповідач здійснював оплату згідно щомісячних підписаних актів з надання послуг (а.с.80-111), рахунками-фактура та платіжними дорученнями ( а.с. 125-182).

Крім того, згідно Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” лізинговий платіж сплачується у вигляди попереднього платежу (авансу).

Таким чином  господарський суд дійшов помилкового висновку що відповідачем в повному обсязі виконані зобов’язання згідно умов укладених договорів в частині здійснення оплати лізингових платежів, а тому вимоги позивача про стягнення заборгованості по лізинговим платежам в сумі 27 267 грн. 84 коп. за вересень - листопад 2005 р. підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення вартості відновлювального ремонту в сумі 12215 грн. 23 коп. то вони не підлягають задоволенню, так як листом ( а.с.53) № 588 від 18.11.05 позивач повідомив що вартість проведення ремонту складає 3435 грн. На проведення досліджень автомобілів для визначення вартості матеріального збитку відповідач не залучався, а пояснення представника позивача що відповідач сповіщався усно не приймаються судом до уваги, так як доказів цього не надано.

Колегія суддів погоджується з висновками господарського суду що вимоги про стягнення пені  в сумі 5049,30 грн. та штрафних санкцій в розмірі 20000грн. задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов’язання; пенею є неустойка, що обчислюється від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Договори лізингу, а саме п.14 не передбачає стягнення штрафу в зв’язку з припиненням дії договору, а так як позивач зі свого боку припинив їх дію з 27.12.05, то на думку суду у нього не має підстав для вимоги стягнення штрафних санкцій та пені.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення господарського суду  частковому  скасуванню.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу ТОВ „Оптима лізинг” задовольнити частково, рішення господарського суду Чернігівської області  від  14.07.2006 року у справі № 196 скасувати частково.

2.           Стягнути з Державного підприємства "Прилуцький завод протипожежного і спеціального машинобудування  "Пожспецмаш" ( вул.  Миру   100А,  смт.   Ладан, Прилуцький район, Чернігівська область ;р/р 0662 в банку Демарк, МФО   353575,  код  33004117)   на    користь    Товариство    з    обмеженою відповідальністю "Оптіма-лізинг"(07400 пров. Оболонський 4,    м. Бровари, поштова адреса: пр-т Московський, 9, корпус 2, офіс 302, м. Київ; р/р 8691 у Київській обласній філії АКБ „Укрсоцбанк", МФО 321013, код 31033785) лізингові платежі в суми  27267,84 грн.(двадцять сім тисяч двісті шістдесят сім грн. 84 коп.)

3.          В іншій частини рішення господарського суду Чернігівської області залишити без змін.

4.          Матеріали справи повернути, доручити господарському суду Чернігівської області видати відповідний наказ.

Головуючий суддя

Судді

14.03.07 (відправлено)