ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Луганської
м.Луганськ пл.Героїв ВВВ 3а тел.55-17-32
ХОЗЯЙСТВЕННЫЙ СУД Луганской
г.Луганск пл.Героев ВОВ 3а тел.55-17-32
Справа № 4/352пн-ад.
Суддя Батюк Г.М.,
розглянувши матеріали  справи  за позовом
Приватного підприємця ОСОБА_1, м.Стаханов Луганської області
до Луганського обласного відділення Виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, м.Луганськ
про скасування рішення
в присутності представників сторін:
від позивача -не прибув (явка обов'язкова);
від відповідача -Косогова Л.О., дов.№07-11-03 від 03.01.07.
Суть спору: позивачем заявлені вимоги про скасування
рішення від 10.11.06 №1337 про застосування фінансових санкцій у розмірі 3476
грн. 42 коп. за порушення  порядку
витрачання страхових коштів, та не прийнятих до обліку витрат у сумі 6952 грн.
84 коп.

Відповідач  у відзиві на
позовну заяву  від 16.07.07 №07-09-2277,
у поясненні до відзиву від 16.08.07 №07-11-2614 позовні вимоги відхилив з  наступних підстав:

- позовні вимоги є необґрунтованими  та не підлягають задоволенню;

- статтею 50 Закону України №2240 визначено, що матеріальне
забезпечення та соціальні послуги за загальнообов'язковим державним соціальним
страхуванням, призначаються та надаються за основним місцем роботи за рахунок
сплачених застрахованими особами страхових внесків;

- страхувальники-роботодавці згідно з п. 6.8. Інструкції № 16 не
мають права припиняти виплату допомоги у випадках, коли сума нарахованих
страхових внесків та інших платежів до Фонду не покриває фактичних витрат з
виплати допомоги;

- статтею 30  Закону України
№ 2240 передбачено, що за порушення порядку витра чання страхових коштів
накладається штраф у розмірі 50 відсотків належної до сплати суми страхових
внесків, та з інших підстав, викладених у запереченнях.

Згідно п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу
адміністративного судочинства України (далі - КАС України), який набрав
законної сили  з 1 вересня 2005 року, до
початку  діяльності окружного
адміністративного суду адміністративні справи, підвідомчі господарським судам
відповідно до Господарського процесуального кодексу України,  вирішуються відповідним господарським  судом
за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Тому,  та з урахуванням
рекомендацій Верховного суду України, провадження у даній справі
здійснюється  за правилами Кодексу
адміністративного судочинства України.

Сторони не досягли примирення.

Розглянувши матеріали справи, додатково надані документи,
вислухавши представника позивача, встановивши фактичні обставини справи,
оцінивши надані докази, суд, -

в с т а н о в и в:

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що відповідачем
23.10.06  була проведена перевірка   згідно поданої заяви ОСОБА_2 по не виплаті
допомоги по вагітності і родам, допомога по народженню дитини, допомога по
догляду за дитиною до трьох років. За результатами перевірки  складений акт НОМЕР_1 від 23.10.06 та
винесене рішення про застосування та зарахування до бюджету Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати працездатності, відображення у звіті (Ф.4-ФСС з
ТВП) сум фінансових (штрафних) санкцій, неправомірних витрат, до нарахованих
сум внесків та пені за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування №1337 від 10.11.06, яким не прийнята до заліку витрат
6952 грн. 84 коп., штрафна санкція складає 3476 грн. 42 коп.

Позивач вважає, що непланова перевірка проведена відповідачем з
порушенням вимог підпункту «є»п.15.3
Інструкції про порядок проведення ревізій та перевірок по коштах Фонду
соціально го страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженої
постановою правління Фонду від 19.09.01 № 38.

Позивач також зазначив, що відповідачем порушений строк позовної
давності для застосування штрафних санкцій, відповідно до вимог  ст.250 ГК України.

Позивач звернувся до господарського суду з позовом   про скасування рішення від 10.11.06 №1337
про застосування фінансових санкцій у розмірі 3476 грн. 42 коп. за
порушення  порядку витрачання страхових
коштів.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що рішення
від 10.11.06 №1337   винесено позивачем з
порушенням норм чинного законодавства, в зв'язку з тим, що при проведенні   непланової перевірки   відповідачем
порушенні вимоги підпункту «є»п.15.3
Інструкції про порядок проведення ревізій та перевірок по коштах Фонду
соціально го страхування з тимчасової втрати працездатності.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що спірне
рішення про застосування фінансових санкцій
було  винесено обґрунтовано,
правомірно та в межах повноважень, та посилання позивача на закінчення терміну
для накладання штрафних санкцій згідно оскарженого рішення з посиланням на
вимоги Господарського кодексу України  є
неправомірними, та суперечить діючому законодавству.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи сторін та
надані ними докази суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних
вимог,   виходячи з наступних підстав.

На виконання Закону України «Про загальнообов'язкове державне
соціальне стра хування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та похованням" № 2240-ІІІ від 18.01.01
(далі - Закон  № 2240)   постановою правління Фонду від 19.09.01 №
38  затверджена Інструкція про порядок
проведення ревізій та перевірок по коштах Фонду соціально го страхування з
тимчасової втрати працездатності (далі- Інструкція № 38).

Відповідно до п. 15.3. Інструкції № 38, позаплановою ревізією
вважається ревізія, яка не перед бачена в планах роботи органу Фонду і
проводиться на підставі обставин, передбачених зазначеним пунктом, зокрема ,
якщо отримано заяву від страхувальника на отримання коштів для відшкоду вання
витрат з бюджету Фонду (підпункт "д"), а також у разі виникнення
потреби у перевірці відомос тей, отриманих від особи, яка мала правові
відносини із страхувальником ( підпункт "є" ).

Згідно з п. 1.5. Інструкції № 38, тривалість проведення перевірки
встановлюється з урахуванням обсягу робіт, які належить виконати під час її
проведення. При цьому, термін проведення позаплано вої перевірки не повинен
перевищувати 10 робочих днів, а суб'єктів малого підприємництва - 5 робо чих
днів.

Пунктом 15.8. Інструкції № 38 передбачено, що працівникам органу
Фонду на об'єкті, що реві зується (перевіряється) надається місце для роботи,
можливість користуватися зв'язком та копіюваль ною технікою.

Крім того, пунктом 5 ч. 2 ст. 27 Закону № 2240 визначено обов'язок
страхувальни ка допускати посадових осіб органів Фонду, органу державного
нагляду, інших контролюючих органів до перевірок правильності обчислення та
сплати страхових внесків, використання страхових коштів, надавати їм необхідні
документи та пояснення з питань, що виникають під час перевірок.

Як свідчать матеріали справи, 23.10.06 представниками відповідача
згідно поданої заяви ОСОБА_2 по не виплаті допомоги по вагітності і родам,
допомога по народженню дитини, допомога по догляду за дитиною до трьох років, з
відома ПП ОСОБА_1 проведена перевірка повноти нарахування та своєчасної виплати
даних допоміг.

За результатами проведеної перевірки відповідачем був складений
акт НОМЕР_1 від 23.10.06, яким встановлено, що загальна сума витрат проведених
з порушенням діючого законодавства на виплату допомоги за рахунок коштів Фонду
соціального страхування тимчасової втрати працездатності склала 6952 грн. 84 коп.,
штрафна санкція складає 3476 грн. 42 коп. (а.с.9). Позивач від підпису
складеного акту відмовився, про що позивачем був складений акт від 23.10.06
(а.с.10). Акт НОМЕР_1 від 23.10.06 був отриманий позивачем.

При проведенні перевірки відповідачем були встановлені наступні
порушення з боку відповідача щодо  вимог
п.п.2.3,2.4 ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне
стра хування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими
народженням та похованням" № 2240-ІІІ від 18.01.01, п.8.7 Інструкції про
порядок надходження, обліку та витрачання коштів Фонду соціального страхування
з тим часової втрати працездатності, затвердженої постановою правління Фонду
від 26.06.01  за № 16. Перевіркою
встановлено, що ПП ОСОБА_1. не вів облік коштів Фонду соціального страхування
по тимчасової втрати працездатності, так як здійснював виплату допомоги
застрахованій особі без документального оформлення. В порушення ст. 52  Закону ПП ОСОБА_1. не дотримувався строків
виплати матеріального забезпечення ОСОБА_2, в результаті чого, заборгованість
перед ОСОБА_2 склала 6952 грн. 84 коп.

На підставі викладеного, позивачем винесене рішення про
застосування та зарахування до бюджету Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, відображення у звіті (Ф.4-ФСС з ТВП) сум
фінансових (штрафних) санкцій, неправомірних витрат, до нарахованих сум внесків
та пені за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування №1337 від 10.11.06, яким не прийнята до заліку витрат 6952 грн. 84
коп., штрафна санкція складає 3476 грн. 42 коп. (а.с.11-12).

Відповідно до ст. 34 Закону, за загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витра
тами, зумовленими народженням та похованням, надаються в тому числі такі види
матері ального забезпечення та соціальних послуг як допомога по вагітності та
пологах, допомога при народженні дитини, допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку.

Статтею 50 Закону  № 2240
визначено, що матеріальне забезпечення та соці альні послуги за
загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимча совою
втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням,
застрахованим особам, зазначеним у частині першій ст.6 цього Закону,
призначаються та надаються за основним місцем роботи за рахунок
сплачених застрахованими особами страхових внесків.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону, допомога по тимчасовій
непрацездатності, по вагітності та пологах виплачується за страхованим
особам  у найближчий після призначення
допомоги строк, установлений для виплати заробітної плати.

Допомога при народженні дитини призначається і виплачується не
пізніше дня, наступ ного за днем звернення.

Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку
виплачується застрахованим особам, зазначеним у ч.І ст.6 Закону, у строк,
установлений для виплати заробітної плати.

Таким чином, в даному випадку матеріальне забезпечення, а саме,
допомога по ва гітності та пологах, при народженні дитини та по догляду за
дитиною до досягнення нею три річного віку ОСОБА_2 повинні бути нараховані та
виплачені у зазначені вище строки саме приватним підприємцем ОСОБА_1. (
позивачем у справі).

Відповідно до Закону №2240, Статуту Фонду соціального страхування
з тимчасової втрати працездатності та інших актів законодавства  розроблена Інструкція про порядок
надходження, обліку та витрачання коштів Фонду соціального страхування з тим
часової втрати працездатності, затвердженої постановою правління Фонду від
26.06.01  за № 16 (далі - Інструкція №
16).

Пунктом 6.7 Інструкції № 16 передбачено, що саме страху вальники
здійснюють витрати на виплату допомоги по тимчасовій непрацездатності, вагіт
ності та пологах, при народженні дитини та по догляду за дитиною. Зазначене
підтверджене й обов'язками страхувальника, передбачені в ст. 27 Закону № 2240.

Відповідно до п.З ч. 2 ст. 27 Закону № 2240
страхувальник-роботодавець зобов'язаний надава ти та оплачувати
застрахованим особам у разі настання страхового випадку (події, з на станням
якої виникає право застрахованої особи або членів її сім'ї на отримання матері
ального забезпечення ) відповідний вид матеріального забезпечення та соціальних
послуг відповідно до цього Закону.

Вказані витрати страхувальники-роботодавці здійснюють в рахунок
коштів Фонду з відповідним врахуванням проведених витрат при сплаті страхових
внесків на загальнообов'яз кове державне соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та витра тами, зумовленими народженням та
похованням.

Таким чином, витрати на матеріальне забезпечення ОСОБА_2, які
повинні бути здійснені фактично, ПП ОСОБА_1. ( позивач у справі) здійснює в
рахунок коштів Фонду.

Згідно п. 6.8. Інструкції № 16, страхувальники-роботодавці не
мають права припиняти виплату допомоги у випадках, коли сума нарахованих
страхових внесків та інших платежів до Фонду не покриває фактичних витрат з
виплати допомоги.

Відповідно до п. 6.9. Інструкції № 16, якщо витрати,
проведені страхувальником-роботодавцем, за звітний квартал перевищують
нараховану суму страхових внесків та інших платежів, то різниця між сумою
витрат і сумою страхових внесків зараховується в рахунок сплати наступного
кварталу. Якщо ж фактичні витрати не можуть бути покриті страховими
внесками і в наступному кварталі, то сума перевищення, з урахуванням
очікуваного результату в наступ ному кварталі, відшкодовується
страхувальнику-роботодавцю органом Фонду після одержан ня від нього звіту за
формою Ф4-ФСС з ТВП за минулий квартал.

Відповідач надав пояснення, що
в порушення вищезазначеного в ході перевірки ПП ОСОБА_1.( позивача у
справі) було встановлено відсутність документального підтвердження здійснення
фактичних витрат на матеріальне забезпечення ОСОБА_2

Не зважаючи на це, позивачем до відповідача було надано листи та
звіти за формою 4ФСС з ТВП, у яких витрати на матеріальне забезпечення ОСОБА_2
в сумі

10429 грн.29коп.. визначено як дебіторська заборгованість та
заявлена до відшкодування за рахунок коштів Фонду. Відділенням Фонду (
відповідачем у справі) зазначена сума була перерахована на рахунок ПП ОСОБА_1.
у повному обсязі.

Проте у своїй заяві від 05.10.06 ОСОБА_2. зазначає, що допомогу по
вагітності та пологам, допомогу при народженні дитини та допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного віку вона від позивача у справі -ПП
ОСОБА_1. не отримувала. Зазначена обставина свідчить про
нецільове використання страхових коштів Фонду.

Згідно з п.8.7 Інструкції №16 витрати коштів Фонду, які були
проведені з порушенням законодавства та заподіяли йому збитки, не приймаються
до заліку в рахунок страхових внесків і відшкодовуються за рахунок
страхувальника.

Відповідно до п. 6.2. Інструкції № 16, з поточного рахунку
виконавча дирекція Фонду, регіональні відділення Фонду та робочі органи
відділень Фонду проводять фінансування витрат, передбачених бюджетами,
кошторисами та іншими документами в тому числі й на виплату застрахованим
особам допомоги по тимчасовій непрацездатності, вагітності та пологах, при
народженні дитини, по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку та на
поховання.

Пунктом 6.5. Інструкції № 16 передбачено, що відповідальність за
нецільове вико ристання коштів, недостовірність бухгалтерського обліку,
розрахункових документів, не своєчасність внесення коштів до Фонду, а також за
недостовірність даних у звітах по коштах Фонду покладається на платників
страхових внесків та отримувачів коштів Фонду.

Відповідно до п. 8.1. Інструкції № 16, контроль за правильністю
нарахування, своєчас ністю і повнотою перерахування та надходження страхових
внесків, інших платежів до Фонду, а також за цільовим і правильним витрачанням
його коштів здійснюють страхувальники, виборні органи профспілкових організацій
на підприємстві, в установі, організації, комісії ( уповноважені) із
соціального страхування на підприємстві та органи Фонду.

Згідно з п. 8.2. Інструкції № 16, у страхувальників підлягають
перевірці в установленому порядку бухгалтерські документи щодо повноти
нарахування страхових внесків на оплату пра ці найманих працівників, що
включають витрати на виплату основної та додаткової заробітної плати, інші
заохочувальні і компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, які є
ба зою для нарахування страхових внесків відповідно до чинного законодавства,
платіжні дору чення про перерахування сум страхових внесків та інших платежів
на рахунок Фонду, касові документи про сплату часткової (повної) вартості
путівок на санаторно-курортне лікування та оздоровлення, оплачених за рахунок
коштів Фонду, видаткові документи на проведені ви плати і перерахування, акти
розслідування нещасних випадків невиробничого характеру (при наявності).

Пунктом 8.3. Інструкції № 16 передбачено, що страхувальники та
підприємства, уста нови, організації - отримувачі коштів Фонду зобов'язані
безперешкодно допускати посадових осіб Фонду до перевірок, надавати їм
необхідні документи, в тому числі ті, що стосуються фонду оплати праці,
проведених витрат коштів Фонду, включаючи надання соціальних по слуг
(використання коштів цільового призначення), інші документи та пояснення ( в
тому числі письмові) з питань, що виникають під час перевірки.

Відповідно до п. 8.4. Інструкції №16, за порушення правильності
нарахування, своєчас ності та повноти перерахування страхових внесків, інших
платежів до Фонду, факти нецільо вого та/або безпідставного витрачання його
коштів, що виявлені під час ревізії, страхуваль ники, підприємства, установи,
організації - отримувачі коштів Фонду та їх посадові особи не суть
відповідальність згідно з законодавством.

Згідно з п. 8.7. Інструкції № 16 витрати коштів Фонду, які були
проведені з пору шенням законодавства та заподіяли йому збитки, не приймаються
до заліку в рахунок страхових внесків і відшкодовуються за рахунок
страхувальника.

Статтею 30 Закону  № 2240
передбачено, що за порушення порядку витра чання страхових коштів накладається
штраф у розмірі 50 відсотків належної до сплати суми страхових внесків.

Доводи позивача  щодо
пропуску відповідачем, відповідно до вимог ст. 250 ГК України, строку  давності для застосування до нього штрафних
санкцій є необґрунтованими та не приймається судом до уваги, оскільки
матеріалами справи з додатками наданими позивачем не вбачається можливим
встановити строк нарахування та виплати позивачем заробітної плати, тому не
можливо встановити початку строку
порушення відповідачем з якого відбулося вказане порушення, яке
необхідно для перевірки дотримання відповідачем ст. 250 ГК України  при складанні спірного рішення.

Відповідно до
ст.ст. 70-71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона
повинна довести належними доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги
та заперечення.

Позивачем не доведено обґрунтованість його доводів про скасування
рішення від 10.11.06 №1337 про застосування фінансових санкцій у розмірі 3476
грн. 42 коп. за порушення  порядку
витрачання страхових коштів, та не прийнятих до заліку витрат у сумі 6952 грн.
84 коп.

За таких обставин, рішення про застосування та зарахування до
бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності,
відображення у звіті (Ф.4-ФСС з ТВП) сум фінансових (штрафних) санкцій,
неправомірних витрат, до нарахованих сум внесків та пені за порушення
законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування №1337 від
10.11.06, яким не прийнята до заліку витрат 6952 грн. 84 коп., штрафна санкція
складає 3476 грн. 42 коп., прийняте відповідачем, є законним та обґрунтованим,
тому у задоволенні позову про скасування рішення від 10.11.06 №1337 про
застосування фінансових санкцій у розмірі 3476 грн. 42 коп. за порушення  порядку витрачання страхових коштів, та не
прийнятих до заліку витрат у сумі 6952 грн. 84 коп., слід відмовити.

Судові витрати у розмірі 3 грн. 40 коп. судового збору
покладаються на позивача.

Згідно ст. 160, 167 Кодексу адміністративного судочинства України
у судовому засіданні, в  якому закінчився
розгляд справи, оголошено вступну та резолютивну частини постанови та
повідомлено, що повний текст постанови буде виготовлений та підписаний
21.08.07.

На підставі
викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 87, 94, 98, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства України, судова колегія

п о с т а н о в и в:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Постанова  набирає законної
сили після  закінчення строку подання
заяви про апеляційне оскарження,
встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку
заяву не було подано.

Про апеляційне оскарження рішення
суду  першої  інстанції спочатку  подається
заява.  Обґрунтування  мотивів
оскарження  і вимоги до суду апеляційної
інстанції  викладаються  в
апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне
оскарження  та  апеляційна
скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної
інстанції  через суд  першої
інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається  особою,  яка  її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне
оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення,  а в
разі   складення   постанови
у  повному  обсязі
відповідно  до статті 160 цього
Кодексу -  з  дня
складення  в  повному
обсязі. Апеляційна  скарга  на
постанову  суду першої інстанції
подається протягом  двадцяти  днів
після  подання  заяви
про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга
може  бути  подана
без  попереднього подання заяви
про апеляційне оскарження,  якщо скарга
подається  у строк, встановлений для
подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 21.08.07

Суддя
Г.М.Батюк