РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2007 р.
Справа № 17/110-1927

Господарський суд Тернопільської області

у складі   судді Андрусик Н.О.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарську справу

За позовом  Відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” в особі Тернопільської філії Відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” в особі Центру електрозв’язку № 7 Тернопільської філії ВАТ “Укртелеком”, м. Чортків Тернопільської області

до відповідача Відкритого акціонерного товариства “Заліщицьке автотранспортне підприємство 16148”, м. Заліщики Тернопільської області

за участю представників сторін:

позивача   Кирилів Н.Є., юрисконсульт, довіреність серії ВСЕ № 953455 від 07.12.2005р., Олійник Т.П., нач. відділу правового забезпечення, довіреність №153 від 28.08.2006р.

відповідача не з’явився

Суть справи:

В судовому засіданні представникам позивача роз’яснено їх процесуальні права та обов’язки, передбачені статтями 20, 22, 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

За відсутності відповідного клопотання сторін технічна фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася.

Позивач - Відкрите акціонерне товариство “Укртелеком” в особі Тернопільської філії Відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” та Центру електрозв”язку № 7 Тернопільської філії ВАТ “Укртелеком”, м. Чортків Тернопільської області  26.04.2007р. звернувся до господарського суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства “Заліщицьке автотранспортне підприємство 16148”, м. Заліщики Тернопільської області, про стягнення 1076,66 грн. заборгованості згідно договору № 70 про надання послуг електрозв’язку, укладеного між сторонами 02.08.2001р., з яких 1064,47 грн. основного боргу, 9,49 грн. інфляційних збитків та 2,70 грн. –3 % річних.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує  копією типового договору № 70 про надання послуг електрозв”язку від 02.08.2001р.; копією попередження про суму заборгованості № 131 від 14.09.2006р.; копією доповідної записки від 05.12.2006р. щодо надання дозволу розірвання договору № 70 від 02.08.2001р. в односторонньому порядку; даними карточки обліку розрахунків за надані послуги електрозв”язку; розрахунком суми боргу за надані послуги електрозв”язку; розрахунком інфляційних збитків та 3 відсотків річних, рахунками за телекомунікаційні послуги відповідача за період з 01.07.2006р. по 30.11.2006р. іншими матеріалами.

Розгляд справи, призначений вперше на 08.05.2007р. було відкладено, відповідно до приписів ст. 77 ГПК України, до 22.05.2007р. у зв’язку з неявкою відповідача та неподання сторонами усіх витребуваних документів.

Представник відповідача в судові засідання не з’явився, витребувані судом документи не подав, причин своєї відсутності суду не повідомив,  незважаючи на те, що був повідомлений належним чином про дату, час та місце слухання справи (повідомлення про вручення поштового відправлення №№970263, 956341), проте суд вважає, що справу може бути розглянуто за наявними у справі документами відповідно до ст. 75 ГПК України.

В судовому засіданні представники позивача підтримали вимоги, викладені в позовній заяві в частині стягнення з Відкритого акціонерного товариства “Заліщицьке автотранспортне підприємство 16148” 1064 грн. 47 коп. основного боргу. Крім того вони заявили клопотання від 22.05.2007р. в порядку ст. 22 ГПК України про відмову від позовних вимог в частині стягнення з відповідача 9,49 грн. інфляційних нарахувань та 2,70 грн. –3% річних, відтак просять зменшити розмір позовних вимог.

Розглянувши подану заяву, суд приймає її до розгляду як таку, що відповідає правам сторони в процесі, визначеними ст. 22 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, заслухавши пояснення представників позивача, беручи до уваги клопотання позивача, суд встановив:

02 серпня 2001 року між позивачем, як Підприємством та відповідачем, як Споживачем, укладено договір про надання послуг електрозв’язку за № 70 (далі Договір), який за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Згідно з ст. 161 ЦК УРСР, чинного на момент виникнення між сторонами цивільних прав та обов’язків, зобов’язання повинні виконуватися належним чином і встановлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, тобто виконане з точним дотриманням усіх умов, що є у договорі. За приписами ст. 151 ЦК УРСР, в силу зобов’язання одна особа (боржник) зобов’язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як-от: передати майно, виконати роботи, сплатити гроші та інше або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Згідно умов Договору Підприємство, зокрема, зобов’язується надавати Споживачу послуги електрозв’язку, перераховані в додатках до Договору (п.1 Договору), а Споживач вчасно вносити плату за користування телефоном, міжміські та міжнародні телефонні розмови, інші надані послуги протягом десяти днів з дня одержання рахунка, але не пізніше 20-го числа місяця наступного за розрахунковим(п. 4.5 Договору).

Вартість наданих послуг встановлюється за тарифами, затвердженими згідно з чинним законодавством (п. 4.1 Договору).

Майнові зобов’язання, що виникають між учасниками господарських відносин, до суб’єктів яких відносяться сторони у справі, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (частина 2 п.1 ст. 175 ГК України).

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, який набрав чинності 01.01.04 р., щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов’язків, що виникли або продовжують існувати  після набрання  ним чинності.

Пунктом 4 Розділу IX “ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ” Господарського кодексу України, котрий набрав чинності з 1 січня 2004 р., встановлено, що Господарський кодекс України застосовується до господарських відносин, які виникли після набрання чинності його положеннями відповідно до цього розділу. До господарських відносин, що виникли до набрання чинності відповідними положеннями Господарського кодексу України, зазначені положення застосовуються щодо тих прав і обов'язків, які продовжують існувати або виникли після набрання чинності цими положеннями.

Беручи до уваги, що обов’язок споживача щодо оплати вартості наданих послуг виник до набрання чинності відповідними положеннями ЦК України та ГК України і продовжує діяти після набрання ними чинності з 01.01.04 р. в частині внесення плати за користування послугами зв”язку, тому до даних правовідносин застосовуються норми ЦК України з урахуванням особливостей норм ГК України.

Так, статтями 526 ЦК України та 193 ГК України встановлено обов’язок учасників господарських відносин належним чином виконувати свої зобов’язання відповідно до вказівок закону, інших правових актів, договору, а при відсутності таких вказівок –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно частини 1 статті 903 ЦК України замовник зобов’язаний оплатити виконавцеві надану послугу в розмірі, строки та в порядку, що встановлені договором.

В силу приписів ст. ст. 11, 16, 509 ЦК України та ст.ст. 1, 2 ГПК України кредитору належить право у судовому порядку вимагати від боржника виконання його обов’язків.

Як вказують в судовому засіданні представники позивача і це випливає з матеріалів справи, на виконання умов Договору позивачем в повній мірі та своєчасно надавалися передбачені додатками до даного Договору послуги електрозв’язку  впродовж дії Договору, що не заперечено відповідачем у встановленому законом порядку.

Однак, в порушення умов Договору, в період з 01.07.2006р. по 30.11.2006р. відповідач у строки та в порядку, встановлені розділом 4 Договору розрахунки не провів, внаслідок чого, станом 01.04.2007р., заборгованість відповідача складає  1064,47 грн.

Відповідач не подав доказів, що спростовують доводи позивача з приводу неналежного виконання відповідачем зобов’язання.

У зв’язку з несвоєчасною сплатою заборгованості за надані послуги зв’язку, позивачем 23.11.2006р. надіслано попередження № 131 від 14.09.2006 р. із вимогою оплатити до 10.10.2006 р. вартість наданих згідно Договору послуг в сумі 768,44 грн. та 0,69 грн. нарахованої пені, а також попередження про розгляд питання про розірвання договору у випадку несплати до зазначеного строку заборгованості за надані послуги.

05.12.2006р. оператором розрахункової групи позивача подано доповідну записку начальнику ЦЕЗ №16, за результатами розгляду якої розірвано в односторонньому порядку  укладений з відповідачем Договір та видано наряд на зняття телефону у відповідача.

За таких обставин, матеріалами справи підтверджуються доводи позивача про порушення його майнових прав на суму 1064,47 грн. основного боргу, а тому, згідно ст. 15 ЦК України, порушене право Центру електрозв’язку № 7 Тернопільської філії ВАТ “Укртелеком”, підлягає судовому захисту шляхом примусового стягнення з відповідача 1064,47 грн. основного боргу.

Щодо заявленого клопотання про відмову позивача від стягнення 9,49 грн. інфляційних нарахувань та 2,70 грн. –3% річних, то суд, роз’яснивши представникам позивача правові наслідки відмови від частини позовних вимог та зважаючи на те, що така відмова не суперечить чинному законодавству, не порушує чиїх-небудь прав та охоронюваних законом інтересів, відповідає правам сторони в процесі, приймає відмову від позову в частині стягнення інфляційних збитків та 3% річних, а провадження у справі припиняє згідно п. 4 ст. 80 ГПК України.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача у справі пропорційно до задоволених вимог та підлягають стягненню в користь позивача.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги задовольняються частково, в сумі 1064,47 грн.

За згодою представників позивача у судовому засіданні 22 травня 2007 року оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду відповідно до ст. 85 ГПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 11, 15, 16, 509, 526, 901, 903 ЦК України, ст.ст. 1, 2, 42 - 47, 22, 33, 34, 43, 49, 75, п. 4 ст. 80, 82, 84, 85, 116-117 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства “Заліщицьке автотранспортне підприємство 16148”, м. Заліщики Тернопільської області, ідент. код 21145731, на користь Відкритого акціонерного товариства „Укртелеком”, м. Київ, бул. Шевченка, 18, в особі Центру електрозв’язку №7 Тернопільської філії ВАТ «Укртелеком», м. Чортків, вул. С.Бандери, 38, ідент. код 01188052 –1064,47 грн. заборгованості та 217,50 грн. судових витрат.

3. В решті позовних вимог - провадження у справі припинити.

Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили

На рішення суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор - апеляційне подання, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення "____"___________2007 року через місцевий господарський суд.

Суддя                                                                                          Н.О. Андрусик