ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2007 р.
Справа № 13/121

Суддя
господарського суду Чернівецької області Миронюк Сергій Олександрович

розглядаючи
справу

за
позовом   Прокурор Вижницького району
Чернівецької області

до
відповідача Приватний підприємець
ОСОБА_1

про
стягнення заборгованості - 6582,01 грн

за участю представників:

позивача:  Попенюк І.Я. -
представник. Довіреність від 16.01.2007 року.

відповідача:  не з'явився.

прокурора  Швець О.А -
прокурор.

ВСТАНОВИВ:

прокурор Вижницького району Чернівецької області в інтересах
держави в  особі Державної податкової
інспекції у Вижницькому районі Чернівецької області звернувся з позовною заявою
про стягнення податкового боргу в розмірі 6582,01  грн. до приватного підприємця ОСОБА_1, що
проживає за адресою АДРЕСА_1.

Ухвалою суду від 26.04.2007 р. порушено провадження по даній
справі, судове засідання призначено на 24.05.2007 р.

Ухвалою суду від 24.05.2007 р.
розгляд справи був відкладений на 19.06.2007 р. в зв'язку з неявкою
представника відповідача в судове засідання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що податковий борг відповідача
вжитими позивачем позасудовими заходами не стягнутий, у зв'язку з чим у
відповідності до п.п. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3 Закону України “Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”
борг підлягає примусовому стягненню в судовому порядку за рахунок активів
відповідача.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, відзиву на
позов відповідач не надав, однак це не перешкоджає розгляду справи по суті,
оскільки у справі наявні поштові повідомлення, які засвідчують повідомлення
відповідача про час і місце слухання справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали
справи, встановивши фактичні обставини у справі, якими сторони обґрунтовують
свої вимоги та заперечення проти них, дослідивши та оцінивши надані докази,
проаналізувавши законодавство, що регулює спірні відносини, суд дійшов
висновку, що позов підлягає задоволенню враховуючи наступне:

Так, відповідно до поданих позивачем доказів, а саме рішень про
застосування штрафних санкцій за порушення норм ЗУ “Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг” від 20.11.2006 р.НОМЕР_1 на суму 2544,25 грн., від 15.09.2006 р.
НОМЕР_2 на суму 340 грн., рішення про застосування фінансових санкцій від 20.11.2006
р. НОМЕР_3 за роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами
без наявності ліцензій на суму 3400 грн., в тому числі 1700 грн. за роздрібну
торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензій та 1700 грн. за роздрібну
торгівлю тютюновими виробами без наявності ліцензії за відповідачем рахується
борг по штрафних санкціям за порушення законодавства про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг в розмірі 2884,25 грн. та фінансових санкціям за роздрібну торгівлю
алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій в сумі 3400
грн.

Вказані рішення відповідачем не оскаржені, а тому вказані суми є
узгодженою заборгованістю.

Підпункт 5.4.1. п. 5.4 ст. 5 Закону України № 2181 передбачає, що
узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у
строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника
податків.

У відповідності до пункту 3.1.1 ст. 3 Закону активи платника
податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового
боргу  виключно за рішенням суду.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач заборгованість по
податках не сплатив, а тому з нього слід стягнути борг в сумі 6284,25 грн.

Крім того, у ході розгляду справи встановлено та доведено
матеріалами справи, що за відповідачем станом на 17.04.2007 р. рахується
заборгованість по єдиному податку в сумі 297,76 грн., що підтверджується
поданим розрахунком.

Відповідно до п. 2 Указу Президента України “Про спрощену системи
оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва” від
03.07.1998 року № 727/98 суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа
сплачує єдиний податок щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця на
окремий рахунок відділень Державного казначейства.

Пунктом 5 Указу передбачено, що суб'єкти малого підприємництва
несуть відповідальність за правильність обчислення, своєчасність подання
розрахунків та сплати сум єдиного податку згідно з законодавством України.

Оскільки відповідач добровільно не сплатив податки, податковий
борг стягується з нього примусово за рішенням суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 163 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з приватного підприємця ОСОБА_1, що проживає за
адресою АДРЕСА_1 ідент. код НОМЕР_4 стягувач - державна податкова інспекція у
Вижницькому районі м. Вижниця, вул. Буковинська, 14 борг в сумі 6582,01 грн.

Постанова  набирає законної
сили після  закінчення строку подання
заяви про апеляційне оскарження,
встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку
заяву не було подано.

Якщо було подано  заяву  про
апеляційне  оскарження,  але апеляційна  скарга
не  була  подана
у  строк,  встановлений
КАС України,  постанова набирає
законної сили після закінчення цього строку.

У  разі  подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його  не  скасовано,
набирає  законної  сили
після   закінчення апеляційного
розгляду справи.

Якщо  строк  апеляційного
оскарження  буде поновлено,  то вважається, що постанова не набрала
законної сили.

Про апеляційне оскарження рішення
суду  першої  інстанції спочатку  подається
заява.  Обґрунтування  мотивів
оскарження  і вимоги до суду апеляційної
інстанції викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне
оскарження  та  апеляційна
скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної
інстанції  через суд  першої
інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,
яка  її подає, до суду апеляційної
інстанції.

Заява  про  апеляційне
оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення,  а в
разі   складення   постанови
у  повному  обсязі
відповідно  до статті 160 КАС
України -  з  дня
складення  в  повному
обсязі.

Апеляційна  скарга  на
постанову  суду першої інстанції
подається протягом  двадцяти  днів
після  подання  заяви
про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може
бути  подана  без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про
апеляційне оскарження.

Суддя                                                             С.О. Миронюк