ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24 липня 2007 р.

№ 12/129

Вищий
господарський суд України у складі колегії суддів:

В. Овечкін  -головуючого,

Є. Чернов -доповідач  В. Цвігун

розглянув касаційну скаргу

Приватного підприємця ОСОБА_1

на постанову

Львівського апеляційного
господарського суду  від 16 січня 2006
року

у справі

№ 12/129 господарського суду Чернівецької
області

за позовом

Регіонального управління
департаменту з питань адміністрування акцизного збору і контролю за
виробництвом та обігом підакцизних товарів у Чернівецькій області

до

Приватного підприємця ОСОБА_1

про

стягнення 1700 грн.

В
С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду
Чернівецької області від 14.11.2005 (суддя А.Бутирський) позовні вимоги про
стягнення штрафу задоволені.

Рішення суду мотивовано приписами
частини другої ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів" відповідно до якої до суб'єктів підприємницької
діяльності застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової та
роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності
засвідченої постачальником копії сертифіката відповідності або сертифіката про
визнання - 200 відсотків вартості отриманої для реалізації партії товарів, але
не менше  1  700
гривень та тими обставинами, що згідно з актом перевірки встановлено
факт роздрібної торгівлі алкогольними напоями без прибуткових накладних і
сертифікатів відповідності.

Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 16.01.2006 (судді: Г.Орищин, О.Бобеляк, О.Дубник)
рішення господарського суду залишено без змін з аналогічних мотивів та підстав.

Відповідач у касаційній скарзі
просить апеляційну постанову та рішення господарського суду першої інстанції
скасувати з підстав неправильного застосування норм Закон України "Про
державну податкову службу", ст. 19 Конституції України.

Сторони не скористалися наданим
процесуальним законом правом на участь в судовому засіданні.

Вищий господарський суд України у
відкритому судовому засіданні дослідив матеріали справи, доводи касаційної
скарги, вважає, що скаргу  слід
задовольнити частково, виходячи з наступного.

Постановляючи рішення та апеляційну
постанову у справі місцевий господарський суд та господарський суд апеляційної
інстанції не врахували, що з 01.09.2005 року набрав чинності Кодекс адміністративного
судочинства України.

Пунктом 1 ст. 3 цього Кодексу
визначено поняття справи адміністративної юрисдикції - як переданого на
вирішення адміністративного суду публічно-правового спору, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські
функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих
повноважень.

До компетенції адміністративних
судів відповідно до пункту 1 ст. 17 названого Кодексу віднесені, зокрема, спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження
його рішень (нормативно -правових актів чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності.

Аналіз суб'єктного складу та
характеру правовідносин у цій справі свідчить про те, що дана справа є справою
адміністративної юрисдикції.

У відповідності з пунктом 7 розділу
VII "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу адміністративного
судочинства України в редакції Закону України від 06.10.2005 року №2953-ІV
"Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України",
після набрання чинності цим Кодексом заяви і скарги у справах, що виникають з
адміністративно-правових відносин, позовні заяви у господарських справах, що
віднесені цим Кодексом до адміністративної юрисдикції, а також апеляційні,
касаційні скарги (подання) в таких справах, подані і не розглянуті до набрання
чинності Кодексом адміністративного судочинства України, розглядаються в
порядку, встановленому цим Кодексом.

За таких обставин, господарські
суди першої та апеляційної інстанції припустився порушення, не врахувавши
наведених норм та не застосувавши перехідних положень Кодексу адміністративного
судочинства України, розглянувши справу за нормами Господарського
процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, апеляційна
постанова та рішення господарського суду першої інстанції у даній справі
підлягає скасуванню, а справа - передачі до господарського суду першої
інстанції для розгляду за правилами, встановленими Кодексом адміністративного
судочинства України.

Виходячи з викладеного,
керуючись  ст.ст. 1115, 1117,
1118, 1119, 11111  ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу задовольнити
частково.

Постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 16.01.2006 та рішення господарського суду Чернівецької
області від 14.11.2005 у справі № 12/129 господарського суду Чернівецької
області  скасувати.

Справу № 12/129 передати на новий
розгляд до господарського суду Чернівецької області.

Головуючий
В. Овечкін

судді
Є.
Чернов

В. Цвігун