ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

"12" липня 2007 р.                                                           Справа № 7/181-АП-07

м. Херсон, зал судового засідання № 324, 14 год. 40 хв.

Господарський суд Херсонської області у складі судді  Задорожної Н.О. при секретарі Чуприні О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Приватного підприємства  "Верона", м. Херсон

до Державної податкової інспекції у м. Херсоні

про визнання нечинними рішень про застосування фінансових санкцій

за участю представників сторін:

від позивача: Алексеєва Н.С.- представник, дов. від 01.06.2007р. (у справі); Лошкарьов Д.О. - представник, доруч. від 13.11.2006р.; свідок Герасіка Н.П. - бухгалтер;

від відповідача:  Тосік Н.І. - гол. держподатінспектор, дов. №3/9/10-026 від 09.01.2007р. (у справі); Лазарчук Р.О. - ст. держподатінспектор, дов.  № 3160/9/10-026 від 20.03.2007р. (у справі); Шевченко О.А. - начальник відділу супров. актуальних і резонансних справ у судах, пост. дов. № 1269/9/10-026 від 09.02.07р.;

Позивач (ПП "Верона", м. Херсон, ) звернувся з позовом, у якому просить суд визнати нечинними в зв’язку з невідповідністю вимогам законодавства прийняті відповідачем (ДПІ у м. Херсоні, м. Херсон, ) рішення № від 21.11.2006р. про застосування штрафної санкції на суму 300 грн. за порушення ст.7 Закону України від 23.03.1996р. № 98/96-ВР "Про патентування деяких видів підприємницької діяльності»та від 21.11.2006р. № про застосування штрафної санкції у сумі 25202 грн. 85 коп. за порушення п.13 ст.3 Закону України від 06.07.1995р. № 265/95-ВР "Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (далі Закон № 265).

Заявою від 26.06.2007р. позивач згідно із статтею 51 КАС України відмовився від позовної вимоги в частині визнання нечинним рішення № від 21.11.2006р. про застосування штрафної санкції у сумі 300 грн., яку було прийнято судом з винесенням ухвали та закриттям провадження в цій частині позову на підставі п.2 ч.1 ст.157 КАС України, після чого предметом позову є оспорення рішення № .

Обґрунтовуючи підстави  позову, позивач посилається на те, що контролюючим органом  в процесі проведення перевірки було не враховано наступні обставини.

Грошові кошти у сумі 5040 грн. 57 коп. фактично знаходилися у сейфі підприємства, про що було зроблено відповідну відмітку у акті перевірки.

За наказом  директора підприємства від 01.03.2005р. на підставі розрахунку було встановлено ліміт каси у розмірі 6400 грн., який відповідно до п.2.7 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ 15.12.2004р. № 637, може залишитися у касі в позаробочий час.

Готівкові кошти, що надходили до каси підприємства 14.06.06р. та 17.06.06р. були оприбутковані у касі підприємства шляхом внесення відповідного запису до касової книги підприємства на підставі фіскального звітного чеку РРО.

Відповідно до п.5.1 вищеназваного положення, якщо підприємство в окремі дні не має перевищення ліміту каси, то таке підприємство може в ці дні не здавати у встановлені строки готівку.

Враховуючи те, що готівкові кошти у сумі 5040 грн. 57 коп., які зберігалися у сейфі підприємства є залишком каси на кінець попереднього дня та не перевищують встановленого ліміту каси,  а також те, що зазначена готівка не знаходилася на місці проведення розрахункових операцій, позивач вважає, що фінсанкцію в розмірі 25202 грн. 85 коп. до нього застосовано безпідставно.

До того ж, підприємство зазначає, що на підставі п.12 ст.9 Закону № 265 РРО та РК не застосовуються, якщо в місці отримання товарів (надання послуг) операції з розрахунків у готівковій формі не здійснюються (оптова торгівля тощо). Основним видом діяльності позивача є здійснення оптової торгівлі продуктами харчування. ПП "Верона" власним транспортом здійснює постачання товарів суб’єктам підприємницької діяльності, які займаються роздрібною торгівлею. Розрахунки за товар проводяться в офісі підприємства, в якому товари не знаходяться та не відпускаються покупцям.

Отже, у конкретному випадку, розрахунок за товар не є "розрахунковою операцією" у розумінні статті 2 Закону № 265, оскільки він відбувається у офісі підприємства.

Відповідач позов не визнає, зазначає, що відповідно до статті 1 Закону № 265, РРО застосовуються суб’єктами підприємницької діяльності або юридичними особами, які здійснюють операції з розрахунків в готівковій та/або безготівковій формі при продажу товарів (надання послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Таким чином, на позивача розповсюджується дія даної норми, і, при здійсненні своєї підприємницької діяльності ПП "Верона" повинно застосовувати РРО.

Відповідно до приписів ст.2, п.13 ст.3 Закону № 265, місце проведення розрахунків - місце, де здійснюються розрахунки із покупцем за продані послуги (надані послуги) та зберігаються отримані за реалізовані товари (надані послуги) готівкові кошти, а також місце отримання покупцем попередньо оплачених товарів (послуг) із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо, крім того, при здійсненні розрахункової операції в готівковій та/або в безготівковій формі при продажу товарів у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, суб’єкти господарювання зобов’язані забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті РРО, а у випадку використання РК - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Законодавство, що регулює правовідносини у сфері застосування РРО не містить розмежування фактичного та юридичного знаходження грошей.

Посилаючись на п.п.4.5 п.4 Порядку реєстрації, опломбування та застосування РРО зазначає, що внесення чи видача готівки з місця проведення розрахунків повинні реєструватись через РРО з використанням операцій, "службове внесення та службова видача", якщо таке внесення чи видача не пов’язані з проведенням розрахункових операцій. Крім того, операція "службове внесення" використовується для реєстрації суми готівки, яка зберігається на місці проведення розрахунків на момент реєстрації першої розрахункової операції, що проводиться після виконання Z-звіту.

З’ясувавши обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження, суд

в с т а н о в и в:

Уповноваженими представниками органа державної податкової служби проведено перевірку ПП "Верона" з питань щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу, за наслідками якої складено акт №000692/210300266/0235 від 18.07.2006р. З наданого акту вбачається, що проведено перевірку офісу ПП "Верона", розташованого за адресою м. Херсон, вул. Декабристів, 32, кв.5.

Перевірку проведено в присутності головного бухгалтера підприємства Герасики Н.П, та директора Пуля В.М.

Перевіряючими при здійсненні перевірки встановлено невідповідність суми наявних готівкових коштів на місці проведення розрахунків, сумі коштів, зазначеній у денному звіті РРО на суму 5040 грн. 57 коп. При цьому інспекторами розрахункові операції не проводилися.

Так, згідно даних акту перевірки (а.с.9) сума готівкових коштів на місці проведення розрахунків складає 5040 грн. 57 коп., в поточному звіті РРО - 0,00 коп.

З огляду на встановлене порушення п.13 ст.3 Закону № 265 до підприємства застосовано штраф, встановлений ст.22 цього Закону (5040,57 х 5), про що було прийнято рішення № від 21.11.06р.), оспорення якого є предметом даного спору.

З’ясувавши обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження, суд визнав позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з врахуванням наступного.

З наданого в матеріали справи акта перевірки встановлено, що перевірку проведено в приміщенні офісу ПП "Верона", облаштованого РРО, опломбованим у встановленому порядку. Інспекторами в процесі проведення перевірки контрольна закупка, отже, і розрахункова операція не проводилась, але в місці проведення розрахунків встановлено наявність готівки у сумі 5040 грн. 57 коп., яка не відображена в поточному звіті РРО.

У розділі акту "зауваження до перевірки" головним бухгалтером Герасикою Н.П. зазначено, що у сейфі підприємства знаходилася виручка підприємства згідно ліміту каси з доданням підтверджуючих документів.

У судовому засіданні допитана в якості свідка головний бухгалтер ПП "Верона" пояснила, що під час проведення перевірки на місці проведення розрахункових операцій, готівкові кошти були відсутні, що підтверджується фіскальним чеком. На прохання інспектора надати торговий патент на здійснення оптової торгівлі, він (патент) знаходився у сейфі в папці з установчими документами. Коли сейф було відчинено, перевіряючі побачили готівку, яка зберігалася у сейфі в межах встановленого ліміту каси. Натомість пояснення посадової особи перевіряючими до уваги не було прийнято, а головному бухгалтеру запропоновано підрахувати і скласти опис готівкових коштів.

Надані свідком пояснення співпадають із зауваженнями викладеними у акті перевірки.

Правові засади використання РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначає Закон № 265, стаття 2 якого встановлює значення термінів, які вживаються при застосуванні цього Закону.

Згідно до встановленого значення термінів (статті 2 Закону № 265) фіскальні функції - здатність реєстраторів розрахункових операцій забезпечувати одноразове занесення, довготермінове зберігання у фіскальній пам’яті, багаторазове зчитування і неможливість зміни підсумкової інформації про обсяг розрахункових операцій, виконаних в готівковій та/або в безготівковій формі; розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу).

Відповідно до п.1 статті 3 цього ж Закону суб’єктами підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов’язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи РРО з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку РК.

Таким чином, виходячи із системного аналізу вище перелічених правових норм Закону  № 265 місцем проведення розрахункової операції є місце, у якому приймаються від покупця готівкові кошти на повну суму покупки і проводяться через зареєстровані, опломбовані та переведені у фіскальний режим роботи РРО з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій.

Враховуючи приписи Закону місце проведення розрахункової операції і офіс приміщення, у якому знаходиться зареєстрований та опломбований РРО  не є тотожніми поняттями.

Сейф, який знаходиться у приміщенні офісу, і у якому підприємство зберігало установчі документи, документи, що посвідчують право здійснювати статутну діяльність та оприбутковану в касі підприємства готівку в межах встановленого ліміту не є місцем проведення розрахунків у розумінні положень Закону № 265.

Порядок оприбуткування готівки в касах, у тому числі і під час розрахунків із застосуванням РРО визначає Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затверджене постановою Правління НБУ 15.12.2004р. № 637, зокрема, пункт 2.6, яким встановлено, що у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі, їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Відповідно до вимог п.2.6 Положення, готівкові кошти, що надходили до каси підприємства 14.06.06р. та 17.06.06р. були оприбутковані в касі підприємства шляхом внесення відповідного запису до касової книги підприємства на підставі фіскального звітного чеку РРО (а.с. 23-29).

Касова книга ПП "Верона" ведеться в електронній формі за допомогою комп'ютерних засобів, що передбачено п.4.4 Положення. Цим пунктом Положення також встановлено, що записи в касовій книзі здійснюються на підставі відповідної інформації з касових документів. Записи в касовій книзі мають робитися до початку наступного робочого дня (тобто із залишками на кінець попереднього дня). Згідно із даними касової книги 18.07.2006р. на початок дня залишок каси складав 5040,58 грн. (а.с.32).

Пунктом 2.7 Положення для підприємств, що здійснюють операції з готівкою в національній валюті, установлюються ліміт каси та строки здавання готівкової виручки відповідно до вимог глави 5 цього Положення. Згідно з п.1.2 Положення, ліміт залишку готівки в касі (ліміт каси) - граничний розмір суми готівки, що може залишитися в касі в позаробочий час.

За наказом директора підприємства від 01.03.2005р. на підставі розрахунку було встановлено ліміт каси у розмірі 6400 грн. (а.с. 20).

Згідно з п.5.1 Положення, якщо підприємство в окремі дні не має перевищення ліміту каси, то таке підприємство може в ці дні не здавати в установлені строки готівку.

Враховуючи те, що готівкові кошти в розмірі 5040,57 грн. є залишком каси на кінець попереднього дня та не перевищують встановленого ліміту каси, а також те, що зазначена готівка не знаходилася на місці проведення розрахункових операцій, фінансова санкція передбачена ст.22 Закону України "Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" за порушення п.13 ст.3 цього Закону до ПП "Верона" була застосована безпідставно.

З огляду на викладене, оспорюваний акт прийнято з порушенням вимог законодавства і суд визнає його нечинним.

Доводи відповідача до уваги не приймаються з врахуванням підстав, викладених в мотивувальній частині рішення, а також враховуючи наступне.

Так, з посиланням на п.п.4.5 п.4 Порядку реєстрації, опломбування та застосування РРО (затверджене наказом ДПА України від 01.12.2000р. за № 614 та зареєстрований в Міністерстві юстиції 05.02.2001р. за № 107/5298) відповідач зазначає, що внесення чи видача готівки з місця проведення розрахунків повинні реєструватися через РРО з використанням операцій "службове внесення" та "службова видача", якщо таке внесення чи видача не пов’язані з проведенням розрахункової операції.

Натомість судом не приймаються до уваги посилання відповідача на п.п.4.5 п.4 вищеназваного порядку, оскільки він не регулює порядок ведення касових операцій.

Порядок ведення касових операцій встановлених Положенням про ведення касових операцій № 637.

Пунктом 2.6 Положення встановлено, що у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Відповідно до п.2.6 Положення готівкові кошти, що надходили до каси підприємства 14.06. та 17.06.2006р. були оприбутковані в касі підприємства шляхом внесення відповідного запису до касової книги підприємства на підставі фіскального звітного чеку РРО.

Відповідач безпідставно посилається на п.п.4.5 п.4 Порядку, оскільки цей підпункт роз'яснює  необхідність здійснення операції "службове внесення" для реєстрації суми готівки, яка зберігається на місці проведення розрахунків на момент реєстрації першої розрахункової операції, що проводиться після виконання Z-звіту.

Як встановлено судом з фактичних обставин справи, в місці проведення розрахунків на момент перевірки грошові кошти були відсутні, сума готівкових коштів, зазначена в поточному звіті РРО складала 0,00 грн.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено про дату, час і місце складення її повного тексту - 17.07.2007р. о 16 год. 00хв., каб. № 324, м. Херсон, вул. Горького, 18.

Позивачу присуджується з державного бюджету 3 грн. 40 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст. 94, 98, 158, 160-163, п.6 Прикінцевих та перехідних положень КАС України, суд

постановив:

1. Позов задовольнити.

Визнати нечинним в зв’язку з невідповідність вимогам законодавства прийняте Державною податковою інспекцією у м. Херсоні (м. Херсон, вул.І.Куліка, 143-А, ) рішення від 21.11.2006р. № про застосування до приватного підприємства "Верона" (м. Херсон, вул.Фабрична, 1, ) штрафної санкції у розмірі 25202 грн. 85 коп.

2. Присудити позивачу - приватному підприємству "Верона" м.Херсон, вул.Фабрична, 1, з Державного бюджету 3 грн. 40 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                  Н.О. Задорожна

Повний текст постанови

складено 17.07.2007р.