ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

05.07.07                                                                                           Справа№ 24/91А

За позовом: Кам”янка –Бузької районної державної адміністрації, м. Кам”янка-Бузька Львівської області

До відповідача: Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, м. Львів

Про   визнання неправомірними дій державного виконавця, зупинення дії, визнання незаконною та скасування постанови про арешт коштів боржника від 21.05.2007р.

Суддя Хабіб М.І.

Секретар Савченко Ю.А.

Представники:

Від позивача –Муранець В.Д.–зав.юр.сектором

Від відповідача –Санжара О.М.- гол. держ. виконавець

В судовому засіданні 05.07.2007р. відповідно до п.3 ст.160 КАС України  проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Суть спору: Позов заявлено  про зупинення дії, визнання незаконною та скасування постанови про арешт коштів боржника від 21.05.2007р., винесену державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області  Санжарою О.М. та про визнання його дій неправомірними.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при виконанні виконавчого листа № 1/359-15/99а від 02.06.2006р., виданого господарським судом Львівської області на виконання постанови від 23.05.2006р., державним виконавцем були винесені дві постанови про накладення штрафу в сумі 340,00грн. та 680,00грн., які оскаржені до господарського суду Львівської області. Незважаючи на оскарження постанов, державним виконавцем винесено постанову від 21.05.2007р. про арешт коштів в сумі 1055,51 грн., що знаходяться на розрахункових рахунках № 0776 та № 0776 Кам”янка –Бузької РДА, які призначені для виплати заробітної плати працівникам, вихідної допомоги, компенсації за невикористані відпустки, надбавки до зарплати, премії, а також кошти, які призначені для оплати за спожиті комунальні послуги. Позивач вважає, що державним виконавцем порушені вимоги ст.73 Закону України „ Про виконавче провадження”, яка містить перелік виплат, на які не може бути звернено стягнення за виконавчим документом.

Відповідач  проти позову заперечує, мотивуючи свої заперечення тим, що арешт  накладено правомірно, посилаючись на  ст.ст. 5,50 Закону України” Про виконавче проваджен”, ст. 59 Закоаїну ня Укрни „ Про банки і банківську діяльність”, п.3.6 наказу Державного казначейства України №175 від 05.10.2001р „ Про затвердження Порядку примусового списання  коштів з рахунків установ і організацій, відкритих в органах Державного казначейства”, відповідь УДК у Кам”янка-Бузькому районі від 24.04.2007р. №04-28/130 на запит.

В судовому засіданні  26.06.2007р. оголошувалась перерва до  05.07.2007р.

Позивач не забезпечив явки свого представника в судове засідання 05.07.2007р.

Розглянувши подані суду матеріали , суд встановив наступне.

Як вбачається із матеріалів справи,  у зв” язку з невиконанням позивачем виконавчого листа №1/359-15/99а , виданого господарським судом Львівської області 02.06.2006р., у терміни, встановлені для добровільного виконання, державним виконавцем винесені постанови про накладення штрафу: 05.02.2007р. –на суму 340,00грн., 16.04.2007р. –на суму 680,00грн. Постанови надіслані позивачеві, однак в добровільному порядку суми штрафів позивачем не сплачені. Постанови про накладення штрафу  оскаржені позивачем до господарського суду Львівської області. Згідно із ухвалою суду від 14.02.2007р. у справі № 3/47-22/71а провадження у справі закрито, постанова  від 05.02.2007р. про накладення штрафу не скасована.

Доказів скасування постанови від 16.04.2007р. позивач суду не подав.

Крім того, державним виконавцем була винесена постанова про стягнення з боржника 35,51 грн. витрат на проведення виконавчих дій.

21.05.2007р.державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області  Санжарою О.М.  винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на кошти в межах суми  1055,51 грн., що містяться на рахунках № 0776 та № 0776 в УДК  у Кам”янка –Бузькому районі ГУДКУ у Львівській області та належать Кам”янка-Бузькій  РДА.

Дослідивши всі обставини справи, заслухавши пояснення прокурора та представника позивача і оцінивши подані докази, суд вважає, що позовні вимоги  не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Згідно із ст.5 Закону України ” Про виконавче провадження” №  від 21.04.1999р. з наступними змінами і доповненнями( далі –Закон), державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на грошові кошти боржника.

В силу ст..50 Закону, стягнення за виконавчими документами в першу чергу звертається на кошти боржника. За наявності даних про кошти боржника, що знаходяться на рахунках в банках чи інших кредитних організаціях, на них накладається арешт.

Відповідно до п.3.6 Порядку примусового списання( стягнення) коштів з рахунків установ і організацій, відкритих в органах Державного казначейства, затв. наказом № 175 Державного казначейства  України від 05.10.2001р., зареєстрованого в Мінюсті України 03.12.2001р. за № 1001/6192, примусове  списання ( стягнення) коштів здійснюється за тим самим кодом економічної класифікації видатків бюджету, за яким би здійснювався платіж, якщо б оплата була проведена не примусово.

Витрати, пов”язані з врегулюванням господарського спору, санкцій  стягуються за кодом 1139 „ Оплата інших послуг та інші видатки”, у разі відсутності у затвердженому кошторисі доходів та видатків установи- за тим самим кодом, що і саме списання.

На запит відповідача УДК у Кам”янка-Бузькому районі надіслало лист від 24.04.2007р. №04-28/130 „ Про надання інформації”, в якому повідомило про рахунки  позивача, відкриті в управлінні Державного казначейства у Кам”янка-Бузькому районі станом на 23.04.2007р., а саме: № 0776 та № 0776. Крім того, УДК  вказало, що   борги Кам”янка-Бузької  РДА щодо сплати штрафів за економічною суттю відносяться до коду економічної класифікації видатків (КЕКВ) 1139 –оплата інших послуг та інші видатки. Стягнення за вищезгаданим КЕКВ з метою дотримання принципу цільового використання бюджетних коштів може здійснюватися з рахунків № 0776 та № 0776.

Платіжними вимогами № 88 та № 89 від 29.05.2007р. проведено безспірне списання коштів в сумі  1055,51грн. з рахунків № 0776 та № 0776, за кодом 1139.

Суд не бере до уваги доводи позивача про порушення відповідачем ст.73 Закону„Про виконавче провадження” з огляду на наступне.

На названих вище рахунках позивача № 0776 та № 0776 обліковуються кошти, які відносяться до різних КЕКВ. Зокрема, витрати з виплати заробітної плати працівникам, вихідної допомоги, компенсації за невикористані відпустки та інших виплат, пов”язаних з трудовими відносинами, проводяться за кодом 1111. На ці виплати  згідно із ст.73 Закону  не може   бути звернено стягнення. Однак, на цих же рахунках обліковуються  кошти, призначені на оплату інших послуг та інших видатків, КЕКВ 1139. В оскаржуваній постанові не вказано про арешт коштів на рахунках позивача, які відносяться до КЕКВ 1111, тому доводи позивача про арешт коштів на рахунках, на яких обліковуються лише кошти призначені для виплати заробітної плати працівникам, вихідної допомоги, компенсації за невикористані відпустки, надбавки до зарплати, премії, а також кошти, які призначені для оплати за спожиті комунальні послуги, не відповідають фактичним обставина справи.

Крім того, згідно із статтею 34 Закону „Про виконавче провадження” оскарження постанов про накладення штрафу в судовому порядку не відноситься до обставин, що зумовлюють обов”язкове зупинення виконавчого провадження.

На підставі викладеного суд вважає доводи позивача про неправомірність  винесення відповідачем постанови про арешт коштів боржника від 21.05.2007р.  такими, що  не ґрунтуються на чинному законодавстві.

На підставі викладеного  та керуючись ст.ст. 49, 51, 69, 70, 71, 122-124, 127, 128, 130, 135, 138, 139, 143, 151-154, 157, 158-163, 181, п.п. 3, 6 Прикінцевих та перехідних положень КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили у строки , встановлені ст.254 КАС України і може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду в порядку і строки, встановлені ст.186 КАС України.

Суддя