ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"12" червня 2007 р.
Справа № 25-30/346-06-10930

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Воронюка О.Л.

Суддів:              Лашина В.В.

Савицького Я.Ф.

При секретарі:          Кіценко В.С.

За участю представників сторін:

Від ТОВ Будівельної компанії „Південбудкомплект” –Гусаров О.Л., довіреність б/н від 20.11.2006р.;

Від Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси –Добров Ю.І., довіреність б/н від 09.02.2006р.;

Від Міністерства оборони України –Добров Ю.І., довіреність №220/409/Д від 25.12.2006р.;

Від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області –Чапліна О.В., довіреність №12 від 05.02.2007р.;

Розглянувши апеляційну скаргу ТОВ Будівельна компанія „Південбудкомплект”

на  рішення господарського суду Одеської області від 06.04.2007р.

по справі № 25-30/346-06-10930

за позовом ТОВ Будівельна компанія „Південбудкомплект”

до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси

3-ті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Міністерство оборони України

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській області

про визнання права власності на 92/100 частини споруд

Відповідно до ст.77 ГПК України в судовому засіданні оголошувалась перерва на 12.06.2007р.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Одеської області від 06.04.2007р.(суддя Малярчук І.А.) в позові ТОВ Будівельній компанії „Південбудкомплект” до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси, за участю третіх осіб - Міністерства оборони України та Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області про визнання права власності на 92/100 частини споруд –відмовлено в повному обсязі, за відсутністю підстав для задоволення позову.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням ТОВ Будівельна компанія „Південбудкомплект” звернулось з апеляційною скаргою в якій просить рішення суду скасувати, прийняти нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

Міністерство оборони України та Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси у відзиві на апеляційну скаргу з доводами викладеними в апеляційній скарзі не погоджуються, вважають їх необґрунтованими та просять рішення господарського суду Одеської області залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши обґрунтованість прийнятого господарським судом рішення, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

26.11.2001р. між Міністерством оборони України в особі начальника Головного квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України полковника Драло В.Г., який діє на підставі Доручення МО України від 12.02.01 р. № 148/155 (Орендодавець) та ТОВ БФК „Південбудкомплект” (Орендар) був укладений договір № 284/2001/ГоловКЕУ оренди нежитлових приміщень, розташованих на території військового містечка № 9 в Одеському гарнізоні за адресою: м. Одеса, вул. Дальницька, 47.

Відповідно до договору №284/2001/ГоловКЕУ оренди нежитлових приміщень від 26.11.2001р. та додаткової угоди № 30д/2004/КЕВ м. Одеси від 09.11.2004р. ТОВ БФК „Південбудкомплект” є орендарем нежитлових будівель загальної площею 373,3 кв2 та технічної площадки загальною площею 966 кв2 розташованих на території військового містечка №9, за адресою: м. Одеса, вул. Дальницька, 47, вартість яких визначена відповідно до експертного висновку про оцінку майна і становить 69794 грн.

Згідно п. 6.2. договору оренди ТОВ БФК „Південбудкомплект”  має право, з дозволу квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси, який є наймодавцем, за рахунок власних коштів здійснити реконструкцію, технічне переоснащення, поліпшення орендованого майна.

До прав Орендодавця п.8.2. договору оренди віднесено надання згоди на реконструкцію, технічне переобладнання, поліпшення орендованого майна за рахунок коштів Орендаря.

За згодою квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси, який є наймодавцем за вказаним договором позивач здійснив поліпшення орендованого майна, в результаті чого створена нова річ, а саме об’єкт нерухомості виробничого призначення –киснево-наповнювальна станція з підсобними приміщеннями для представництва, перебування персоналу та охорони.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ БФК „Південбудкомплект” листами від 01.08.02 р. № 09/26, від 04.01.02 р. № 1/01, від 01.09.03 р. № 01/09-03, від 20.01.05 р. № 01/01-05 на адресу Одеської КЕЧ просило Одеську КЕЧ узгодити проект будівництва кисневої наповнювальної станції та дозволити будівництво киснево-наповнювальної станції, капітальний ремонт складських приміщень, з переплануванням одного із складів під офісне приміщення, будівництво двох побутових приміщень, для обслуговування персоналу та охорони, будівлі компресорної КНС та туалету, надання дозволу на виконання робіт по монтажу забору по периметру відведеної ділянки та улаштування пожежного виїзду на вул. Дальницьку, які містять напис Начальника КЕО м. Одеси про погодження.

Також, скаржником надано узгодження робочого проекту будівництва киснево-наповнювальної станції та складу-магазину будматеріалів надані Санітарно-епідеміологічним управлінням МО України, ДП „Чорноморський експертно-технічний центр Держнаглядохоронпраці України”, свідоцтво про державну реєстрацію об’єкта (об’єктів) підвищеної небезпеки кисневої наповнювальної станції від 11.10.04 р., дозвіл Служби пожежної безпеки по Південному оперативному командуванню № 185 від 25.09.03 р., дозвіл на початок виконання робіт підвищеної небезпеки № 125.04.51-51.55.0 від 16.06.2004р., технічний паспорт від 20.04.06р., договори підряду, локальний кошторис, зведений кошторисний розрахунок вартості будівництва, кінцеву відомість, договірну ціну, погоджені з КЕВ м. Одеси, платіжні документи на оплату вартості проведених будівельних робіт, податкові накладні, з огляду на які ТОВ БФК „Південбудкомплект” посилається на правомірність проведених ним будівельних робіт та набуття права спільної власності  на створений об’єкт.

Згідно п.4 ст.778 Цивільного Кодексу України, якщо в результаті  поліпшення, зробленого  за  згодою наймодавця,  створена нова  річ,  наймач  стає її співвласником. Частка наймача у праві власності відповідає вартості його витрат на поліпшення речі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Проаналізувавши зміст та положення чинного законодавства колегія судів, вважає заявлені позивачем позовні вимоги правомірними та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства з огляду на наступне.

Відповідно до договору оренди, вартість майна, що була предметом оренди складала 69 794 грн.

Погоджені з квартирно-експлуатаційним відділом м. Одеси, та фактично здійснені позивачем витрати на будівництво киснево-наповнювальної станції та підсобних приміщень, складає 850037,80 грн.

Отже, частка ТОВ БФК „Південбудкомплект” у новоствореному об’єкті складає 92/100.

Як вбачається з технічного паспорту будівлі киснево-наповнювальної станції від 20.04.06р., виданої КП „ОМБТІ та РОН” на земельній ділянці площею 1339 кв.м., розташовані будівлі площею 640 кв.м., а саме АПК, виробничо-складський корпус, туалет, киснево-наповнювальна станція, побутовий корпус, які не передавались ТОВ БФК „Південбудкомплект” в оренду згідно договору оренди, оскільки умовами даного договору передбачено надання в оренду останньому нежитлові будівлі (майстерні, електроцеху) загальною пощею 373,3 кв.м. та технічну (асфальтовану) площадку, загальною площею 966 кв.м., розташовані за адресою м. Одеса, вул.Дальницька, 47.

Дані обставини свідчать, що ТОВ БФК „Південбудкомплект” за власний рахунок реконструкції, технічного переоснащення, поліпшення орендованого майна тільки з дозволу орендодавця, якими є відмітки Одеської КЕЧ в листах від 01.08.02 р. № 09/26, від 04.01.02 р. № 1/01, від 01.09.03 р. № 01/09-03, від 20.01.05 р. № 01/01-05, оскільки з врахуванням норм законодавства яким врегульовані правовідносини стосовно права власності на військове майно та змісту договору оренди № 284/201/ГоловКЕЧ від 26.11.01 р., де Орендодавцем зазначено Міністерство оборони України, вказані у вищенаведених листах погодження Одеської КЕЧ будівництва, технічного переоснащення, поліпшення орендованого майна,  судом оцінюються як належні та допустимі докази.

Згідно ст.7 Закону України „Про господарську діяльність у Збройних Силах України” від 21 вересня 1999 року N 1076-XIV, військові частини  можуть передавати без шкоди бойовій та мобілізаційній готовності закріплене за ними рухоме та нерухоме військове майно в оренду юридичним і фізичним особам. Порядок надання дозволу військовим частинам на передачу закріпленого за ними рухомого та  нерухомого майна в оренду встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.1, ч.2 ст.2, ст.3 Закону  України „Про правовий режим майна у Збройних Силах України” 21 вересня 1999 року  N 1075-XIV, військове майно - це державне майно, закріплене за військовими  частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - військові  частини). До військового майна належать будинки, споруди,  передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв'язку тощо. Міністерство оборони України як центральний орган управління Збройних Сил України здійснює відповідно до закону управління військовим майном, у тому числі закріплює військове  майно  за військовими частинами (у разі їх формування, переформування), приймає рішення щодо перерозподілу цього майна між військовими частинами   Збройних Сил України, в тому числі у разі їх розформування. Міністерство оборони України як центральний орган управління Збройних Сил України  здійснює відповідно до закону управління військовим майном, у тому числі  закріплює військове  майно за військовими частинами (у разі їх формування, переформування), приймає рішення щодо перерозподілу цього майна між  військовими частинами Збройних Сил України, в тому числі у разі їх  розформування.

Згідно ст. 99 ГПК України в апеляційні інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно ст. 101 ГПК України,  у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, помилковим висновок суду першої інстанції, що позивачем було збудовано оспорюване майно за відсутності належним чином затвердженого проекту на земельній ділянці, яка не була відведена для цієї мети.

Відповідач -КЕВ м. Одеси, на підставі Свідоцтва про реєстрацію військової частини як суб’єкта господарської діяльності у Збройних силах від 31.10.2001р. №350 є військовою частиною та суб’єктом господарювання і правонаступником Одеської КЕВ району (директива Міністра оборони України від 14.03.2002р. №Д-115104), за яким орендоване позивачем військове майно закріплено на праві оперативного управління. Тому наймодавцем у правовідносинах стосовно спірного майна виступає саме КЕВ М. Одеси і відповідно усі необхідні дозволи та погодження на здійснення реконструкції орендованого майна позивач отримав від управомоченої особи.

Підпунктом 9.7 ДБН А.2.2-3-2004 „Проектування. Склад, порядок розроблення погодження та затвердження проектної документації для будівництва”, у випадках, коли у проектній документації на реконструкцію не передбачаються зміни містобудівних умов, фасадів будинку, умов транспортних зв’язків, інженерного забезпечення, вимог щодо охорони навколишнього природного середовища, а також не порушуються вимоги нормативних документів з проектування, погодження проектної документації не проводиться.

Відповідно до п. 4 „Порядку затвердження інвестиційних програм і проектів будівництва та проведення їх комплексної державної експертизи”, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2002р. №483 проекти будівництва, що фінансуються за рахунок інших джерел (без залучення коштів Державного бюджету України, республіканського бюджету Автономної Республіки Крим, місцевих бюджетів, а також коштів підприємств, установ та організацій державної власності) затверджуються у поряджу, визначеному інвесторами.

У повній відповідності до вищезазначених вимог, проект був затверджений відповідним розпорядчим документом ТОВ БФК „Південбудкомплект”.

Про відсутність порушень при розробці та затвердженні проекту свідчать позитивний висновок експертизи, здійсненої державним підприємством „Чорноморський експертно-технічний центр” (№521.04.51- 45.21.1778 від 24.03.2004р. –додаток 12 до заяви від 15.01.2007р.) та погодження цього проекту санітарно-епідемічним управлінням Міністерства оборони України (висновок №10 від 07.11.2002р. –додаток 11 до заяви від 15.01.2007р.).

На підставі наведеного колегія суддів дійшла висновку про неповне з’ясування судом першої інстанції обставин справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія судів вважає, що рішення місцевого суду підлягає скасуванню, а заявлені ТОВ Будівельна фінансова компанія „Південбудкомплект” позовні вимоги  до Квертирно-експлуатаційного відділу м. Одеси про визнання за ТОВ БФК „Південбудкомплект” право власності на 92/100 частини споруд, розташованих на земельній ділянці за адресою м. Одеса, вул. Дальницька, 47, вказаних на плані земельної ділянки під літерами А-Д, № 1-3, І обґрунтованими, такими, що відповідають дійсним обставинам справи, у зв’язку з чим вони підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 85, 99, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів –

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ТОВ Будівельна компанія „Південбудкомплект” задовольнити.

Рішення господарського суду Одеської області від 06.04.2007р. у справі   № 25-30/346-06-10930 скасувати.

Позов ТОВ Будівельна компанія „Південбудкомплект” задовольнити.

Визнати за ТОВ Будівельна компанія „Південбудкомплект” право власності на 92/100 частин споруд, розташованих на земельній ділянці за адресою: м. Одеса, вул. Дальницька 47, вказаних на плані земельної ділянки під літерами А-Д №1-3,І.

Головуючий суддя                    Воронюк О.Л.

Суддя                              Лашин В.В.

Суддя                                                                                Савицький Я.Ф.