ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.07.07р.

Справа № 31/154(18/269-06)-07

За позовом
Заступника прокурора Дарницького району м. Києва в інтересах держави в особі Міністерства аграрної політики України та Державного агента  по поставці зернозбиральної техніки фірми „Джон Дір” в Україні Корпорації „Українська Універсальна Агропромислова Біржа”, м. Київ

до відповідача
Товариства з обмеженою відповідальністю „Агросвіт”, с. Покровське, Дніпропетровської області

про
стягнення боргу

Суддя      Мороз В.Ф.

Представники:

Прокурор
Кузьменко С.В., посв. №57

Від позивача-1
не з’явився

Від позивача-2
Святина В.А., дов. від 16.07.07 р.

Від відповідача
Лиханський В.О., дов. від 07.12.2006 р.; Храпов О.В., директор

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, звернувся з позовом про стягнення з відповідача в доход державного бюджету 485 441,59 грн., що еквівалентно 96 181,7 дол. США. Позовні вимоги мотивовані  порушенням відповідачем зобов’язань щодо проведення розрахунків  за отриману техніку згідно договору поставки № 15 від 15.06.96 р.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на пропуск позивачем строку позовної давності.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

15.03.1996 р., виконуючи функцію  Державного агента корпорація „Украгропромбіржа” уклала  договір №15 (надалі –договір) з КСП  ім.. Горького (правонаступником якого є ТОВ „Агросвіт”) на поставку  зернозбиральних комбайнів , адептерів та запчастин фірми „Джон Дір” на умовах розстрочки платежу   та поставку  в рахунок  держрезерву  сільгосппродукції як плату за одержану техніку. Відповідно до умов укладеного договору    та акту приймання-передачі №15, 46 відповідач отримав комбайн М-9500, одну жатку  для зернових, одну жатку для кукурудзи, одну приставку  для збирання соняшника та один ремінний  підбирач. За отриману техніку у відповідності до розділу 3 договору  за отриману техніку та обслуговування  кредиту  відповідач повинен був розрахуватись з корпорацією „Украгропромбіржа” протягом  шести років продовольчим зерном  м’якої пшениці 3-го класу в кількості  2 314 тон, в строки не пізніше 1 жовтня щорічно згідно графіку, визначеному  п. 3.2. договору.

Після отримання техніки відповідач частково проводив розрахунки  з державним бюджетом, у тому числі: у 1996 р. відповідачем поставлено зерно на суму, еквівалентну 26 796,6 дол. США; у 1997 р. поставлено 376,541 тон зерна на суму,  еквівалентну 54 749,1 дол. США; у 1998 р.  поставлено 446,428 тон зерна на суму, еквівалентну 51 339,2 дол. США; у 1999 році поставлено 246,684 тон зерна на суму еквівалентну  28 368,7 дол. США; у 2000 р. проведено розрахунок  на суму, еквівалентну 3 676,7 дол. США.

Згідно  постанови Кабінету Міністрів  України №1708 від 16.11.2000 р. змінено  форму розрахунків  сільськогосоподарськими товаровиробниками  за отриману ними  зернозбиральну техніку „Джон Дір” та виключено можливість розрахунків зерном  або іншою сільськогосподарською продукцією. Розрахунки повинні проводитись власними коштами.

Згідно матеріалів справи, у тому числі довідки  позивача, виписки  про рух коштів по рахунках, відкритих для ТОВ „Агросвіт” в УДКУ у Дніпропетровській області, у подальші роки після 2000 р., у тому числі і у 2004 р. розрахунки за поставлену сільгосптехніку відповідачем не проводились.

Прокурором заявлено вимогу про стягнення з відповідача згідно розрахунку 485 441,59 грн. залишку боргу за поставлену за договором техніку.

Відповідно до ст. 71 ЦК УРСР 1963 р., який діяв на час укладення та виконання договору, загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки. Оскільки позивач є стороною договору, перебіг строку позовної давності починається з моменту порушення відповідачем строку внесення платежів, що встановлені договором.

Позов заявлено у  липні 2006 р. за межами трирічного строку позовної давності. Отже строк позовної давності пропущено. Відповідно до ст. 80 ЦК України 1963 р. та ст. 267 ЦК України 2003 р.  сплив строку позовної давності до пред'явлення позову  є підставою для відмови в позові. Про застосування позовної давності заявлено відповідачем.

Враховуючи що позивачем (прокурором) не наведено поважних причин пропуску позовної давності, у суду відсутні підстави для його відновлення, у зв’язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Суд не погоджується з посиланням на те, що перебіг строку позовної давності почався з моменту, коли прокурору стало відомо про порушення строків проведення розрахунків, оскільки прокурором здійснюється представництво інтересів держави в особі  відповідного державного органу, який і набуває статусу позивача, обізнаність якого має значення для початку перебігу строку позовної давності за змістом ст. 76 ЦК УРСР та ст.. 261ЦК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Суддя                                                                               В.Ф. Мороз