ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

ІНФОРМАЦІЯ_4р.

м.Київ

№ 11/351-А

За позовом

Спеціалізованої державної
податкової інспекції у м. Києві по роботі з великими платниками податків

до

Дочірньої компанії
„Укргазвидобування” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України”

про

про арешт активів на рахунках.

Суддя Євсіков О.О.

Секретар судового засідання Пунейко
Л.М.

Представники:

від позивача

Аргат Т.В. (предст. за дов.);
Новикова Ю.О.  (предст. за дов.);

від відповідача

Зубар О.В. (предст. за дов.); Портянко С.П. (предст. за дов.).

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС
України в судовому засіданні ІНФОРМАЦІЯ_4 о 12 год. 53 хв. проголошено вступну
та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі
відкладено на ІНФОРМАЦІЯ_3 на 16 год. 00 хв., про що повідомлено сторонам після
проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні з
урахуванням вимог ч. 4 ст.  167 КАС
України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського
суду міста Києва з позовом про арешт коштів Дочірньої компанії
„Укргазвидобування” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України” у
розмірі 39.386.236,58 грн. строком на 50 днів на рахунках Дочірньої компанії
„Укргазвидобування” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України”,
відкритих в банківських установах.

Позовні вимоги мотивовані
наступним.

В.о. начальника Спеціалізованої
державної податкової інспекції у м. Києві по роботі з великими платниками
податків ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 о 09 год. 00 хв. за результатами розгляду
матеріалів подання  органу податкової
міліції ГВПМ СДПІ у м. Києві по роботі з ВПП прийняв рішення НОМЕР_2 про
застосування умовного адміністративного арешту активів Дочірньої компанії
„Укргазвидобування” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України” (код
ЄДРПОУ НОМЕР_1) (юридична адреса: АДРЕСА_1) строком на 96 годин, а саме:
активів, що перебувають за адресоюАДРЕСА_1.

Постановою Господарського суду м. Києва
від ІНФОРМАЦІЯ_2 у справі НОМЕР_3 продовжено строк умовного адміністративного
арешту активів Дочірньої компанії „Укргазвидобування” Національної акціонерної
компанії „Нафтогаз України” (код ЄДРПОУ НОМЕР_1; юридична адреса: АДРЕСА_1),
застосованого на підставі рішення Спеціалізованої державної податкової
інспекції у м. Києві по роботі з великими платниками податків від ІНФОРМАЦІЯ_1
НОМЕР_2 до 1200 годин з моменту його прийняття.

Станом на день розгляду спору у
відповідача обліковується податкова заборгованість з податку на додану вартість
у розмірі 39.411.247,42 грн., що підтверджується надісланою ДК
"Укргазвидобування" НАК "Нафтогаз України" першою
податковою вимогою від ІНФОРМАЦІЯ_5 НОМЕР_4 (яка була вручена відповідачу
ІНФОРМАЦІЯ_6, що підтверджується наявним у справі постовим повідомленням про
вручення)  та витягом з облікової картки
платника податків - ДК "Укргазвидобування" НАК "Нафтогаз
України".

Відповідно до пп. 9.3.9 п. 9.3 ст.
9 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків
перед бюджетами та державними цільовими фондами" арешт коштів на рахунку
платника податків здійснюється за заявою податкового органу виключно на
підставі рішення суду в порядку, передбаченому законодавством.

Враховуючи вищевикладене та беручи
до уваги, що незастосування арешту коштів на рахунках ДК
"Укргазвидобування" НАК "Нафтогаз України" позбавить
будь-якого сенсу застосування умовного адміністративного арешту ДК
"Укргазвидобування" НАК "Нафтогаз України" та не призведе
до покрашення ситуації щодо сплати поточних (задекларованих) та сум податкового
боргу, керуючись пп. .9.3.9 п.9.3 ст.9 Закону України "Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами", СДПІ у м. Києві по роботі з ВПП просить накласти арешт
на кошти відповідача на рахунках у розмірі податкового боргу.

Відповідач надав заперечення на
позов, в якому вимог заявника подання не визнав, посилаючись на те, що
відповідно до Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" наявність
податкового боргу не є достатньою підставою для застосування адміністративного
арешту активів платника податків.

Розглянувши подані позивачем
документи і матеріали, заслухавши
пояснення його представників, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський
суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як свідчать матеріали справи, В.о.
начальника Спеціалізованої державної податкової інспекції у м. Києві по роботі
з великими платниками податків ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 о 09 год. 00 хв. за
результатами розгляду матеріалів подання
органу податкової міліції ГВПМ СДПІ у м. Києві по роботі з ВПП прийняв
рішення НОМЕР_2 про застосування умовного адміністративного арешту активів
Дочірньої компанії „Укргазвидобування” Національної акціонерної компанії
„Нафтогаз України” (код ЄДРПОУ НОМЕР_1, юридична адреса:АДРЕСА_1) строком на 96
годин, а саме: активів, що перебувають за адресоюАДРЕСА_1.

Постановою Господарського суду м.
Києва від ІНФОРМАЦІЯ_2 у справі НОМЕР_3 продовжено строк умовного
адміністративного арешту активів Дочірньої компанії „Укргазвидобування”
Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України” (код ЄДРПОУ НОМЕР_1;
юридична адреса:АДРЕСА_1), застосованого на підставі рішення Спеціалізованої
державної податкової інспекції у м. Києві по роботі з великими платниками
податків від ІНФОРМАЦІЯ_1 НОМЕР_2 до 1200 годин з моменту його прийняття.

Як визначено п. п. 1.7, 1.13
ст.  1 Закону України "Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами" від 21.12.2000 № 2181-ІІІ (далі -Закон № 2181):

активи платника податків - кошти,
матеріальні та нематеріальні цінності, що належать юридичній або фізичній особі
за правом власності або повного господарського відання;

кошти - гривні або іноземна валюта.

Відповідно до пп. 9.1.1 п. 9.1 ст.
9 Закону № 2181 адміністративний арешт активів платника податків є виключним
способом забезпечення можливості погашення його податкового боргу.

Відповідно до пп. 9.2.3 ст.  9 Закону України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами" умовним арештом активів визнається обмеження платника податків
щодо реалізації прав власності на такі активи, яке полягає в обов'язковому
попередньому отриманні дозволу керівника відповідного податкового органу на
здійснення будь-якої операції платника податків з такими активами. Зазначений
дозвіл може бути наданий керівником податкового органу, якщо за висновком
податкового керуючого здійснення окремої операції платником податків не
призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його
погашення.

Підставою для адміністративного
арешту відповідача визначено абз. "г" пп. 9.1.2. п. 9.1 ст. 9 Закону
№ 2181, відповідно до якого арешт активів може бути застосовано, якщо платник
податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності
законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб податкового
органу до обстеження приміщень, що використовуються для одержання доходів.

Згідно з пп. 9.3.9 ст.  9 Закону № 2181 арешт коштів на рахунку
платника податків здійснюється за заявою податкового органу виключно на
підставі рішення суду в порядку, передбаченому законодавством.

Як вбачається з додаткових пояснень
позивача, наданих на виконання ухвали суду від ІНФОРМАЦІЯ_1, станом на день
прийняття позивачем рішення про застосування умовного адміністративного арешту
активів та станом на день розгляду спору у відповідача обліковується податкова
заборгованість з податку на додану вартість у розмірі 39.411.247,42 грн., що
підтверджується надісланої ДК "Укргазвидобування" НАК "Нафтогаз
України" першою податковою вимогою від ІНФОРМАЦІЯ_5 НОМЕР_4 (яка була
вручена відповідачу ІНФОРМАЦІЯ_6, що підтверджується наявним у справі постовим
повідомленням про вручення)  та витягом з
облікової картки платника податків - ДК "Укргазвидобування НАК
"Нафтогаз України".

Відповідно до пп. “а” пп. 6.2.3 п.
6.2 ст. 6 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків
перед бюджетами та державними цільовими фондами” перша податкова вимога
надсилається не раніше  першого  робочого дня після закінчення   граничного строку сплати узгодженої суми
податкового зобов'язання. Перша податкова вимога містить повідомлення про факт
узгодження податкового зобов'язання та виникнення права податкової застави на
активи  платника  податків, обов'язок  погасити
суму  податкового  боргу
та можливі наслідки непогашення його у строк.

Згідно з пп. 9.3.9 ст. 9 Закону
України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами" арешт коштів на рахунку
платника податків здійснюється за заявою податкового органу виключно на
підставі рішення суду в порядку, передбаченому законодавством.

З наведених норм вбачається, що
адміністративний арешт активів є виключним способом і вичерпний перелік
обставин, за яких можливо застосувати цей захід, визначено п. 9.1.2. ст. 9
Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами".

Відповідно до пп. 9.1.2 ст.  9 Закону України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами" арешт активів може бути застосовано, якщо з'ясовується одна з
таких обставин:

а) платник податків порушує правила
відчуження активів, визначені пунктом 8.6 статті 8 цього Закону;

б) фізична особа, яка має
податковий борг, виїжджає за кордон;

в) платника податків, який отримав
податкове повідомлення або має податковий борг, визнано неплатоспроможним за
зобов'язаннями, іншими ніж податкові, крім випадків, коли стосовно такого
платника податків запроваджено мораторій на задоволення вимог кредиторів у
зв'язку з порушенням щодо нього провадження у справі про банкрутство;

г) платник податків відмовляється
від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її
проведення або від допуску посадових осіб податкового органу до обстеження
приміщень, що використовуються для одержання доходів або пов'язані з отриманням
інших об'єктів оподаткування, електронних контрольно-касових апаратів,
комп'ютерних систем, що застосовуються для розрахунків за готівку або з
використанням карток платіжних систем, вагокасових комплексів, систем та
засобів штрихового кодування;

д) відсутні свідоцтва про державну
реєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності, спеціальні дозволи (ліцензії)
на її здійснення, торгові патенти, сертифікати відповідності електронних
контрольно-касових апаратів, комп'ютерних систем;

е) відсутня реєстрація особи як
платника податків в органі державної податкової служби, якщо така реєстрація є
обов'язковою відповідно до закону, або коли платник податків, що отримав
податкове повідомлення або має податковий борг, здійснює дії з переведення
активів за межі України, їх приховування або передачі іншим особам.

З аналізу обставин, з якими Закон
пов'язує можливість застосування адміністративного арешту активів, зокрема
слідує що сама по собі наявність податкового боргу (недоїмки) не є достатньою
підставою для застосування адміністративного арешту активів платника податків
та арешту коштів на рахунку платника податків.

Твердження позивача про те, що
арешт коштів на рахунках відповідача в даному випадку є підставним та
обґрунтованим способом забезпечення погашення податкового боргу суперечить
вимогам Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків
перед бюджетами та державними цільовими фондами", а саме ст.ст. 3, 7, 16
Закону № 2181, які визначають підстави для примусового стягнення активів в
рахунок погашення податкового боргу, джерела сплати податкових зобов'язань або
погашення податкового боргу, строки, порядок та розмір пені за прострочення
погашення податкового зобов'язання.

Пунктом 1.3 ст. 1 Закону України
“Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами” податковий борг (недоїмка) визначається як
податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи
судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня,
нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Відповідно до пп. “а” пп. 6.2.3 п.
6.2 ст. 6 Закону № 2181 перша податкова вимога надсилається не раніше  першого
робочого дня після закінчення
граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання. Перша
податкова вимога містить повідомлення про факт узгодження податкового
зобов'язання та виникнення права податкової застави на активи  платника
податків, обов'язок  погасити  суму
податкового  боргу  та можливі наслідки непогашення його у строк.

Відповідно до п. “б” пп. 6.2.3 п.
6.2 ст. 6 Закону № 2181 друга податкова вимога направляється не раніше
тридцятого календарного дня від дня
направлення (вручення) першої податкової вимоги, у разі непогашення
платником  податків  суми податкового боргу у встановлені  строки. Друга податкова вимога додатково до
відомостей, викладених у першій податковій вимозі,  може
містити повідомлення  про  дату
та  час проведення опису активів
платника податків, що перебувають у податковій заставі, а також про дату та час
проведення публічних торгів з їх продажу.

Відповідно до пп. 10.1.1 п. 10.1
ст. 10 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків
перед бюджетами та державними цільовими фондами” у разі коли інші, передбачені
цим Законом, заходи з погашення податкового боргу не дали  позитивного
результату, податковий орган здійснює
за  платника  податків
та  на  користь держави заходи щодо залучення  додаткових
джерел  погашення суми  податкового боргу шляхом стягнення коштів,
які перебувають у його  власності, а за  їх
недостатності  - шляхом продажу
інших активів  такого платника податків.

Підпунктом 3.1.1 пункту 3.1 статті
3 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами” встановлено, що підставою для
примусового стягнення активів платників податків в рахунок погашення його
податкового боргу є виключно рішення суду.

Як встановлено судом, позивачем
лише направлено відповідачу першу податкову вимогу, інших заходів з погашення
податкового боргу, визначених  Законом №
2181, позивачем не вживалось.

Згідно з долученими до матеріалів
справи звітом відповідача про фінансові результати з ІНФОРМАЦІЯ_8 по
ІНФОРМАЦІЯ_7чистий прибуток відповідача складає 125.704.500,00 грн. Згідно з
декларацією з податку на прибуток підприємств за 1 кв. 2007 року прибуток, що
підлягає оподаткуванню, становить 226.875.713,00 грн.,

Станом на ІНФОРМАЦІЯ_7(згідно з
балансом підприємства) активи та пасиви підприємства складають 11.480.671,8
тис. грн.

Вказані показники значно перевищують
податкову заборгованість з податку на додану вартість у розмірі 39.411.247,42
грн., визначену ДК "Укргазвидобування" НАК "Нафтогаз
України" першою податковою вимогою від ІНФОРМАЦІЯ_5 НОМЕР_4.

Відтак, у суду відсутні підстави
вважати відповідача неплатоспроможним за вказаними податковими зобов'язаннями
чи допускати виникнення такої можливості, беручи до уваги наявність умовного
адміністративного арешту активів платника податків, котрий полягає в обмеженні
платника податків щодо реалізації прав власності на такі активи, яке полягає в
обов'язковому попередньому отриманні дозволу керівника відповідного податкового
органу на здійснення будь-якої операції платника податків з такими активами.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС
України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З наведених обставин позовні вимоги
визнаються судом необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст. 71, 94, 97, 158-163 КАС України, господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В позові відмовити повністю.

Постанова відповідно до ч. 1 ст.
254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було
подано.

Постанова може бути оскаржена до
суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному
обсязі за правилами, встановленими ст.
ст.  185-187 КАС України, шляхом
подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження з наступним
поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути
подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга
подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
О.О. Євсіков

Дата
складення та підписання постанови в повному обсязі -ІНФОРМАЦІЯ_3.