ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

21.06.07р.

Справа № А38/318-07

За позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю  «АТБ –маркет»    Дніпропетровська область

до Державної податкової інспекції у  Дарницькому районі м. Києва

про визнання недійсним рішення

Суддя  Бишевська Н. А.

Секретар судового засідання Бикова А.О.

Представники сторін:

Від позивача:  Бардаченко І.В., дов. № 01/08/06 від 01.08.06 р.

Від відповідача:  не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Заявлено позов товариства з обмеженою відповідальністю « АТБ –маркет»( далі –позивач )  до державної  податкової інспекції у Дарницькому районі м. Києва ( відповідач ) про   визнання недійсним  рішення   відповідача  № /0 66668 від 20.11.06 р. про застосування  штрафних  санкцій  в розмірі 320 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на   неправомірність  проведення перевірки  без попереднього повідомлення  про проведення перевірки,  перевищення працівниками податкової інспекції службових повноважень,  звідси  необґрунтованість складання акту перевірки,  та на неправомірність   застосування штрафних санкцій, з посиланням на  ст. 7  Закону України „ Про патентування деяких видів підприємницької діяльності” , оскільки  як вважає позивач  копія  торгового патенту  знаходилась   під час проведення перевірки  на відкритому та доступному для огляду місці, як зазначено в акті, а  оскільки Закон  не зазначає  необхідності наявності оригіналу  торгового патенту, позивачем   порушення  не допущено.

Відповідач направив в справу клопотання  з проханням розглядати справу  без участі  його  представника.  В задоволенні  позовних  вимог  просить відмовити,  зазначає  що при проведенні перевірки  господарської  одиниці  позивача оригінал торгового патенту не знаходився в  доступному  для огляду місці,  що є порушенням  п.1 ст. 7 Закону України „ Про патентування  деяких видів  підприємницької  діяльності”, в зв’язку  з чим  застосовано штрафні санкції.

Стосовно перевірки позивача: перевірка проведена  у відповідності  до п. 2.6. Методичних рекомендацій щодо взаємодії  між підрозділами органів державної  податкової служби України при організації документальних  перевірок юридичних осіб, затверджених Наказом ДПА України від 11.10.05 р. № 441, а саме –перевірки  контролю за здійсненням суб’єктами  господарювання розрахункових операцій у сфері  готівкового обігу .

Проти задоволення адміністративного позову заперечує,  посилаючись на правильність та законність проведення перевірки, на підтвердження чого долучає відповідні докази в справу.

21.06.07 р. за результатами розгляду справи відповідно до ст. 160 КАСУ, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Дослідивши матеріали справи,  вислухавши представника  позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

15.11.06 р. на підставі направлень, виданих  ДПІ у Дарницькому районі  м. Києва     , співробітниками  зазначеного податкового органу проведено перевірку щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу магазину розташованого за адресою: м. Київ,  вул.. Ревуцького, 33   який  належить  ТОВ „ АТБ –Маркет”  .

Перевіркою встановлено порушення  п.1  ст. 7 Закону України” Про патентування  деяких видів  підприємницької діяльності „ від 23.03.96 р. № 98/96-ВР , а саме: оригінал  торгового патенту  не знаходиться  в доступному для огляду місці.

На підставі акту перевірки № 265/03012304 від 15.11.06 р., податковим органом  винесено рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій №/0 66668  від 20.11.06 р.   про застосування  штрафних санкцій   на суму  320,00 грн.

Суд  задовольняє адміністративний позов  частково  з огляду на наступне.

Згідно п.2 ч.1 ст.11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»від 04.12.90р. №509-ХІІ (надалі –Закон №509) органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановленому законами України, мають право здійснювати контроль за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку; за наявністю свідоцтв про державну реєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності, ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, з наступною передачею матеріалів про виявлені порушення органам, які видали ці документи, торгових патентів.

У відповідності до ч.1 ст.11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право здійснювати документальні невиїзні перевірки (на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів (обов'язкових платежів) незалежно від способу їх подачі), а також планові та позапланові виїзні перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), додержання валютного законодавства юридичними особами, їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами, що не мають статусу юридичної особи, а також фізичними особами, які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно із законами України покладено обов'язок утримувати та/або сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі), крім Національного банку України та його установ (далі - платники податків).

Відповідно ст.11№ Закону України «Про державну податкову службу в Україні»позаплановими перевірками вважаються також перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених законами України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а в інших випадках - за рішенням суду. Позапланова виїзна перевірка здійснюється на підставі виникнення обставин, викладених у цій статті, за рішенням керівника податкового органу, яке оформляється наказом.

Умови допуску посадових осіб органів ДПС визначаються   ст.11І Закону України «Про державну податкову службу в Україні»

Ч.1 ст.15 Закону про РРО встановлює, що контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України.

Ст.16 Закону про РРО передбачає, що контролюючі органи мають право відповідно до законодавства здійснювати планові або позапланові перевірки осіб, які підпадають під дію цього Закону. Планова перевірка здійснюється органами, уповноваженими законом нараховувати або стягувати податки і збори (обов'язкові платежі) з осіб, що використовують спрощену систему оподаткування згідно з пунктами 5 - 9 статті 9 цього Закону. Така перевірка здійснюється не частіше одного разу за наслідками звітного календарного року, але не раніше строків, визначених законодавством для подання річного податкового звіту (декларації) такими особами з такого податку. Будь-яке податкове або адміністративне нарахування, здійснене з порушенням цього правила, вважається незаконним та не підлягає виконанню. Планові або позапланові перевірки осіб, що використовують реєстратори розрахункових операцій, розрахункові книжки або книги обліку розрахункових операцій, здійснюються у порядку, передбаченому законодавством України.

Таким чином, поняття позапланової виїзної перевірки, визначеної ст. 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», не поширюється на перевірки по дотриманню вимог Закону про РРО.

Крім того до матеріалів справи залучені копії направлень на проведення перевірки, видані працівникам податкового органу .

У відповідності до вищезазначеного, податкові органи мали право проводити перевірку позивача,  згідно з затвердженим керівництвом податкових органів планом графіком проведення перевірок.

Щодо фактів порушення позивачем вимог законодавства, то суд зазначає наступне.

Підставою для  застосування  до позивача  штрафних санкцій у сумі 320 грн.  став висновок  відповідача про порушення ст. 7 Закону України „  Про патентування деяких видів  підприємницької діяльності „, а саме – розміщення  на видному, та доступному для огляду місці   не оригіналу, а копії торгового патенту.

Відповідно до  ст. 2 ч.1  зазначеного  Закону,  торговий патент –це  державне свідоцтво, яке засвідчує право суб’єкта  підприємницької   діяльності чи його структурного підрозділу  займатися зазначеними в  цьому Законі видами   підприємницької  діяльності.

Ст. 7  Закону № 98/96 –ВР  передбачає, що  торговий патент  повинен бути розміщений  на фронтальній вітрині магазину, а в разі її відсутності –біля касового апарату, на фронтальній вітрині малої архітектурної форми, на табличці –для автомагазинів, розвозок та інших  видів пересувної  торговельної мережі, а також для лотків, прилавків та інших видів торгових точок , відкритих у відведених  для торговельної діяльності  місцях, торговий патент  має бути відкритим  та доступним для  огляду.

Таким чином умовою  правильного розміщення торгового патенту є його  відкритість та доступність  для огляду.

Позивач  доводить , і  це зазначено в акті,  що в куточку споживача  знаходилася на  момент проведення перевірки копія торгового патенту, оригінал  торгового патенту у документації  позивача.

Відповідач зазначає, що  штрафна санкція   застосована за  відсутність оригіналу торгового патенту  у відкритому та доступному місці.

Закон    основною умовою  правильного розміщення  торгового патенту  зазначає   його  відкритість  та доступність для огляду.

Оскільки ст. 7 Закону України „  Про патентування деяких видів  підприємницької діяльності „   не вимагає від господарюючих суб’єктів розміщення   в відкритому та  доступному  для огляду місці   саме оригіналу торгового патенту,  суд    вважає   дії відповідача   по застосуванню штрафної санкції   за порушення ст. 7  Закону  № 98/96-ВР, необґрунтованими.

При викладених обставинах,  та зазначеного вище,  суд   має   підстави для  скасування    рішення  відповідача  про застосування фінансових санкцій, при цьому відмовляє  позивачу в   визнанні неправомірною  перевірки  , проведеної  15.11.06 р.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, розділом VІІ Прикінцевих та перехідних положень КАС України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний  позов   задовольнити частково .

Визнати недійсним  рішення  ДПІ у Дарницькому  районі м. Києва   від 20.11.06 р. № /0 66668   про застосування  штрафних  ( фінансових ) санкцій.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                                               Н.А.Бишевська

Постанова підписана в повному обсязі 25.06.07р