Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

“7” червня 2007 р.                                                                             справа №44/115-07

Колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду у складі:

головуючого судді Олійника В.Ф., суддів Кравець Т.В., Істоміної О.А.

при секретарі Кобзєвій Л.О.

за участю представників:

позивача –Копійко Я.М.

відповідача –не з*явився

розглянувши апеляційну скаргу ДПІ у Червонозаводському районі м. Харкова  (вх. № 1689Х/2-5) на рішення господарського суду Харківської області від 17.04.07 по справі № 44/115-07

за позовом ДПІ у Червонозаводському районі м. Харкова

до  Споживчого товариства по будівництву та експлуатації колективного гаража та господарських будівель "Спарта" м. Харків

про скасування (припинення) держреєстрації, -

встановила:

У березні 2007 року, позивач, -  ДПІ у Червонозаводському районі м. Харкові, звернувся до суду з позовом про скасування (припинення) державної реєстрації Споживчого товариства по будівництву та експлуатації колективного гаража та господарських будівель "Спарта" м. Харків, з посиланням на те, що відповідач ухиляється від надання звітності та не сплачує податки.

Рішенням господарського суду Харківської області від 17 квітня 2007 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погодившись з зазначеним рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якої просить його скасувати, посилаючись на необґрунтованість висновків суду першої інстанції, просить прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та докази на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, правильність застосування господарським судом Харківської області норм матеріального та процесуального права та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 ГПУ України, заслухавши доводи представників сторін, колегія суддів приходить до висновку про припинення провадження по даній справі, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції розглянув дану справу по суті за нормами ГПК України.

З цим не погоджується колегія суддів, та вважає, що дана справа повинна бути розглянута за нормами КАС України, оскільки підсудність цієї справи визначена Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 1 ГПК України, підприємства,  установи,  організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до статті 12 ГПК України, господарським судам підвідомчі

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім:

спорів про приватизацію державного житлового фонду;

спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов;

спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін;

спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів;

інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів;

2) справи про банкрутство;

3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції;

4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Згідно з п. 1 ч.1 ст. 17 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно із частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пунктом 1 частини1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що справа адміністративної юрисдикції  це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п. 1 частини1 статті 17 вказаного Кодексу до компетенції адміністративних судів віднесені спори  фізичних чи юридичних осіб із суб’єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів, чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Крім того, визначення поняття "справа  адміністративної юрисдикції" наведено у статті 3 КАС України, під якою розуміється переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією з сторін є суб'єкт, що здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п. 4 статті 17 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори  за  зверненням  суб'єкта  владних   повноважень   у випадках, встановлених законом.

Згідно з Законом України «Про державну податкову службу в Україні»податковим органам надано право на звернення до суду з позовом про скасування державної реєстрації.

Враховуючи, що суб'єкт владних повноважень, в даному випадку ДПІ, у спірних правовідносинах здійснює вказані владні управлінські функції щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору, такий спір повинен вирішуватись за правилами КАС України адміністративним судом.

На підставі наведеного, колегія суддів зазначає, що даний спір не підлягає розгляду в господарських судах, тому припиняє провадження по даній справі, скасовуючи рішення суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ст. 80, ст. ст. 99, 101, п. 3 ст. 103, п. 6 ч. 2 ст. 104, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду, одностайно, -

постановила:

Апеляційну скаргу ДПІ у Червонозаводському районі м. Харкова  задовольнити частково.

Рішення господарського суду Харківської області від 17 квітня 2007 року по справі № 44/115-07 скасувати.

Провадження по даній справі припинити.

Головуючий суддя                                                                Олійник В.Ф.

Судді                                                                                     Кравець Т.В.

Істоміна О.А.