ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26.02.07 р.                                                                               Справа № 6/29

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Подколзіной Л.Д.___

При секретарі  Шабановой Н.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом  Відкритого акціонерного товариства “Керамік” Маріупольський цегельний завод” м.Маріуполь

до відповідача Відкритого акціонерного товариства “Старо-Кримський кар”єр” м.Маріуполь с.Старий Крим

третьої особи _____________________________________________________________________

про  стягнення  6 000грн.

за участю

прокурора

представників сторін:

від позивача –  Юдина О.Б. - представник по довіреності № 2415 від 24.02.2007р.

від відповідача -  Курибло В.А. -  представник по довіреності  б/н від 01.02.2007р.

від третьої особи

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Відкрите акціонерне товариство “Керамік” Маріупольський цегельний завод” м.Маріуполь,  звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з  Відкритого акціонерного товариства “Старо-Кримський кар”єр” м.Маріуполь с.Старий Крим боргу у сумі  6 000грн. відповідно накладних № 5847 від 27.01.2003р., №5848 від 27.01.2003р.,  №5849 від 28.01.2003р. та №5872 від 29.01.2003р.

Відповідач у відзиві на позов позовні вимоги відхилив у повному обсязі  в зв”язку зі спливом строку позовної давності. Тому просить суд при розгляді спору застосувати строк позовної давності відповідно п.п.3, 4 ст.267 ЦК України. Суд задовольняє дане клопотання  та застосовує строк позовної давності.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши представників сторін, суд

в с т а н о в и в:

Як пояснив позивач між Відкритим акціонерним товариством “Керамік” Маріупольський цегельний завод” м.Маріуполь та Відкритим акціонерним товариством “Старо-Кримський кар”єр” м.Маріуполь с.Старий Крим  була досягнута  домовленість, відповідно якої позивач взяв на себе зобов”язання поставити відповідачу цеглину, а відповідач зобов”язався прийняти та оплатити  її  вартість.

Згідно зі ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

Позивач посилається на виконання  своїх   зобов’язань у повному обсязі, де він           згідно гарантованого листа відповідача від 22.01.2003р. за вих. №24 з проханням відпустити в рахунок взаєморозрахунків цеглину облицювальну в кількості 10 тис. штук  по накладним № 5847 від 27.01.2003р., №5848 від 27.01.2003р.,  №5849 від 28.01.2003р. та №5872 від 29.01.2003р. за довіреністю серії ЯЕЧ №478911  від 23.01.2003р. здійснив поставку у адресу Відкритого акціонерного товариства “Старо-Кримський кар”єр” м.Маріуполь с.Старий Крим  цеглини в кількості 10 тис. штук на суму 6 000грн. та виставив вимоги для оплати поставленої  цеглини.

Позивач стверджує, що відповідач не виконав свої зобов”язання та не оплатив  поставлену цеглину у сумі  6 000грн., тому наполягає на стягненні з Відкритого акціонерного товариства “Старо-Кримський кар”єр” м.Маріуполь с.Старий Крим  боргу за  отриману цеглину  у сумі 6 000грн.

Суд вважає вимоги позивача необгрунтованими та не підлягаючими задоволенню з наступних підстав.

Статтею 261 Цивільного Кодексу України передбачено, що перебіг строку позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.  Але як вбачається з матеріалів справи,  поставка цеглини відбулася у  січні 2003р. та право вимоги заборгованості у позивача виникло до 2006р. Позовна заява позивача була надіслана до суду  01.02.2007р.  і таким чином, по вимогам позивача закінчився строк позовної давності.

Відповідно до ст.267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмовити у позові,  але якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Виходячи зі змісту ст.267 ЦК України, поважними можливо визнати лише такі обставини, які є об”єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов”язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами відповідних правовідносин певних дій.

Позивачем не заявлялося клопотання про відновлення строку позовної давності, не наводилися обставини, які б свідчили про неможливість стягнення грошових коштів.

Позивач не був позбавлений права звернутися до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача відповідних сум в межах строку позовної давності.

Відповідно зі ст.43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачу у позові слід відмовити, у зв’язку з пропуском строку позовної давності.

На підставі  ст. ст. 257, 261, 267 Цивільного кодексу  України та керуючись  ст.ст. 33, 43, 44, 49,  82, 84, 85  ГПК  України, суд -

В И Р І Ш И В  :

У задоволенні позовних вимог  Відкритого акціонерного товариства “Керамік” Маріупольський цегельний завод” м.Маріуполь до Відкритого акціонерного товариства “Старо-Кримський кар”єр” м.Маріуполь с.Старий Крим  про стягнення  6 000грн.  відмовити.

Рішення   було оголошено  у судовому засіданні  26.02.2007р.

Суддя                                                                         Подколзіна Л.Д.