ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2007 р.
№ 10/28

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого
суддів:
М.Остапенка,
Є.Борденюк,
В.Харченка,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу
Відкритого акціонерного товариства (ВАТ)
по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз"

на постанову
від 02.04.2007 року

Львівського апеляційного господарського суду

за скаргою
ВАТ по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" на дії
Державної виконавчої служби у місті Ужгород

у справі
№ 10/28

за позовом
ВАТ по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз"

до
Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ)
"Газ Конвектор Україна"

про
стягнення 1 864 502,71 грн.

В судове засідання представники сторін не з'явились

Заслухавши суддю-доповідача –Є. Борденюк та перевіривши матеріали справи, Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

ВАТ по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" на підставі                             ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України звернувся до господарського суду з заявою про визнання неправомірними дій Державної виконавчої служби у м. Ужгород у зв'язку з невиконанням всіх необхідних заходів для виконання рішення господарського суду Закарпатської області від 27.02.2004 року у справі № 10/28 в строки, передбачені ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», та ненаданням інформації про хід виконавчого провадження.

До того ж, скаржник зазначає, що в порушення вимог ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження»Державною виконавчою службою у м. Ужгород повернуто на підставі ст. 40 п. 2 Закону України «Про виконавче провадження»наказ № 10/28 лише 29.09.2005 року, тобто через 1 рік і 5 місяців від дня відкриття виконавчого провадження постановою про відкриття виконавчого провадження від 30.04.2004 року.

Окрім того, ВАТ по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" вказує на порушення Державною виконавчою службою у м. Ужгород ст. 111 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки на клопотання стягувача щодо надання інформації про хід виконавчого провадження відповіді органом ДВС не надано, а представнику стягувача, який з 18.07.2006 року по 21.07.2006 року перебував у службовому відрядженні у м. Ужгороді, не надано можливості ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження.

До скарги подано заяву, в якій скаржник просить поновити строк для подачі скарги, посилаючись на ті обставини, що ним лише 23.10.2006 року було отримано ухвалу господарського суду Закарпатської області від 13.09.2006 року по справі № 10/28, якою відмовлено у задоволенні скарги № 04/1568 від 28.07.2006 на дії (бездіяльність) державного виконавця Державної виконавчої служби у місті Ужгород.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 22.12.2006 року у справі № 10/28 (суддя І. Івашкович) у задоволенні скарги ВАТ по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" на дії ДВС у місті Ужгород відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні скарги ВАТ по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" на дії Державної виконавчої служби у місті Ужгород, поданої на підставі ст.1212 ГПК України, господарський суд першої інстанції виходив з наступного.

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 27.02.2004 року у справі № 10/28 за позовом ВАТ по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз»до ТОВ «Газ Конвектор Україна»позовні вимоги задоволені повністю, з відповідача стягнуто 1 864 502,71 грн. боргу, 160 990,26 грн. інфляційних, 53 698,11 грн. 3% річних та 1 818 грн. судових витрат.

На виконання даного судового рішення видано наказ від 09.03.2004 року          № 10/28, який пред'явлено стягувачем до виконання до відділу ДВС Ужгородського міського управління юстиції.

Постановою державного виконавця Ужгородського міськвіділу ДВС від 30.04.2004 року № 1-868 відкрито виконавче провадження по виконанню наказу господарського суду Закарпатської області від 09.03.2004 року по справі                     № 10/28.

Відповідно до ч. 1 ст.1212 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Однак, ВАТ по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз»в порушення вищенаведеної норми подано скаргу із значним пропуском встановленого строку, з огляду на наступне.

Господарський суд зазначає, виходячи з того, що відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження»виконавчі дії по виконанню рішення господарського суду Закарпатської області від 09.03.2004 року у справі № 10/28 мали бути вчинені протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.04.2004 року, то скаржник, після закінчення цього строку, тобто з 30.10.2004 року (коли дія мала бути вчинена), не був позбавлений можливості подати скаргу на невжиття органом ДВС необхідних заходів протягом встановленого строку.

Посилання скаржника на порушення його прав, передбачених ст. 111 Закону України «Про виконавче провадження»також відхилені господарським судом, у зв'язку з тим, що скарга мала бути подана протягом 10 днів з моменту, коли мала місце відмова органу ДВС від вчинення дії по наданню стягувачу можливості ознайомитись із матеріалами виконавчого провадження.

Заява скаржника про поновлення строку для подачі скарги не прийнята господарським судом першої інстанції, оскільки наведені у ній обставини не можуть бути прийняті як поважні причини пропуску строку для подачі скарги на підставі ст.1212 ГПК України.

Разом з тим, господарський суд зауважує про неподання скаржником в порядку ст. 33 ГПК України будь-яких доказу на підтвердження наведених у скарзі доводів.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 02.04.2007 року (колегія суддів: М. Краєвська, Л. Давид, Х. Мурська) ухвала господарського суду Закарпатської області від 22.12.2006 року у справі № 10/28 залишена без зміни з тих же мотивів.

Звертаючись до суду з касаційною скаргою, ВАТ по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" посилається на порушення господарськими судами першої та апеляційної інстанцій при винесенні оскаржуваних судових рішень матеріальних норм права.

Перевіряючи юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Положеннями Господарського процесуального кодексу України визначено право на оскарження дій чи бездіяльності органів Державної виконавчої служби, відповідно до яких скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена (ст. 1212 ГПК України).

При цьому, слід зазначити, що визначений ст. 1212 ГПК України 10-денний термін оскарження дій чи бездіяльності органів Державної виконавчої служби не є присічним в розумінні реалізації юридичними та фізичними особами свого права на звернення до господарського суду, передбаченого ст. 1 ГПК України.

Відповідно до ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних  законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Однак, звертаючись до господарського суду з заявою про визнання неправомірними дій Державної виконавчої служби у м. Ужгород у зв'язку з невиконанням всіх необхідних заходів для виконання рішення господарського суду Закарпатської області від 27.02.2004 року у справі № 10/28 в строки, передбачені ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», та ненаданням інформації про хід виконавчого провадження, скаржник не зазначає в чому саме полягає порушення його права, як учасника виконавчого провадження, що позбавляє можливості визначення способу захисту права.

До того ж, 17.01.2007 року за зведеним виконавчим провадженням по стягненню з ТОВ "Газ Конвектор Україна" на користь ВАТ по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" та ВАТ "Дніпропетровськгаз" суми 5 093 518,70 грн., за яким, у зв'язку з відсутністю майна, на яке може бути звернено стягнення, ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції постановою від 29.05.2005 року повернено виконавчий документ стягувачу, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, що підтверджує правильність та обґрунтованість висновків, викладених в оскаржуваній постанові про відсутність підстав для скасування ухвали господарського суду  першої інстанції від 22.12.2006 року про відмову у задоволенні скарги ВАТ по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" на дії ДВС у місті Ужгород.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119-11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ВАТ по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 02.04.2007 року у справі № 10/28 залишити без зміни.

Головуючий, суддя                                                                 М. Остапенко

Судді :                                                                                        Є. Борденюк

В. Харченко