ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  20/139

29.05.07

За позовом          Товариства з обмеженою відповідальністю Мелітопольська трикотажна

фабрика «НАДІЯ»

До                    Державного підприємства Міністерств Оборони України «Центральний

універмаг»

Про                         стягнення 4992,65грн.

Суддя В.В. Палій

Секретар Н.С. Молочна

Представники:

Від позивача       Антонов О.М.- предст. (дов. від 08.05.2007р.)

Від відповідача   не з’явився

Обставини справи:

Позовні вимоги заявлені про стягнення заборгованості в сумі 4992,65грн. (4440,52грн.-основного боргу, 110,59грн.-3% річних, 441,54грн.-збитків від інфляції), яка виникла внаслідок невиконання відповідачем зобов’язання за договором №3271 про розміщення реклами у довіднику від 13.12.2006р.

Відповідно до довідки про внесення до ЄДРПОУ відповідача, відповідач знаходиться за адресою: м. Київ, пр. Перемоги, 17, відповідно ухвала про порушення провадження у справі направлена відповідачу за вказаною адресою. Проте відповідач у судове засідання не з’явився, відзиву на позов не надав.

10.05.2007р. розгляд справи відкладався.

Відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Ознайомившись з матеріалами справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

В С Т А Н О В И В :

29.12.2005р. між сторонами укладено договір №268/67 купівлі-продажу товарів народного споживання, відповідно до умов якого постачальник (позивач) зобов’язується поставити та передати у власність покупця (відповідач) товар, а покупець зобов’язується прийняти товар та оплатити його на умовах даного договору.

Відповідно до умов зазначеного договору, позивач передав відповідачу товар на загальну суму 12561,95грн., що підтверджується накладною №3 від 11.01.2006р.

Відповідно до п. 5.4 договору перерахування безготівкових коштів покупець проводить не рідше одного разу в календарний місяць на розрахунковий рахунок постачальника за реалізований товар.

Відповідач частково повернув товар у сумі 7321,87грн. та частково оплатив товар на суму 800,00грн.

Відповідно до ч. 2 ст.530 Цивільного кодексу України якщо  строк  (термін)  виконання  боржником  обов'язку  не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від  дня  пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Позивач надав суду докази пред”явлення відповідачу вимоги про оплату заборгованості у сумі 4440,52грн., яка одержана працівником відповідача 16.05.2007р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Проте, відповідач у строк семи днів кошти за одержаний товар не оплатив.

На день подання позову до суду, сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 4440,52грн.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 4440,52грн. підлягають задоволенню.

Згідно п.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, стягнення 3% річних у сумі 14,48грн. (нараховано з 23.05.2007р. по 29.05.2007р.) визнається обґрунтованим. Щодо стягнення збитків від інфляції, то станом на час прийняття рішення по справі, а саме, 29.05.2007р., інформація про індекс інфляції за травень 2007р. відсутня, відповідно у суду відсутні підстави для нарахування збитків від інфляції.

Витрати по оплаті державного мита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу згідно ст.49 ГПК України  покладаються  на  відповідача, пропорційно до суми задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, а також те, що відповідач не оспорив ціну позову, позовні вимоги визнаються обґрунтованими у переважній частині та такими, що підлягають задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1.  Позовні вимоги  задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства Міністерства Оборони України «Центральний універмаг»(м. Київ, пр. Перемоги, 17, р/р 3501 в АКБ «Київ»в м. Києві, МФО 322498, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Мелітопольська трикотажна фабрика «НАДІЯ»(м. Мелітополь, Запорізька область, вул. О. Невського, 24/1, р/р МВ ЗОД АППБ «Аваль», МФО 313827, ), а у випадку відсутності коштів-з будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем, під час виконання судового рішення,  4440,52грн.-основного боргу, 14,48грн.-3% річних, 91,02грн. - державного мита, 105,29грн.- витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.  Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. В іншій частині позовних вимог-відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня прийняття.

Суддя                                                                                                                             В.В. Палій