ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Чернігівської області
РІШЕННЯ

“ 19  ”  квітня  2007 року                                                                              справа № 7/48

Суддя            Н.О. Скорик, розглянувши матеріали за позовом

Державний комітет  України з державного матеріального резерву

01601, м. Київ,  вул. Пушкіна, 28

До Відкрите акціонерне товариство “Мир”
Пошт. адреса: 17580, Прилуцький р-н, с. Івківці, вул. Прилуцька, 32
Юр. адреса: 17526, Прилуцький р-н, с. Білорічиця, пров. Перемоги, 5

Про  стягнення 12772,79 грн.

Представники сторін:

Від позивача : Роздольський І. О. –дов. № 2/6671 від 05.12.2006 р.

Від відповідача :  Козак І.Г. –голова ліквідкомісії

Суть спору:

Заявлено позов про стягнення 12772,79 грн. боргу по неоплаті вартості  дизельного палива  та бензину, відпущеного за договором  № 25-2/386 від 29.01.1999 р., укладеного  на виконання постанови  Кабінету Міністрів  України № 1953 від 10.12.1998 р.

Голова ліквідкомісії відповідача проти суми боргу не заперечив, проти позовних вимог заперечив, посилаючись на не реструктуризацію  боргу та  закінчення  строку позовної давності, а також пояснив. Що  підприємство –відповідач знаходиться на стадії ліквідації за ініціативою власника  та, що сума  боргу перед позивачем  за наявністю  підстав може  бути  внесена  до ліквідаційної маси.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд

Встановив:

На виконання постанови Кабінету Міністрів України  від 10.12.1998 р. № 1953 “Про забезпечення  сільськогосподарських товаровиробників  матеріально –технічними та фінансовими  ресурсами  в 1999 р.”(далі “Постанова № 1953”) між Державним комітетом України по матеріальних резервах (Комітет),  правонаступником якого є позивач та Відкритим акціонерним товариством “Мир” (відповідачем) укладено договір на поставку  відповідачу із держрезерву  автобензину та дизельного палива на загальну суму 22950 грн.

Відповідно  до умов договору  (п. 2.2., 4.2., 2.3.) відповідач зобов”язаний  був поставити, а Комітет  прийняти до державного резерву  сільгосппродукцію згідно з узгоджено номенклатурою на суму вартості  отриманих з державного резерву нафтопродуктів, в термін до 1 жовтня 1999 р., за цінами, включаючи ПДВ, які  склалися на неї на біржовому ринку на момент закладення, або узгодженими з Комітетом – на продукцію, яка не реалізується на біржі, а саме: зерно пшениці 3,4 класу, насіння соняшника, масло тваринне, олія. При обґрунтованій  неможливості  виконання вищезазначеного зобов”язання  відповідач зобов”язувався  у встановленому порядку  сплатити  Комітету  в термін до 1 жовтня 1999 р., включно, вартість  відпущених із держрезерву  нафтопродуктів в діючих цінах, які склалися для даного виду продукції на внутрішньому ринку України на момент  сплати, але не нижчих, чим на момент відпуску.

Відповідно до ст.. 161,162 Цивільного кодексу УРСР зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться. Одностороння  відмова   від    виконання    зобов'язання і одностороння зміна умов  договору не допускається.

На виконання умов договору  та Постанови № 1953 Державний комітет  України по  матеріальних резервах передав  за нарядами відповідачу, а відповідач одержав 5 тонн автобензину та 16,286 тонн дизпалива на загальну суму 12772,7 грн., що підтверджується  актом звірки  проведення розрахунків за отримані  матеріальні цінності  державного резерву станом на 01.12.1999 р., підписаним  сторонами договору, а також Чернігівською облдержадміністрацією та Хлібоприймальним підприємством.

Відповідач порушив умови договору –не поставив в передбачений договором строк до державного резерву  сільгосппродукцію через зберігача, не сплатив  також і вартість одержаного бензину та дизпалива шляхом перерахування грошових коштів Державному комітету України по матеріальних резервах або  після його реорганізації  позивачу.

Доказів  виконання умов договору  відповідачем не надано суду на день  прийняття судового рішення.

Сума 12772,79 грн. боргу відповідача  реструктуризована не була.

На дату набрання чинності  Цивільним кодексом України  та на дату  внесених до статті 268 цього кодексу змін щодо непоширення позовної давності  на вимоги центрального органу  виконавчої влади , що здійснює управління державним резервом, стосовно  виконання зобов”язань , що випливають із Закону  України “Про державний матеріальний резерв”, строк  позовної давності  в розумінні ст. 71 та ст. 83 Цивільного кодексу УРСР пропущено.

Позивачем заявлено клопотання про  поновлення строку  позовної давності , посилаючись на  не однократну  його  реорганізацію в результаті чого  ускладнення  проведення  контролю за  виконанням договорів  боржниками, веденням претензійно –позовної роботи.

Судом взято до уваги доводи позивача, поважність причин пропущення строку  позовної давності  з врахуванням чого клопотання  позивача задоволено: строк  позовної давності  поновлено.

Виходячи з матеріалів  справи. Позовні вимоги  про стягнення 12772,79 боргу підлягають  задоволенню.

Керуючись  ст.ст. 161,162,245 Цивільного кодексу УРСР, ч.5 ст. 267 Цивільного кодексу України, ст. ст. 49, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства “Мир”, Прилуцький р-н, с. Білоричиця, пров. Перемоги, 5 (р. 5860 в філії “Відділення  Промінвестбанку” в м. Прилуки, МФО 353423, код 14241994) на користь  Державного комітету України з державного матеріального резерву (код 00034016) 12772,79 грн. боргу;  в доход Державного бюджету (р. 0002 в ГУДКУ у Чернігівській області, МФО 853592, код 22825965, отримувач: Державний бюджет м. Чернігова, код платежу 22090200, символ звітності 095) 127,73 грн. державного мита; в доход  Державного бюджету (р. 0002 в ГУДКУ в Чернігівській області,  МФО 853592, код 22825965, отримувач: Державний бюджет м. Чернігова, код бюджетної класифікації 22050000)  118 грн.  витрат на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                 Н.О. Скорик

23.04.2007 р.