донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

20.06.2007 р.                                                                            справа №11/43

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:
Дзюби  О.М.

суддів
Акулової  Н.В. , Гези  Т.Д.

за участю представників сторін:

від позивача:
Горбань О.Є. (довіреність №31-4016 від 19.03.2007р.),

від відповідача:
Толбатова Н.О. (довіреність №11/18/30 від 04.01.2007року),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Відкритого акціонерного товариства „Нікопольський завод феросплавів” м.Нікополь Дніпропетровської області

на рішення  господарського суду

Донецької області

від
10.04.2007 року

по справі
№11/43  (суддя Чернота Л.Ф.)

за позовом
Відкритого акціонерного товариства „Нікопольський завод феросплавів” м.Нікополь Дніпропетровської області

до
Відкритого акціонерного товариства „Авдіївський коксохімічний завод” м.Авдіївка Донецька область

про
стягнення 7087,74 грн.

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2007року позивач, Відкрите акціонерне товариство “Нікопольський завод феросплавів” м.Нікополь, Дніпропетровської області, звернувся до господарського суду з вимогою стягнути з відповідача, Відкритого акціонерного товариства “Авдіївський коксохімічний завод” м.Авдіївка, вартість нестачі коксової продукції в сумі 7087,74грн.

Рішенням від 10.04.2007року господарський суд Донецької області (суддя Чернота Л.Ф.) у задоволені позову відмовив. Судове рішення мотивоване тим, що факт недостачі позивачем є недоведеним з причини недодержання встановленого порядку прийомки продукції. Надані суду акти не мають юридичної сили і  не можуть бути прийняті господарським судом у якості доказів.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до апеляційного суду зі скаргою, в якій  просить рішення суду скасувати. Прийняти нове рішення, яким  задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування своїх апеляційних вимог заявник скарги посилається на те, що  судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права.

Відповідач вважає рішення суду законним та обґрунтованим, тому просить залишити його без змін, а скаргу без задоволення.

Представниками сторін було подано клопотання не здійснювати технічну фіксацію судового процесу у справі №11/43 у зв’язку з аналогічним розглядом справи №14/292, яке було задоволено колегією суддів.  Відповідно до ст.811 Господарського процесуального кодексу України складено протокол судового засідання.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила таке:

Між Відкритим акціонерним товариством „Нікопольський завод феросплавів” м.Нікополь (позивач) та Відкритим акціонерним товариством „Авдіївський коксохімічний завод” м.Авдіївка Донецька область (відповідач) 30.12.2004р. був укладений договір № 1395/04Сб/4598 купівлі продажу коксової продукції, на підставі якого відповідач зобов’язався продати, а позивач зобов’язався прийняти та оплатити горішок коксовий (10-25мм) (в подальшому –продукція), у кількості 36000тонн плюс-мінус 5% по опціону Продавця на умовах поставки FСА станція Донецької залізниці (згідно Інкотермс 2000) (п.1.1, 2.1. Договору) (а.с.10).

26.09.2005року та 07.10.2005р. на адресу позивача надійшли вагони з коксовою продукцією –„горішок коксовий” у справному стані, без ознак розкрадення та втрати, у зв'язку з чим вантаж був виданий органом транспорту  комбінату без перевірки ваги згідно статті 52 Статуту Залізниць України, про що свідчить відмітка в залізничних накладних №№ 52398920, 52398903, 52398904, 52398901, 52398902, 52398900, 52398899, 52398898, 52398919, 52398918, 52398924, 52398921, 52399455, 52399457, 52399451, 52399452, 52399453, 52399454, 52399456, 52399449, 52399450, 52399458 (а.с.19-28, 36-47).

За умовами договору (п.4.1) приймання продукції по кількості здійснюється у відповідності з  Інструкцією „Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по кількості”  №П-6 від 15.06.1965р. (з доповненнями та змінами).

Як вбачається із матеріалів справи, при прийманні „горішка коксового”  кількості та зважуванні вантажу  на  100-тоних тензометричних вагонних  вагах  позивачем виявлена недостача 9,5т. за фізичною вагою (8,344 сухої),про що складено акт №3922/1 (а.с.31), та 9,7т. фізичної ваги (8,571 сухої), про що складено акт № 3942/1 (а.с.14). Прийомка продукції була зупинена для здійснення виклику представника відповідача для участі в подальшої прийомки продукції, але належних доказів виклику представника вантажовідправника  відповідно до вимог Інструкції П-6 позивачем не надано.

27.09.2005р. та 09.10.2005р. прийомка продукції була  продовжена. За результатами прийомки була виявлена недостача з урахуванням норми природної втрати і граничної погрішності показань вагів (1% маси нетто у вагоні) відповідно нестача за актом39/22 у 12-ти вагонах склала –3,392т, за актом № 3942 у 10-ти вагонах –4,542т. (а.с.15,32).

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що господарський суд Донецької області обґрунтовано дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки позивачем порушені правила приймання продукції за кількістю, які встановлені Інструкцією Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю” №П-6, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965року, а саме:

- акти прийомки продукції №3922/1 від 26.09.2005р. та №3942/1 від 08.10.2005р. в порушення п.п.9,25 Інструкції П-6 складений не в момент видачі її органом транспорту. Причини несвоєчасної прийомки продукції не вказані. В акті не зазначено, що продукція знаходилася на відповідальному  збереженні. Також не містять інформації про наявність або відсутність шапки, її висоту, рівномірність або нерівномірність поверхні.

- акти №№3942/2 та 3922/2 підписаний особами, які не приймали участь у первинній прийомці,  тим самим були порушені норми пункту 23 Інструкції     П-6.

- у порушення вимог п.14 Інструкції П-6 (ч.2) позивач не здійснив переваження тари вагону для визначення ваги нетто.

- акти  не містять відомостей, яким чином позивач вивів показник загальної вологи, без відбору контрольної проби для перевірки загально вологи  продукції, передбачений ДСТУ 322-12-2-94 та визначив відповідальну недостачу.

- у порушення  п.17 „а” Інструкції П-6 у повідомленнях №№30-2171  та  30-2077 про виклик представника вантажовідправника не вказані найменування продукції, характер недостачі, вартість продукції, якої не вистачає, час, на який призначена прийомка.

За такими висновками  надані акти не можуть бути підставою для задоволення позову, оскільки не відповідають вимогам Інструкції П-6.

Крім того, посилання позивача  на вимоги статті 24 Статуту залізниць України судова колегія не приймає, оскільки  даною статтею передбачено відповідальність за усі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, вказаних ними в накладній. Позивачем не надано ніяких доказів щодо стягнення залізницею штрафу у відповідності до ст.122 Статуту залізниць України.

За результатами апеляційного провадження судова колегія  дійшла висновку, що суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволені позовних вимог у зв'язку з недоведеністю. Підстав для скасування рішення суду від 10.04.2007року   не має, оскільки відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду Донецької області ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита по апеляційній скарзі покладаються на скаржника по справі.

Керуючись ст.ст.33,43,49,99,101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства „Нікопольський завод феросплавів” м.Нікополь Дніпропетровської області на рішення господарського  суду Донецької області від 10.04.2007р. у справі №11/43 залишити без задоволення.

Рішення господарського  суду Донецької області від 10.04.2007р. у справі №11/43 залишити без змін.

Головуючий          О.М.  Дзюба

Судді:          Н.В.  Акулова

Т.Д.  Геза

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС