ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20"
квітня 2007 р.
Справа № 6/77

Господарський суд Чернівецької
області в складі головуючого судді Паскаря А.Д. при секретарі Байталюку
В. Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов
прокурора Заставнівського району в інтересах держави в особі

Управління Пенсійного фонду України
в Заставнівському районі

до Відкритого акціонерного
товариства “Заставнівський райагрохім”

про стягнення заборгованості по
відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових
умовах відповідно до статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” в сумі
8 147,06 грн.

за участю представників:

від позивача: Грішін Н.В.,
довіреність від 26.01.2007 року № 268/07;

від
відповідача: не з'явився;

прокурора Філіпця В.П.,

В С Т А Н О В
И В :

Прокурор Заставнівського району
Чернівецької області звернувся з позовом в інтересах держави в особі Управління
Пенсійного фонду України в Заставнівському районі Чернівецької області до
Відкритого акціонерного товариства “Заставнівський райагрохім”, с. АДРЕСА_1
Заставнівського району, про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на
виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до
статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” в сумі 8 147,06 грн.

Позов мотивується тим, що у
відповідності до пункту 6 Інструкції № 21-1 від 19 грудня 2003 року “Про
порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків
на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду
України”, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року,
витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах,
відповідно до пункту “в” статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”,
особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох
підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи.
Оскільки громадяни, яким УПФ України в Заставнівському районі призначило пенсію
на пільгових умовах, набули необхідного пільгового стажу у відповідача, то
відшкодовувати ці витрати в повному обсязі повинен тільки відповідач. Таким
чином, станом на 28.03.2007 року заборгованість, яка виникла з січня 2006 року
по січень 2007 року, Відкритого акціонерного товариства “Заставнівський
райагрохім” перед позивачем складає 8 147,06 грн.

Відповідач відзиву на позов не
надав, явку свого представника в судовому засіданні не забезпечив. Враховуючи,
що про час і місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином,
справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника позивача та прокурора, проаналізувавши
законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позов
підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

Статтею 13 Закону України “Про
пенсійне забезпечення” від 05.11.1991 року № 1788-XI, зі змінами та
доповненнями, визначено категорії працівників, які мають право на пенсію за
віком на пільгових умовах. До 17 лютого 2000 року вказана стаття, крім
визначення категорій працівників, які мають право на пенсію за віком на
пільгових умовах, регулювала порядок внесення підприємствами та організаціями
плати до Пенсійного фонду, що покривала витрати на виплату і доставку пенсій,
призначених відповідно до п.п. “б” - “з” ст. 13 Закону України “Про пенсійне
забезпечення”.

Законом України “Про внесення змін
до деяких законів України” від 17.02.2000 року № 1461-III, порядок внесення
плати на покриття фактичних витрат на виплату і доставку пенсій змінено. А саме
норму, що регулювала дане питання у ст. 13 Закону України “Про пенсійне
забезпечення”  виключено та врегульовано
порядок покриття витрат на виплату та доставку пільгових пенсій шляхом введення
окремого виду збору на обов'язкове державне пенсійне страхування у Закон
України “Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування”.

Законом України “Про збір на
обов'язкове державне пенсійне страхування”, зі змінами та доповненнями,
передбачено, що платники збору на обов'язкове державне пенсійне страхування,
передбачені ст. 1 цього Закону, повинні сплачувати збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування у розмірах, встановлених ст. 4 цього Закону, що
визначається у відсотковому відношенні від об'єкта оподаткування, який
передбачений ст. 2 цього Закону.

Зокрема, у відповідності до вимог
Закону України “Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування”,
суб'єкти підприємницької діяльності, незалежно від форм власності, повинні
сплачувати збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у 100 відсотковому
розмірі від об'єкта оподаткування, яким є фактичні витрати на виплату і
доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів “б” - “з” ст. 13 Закону
України “Про пенсійне забезпечення” до досягнення працівниками пенсійного віку,
передбаченого статтею 12 Закону України “Про пенсійне забезпечення”.

Розмір сум до відшкодування на
поточний рік витрат Пенсійного фонду України на виплату і доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах, визначається у повідомленнях, які формуються
працівниками Пенсійного фонду України, а підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду визначену у повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах (п.п.
6.4, 6.8 п. 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування
до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою Пенсійного фонду № 21-1
від 19.12.2003 року зі змінами та доповненнями).

У відповідності до вимог ст. 3
Закону України “Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування”,
платники збору на обов'язкове державне пенсійне страхування сплачують внески до
Пенсійного фонду у порядку, визначеному законодавством України.

Частиною 2 Розділу ХV Прикінцевих
положень Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”
та пунктом 56 Інструкції № 21-1 передбачено, що Відкрите акціонерне товариство
“Заставнівський райагрохім” відшкодовує фактичні витрати на виплату та доставку
пенсій за віком на пільгових умовах, призначених відповідно до пункту “в”
статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”.

З огляду на викладені норми
законодавчих актів, відповідач, як платник збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування та юридична особа, працівники якого вийшли на пільгову
пенсію, зобов'язаний сплачувати Пенсійному Фонду збір у 100-відсотковому
розмірі сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій його
працівникам. Тобто, відшкодувати Пенсійному фонду фактичні витрати на виплату
та доставку пільгових пенсій, призначених працівникам відповідача, у повному
розмірі.

Переліченим в матеріалах справи
громадянам пільгова пенсія згідно із статтею 13 Закону України “Про пенсійне
забезпечення” була призначена на підставі наявних в матеріалах справи довідок
відповідача. З наданого розрахунку вбачається, що витрати на виплату та доставку
пільгових пенсій вказаним громадянам, за період з січня 2006 року по січень
2007 року, складають 8 147,06 грн.

Відповідно до частини 4 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати з відповідача
стягненню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 86, 94, 160-163, 167, 185, 186, пунктом 6 Прикінцевих та перехідних
положень Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

П О С Т А Н О
В И В :

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства “Заставнівський райагрохім” (с. АДРЕСА_1, Заставнівського району
Чернівецької області, ідентифікаційний кодНОМЕР_1) на користь Управління
Пенсійного фонду України у Заставнівському районі Чернівецької області (вул. В.
Чорновола, 4, м. Заставна, Чернівецької області, ідентифікаційний код 21430621)
заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України “Про
пенсійне забезпечення” в сумі 8 147,06 грн.

3.          Судові витрати не стягувати.

Відповідно до частини першої статті
185, частини першої-третьої, п'ятої статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, сторони які беруть участь у справі, мають право оскаржити
в апеляційному порядку дану постанову повністю або частково шляхом подання
заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги, які подаються в
апеляційну інстанцію через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване
рішення.

Заява про апеляційне оскарження
даної постанови подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі
складання постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України, з дня її складання. Апеляційна скарга на
постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана
без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається
у строк, встановлений для її подання. Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження, згідно з цим Кодексом, якщо таку заяву
не було подано.

Якщо заява про апеляційне
оскарження була подана, але апеляційна скарга у
строк, встановлений цим Кодексом, не була подана, постанова набирає сили
після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги,
постанова набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя
А. Паскарь