Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" червня 2007 р.                                                           Справа № 52/492-06

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слюсарева Л.В., судді Білоконь Н.Д. , Фоміна В.О.

при секретарі Криворученко О.І.

за участю представників сторін:

прокурора –не з”явився;

позивача –Василенко І.Ю., копія постійної довіреності № 08-11/956/2-07 від 03.04.07р.;

відповідача -  не з”явився;

третьої особи –не з”явився;

розглянувши апеляційну скаргу позивача вх. № 1649х/1-13 на рішення господарського суду Харківської області від 15.03.07 по справі № 52/492-06

за позовом Заступника прокурора Комінтернівського району м. Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради, м. Харків

третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Харківське міське управління земельних ресурсів, м.Харків

до  Приватного підприємства фірми "НОРК", м. Харків

про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та стягнення 782,94 грн.

встановила:

Заступник прокурора Комінтернівського району м. Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до ПФ "Норк" про зобов"язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, привести її у придатний для використання стан та повернути її за належністю Харківській міській раді, стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі в розмірі 782,94 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 15.03.07р. (суддя Білоусова Я.О.) в задоволенні позову відмовлено.

Позивач з рішенням суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи. Просить оскаржуване рішення скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги,  заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи  та встановлено господарським судом першої інстанції 08.07.2006 головним спеціалістом відділу самоврядного контролю за використанням та охороною земель управління земельних відносин Харківської міської ради було проведено обстеження земельних ділянок під час якого було зафіксовано використання відповідачем земельної ділянки за адресою: м.Харків, пр. Героїв Сталінграду, ріг проспекту П”ятдесятиріччя СРСР площею орієнтовно 0,0018 га без правовстановлюючих документів (використовується для експлуатації та обслуговування малої архітектурної форми - кіоску з продажу продовольчих товарів та для здійснення підприємницької діяльності), про що складено акт від 08.07.2006 року № 963/06 (арк. спр. 6).

З матеріалів справи вбачається, що фактично відповідач використовує земельну ділянку під кіоском по проспекту Героїв Сталінграду, ріг проспекту П"ятдесятиріччя СРСР у м. Харкові.

Прокурор, обгрунтовуючи позовні вимоги, посилається на те,  що  відповідач користується земельною ділянкою без оформлення правоустановчих документів, чим порушує вимоги ст. 125 Земельного кодексу України та інтереси держави, а тому на підставі статті 212 Земельного кодексу України має  звільнити земельну ділянку.

Позивач в обгрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що відповідач самовільно користується земельною ділянкою не уклавши договір оренди землі з уповноваженим органом –Управлінням земельних відносин Харківської міської ради та не сплачуючи плату за використання землі відповідно до ст. 2 Закону України “Про плату за землю”.   До того ж, позивач вказує на те, що зі вступом в дію 01.01.2002 р. Земельного кодексу України  право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації.

Колегія суддів такі доводи позивача вважає безпідставними та вказує на наступне.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила, що судом першої інстнації вірно встановлено, що правовою підставою для розміщення відповідачем кіоску на зазначеній земельній ділянці є ордер № 03-220к-2350 (арк. спр. 36), виданий Управлінням споживчого ринку виконавчого комітету Харківської міської ради на підставі розпорядження № 278-4 від 22.09.2000 року Комінтернівської райради м. Харкова  ( арк. спр. 35) та на підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 23.04.94р. № 156 .

Відповідно до п. 34 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання щодо регулювання земельних відносин.

Рішенням XXVII сесії ІV скликання Харківської міської ради від 24.11.2004 року за № 188/04 “Про надання дозволів на розроблення проектів відведення земельних ділянок для розміщення малих архітектурних форм з метою здійснення підприємницької діяльності” ПП фірмі “Норк”  дозволено розроблення проектів відведення земельної ділянки за адресою  м. Харків, пр. Героїв Сталінграду, ріг пр. 50-річчя СРСР для розміщення малої архітектурної форми для здійснення підприємницької діяльності (арк. спр. 38, 39).

Рішенням XL сесії ІV скликання Харківської міської ради від 28.09.2005 року за № 169/05 “Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для розміщення малих архітектурних форм для здійснення підприємницької діяльності” (арк. спр. 40,41) затверджено проект відведення земельної ділянки ПП фірмі “Норк” площею 0,0014 га за адресою м. Харків, пр. Героїв Сталінграду, ріг пр. 50-річчя СРСР та надано в оренду вказану земельну ділянку для розміщення малих архітектурних форм (кіоски для продажу продовольчих товарів) для здійснення підприємницької діяльності.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з  матеріалів справи позивачем та прокурором не надано  доказів на підтвердження того, що на пленарному засіданні Харківської міської ради вирішувалося питання про припинення користування відповідачем земельною ділянкою під кіоском по проспекту Героїв Сталінграду, ріг проспекту П"ятдесятиріччя СРСР у м. Харкові, яка була надана, відповідно до законодавства, що діяло на час надання дозволу на розміщення кіоску на земельній ділянці.

Відповідно до статті 3 Земельного кодексу України від 18 грудня 1990 року розпоряджаються землею Ради народних депутатів, які  в  межах своєї компетенції  передають  землі  у  власність  або  надають  у користування та вилучають їх.  Повноваження щодо передачі, надання  та  вилучення  земельних ділянок  місцеві  Ради  народних  депутатів   можуть  передавати відповідно  органам  державної  виконавчої  влади  або  виконавчим органам місцевого самоврядування.

Зважаючи на те, що рішенням XI  сесії Харківської міської ради XXIII скликання від 28.05.1998 року "Про передачу виконкому повноважень по передачі, наданню, вилученню земельних ділянок" повноваження по розпорядженню землею в м. Харкові передані виконавчому комітету Харківської міської ради, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що виконавчі органи Харківської міської ради та Комінтернівської районної ради м. Харкова, приймаючи рішення та розпорядження про видачу відповідачеві ордеру на право здійснення торгівлі і закріплення торгівельного місця по проспекту Героїв Сталінграду, ріг проспекту П”ятдесятиріччя СРСР у м. Харкові, діяли  у межах своїх повноважень при наявності достатньої компетенції.

До того ж, є обгрунтованим висновок суду першої інстанції, що відповідний  ордер є належним дозволом на розміщення малої архітектурної форми (кіоску) на певній земельній ділянці в розумінні пункту 16 Правил роботи дрібнороздрібної торговельної мережі (затверджені наказом Міністерства зовнішніх економічних зв'язків і торгівлі України № 369 від 08 липня 1996 року), відповідно до якого розміщення пунктів дрібнороздрібної мережі здійснюється господарюючим суб'єктом з письмового дозволу місцевого органу державної виконавчої влади (органу місцевого самоврядування) та за погодженням з органами державного санітарно-епідеміологічного нагляду, пожежної охорони та архітектури.

На підставі рішення  виконавчого комітету Харківської міської ради від 23.04.94р. № 156 “Про впорядкування дрібно-роздрібної торгівлі в м. Харкові” головою Комінтернівської районної ради винесено розпорядження № 278-4 від 22.09.2000р., відповідно до якого ПП фірмі “Норк” видано ордер на право розташування дрібно-роздрібного об”єкту (кіоску) по продажу продуктів харчування за адресою: пр. Героїв Сталінграду, ріг пр. 50-річчя СРСР.

При цьому, як визначено пунктом 17 вказаних Правил дозвіл може бути анульований відповідним органом державної влади (місцевого самоврядування) у разі систематичного порушення працівниками пунктів дрібнороздрібної торгівельної мережі вимог законодавства, цих Правил та інших нормативних актів.

З матеріалів справи не вбачається та позивачем суду не надано доказів анулювання дозволу або нечинності рішення чи розпорядження, на підставі яких видавався ордер, а тому  вказаний ордер є правовою підставою на право тимчасового користування земельною ділянкою під кіоском.

Отже суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що спірна земельна ділянка за адресою: : пр. Героїв Сталінграду, ріг пр. 50-річчя СРСР зайнята ПП фірмою “Норк”  не самовільно, як зазначено в позовній заяві, а на підставі відповідних документів.

Щодо позовних вимог про стягнення  з відповідача 782,94 грн. заборгованості з орендної плати за користування земельною ділянкою, колегія суддів вказує на таке.

Обгрунтовуючи дані позовні вимоги прокурор посилається на довідку Управління земельних відносин Харківської міської ради № 3741 від 13.07.2006 року, яким визначено, що у разі укладання договору оренди землі, розмір орендної плати за користування земельною ділянкою ПФ “Норк” за адресою м. Харків, пр. Героїв Сталінграду, ріг пр. 50-річчя СРСР, площею 18 кв.м., при умові її використання для експлуатації торгівельного павільйону, за період 2005 року по 2006 року складає 782,94 грн. Однак, колегія суддів  такі обгрунтування вважає безпідставними, оскільки вказаний документ (довідка)  не є відповідним та належним доказом, не конкретизує на підставі чого  зроблені наведені нарахування, оскільки розрахунок орендної плати здійснюється виходячи з нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Докази проведення грошової оцінки земельної ділянки в матеріалах справи відсутні. До того ж, не встановлено повноважень посадової особи, яка здійснила зазначені розрахунки орендної плати.

Відповідно  до статті  21 Закону України "Про оренду землі" розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Між позивачем та відповідачем договір оренди земельної ділянки у відповідності до статті 16 Закону України "Про оренду землі"  не укладався. Отже, за відсутності договору оренди підстави для стягнення орендної плати відсутні.

Інших правових та документальних обгрунтувань стягнення з відповідача орендної плати, а також належного розрахунку суми заявленої до стягнення в матеріалах справи не знаходиться, прокурором та  позивачем суду не надано.

До того ж, в  матеріалах справи знаходяться докази сплати відповідачем податку на землю:  розрахунки податку на землю, платіжні доручення ( арк. спр. 42-59), який сплачувався відповідачем у встановлений законодавством термін.

З урахуванням зазначеного колегія суддів вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволеню, як необгрунтовані та безпідставні, вірним є висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог.

З огляду на вказане, колегія суддів вважає рішення господарського суду Харківської області обгрунтованим, прийнятим у відповідності до норм  матеріального та процесуального права, при всебічному, повному і об”єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи, яким суд надав відповідну правову оцінку.

Керуючись статтями 32, 33, 34, 36,  43, 99, 101, 102, 103, 105  Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 15.03.07р. у справі № 52/492-06 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                                    Слюсарева Л.В.

Судді                                                                    Білоконь Н.Д.

Фоміна В.О.