ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.06.07 р.                                                                               Справа № 15/173

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Богатиря К.В.

при секретарі судового засідання Щитовій Л.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом  комунального підприємства “Донецькоблводоканал” м. Донецьк ()

до відповідача   комунального підприємства „Міськтепломережа” м. Торез ()

про стягнення заборгованості за надані послуги по питному водопостачанню та водовідведенню  в сумі 32655,01 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Лукянчиков О.В. за довіреністю № 143 від 25.05.2007 р.

від відповідача: Горюнова М.О. за довіреністю від 19.06.2007 р.

До господарського суду Донецької області надійшла позовна заява комунального підприємства “Донецькоблводоканал” до комунального підприємства „Міськтепломережа” м. Торез про стягнення заборгованості за надані послуги по питному водопостачанню та водовідведенню  в сумі 32655,01 грн.

Ухвалою суду від 25.05.2007 р. позовна заява була прийнята до розгляду та порушено провадження у справі № 15/173, якою сторони були зобов’язані надати документи, виконати певні дії.

У судовому засіданні представниками сторін було заявлено письмове клопотання  про ведення судового засідання без здійснення технічної фіксації, у зв’язку з чим відповідно до статті  81-1 Господарського процесуального кодексу України судом не здійснювалася фіксація судового процесу.

Судом, відповідно до вимог статті  81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази та заслухавши у судовому засіданні пояснення представників  сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем - комунальним підприємством “Донецькоблводоканал” м. Донецьк та відповідачем - комунальним підприємством „Міськтепломережа” м. Торез був укладений договір № 136 від 01.01.2006 р. на надання послуг з питного водопостачання та водовідведення.

Згідно п. 1.1 Договору підприємство питного водопостачання (надалі підприємство) подає по своїм водопровідним мережам питну воду абоненту в межах узгоджених об’ємів і узгодженого помісячного графіку з обліком затвердженого місцевими органами державної виконавчої влади ліміту або максимально узгоджених об’ємів, в межах об’ємів фінансування абонента, у відповідності від технічних можливостей підприємства, а абонент приймає узгоджений об’єм води, що подається, використовує її та здійснює оплату послуг у відповідності з діючими тарифами, умовами дійсного договору, Законом України „Про питну воду та питне водопостачання” від 10.01.2002 р. № 2918-ІІІ (далі Закон про воду), Законом України „Про житлово-комунальні послуги” від 24.06.2004 р. № 1875-VІ, Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, затвердженими Держжитлокомгоспом України від 01.07.1994 р. № 65  та зареєстрованими Міністерством юстиції України 22.07.1994 р. № 165/374 (далі Правила користування).

Відповідно до п. 2.6 Договору Абонент зобов’язаний за свій рахунок придбати та встановити у відповідності з технічними умовами, виданими підприємством, прилади обліку питної води (далі водолічильники). Водолічильники знаходяться на балансі та обслуговуванні абонента у відповідності з вимогами Правил користування.

Згідно п. 2.7 Договору кількість води, використаної абонентом, визначається по показникам повірених водолічильників, прийнятих підприємством.

Відповідно до п. 2.9 Договору кількість поданої води оформлюється двостороннім актом, затвердженим печаткою або штампом один раз на місяці не пізніш 24 числа розрахункового місяця. Для складання акту абонент надсилає свого представника. При неявці представника абонента до вказаного строку або необґрунтованій відмові ним від підпису акту, акт в односторонньому порядку підписується підприємством на підставі даних обліку води, один екземпляр якого в триденний строк направляється абоненту як підстава для оплати.

Пункт 5.1 договору передбачає, що надані підприємством у відповідності з договором послуги по водопостачанню та водовідведенню абонент сплачує відповідно до вимог даного договору та Закону України „Про житлово-комунальні послуги” .

Згідно п. 5.2 Договору на момент укладення договору тариф на холодне водопостачання становить 1,31 грн. за 1м. куб. (без ПДВ). На загальну суму нараховується ПДВ в розмірі 20%.  З 01.04.2006 року – 2,02 грн. за 1м. куб. (без ПДВ).

Відповідно до п. 5.3 Договору на момент укладення договору тариф на прийом сточних вод складає 1,24 грн. за 1м. куб. (без ПДВ). На загальну суму нараховується ПДВ в розмірі 20%.

Згідно п. 5.4 Договору у випадку зміни тарифів, абонент оплачує послуги за цим договором з дня їх прийняття без додаткової згоди (п. 1.10 Правил користування).

Відповідно до п. 5.5 Договору абонент здійснює поточні платежі за послуги по дійсному договору на умовах 100% предоплати в строк до 5 числа поточного місяця у відповідності з Наказом Міністерства фінансів України № 83 від 06.04.1998 року. При цьому, розмір платежу визначається виходячи із вартості об’єму спожитих послуг за минулий місяць.

Згідно п. 5.6 Договору прикінцевий розрахунок за поточний місяць абонент здійснює на підставі пред’явленого рахунку за надані послуги платіжним дорученням з урахуванням передплати не пізніше 26 числа поточного місяця.

Відповідно п. 5.9 Договору при оплаті на інших підставах, передбачених законодавством та дійсним договором (п. 2.1., п. 4.2., п. 4.10. та інше), абонент здійснює плату в триденний строк з дня отримання відповідного рахунку.

01.01.2007 року сторонами був укладений договір № 126 на надання послуг з питного водопостачання та водовідведення з аналогічними умовами. Однак розділом 5 цього договору сторони обумовили інші тарифи.

Зокрема п. 5.2. Договору встановлений тариф на холодне водопостачання – 3,75 грн. за 1м. куб. (без ПДВ). На загальну суму нараховується ПДВ в розмірі 20%.

Відповідно до п. 5.3 Договору тариф на прийом сточних вод – 3,75 грн. за 1м. куб. (без ПДВ). На загальну суму нараховується ПДВ в розмірі 20%.

Особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання визначаються Господарським кодексом України, а майнові зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України.

Статтею 509 Цивільного кодексу України закріплено, що зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Зі статті 526 Цивільного кодексу України вбачається, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Факт надання послуг позивачем та отримання цих послуг відповідачем підтверджується: актами водоспоживання та рахунками, виставленими позивачем з листопада 2006 року по квітень 2007 року, які підписані сторонами та скріплені печатками, а також податковими накладними на надані послуги.

Свої зобов’язання щодо повної та своєчасної оплати наданих послуг, обумовлених Договором, відповідач всупереч статтям 509, 526 Цивільного кодексу України, статтям 174, 175, 193 Господарського кодексу України не виконав,  внаслідок чого за ним станом на дату подачі позовної заяви склалася заборгованість у сумі 32349,44 грн.

Наявну заборгованість відповідач підтвердив підписанням акту звірки від 18.06.2007 року між сторонами.

Керуючись ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, позивач за період прострочення  платежу – з листопада 2006 року по квітень 2007 р. нарахував на суму заборгованості 3 відсотки річних у сумі 54,99 грн. та індексацію у сумі 250,58 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Відзивом на позовну заяву, що надійшов до суду 19.06.2007 року, відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно до ч. 5 ст. 78 Господарського процесуального кодексу, у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб. В даному випадку дії відповідача, пов’язані з визнанням суми позову у розмірі 32655,01 грн. за надані послуги по водопостачанню та водовідведенню не суперечать законодавству та не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що спір виник з вини відповідача у зв’язку із порушенням відповідачем вимог Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, умов договору № 136 від 01.01.2006 р. та № 126 від 01.01.2007 року на надання послуг з питного водопостачання та водовідведення.

За таких обставин суд вважає,  що  позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати на оплату державного мита та витрати на інформаційно–технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 12; 32-34; 36; 43; 49; 78; 82 - 85; 115 Господарського процесуального кодексу України”, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з комунального підприємства „Міськтепломережа” м. Торез (юридична адреса: 86600, Донецька область, м. Торез, вул. Поповича, 22; ; поточний рахунок 3107 у філії „Промінвестбанк” в м. Торезі; МФО 334282) на користь комунального підприємства “Донецькоблводоканал” (юридична адреса: 83000, м. Донецьк, вул. Університетська, 13; ; поточний рахунок 3228 в Головному управлінні АК ПІБ в Донецькій області; МФО 334635) суму 32655,01 грн. (а саме: 32349,44 грн. – суму основного боргу; 250,58 грн. – індексацію на суму основного боргу; 54,99 грн. – 3% річних), крім того витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн. та витрати на сплату державного мита у розмірі 326,55 грн.

У судовому засіданні 19.06.2007 р. за згодою сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписаний судом 21.06.2007 року.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

У разі  подання  апеляційної скарги або внесення апеляційного подання рішення,  якщо його не скасовано,  набирає  законної  сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя