ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2007 р.
№ 15/342

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді:
Ходаківська І.П.

судді
Данилова Т.Б., Савенко Г.В.

за участю представників сторін
позивача -

відповідача -

розглянувши  матеріали касаційної скарги
розглянувши  матеріали касаційної скарги

пр. Андрєєнков А.В. – дов. №Н-01/1572 від 16.05.07р.
пр. Херумінов Ю.В. –дов. від 15.02.07р.
пр. Королькевич В.А. –дов. від 18.07.07р.
державного підприємства “Донецька залізниця”

державного підприємства "Донецьквантажтранс"

у справі
господарського суду Донецької області

на постанову
Донецького апеляційного господарського суду від 15.05.2007р.

за позовом
державного підприємства “Донецька залізниця”

до
державного підприємства "Донецьквантажтранс"

про
стягнення 27 539грн. 50коп.

Розпорядженням №02-12.2/168 від 18.07.2007р. у зв’язку з відпусткою судді Першикова Є.В. змінено склад  колегії суддів у справі №2/76-07 призначеної до розгляду у складі - головуючий суддя –Першиков Є.В., судді Данилова Т.Б., Ходаківська І.П., утворено колегію суддів в наступному складі: головуючий суддя - Ходаківська І.П., судді Данилова Т.Б., Савенко Г.В.

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2006 року державне підприємство “Донецька залізниця”  звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до державного підприємства "Вугілля України" в особі відокремленого підрозділу "Вантажно-транспортне управління м. Донецьк про стягнення плати за користування вагонами у сумі 27 539грн. 50коп.

Ухвалою від 22.01.2007р. господарським судом Донецької області залучено до участі у справі другого відповідача державне підприємство "Донецьквантажтранс".

Державне підприємство "Вугілля України" подало клопотання №5260/06 від 31.01.07р., яким, на підставі статті 25 ГПК України, просило замінити відповідача у справі №15/342 державне підприємство "Вугілля України" в особі відокремленого підрозділу "Вантажно-транспортне управління" у м.Донецьку на його правонаступника державне підприємство "Донецьквантажтранс", яке судом задоволено.

Рішенням господарського суду Донецької області від 22.03.2007р. по справі №15/342 (суддя Склярук О.І.) виключено зі складу відповідачів державне підприємство "Вугілля України", позовні вимоги задоволено, стягнуто з державного підприємства "Донецьквантажтранс" на користь державного підприємства "Донецька залізниця" плату за користування вагонами у сумі 27 539грн. 50коп., витрати по сплаті державного мита у сумі 275грн.40коп., витрати по сплаті інформаційно-технічного забезпечення судового процесу у сумі 118грн.00коп.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на тому, що вартість послуг залізниці за користування вагонами підтверджена матеріалами справи, за змістом Закону України "Про податок на додану вартість" входить до бази оподаткування як податок на додану вартість, а плата за користування вагонами є платою за надані залізницею послуги по використанню її майна, а не відповідальністю за неналежне виконання зобов'язання.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, державне підприємство "Донецьквантажтранс" звернулося з апеляційною скаргою до Донецького апеляційного господарського суду, в якій зазначило, що при розгляді справи суд не з'ясував обставини справи, що мають значення для справи, висновки викладені у рішенні є необґрунтованим тому, що суперечать чинному законодавству України, що регулює правовідносини пов'язані, з перевезенням вантажів, і просило рішення суду першої інстанції скасувати, а у задоволенні позовних вимог відмовити.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 15.05.2007р. (Шевкова Т.А., Діброва Г.І., Стойка В.О.) рішення господарського суду Донецької області скасовано, у задоволенні позовних вимог державному підприємству "Донецька залізниця" відмовлено.

Постанова суду апеляційної інстанції ґрунтується на тому, що господарський суд помилково, в порушення пункту 137 Статуту залізниць України, частини 5 статті 315 Господарського Кодексу України, дійшов до висновку про те, що до спірних правовідносин не підлягає застосуванню скорочений шестимісячний строк позовної давності для пред'явлення позову.

Державне підприємство "Донецька залізниця", не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції подала касаційну скаргу, в якій зазначає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального права щодо застосування спеціального строку позовної давності, і просить скасувати постанову Донецького апеляційного господарського суду від 15.05.2007р. скасувати, а рішення господарського суду Донецької області від 22.03.2007р. залишити без змін.

В свою чергу, державне підприємство "Донецьквантажтранс" також подало касаційну скаргу, в якій зазначає, що погоджується з постановою суду апеляційної інстанції про відмову в задоволенні позову з підстав пропуску строку позовної давності, але вважає, що при розгляді справи апеляційна інстанція не в повному обсязі з'ясовані обставини, що мають значення до справи, і просить постанову Донецького апеляційного господарського суду від 15.05.2007р. залишити без змін та визнати необґрунтованим висновок Донецького апеляційного господарського суду про обґрунтованість позовних вимог у сумі 27 539грн. 50коп., вважає розрахунок плати за користування вагонами як за подвійні операції помилковим.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційних скарг, судова колегія судова колегія не вбачає підстав для їх задоволення, виходячи із наступного.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, а це підтверджується наявними у справі матеріалами, що господарський суд визнав правомірними дії залізниці по нарахуванню плати за користування вагонами у сумі 27539грн.50коп. (в тому числі ПДВ у сумі 4589грн.92коп.), відхилив доводи відповідача про те, що залізницею невірно визначено вантажні операції як подвійні, що стало причиною неправильного нарахування плати за користування вагонами.

Посилання відповідача на те, що позивачем пропущений 6 місячний строк позовної давності господарський суд відхилив, виходячи з того, що в даному випадку відповідач не є вантажовідправником або вантажоодержувачем, у розумінні пункту 6 Статуту залізниць України, а є лише власником під'їзної колії, тому на спірні відносини не повинен застосовуватися 6 місячний строк позовної давності.

Відповідно до пункту 17 Статуту залізниць України перевезення вантажів залізничним транспортом організується на договірних засадах. Пунктом 71 Статуту залізниць України встановлено, що взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під'їзних колій, визначаються договором.

Згідно з пунктом 2.1 Правил обслуговування залізних під'їзних колій взаємовідносини залізниці з підприємствами, які виконують вантажі роботи на під'їзних колій, визначаються договорами про експлуатацію під'їзних колій або договорами про подачу та забирання вагонів.

Частиною першою пункту 73 Статуту залізниць України передбачений порядок обслуговування контрагентів-підприємств, що мають у межах залізничної під'їзної колії іншого підприємства свої склади або залізничні колії, які до неї примикають, встановлюється договорами, що укладаються без участі залізниці, безпосередньо між контрагентами і підприємством, якому належить залізнична під'їзна колія. Відповідальність перед залізницею за користування вагонами контрагентом, збереження вантажів та вагонів несе підприємство, якому належить залізнична під'їзна колія.

Згідно пункту 119 Статуту залізниць України за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами.

Між Державним підприємством „Донецька залізниця" та ДП „Донецьквугілля" 23.05.2005р. був укладений договір №1/104 на експлуатацію залізничної під'їзної колії ДП „Донецьквугілля" при станції Донецьк Донецької залізниці.

Умовами даного договору передбачено, що вагони подаються залізницею на під'їзну колію ДП „Донецьквугілля", для нього і його контрагентів та зараховуються у користування власнику колії. Виключення вагонів із користування власника колії здійснюється моментом закінчення приймально-здавальних операцій, оформлення пам'яток користування вагонами та підписання їх представниками залізниці і власника колії.

Пунктом 14 договору зазначено, що відповідач сплачує позивачу плату за користування всіма вагонами, зданими на під'їзну колію згідно Правил користування вагонами і контейнерами.

Як вбачається з матеріалів справи у січні-березні 2006р. позивачем на під'їзну колії, що належить відповідачу, подавалися вагони для нього та його контрагентів для вивантаження та навантаження, які зараховувалися в користування власнику під'їзної колії - відповідачу.

Пунктом 3 Правил користування вагонами та контейнерами передбачено, що облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станції відправлення та призначення за „Відомістю плати за користування вагонами (контейнерами)", яка складається на підставі, зокрема, пам'яток про користування вагонами (контейнерами) форми ГУ-45.

Відповідно до розділів 2, 3 Правил користування вагонами та контейнерами облік часу перебування вагонів на під'їзній колії відповідача проводився станцією Донецьк за відомостями плати користування вагонами.

У вищевказаних відомостях плати за користування вагонами визначений час користуваннями вагонами за даними відповідних пам'яток про користування вагонами.

Таким чином, за умовами договору всі вагони були передані залізницею в користування безпосередньо власнику залізничної під'їзної колії (п.5 договору).

Власником під'їзної колії оформлювалися пам'ятки про користування вагонами і відомості плати за користування вагонами відповідно п.п. З п.16 договору, саме власник під'їзної колії, відповідно до п.14 договору здійснював розрахунки із залізницею за користування всіма вагонами, зданими на під'їзну колію.

Відповідно до пункту 12 Правил користування вагонами і контейнерами загальний час, за якій вноситься вантажовласником плата за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника.

Відповідно пункту 119 Статуту залізниць України та п.п.4, 12 Правил користування вагонами і контейнерами відповідач повинен був сплатити залізниці плату за користування вагонами за весь час перебування вагонів в його безпосередньому розпорядженні, якій зазначений у відповідних пам'ятках про користування вагонами.

Доводи відповідача про те, що залізницею неправильно здійснено розрахунок плати за користування вагонами із застосуванням ставок, встановлених для подвійних операцій, не є підставою для звільнення відповідача від внесення нарахованої плати, оскільки залізницею у даному випадку плата за користування нарахована у меншому розмірі, ніж передбачено діючим законодавством. Оскільки плата за користування вагонами розрахована із застосуванням п.4 Правил користування вагонами і контейнерами, із застосуванням знижки, встановленої для подвійних операцій, дані в пам'ятках про користування вагонами і контейнерами свідчать про те, що вагони після вивантаження їх одним контрагентом та до подавання їх під навантаження іншому контрагенту залізниці відповідачем не поверталися, підтверджують той факт, що весь час вагони знаходилися на під'їзній колії у розпорядженні власника під'їзної колії, відповідача по справі.

Враховуючі вищенаведене, господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність позовних вимог у сумі 27539грн.50коп. та визнав їх такими, що підлягають задоволенню.

Державне підприємство "Донецька залізниця" звернулось до господарського суду Донецької області з позовом 04.10.2006р., про що свідчить штамп канцелярії господарського суду про прийняття позовних матеріалів.

У пункті 2 статті 9 ЦК України зазначено, що Законом можуть бути передбачені особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання.

Пунктом 5 статті 315 ГК України передбачено, що для пред'явлення перевізником до вантажовідправників та вантажоодержувачів позовів, що випливають з перевезення, встановлюється шестимісячний строк.

Відповідно до пункту 137 Статуту залізниць України позови залізниць до вантажовідправників, вантажоодержувачів і пасажирів, що випливають із цього статуту можуть бути подані до суду протягом 6 місяців.

Зазначений шестимісячний термін обчислюється з дня настання події, що стала підставою для подання позову.

Залізницею зарахування вагонів в користування та нарахування плати за користування вагонами здійснено за відомостями плати за користування з січня по березень 2006р.

Таким чином, днем настання події, що стала підставою для подання позову,  є дата складення  відомостей  плати за користування  вагонами і контейнерами. Остання за датою відомість плати за користування вагонами № 036121-06 складена 29.03.2006р.

Наведені позивачем причини пропуску строку, а саме неоднакова практика застосування строків позовної давності Вищим господарським судом України та Верховним Судом України, не визнані судами поважними причинами пропуску строку позовної давності. Позивачем не наведено інших поважних причин пропуску строку для подання позову.

Окрім того, господарський суд помилково, в порушення статті 137 Статуту залізниць України, частини 5 статті 315 Господарського Кодексу України, дійшов до висновку про те, що до спірних правовідносин не підлягає застосуванню шестимісячний строк для пред'явлення позову.

За таких обставин та враховуючи, що судом апеляційної інстанції досліджені всі наявні у справі матеріали, їм дана належна правова оцінка, судова колегія не вбачає підстав для скасування постанови Донецького апеляційного господарського суду.

Враховуючи наведене, та керуючись ст.ст.1115, 1117, 1118, 1119 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційні скарги державного підприємства “Донецька залізниця” та державного підприємства "Донецьквантажтранс" залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 15.05.2007р. залишити без змін.

Головуючий                                                                        Ходаківська І.П.

Судді                                                                         Данилова Т.Б.

Савенко Г.В.