ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2007                                                                                                        Справа № А8/235-06

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кузнецової І.Л.,

суддів: Швець В.В. (доповідач), Чимбар Л.О.

при секретарі судового засідання: Гайдук Ю.А.

за участю представників:

позивача: Терешко О.О., довіреність №3  від 18.04.07, начальник планово-економічного відділу;

позивача: Лакіза Ю.В., довіреність №2  від 31.01.07,  начальник юридичного відділу;

відповідача: Рівна В.В,., довіреність №4/3-18/594  від 15.03.07,  головний юрисконсульт;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної інспекції з контролю за цінами у Дніпропетровській області, місто Дніпропетровськ;

на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 6 грудня 2006 року;

у справі №А8/235-06;

за позовом Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства “Дніпро-Західний Донбас”,  с. Воронове Синельниківського району Дніпропетровської області;

до Державної інспекції з контролю за цінами у Дніпропетровській області, місто Дніпропетровськ;

про скасування висновків акту перевірки, припису та рішення.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Державне міжрайонне підприємство водопровідно-каналізаційне господарство “Дніпро-Західний Донбас”, с. воронове Синельниківського району Дніпропетровської області, звернувся до господарського суду з позовом, в якому просить скасувати висновки акту перевірки від 24 січня 2006 pоку, припису від 16 березня 2006 року №562 та рішення відповідача Державної інспекції з контролю за цінами у Дніпропетровській області, від 20 квітня 2006 року №141, як таких, що складені з порушенням чинного законодавства України.

Позовні вимоги мотивовані тим, що тарифи на послуги з водопостачання для всіх споживачів крім населення регулювалися облдержадміністрацією.

Порядок застосування тарифу на питну воду був дотриманий в повному обсязі, що підтверджується рішенням виконкому Василівської сільської ради №9 від 26 лютого 2004 року та Наказом по ДМП ВКГ “Дніпро-Західний Донбас” №32 від 27 лютого 2004 року.

Спір про порядок затвердження та введення даного тарифу був предметом розглядv в Господарському суді Дніпропетровської області.

Рішенням від 10 січня 2005 року по справі №8/320 судом не було встановлено порушень порядку погодження та введення даного тарифу.

Постановою господарського суду у справі №А8/235-06 від 6 грудня 2006 року (суддя Дубінін І.Ю.) позовні вимоги задоволені повністю.

Приймаючи спірну постанову господарський суд виходив з того, що рівень рентабельності, визначений позивачем в наказі №32 від 27 лютого 2004 року на тарифи та послуги водопостачання не перевищує встановленого розпорядженням Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 14 липня 1998 року №254/І, яке діяло до 26 серпня 2005 року і становить 7% для бюджетних установ та 30% - для інших споживачів.

Відповідач не погодившись з постановою господарського суду подав апеляційну скаргу.

Вважає, що вона винесена з порушенням закону.

Господарський суд при винесенні постанови неповно з’ясував усі обставини справи, тому неправильно застосував норми матеріального права.

Відповідач просить спірну постанову скасувати та у позовних вимогах відмовити посилаючись на те, що в порушення “Порядку формування тарифів на послуги централізованого водопостачання та водовідведення”, затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 27 червня 2001 року №139 та Положення (стандарту) Бухгалтерського обліку 16, “Витрати”, підприємством при формуванні тарифів для інших споживачів Павлоградського регіону собівартість була розрахована по підприємству в цілому, без розподілу за видами діяльності.

На апеляційну скаргу позивач надав заперечення у якому посилається на те, що висновки, викладені в апеляційній скарзі безпідставні і не обгрунтовані, тому просить постанову залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши представників сторін, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, вважає необхідним в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Постанову місцевого господарського суду Дніпропетровської області залишити без змін.

Відмовляючи в задоволенні апеляційної скарги судова колегія виходила з наступного:

Господарським судом у судовому засіданні встановлено, що відповідачем було здійснено перевірку підприємства позивача з питання додержання державної дисципліни цін за період з квітня 2004 року по вересень 2005 року, про що складено акт перевірки.

В ході вказаної перевірки відповідачем було встановлено порушення позивачем тарифів на послуги з водопостачання.

20 квітня 2006 року, у зв’язку з вищевказаними порушеннями чинного законодавства в сфері ціноутворення, відповідачем було прийняте рішення №141 про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін, відповідно до якого вирішено вилучити у позивача в доход державного бюджету 227162,19 гривень, з яких 75720,73 гривень сума необгрунтовано отриманої виручки та 151441,46 гривень подвійна сума вказаної виручки у вигляді економічних санкцій.

26 лютого 2004 року Виконавчим комітетом Василівської сільської ради Дніпропетровської області було прийняте рішення №9 про погодження тарифів на водопостачання для бюджетних та інших організацій та споживачів.

27 лютого 2004 року прийнятим наказом №32, позивачем були введені вказані нові тарифи на послуги водопостачання.

Судова колегія погоджується з висновком господарського суду про те, що рівень рентабельності, визначений позивачем в наказі №32 від 27 лютого 2004 року на тарифи та послуги водопостачання не перевищує встановленого розпорядженням Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 14 липня 1998 року №254/І-р, яке діяло до 26 серпня 2005 року і становить 7% для бюджетних установ та 30% - для інших споживачів.

Відповідно до підпункту 1 пункту 8 додатку №1 до розпорядження голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 14 липня 1998 року №254/І-р, тарифи на послуги з водопостачання встановлюються обласними адміністраціями для всіх суб’єктів підприємницької діяльності незалежно від форм власності та відомчої підпорядкованості, крім підприємств та організацій комунальної власності відповідних територіальних громад, які надають такі послуги.

З урахуванням вищенаведеного регулювання тарифів на послуги з водопостачання та водовідведення, які надаються позивачем для всіх споживачів (крім населення), і комплексу робіт, пов’язаних з відпуском води та її очищенням, регулюються облдержадміністрацією.

Крім того відповідно до пункту 4 додатка №5 названого Розпорядження, тарифи щодо оплати послуг з водопостачання та водовідведення, які підлягали регулюванню як шляхом встановлення облдержадміністрацією фіксованих їх рівнів, так і розрахованих самостійно підприємствами, установами та організаціями з граничним рівнем рентабельності обов’яз-ково попередньо повинні бути погоджені з сільськими, селищними, міськими виконавчими органами відповідної територіальної громади області за місцем їх розташування.

Відповідно до пункту 7 додатка №3 до вказаного розпорядження, граничний розмір рентабельності для бюджетних організацій був встановлений в 15%, а для інших споживачів 30%.

Оскільки позивач виконав вказані вимоги чинного законодавства, а саме самостійно розрахувавши тарифи на водопостачання з додержанням встановлених рівнів рентабельності, погодив у встановленому порядку ці тарифи з Виконавчим комітетом Василівської сільської ради Дніпропетровської області, на території якої знаходиться, що підтверджується рішенням від 26 лютого 2004 року №9 про погодження тарифів на водопостачання для бюджетних та інших організацій та споживачів, господарський судова колегія також вважає, що дії позивача обгрунтовані та такими, що відповідають чинному законодавству України.

Стосовно посилання відповідача на порушення позивачем вимог порядку формування тарифів на послуги централізованого водопостачання та водовідведення затвердженого наказом №139 Держкомітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 27 червня 2001 року та Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 “Витрати”, в частині формування тарифів для інших споживачів Павлоградського регіону, собівартість була розрахована по підприємству в цілому, без розподілу за видами діяльності, то з огляду вказаних нормативних актів вбачається, що вони не містять вимоги, як необхідність розрахунку собівартості з розподілом за видами діяльності, а не по підприємству в цілому при формуванні тарифів.

З урахуванням вищевикладеного судова колегія вважає апеляційну  скаргу залишити без задоволення, постанову залишити без змін.

На підставі наведеного та керуючись статтями 160, 167, 200, 205, 206 КАС України суд ,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної інспекції з контролю за цінами у Дніпропетровській області, місто Дніпропетровськ, залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Дніпропетровської області від 6 грудня 2006 року у справі №А8/235-06, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий                                                                         І.Л. Кузнецова

Судді:                                                                                 В.В. Швець

Л.О. Чимбар