ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26.03.07 р.                                                                               Справа № 21/25

Позивач: Приватне підприємство „Сименс” м. Донецьк

Відповідач: Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Кіровському районі м. Донецька

про стягнення 36 938,00грн.

Суддя: Матюхін В.І.

Представники:

позивача: Георгієв В.Г. – дир.

відповідача: Андрусенко Н.Ю. – зав. юр. сектором

Приватним підприємством „Сименс” подано позов до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Кіровському районі м. Донецька (назва відповідача уточнена згідно поданих ним документів) про стягнення на користь робітників ПП „Сименс” 36 938,00грн., у тому числі:

-          3 358,00грн. не виплаченої за вересень-жовтень 2006р. заробітної плати та

-          33 580,00грн. моральної шкоди.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на неправомірну відмову ДФ АД „Брокбізнесбанк” у видачі підприємству коштів на виплату заробітної плати робітникам ПП „Сименс”.

Відповідач позов не визнав з посиланням на його необґрунтованість, неправомірність, а також на те, що чинним законодавством України не передбачено право підприємств звертатись до судових органів із позовами про стягнення на користь своїх робітників не виплаченої заробітної плати і моральної шкоди.

Під час розгляду справи позивач збільшив свої вимоги і наполягає на стягненні з відповідача 8 395,50грн. не виплаченої за період серпень 2006р. – січень 2007р. заробітної плати та 264 182,70грн. моральної шкоди. Підстави позову залишились незмінними.

Клопотання позивача про проведення експертизи підписів на розрахункових відомостях про нарахування і перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України і заяві про реєстрацію судом відхилене, оскільки зазначені документи не впливають на розгляд спору по суті.

У засіданні оголошувалась перерва з 15 до 20 і 22.03.07р.

Розгляд справи закінчено 22.03.2007р.

Для підготовки і оголошення повного тексту рішення у судовому засіданні оголошувалася перерва до 09-20год. 26.03.2007р.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача у відкритому судовому засіданні, господарський суд встановив:

26.12.2006р. ДФ АД „Брокбізнесбанк” було відмовлено ПП „Сименс” у видачі коштів на виплату заробітної плати робітникам підприємства з посиланням на п.3.9 Інструкції про безготівкові             розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління  Національного банку України від 21.01.2004р. № 22 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України                                       29 березня 2004 р. за № 377/8976.

У листах від 26.12.06р. і 20.03.07р., адресованих позивачеві, „Брокбізнесбанк” роз’яснив причини відмови – не подання одночасно з платіжним  дорученням на перерахування заробітної плати платіжних  доручень  на перерахування платежів,  утриманих із заробітної плати працівників та  нарахованих  на  фонд  оплати  праці  податків  до  бюджету  і зборів/страхових  внесків  до  державних  цільових   фондів,   або документального підтвердження їх сплати раніше.

Зважаючи на те, що:

- згідно ст.49 Закону України №1105 від 23.09.1999р. “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” установи   банків   приймають  від  страхувальників  платіжні доручення  та  інші  платіжні  документи на видачу (перерахування) коштів для виплат заробітної плати (доходу),  на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески,  та здійснюють  видачу (перерахування)   зазначених  коштів  лише  за  умови  одночасного подання страхувальником  платіжних  документів  про  перерахування коштів   для   сплати   відповідних   сум  страхових  внесків  або документів,  що підтверджують фактичну  сплату  цих  сум.  У  разі невиконання  установами банків цієї вимоги вони за рахунок власних коштів  у  порядку,  встановленому  Національним  банком  України, сплачують  відповідному  робочому органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків  суму,  що  дорівнює сумі  несплачених страхових внесків,  з правом зворотної вимоги до страхувальників  щодо  відшкодування  цієї  суми;

- п.3.9 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління  Національного банку України від 21.01.2004р. № 22 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29 березня 2004 р. за № 377/8976 передбачено, що „банк   приймає  від  платника  платіжне  доручення  на перерахування заробітної плати на рахунки працівників підприємств, що  відкриті  в  банках,  або грошовий чек на отримання заробітної плати  лише  за  умови  одночасного  подання  платником  у  строк, установлений   законодавством   України,   платіжних  доручень  на перерахування платежів,  утриманих із заробітної плати працівників та  нарахованих  на  фонд  оплати  праці  податків  до  бюджету  і зборів/страхових  внесків  до  державних  цільових   фондів,   або документального підтвердження їх сплати раніше”;

- відповідно до ч.1 ст.1 Господарського процесуального Кодексу України підприємства,  установи,  організації, інші юридичні особи (у тому  числі  іноземні),  громадяни,  які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули   статусу   суб'єкта  підприємницької  діяльності  мають   право   звертатися   до господарського    суду   згідно   з   встановленою   підвідомчістю господарських справ за захистом своїх  порушених  або  оспорюваних прав   і  охоронюваних  законом  інтересів,  а  також  для  вжиття передбачених  цим  Кодексом  заходів,  спрямованих  на запобігання правопорушенням;

- згідно ст.33 Господарського процесуального Кодексу України кожна сторона повинна  довести  ті  обставини,  на  які  вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень;

- позивачем не доведено і надано доказів того, що відмова у видачі коштів на виплату заробітної плати робітникам ПП „Сименс” суперечить чинному законодавству України і мала місце з вини відповідача;

- позивач не навів правові норми, які б надавали йому право звертатись до суду з вимогою  про стягнення не на свою користь, а на  користь своїх робітників не виплаченої заробітної плати і моральної шкоди,

господарський суд вважає, що позов є безпідставним і таким, що не підлягає задоволенню.

Судові витрати в межах, встановлених законодавством, покладаються на позивача.

Зайво сплачена позивачем при поданні позовної заяви сума державного мита підлягає поверненню з Державного бюджету України.

На підставі  викладеного, ст.49 Закону України №1105 від 23.09.1999р. “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” і керуючись п.1 ч.1 ст.8 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, ст.ст.1, 33, 49, 82-85 Господарського процесуального Кодексу  України, господарський суд, -

В И Р I Ш И В :

Відмовити Приватному підприємству „Сименс” у задоволенні позову до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Кіровському районі м. Донецька про стягнення на користь робітників ПП „Сименс” 8 395,50грн. не виплаченої заробітної плати та 264 182,70грн. моральної шкоди.

Повернути позивачу з Державного бюджету України 182,38 грн. зайво сплаченого державного мита. Видати довідку.

Суддя

Надруковано примірників:

1 – до справи;

1 – позивачу;

1 – відповідачу.

Виконала:

Тел.381-91-18