СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
Справа № 13/277-АП-07
Господарський суд Херсонської
області у складі судді  Закуріна М. К. при секретарі Фінаровій
О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу
за позовом суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної оосби ОСОБА_1
до Регіонального управління
Департаменту САТ ДПА України у Херсонській області
за участю представників:
визнання нечинним рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 р. про застосування штрафних санкцій,
Відповідно до позовної заяви вимоги
ґрунтуються на незаконності проведеної відповідачем перевірки щодо контролю за
дотриманням положень Закону України „Про державне регулювання виробництва та
обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів” за тих підстав, що, на думку позивача, статтями 11 та 11-2 Закону
України „Про державну податкову службу в Україні” встановлено підстави та
порядок проведення планових та позапланових перевірок. За твердженнями позивача
такі підстави для перевірки в оспорюваному випадку відсутні, оскільки
контролюючим органом не було видано відповідного наказу керівника та не надано
під розписку платнику податків направлення на перевірку.
Відповідачем зазначені вимоги не
визнаються з посиланням на законність прийнятого рішення  з тих підстав, що  положення названих статей Закону України „Про
державну податкову службу в Україні” не розповсюджуються на порядок проведення
перевірок по контролю за дотриманням Закону України „Про державне регулювання
виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних
напоїв і тютюнових виробів”, оскільки останній закон є спеціальним по
відношенню до першого, так як статтями 11-1 та 11-2 визначено підстави, порядок
та умови проведення органами державної податкової служби планових і
позапланових перевірок своєчасності, достовірності, повноти нарахування та
сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), до яких перевірки з питань
контролю за здійсненням обігу алкогольних напоїв не відноситься.
Згідно до положень статті 6
Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України
до початку діяльності окружного адміністративного суду адміністративні справи,
підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального
кодексу України 1991 року, вирішуються відповідним господарським судом за
правилами Кодексу адміністративного судочинства України. У зв'язку з тим, що за
пунктом 1 вказаних Прикінцевих положень КАС України набрав чинності з 1 вересня
2005 року, судове рішення за даною справою винесено з дотриманням вимог КАС
Крім викладеного з матеріалів справи
вбачається, що 12 грудня 2006 року Регіональним управлінням у Херсонській
області Департаменту з питань адміністрування акцизного збору і контролю за
виробництвом та обігом підакцизних товарів Державної податкової адміністрації
України, правонаступником якого є Регіональне управління Департаменту САТ ДПА
України у Херсонській області -відповідач у справі, проведено перевірку кафе,
розташоване по АДРЕСА_1 та належне суб'єкту підприємницької діяльності
-фізичній особі ОСОБА_1, про що складено відповідний акт НОМЕР_1 (а.с. 6-7). Як
зазначено в акті перевірка здійснювалася серед іншого на підставі положень
Закону України „Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів”.
Безпосередньо під час перевірки
контролюючим органом встановлено факт реалізації алкогольних напоїв та
тютюнових виробів без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі
алкогольними напоями та тютюновими виробами, що порушенням статті 15 названого
Закону. Зокрема, позивачем реалізовано 1 пляшку горілки „Пшенична” ємністю 0,5
л за ціною 9 грн за 1 пляшку та 1 пачку сигарет „Честер” за ціною 3 грн за 1
На підставі цього акту перевірки
відповідачем прийнято рішення про застосування фінансових санкцій ІНФОРМАЦІЯ_1
року, згідно до якого до позивача застосовані штрафні санкції в розмірі 3400
Статтею 1 Закону України „Про
державну податкову службу в Україні” (надалі Закон № 509-ХІІ) визначено, що до
системи органів державної податкової служби належать: Державна податкова
адміністрація України, державні податкові адміністрації в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві та Севастополі, державні податкові інспекції в
районах, містах (крім міст Києва та Севастополя), районах у містах.
Відповідно до пункту 1 частини 1
статті 8 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” Державна
податкова адміністрація України здійснює такі функції: виконує безпосередньо, а
також організовує роботу державних податкових адміністрацій та державних
податкових інспекцій, пов'язану із проведенням роботи по боротьбі з незаконним
обігом алкогольних напоїв та тютюнових виробів, веденням реєстрів імпортерів,
експортерів, оптових та роздрібних торговців, місць зберігання алкогольних
напоїв та тютюнових виробів; застосуванням у випадках, передбачених
законодавством, фінансових санкцій до суб'єктів підприємницької діяльності за
порушення законодавства про виробництво і обіг спирту етилового, коньячного,
плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів.
Указом Президента України від
11.07.2001 N 510/2001 „Про посилення державного контролю за виробництвом та
обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів” на Державну податкову
адміністрацію України покладено функції із забезпечення реалізації державної
політики у сфері контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв
і тютюнових виробів, здійснення міжгалузевої координації у цій сфері.
Підпунктом 2 пункту 2
вищенаведеного Указу Кабінету Міністрів України доручено здійснити у
двотижневий строк заходи, пов'язані з покладенням на Державну податкову
адміністрацію України функцій із забезпечення реалізації державної політики у
сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів,
передбачивши, зокрема, вирішення питань щодо ліквідації Державного департаменту
регулювання виробництва та обігу алкоголю і тютюну у складі Міністерства
фінансів України та створення у складі Державної податкової адміністрації
України відповідного департаменту з питань реалізації державної політики у
сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та
його територіальних підрозділів.
На виконання зазначеного Указу
Кабінетом Міністрів України прийнята постанова від 07.08.2001 N 940 „Про заходи
щодо посилення державного контролю за виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв і тютюнових виробів та справлянням акцизного збору”,
відповідно до якої утворено у складі ДПА України Департамент з питань
адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом
підакцизних товарів як самостійний функціональний підрозділ з правами юридичної
особи, у складі державних податкових адміністрацій в Автономній Республіці
Крим, областях, м. Києві та Севастополі - регіональні управління Департаменту з
правами юридичної особи та їх територіальні підрозділи.
Пунктом 2 цієї Постанови
установлено, що Департамент очолює начальник, який призначається на посаду та
звільняється з посади Головою Державної податкової адміністрації. Регіональні
управління очолюють начальники, які призначаються на посаду та звільняються з
посади начальником Департаменту. Департамент діє на підставі положення, що
затверджується Головою Державної податкової адміністрації, а його регіональні
управління - на підставі положень, що затверджуються начальником Департаменту.
На виконання Указу Президента
України від 11.07.2001 N 510/2001, постанови Кабінету Міністрів України від
07.08.2001 N 940 наказом ДПА України від 09.08.2001 N 320 створено Департамент
з питань адміністрування акцизного збору та контролю за виробництвом і обігом підакцизних
Наказом ДПА України від 21.08.2001
N 331 затверджено Положення про Департамент з питань адміністрування акцизного
збору і контролю за виробництвом та обігом підакцизних товарів Державної
податкової адміністрації України, відповідно до якого Департамент серед інших
виконує завдання, визначені постановою Кабінету Міністрів України від
07.08.2001 N 940, а саме: здійснення контролю за виробництвом та обігом спирту,
виноматеріалів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і сировини, додержанням
норм втрат та виходу спирту, алкогольних напоїв суб'єктами підприємницької
діяльності, які виробляють, імпортують, експортують, зберігають, транспортують
та реалізують таку продукцію; застосування у випадках, передбачених
законодавством, фінансових санкцій до суб'єктів підприємницької діяльності за
порушення законодавства з ліцензування, виробництва та обігу спирту,
алкогольних напоїв і тютюнових виробів; запобігання незаконному виробництву та
обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України.
Статтею 16 Закону України „Про
державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” встановлено, що контроль за
дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також
інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.
Відповідно до пункту 27 Переліку
органів ліцензування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від
14.11.2000 N 1698, Департамент визначено органом, що здійснює ліцензування
таких видів діяльності:
виробництво спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних
- оптова торгівля спиртом етиловим,
коньячним і плодовим, оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями;
- виробництво тютюнових виробів,
оптова, роздрібна торгівля тютюновими виробами;
парфумерно-косметичної продукції з використанням спирту етилового.
Згідно до статті 17 Закону України
„Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” за порушення норм цього
Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим,
спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим
плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями та тютюновими виробами до суб'єктів підприємницької діяльності
застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів. Рішення про стягнення
штрафів приймаються органом, який видав ліцензію, та іншими органами виконавчої
влади у межах їх компетенції, визначеної законами України.
У зв'язку з цим, слід зазначити
наступне. Відповідно до п. 5 Порядку застосування фінансових санкцій,
передбачених статтею 17 Закону України „Про державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових
виробів”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 N
790, підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є:
- акт перевірки додержання суб'єктом
підприємницької діяльності встановлених законодавством вимог, обов'язкових для
виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями
та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому
зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства;
- результати проведення органом,
який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції
перевірок суб'єкта підприємницької діяльності, пов'язаної з виробництвом та
обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;
- матеріали правоохоронних,
податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами
підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових
актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
Пунктом 6 названого Порядку
встановлено, що рішення про застосування фінансових санкцій, передбачених
пунктом 2 цього Порядку, приймаються керівником, а у разі його відсутності -
заступником керівника органу, який видав ліцензію на право виробництва і
торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим
ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим,
спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими
виробами (Департамент з питань адміністрування акцизного збору і контролю за
виробництвом та обігом підакцизних товарів Державної податкової адміністрації,
його регіональні управління та їх територіальні підрозділи, Мінекономіки).
Порядок і строки розгляду матеріалів, які є підставою для застосування
фінансових санкцій, та прийняття рішення щодо їх застосування встановлюються
зазначеними органами відповідно до їх компетенції.
Таким чином, на підставі викладених
правових позицій слідує висновок про наявність у Регіонального управління
Департаменту САТ ДПА України у Херсонській області права на проведення
перевірок дотримання норм обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
Поряд з викладеним слід зазначити,
що за змістом Закону України „Про державне регулювання виробництва і обігу
спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових
виробів” (надалі Закон № 481/95-ВР) ним визначаються основні засади державної
політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної
торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим
ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим,
спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та
тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я
громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом
алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України.
За статтею 16 Закону №
481/95-ВР  контроль за дотриманням його
норм здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах
компетенції, визначеної законами України.
Таким чином, на підставі викладених
правових позицій слідує висновок про наявність у податкових органів (в тому
числі відповідача у даній справі) права на проведення перевірок, які можуть
носити плановий або позаплановий характер, щодо контролю за додержанням
суб'єктами підприємницької діяльності правових норм щодо обігу алкогольних
напоїв та тютюнових виробів.
В свою чергу слід зазначити, що,
дійсно, статтями 11-1, 11-2 Закону № 509-ХІІ передбачено підстави та порядок
проведення планових та позапланових перевірок. Проте, як слідує з назви статті
11-1: „Підстави та порядок проведення органами державної податкової служби
планових і позапланових виїзних перевірок своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податків та зборів (обов'язкових платежів)”, а також з
визначення поняття планової, позапланової
перевірки, підстав їх проведення, що зазначені в тексті цієї статті, її
положення регулюють підстави та порядок проведення перевірок щодо своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів (обов'язкових
В той же час, згідно до частини 7
статті 11-1 перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених Законом
№ 265/95-ВР вважаються позаплановими.
З цього приводу необхідно
зазначити, що системний аналіз статті 11-1 названого Закону надає можливість
стверджувати, що цією статтею законодавцем, при надані визначення як планових,
так і позапланових перевірок, передбачені конкретні підстави для їх проведення.
Зокрема, позаплановою виїзною
перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена в планах роботи органу
державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з таких
обставин: 1) за наслідками перевірок інших платників податків виявлено факти,
які свідчать про порушення платником податків законів України про
оподаткування, валютного законодавства, якщо платник податків не надасть
пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит
органу державної податкової служби протягом десяти робочих днів з дня отримання
запиту; 2) платником податків не подано в установлений строк податкову
декларацію або розрахунки, якщо їх подання передбачено законом; 3) виявлено
недостовірність даних, що містяться у податковій декларації, поданій платником
податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні
підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової
служби протягом десяти робочих днів з дня отримання запиту; 4) платник податків
подав у встановленому порядку скаргу про порушення законодавства посадовими
особами органу державної податкової служби під час проведення планової чи
позапланової виїзної перевірки, в якій вимагає повного або часткового скасування
результатів відповідної перевірки; 5) у разі виникнення потреби у перевірці
відомостей, отриманих від особи, яка мала правові відносини з платником
податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні
підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової
служби протягом десяти робочих днів з дня отримання запиту; 6) проводиться
реорганізація (ліквідація) підприємства; 7) стосовно платника податків
(посадової особи платника податків) у порядку, встановленому законом,
податковою міліцією заведено оперативно-розшукову справу, у зв'язку з чим є
потреба у проведенні позапланової виїзної перевірки фінансово-господарської
діяльності такого платника податків; 8) у разі, коли вищестоящий орган
державної податкової служби в порядку контролю за достовірністю висновків
нижчестоящого органу державної податкової служби здійснив перевірку документів
обов'язкової звітності платника податків або висновків акта перевірки,
складеного нижчестоящим контролюючим органом, та виявив їх невідповідність
вимогам законів, що призвело до ненадходження до бюджетів сум податків та
зборів (обов'язкових платежів). Позапланова виїзна перевірка в цьому випадку
може ініціюватися вищестоящим органом державної податкової служби лише у тому
разі, коли стосовно посадових або службових осіб нижчестоящого органу державної
податкової служби, які проводили планову або позапланову виїзну перевірку
зазначеного платника податків, розпочато службове розслідування або порушено
кримінальну справу; 9) платником подано декларацію з від'ємним значенням з
податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.
У зв'язку з цим слідує висновок про
урегульованість підстав проведення позапланових перевірок, які спрямовані на
контроль своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та
зборів (обов'язкових платежів), саме частиною 6 статті 11-1 Закону.
При цьому, віднесення до
позапланових -перевірок, які здійснюються в межах повноважень податкових
органів, визначених Законом № 481/95-ВР, не означає, необхідність застосування
названих вище підстав, викладених в частині 6 статті 11-1 Закону № 509-ХІІ,
оскільки за текстом цієї статті, як зазначено вище, підстави проведення
позапланових перевірок направлених на контроль своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податків та зборів (обов'язкових платежів) стосуються
лише позапланових перевірок, спрямованих на контроль сплати податків, зборів
(обов'язкових платежів).
В свою чергу, статтею 11-2 Закону №
509-ХІІ посадові особи органу державної податкової служби вправі приступити до
проведення планової або позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для
їх проведення, визначених цим та іншими законами України, та за умови надання
платнику податків під розписку: 1) направлення на перевірку, в якому
зазначаються дата його видачі, назва органу державної податкової служби, мета,
вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та дата закінчення
перевірки, посади, звання та прізвища посадових осіб органу державної
податкової служби, які проводитимуть перевірку. Направлення на перевірку є
дійсним за умови наявності підпису керівника органу державної податкової
служби, скріпленого печаткою органу державної податкової служби; 2) копії
наказу керівника податкового органу про проведення позапланової виїзної
перевірки, в якому зазначаються підстави проведення позапланової виїзної
перевірки, дата її початку та дата закінчення. Ненадання цих документів
платнику податків або їх надання з порушенням вимог, встановлених частиною
першою цієї статті, є підставою для недопущення посадових осіб органу державної
податкової служби до проведення планової або позапланової виїзної перевірки.
У зв'язку із зазначеним судом
констатується помилковість думки позивача про необхідність здійснення перевірок
податковими органами, визначених Законом № 481/95-ВР із дотриманням порядку та
підстав, визначених в статтях 11-1 та 11-2 Закону № 509-ХІІ, в тому числі і
щодо обов'язковості пред'явлення направлення на перевірку.
Частиною 1 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
За таких обставин дії відповідача
по проведенню перевірки відповідають діючому законодавству, оскільки здійсненні
без порушенням вказаних вище норм.
Що стосується безпосереднього
застосування штрафних санкцій судом встановлено, що  згідно до положень статті 15 Закону України №
481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями  та тютюновими виробами може здійснюватися
суб'єктами підприємницької діяльності тільки за наявності у них відповідної
ліцензії, якою за статтею 1 цього ж Закону є документ державного зразка, який
посвідчує право суб'єкта підприємницької діяльності на провадження діяльності
протягом визначеного строку.
В свою чергу згідно статті 17
названого Закону до суб'єктів господарювання за роздрібну торгівлю алкогольними
напоями без наявності ліцензії застосовуються штрафні санкції в розмірі 200
відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 1700 гривень, та за
роздрібну торгівлю тютюновими виробами без наявності ліцензії застосовуються штрафні
санкції в розмірі 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше
При перевірці відповідачем було
встановлено саме ці порушення.
На підставі вищевикладеного суд
приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.
Приймаючи до уваги той факт, що в
задоволенні позовних вимог відмовлено, сплачений позивачем судовий збір в
розмірі 3,40 грн державного мита підлягає
віднесенню на нього.
На підставі  зазначених правових норм і керуючись статтями
158-163, пунктом 3 Прикінцевих та Перехідних положень КАС України,
п о с т а н о в и в :
1.В задоволенні позовних вимог
2.Роз'яснити сторонам, що дана
постанова набирає законної сили  після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не
буде подано. Якщо буде подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна
скарга не буде подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду першої
інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі  подання апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного
розгляду справи. Заява про апеляційне оскарження постанови суду подається
протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у
повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення в повному
обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути
подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга
подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Дата підпису постанови -27
липня 2007 року

Суддя                                                                  М.К.
Закурін