СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

13 червня 2007 року

Справа № 2-10/3627-2007

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

за участю представників сторін:

позивача: Бишова
М.В., довіреність б/н від 16.03.2007;

відповідача:
не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу
суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя
Тітков С.Я.) від ІНФОРМАЦІЯ_1 року у справі НОМЕР_1

за позовом           відкритого акціонерного товариства
"Атомпрофоздоровниця"

(вул. Ш. Руставелі, 39/41, Київ,
01010)

в особі філії відкритого
акціонерного товариства "Атомпрофоздоровниця"  Санаторій "Горний" (Лівадія-1, м.
Ялта, 98656)

до суб'єкта
підприємницької діяльності  ОСОБА_1
(АДРЕСА_1, Сімферополь, 95000)

про стягнення 99865, 53 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
господарського суду Автономної Республіки Крим від ІНФОРМАЦІЯ_1 року у справі
НОМЕР_1 позов задоволено частково, стягнуто з суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 на користь відкритого акціонерного товариства
"Атомпрофоздоровниця" в особі філії відкритого акціонерного
товариства "Атомпрофоздоровниця"
Санаторій "Горний" 25796,00 грн.  В іншій частині у позові відмовлено.

На погодившись з даним рішенням суду,
відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення у зв'язку
з тим, що воно було прийнято з порушенням і неправильним застосуванням норм
матеріального та процесуального права.

Від позивача надійшов відзив, в
якому він просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, оскільки
воно було прийнято без порушень норм матеріального права.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, хоча про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином,
причини неявки суду не повідомив.

Стаття 22 Господарського
процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись
належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання
представників сторін-це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх
участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського
процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в
межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за
якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Оскільки матеріали справи в
достатній мірі відображають взаємовідносини сторін, підстав для відкладення
розгляду справи, в зв'язку з неявкою відповідача, немає.

Розглянувши справу повторно в
порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, судова
колегія встановила наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року між Філією
відкритого акціонерного товариства "Атомпрофздравниця" санаторій
"Горний", яка діє від імені відкритого акціонерного товариства
"Атомпрофздравниця" на підставі довіреності НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_3,
та суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 було укладено договір поставки
пічного палива на суму 60000, 00 грн. за ціною 1700, 00 грн. за 1 куб. м.

Однією із умов договору була
передплата 50 %  вартості товару.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року за накладною
НОМЕР_3суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1 поставив 20120 л. пічного
палива вартістю 34204, 00 грн.

Позивач платіжним дорученням
НОМЕР_4 від ІНФОРМАЦІЯ_6 року перерахував на рахунок суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 60000, 00 грн.

Однак, суб'єкт підприємницької
діяльності ОСОБА_1 в свою чергу поставку пічного палива здійснив частково,
тобто свої зобов'язання за договором повністю не виконав.

Враховуючи те, що договір не набрав
чинності, слід визнати, що сторони уклали договір купівлі-продажу (поставки)
60360 л. пічного палива, що підтверджується рахунком суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 НОМЕР_5 від ІНФОРМАЦІЯ_5року, накладною НОМЕР_3 від
ІНФОРМАЦІЯ_4 року про поставку 20120 л. пічного палива, платіжним дорученням
НОМЕР_4 від ІНФОРМАЦІЯ_6 року про перерахування постачальнику 60000, 00 грн.

Відповідно до статті 712 Цивільного
кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк
(строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій
діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або
іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 2 даної статті передбачає,
що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Стаття 615 Цивільного кодексу
України передбачає, що у разі порушення зобов'язання однією стороною, друга
сторона має право відмовитися від зобов'язання частково або в повному обсязі,
якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до пункту 1 статті 665
Цивільного кодексу України, у разі відмови продавця передати проданий товар,
покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

За таких обставин,  позивач має право відмовитися від угоди в
останній частини та вимагати повернення перерахованих грошових коштів за
недодержаний товар.

Відносно вимог про стягнення боргу
з урахуванням індексу інфляції і штрафних санкцій судова колегія вважає, що
вони не підлягають задоволенню, оскільки стаття 625 Цивільного кодексу України
передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого  індексу інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних  від  простроченої
суми,  якщо  інший
розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судова колегія дійшла висновку
того, що у відповідача грошових зобов'язань перед позивачем немає, а він
повинен передати позивачу не гроші, а пічне паливо.

При таких обставинах, судова
колегія вважає, що господарський суд правомірно задовольнив вимоги в частині
стягнення з суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 боргу в сумі 25796,00
грн., а в частині вимог про стягнення 72383, 58 грн. штрафних санкцій за
невиконання грошових зобов'язань відмовив.

Враховуючи вище викладене,
судова колегія не знаходить підстав для скасування рішення суду першої
інстанції, оскільки воно відповідає чинному законодавству та встановленим
обставинам справи.

Керуючись статтями 101, 103
(частина 1), 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу суб'єкта
підприємницької діяльності  ОСОБА_1
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Автономної Республіки Крим від ІНФОРМАЦІЯ_1 року у справі НОМЕР_1 залишити без
змін.

Головуючий суддя

Судді