ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2007 р.
10:30
Справа №  1/275/07

м. Миколаїв

За позовом: Приватне підприємство “Науково-виробниче об’єднання “Екстрим”.
/54000, м. Миколаїв, вул. Будівельників, 18/44/.
До відповідача: Державна податкова інспекція у Ленінському районі м. Миколаєва
/54028,  м. Миколаїв, вул. Гмирьова, 1/1/
про: скасування  рішення відповідача, оформлене у вигляді акту № 30, складеного 05.10.2006 року  про виключення з реєстру платників податку на додану вартість

Суддя Васильєва Л.І.

Секретар судового засідання Дьяченко Т.В.

Представники:

Від позивача: Малих О.В., довіреність від 21.05.2007р.

Від відповідача: Віляйкіна А.В., довіреність від 29.12.2007р.

Позивач звернувся  до господарського суду з позовом про скасування рішення відповідача, оформлене у вигляді акту № 30, складеного 05.10.2006 року  про виключення його з реєстру платників податку на додану вартість (а.с.26-27, 38),  обґрунтовуючи свій позов тим, що податковим органом порушено вимоги  пункту 2.4. Порядку проведення інвентаризації платників податку на додану вартість, затвердженого наказом ДПА України від 30.08.2005 року № 732: на надісланому Акті           №30 про анулювання Свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість відсутня дата затвердження керівником податкового органу вищевказаного акту, отже він не відповідає вимогам чинного законодавства. Порушені також вимоги пункту 2.5. вказаного Порядку… щодо строків надсилання акту платнику податків. Відповідачем також порушено вимоги  пункту 5.2.2. статті 5 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” щодо строків розгляду скарги і прийняття рішення.

Відповідач  позов не визнає з тих підстав, що  позивача виключено з реєстру платників податку на додану вартість  відповідно пункту 9.8. статті 9 Закону України “Про податок на додану вартість” , оскільки позивач більше року подає до податкового органу декларації по податку на додану вартість з показниками, які свідчать про відсутність оподатковуваних поставок; на Акт про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість не поширюється положення пункту 5.2.2. статті 5 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” щодо порядку адміністративного оскарження (а.с.28).

Розглянувши  надані сторонами докази,  заслухавши доводи сторін у судовому засіданні - суд

в с т а н о в и в:

відповідачем був складений Акт № 30 від 05.10.2006 року  про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, який позивач вважає рішенням податкового органу, оформленого у вигляді акту і просить це рішення скасувати.

Позовні вимоги є необґрунтованими і задоволенню не підлягають з наступних підстав:

13 березня 2000 року позивач був зареєстрований як платник податку на додану вартість,  йому було видане свідоцтво платника податку № 19604409 і він був внесений до Реєстр  платників  податку  на  додану  вартість  -  автоматизованої системи збору,  накопичення та обробки даних про осіб,  які згідно із Законом  України  "Про  податок  на додану  вартість"  зареєстровані як платники податку на додану вартість.

Припис пункту 9.8. статті 9 Закону України “Про податок на додану вартість” встановлює, що реєстрація діє до дати її анулювання.

Підпунктом “ґ”  вказаної вище норми закону передбачено, що реєстрація анулюється вразі коли особа,  зареєстрована  як  платник   податку,   не   надає податковому  органу декларації з цього податку протягом дванадцяти послідовних  податкових  місяців   або   подає   таку   декларацію (податковий  розрахунок),  яка  (який)  свідчить  про  відсутність оподатковуваних  поставок  протягом  такого  періоду,  а  також  у випадках,  визначених  законодавством  стосовно порядку реєстрації суб'єктів господарювання.

В акті №30, в Протоколі №1 від 01.12.2006 року (а.с.31-34) зазначено, що позивач,   подає  податковому  органу декларації з  податку на додану вартість протягом  більш ніж дванадцяти послідовних  податкових  місяців,  які    свідчать  про  відсутність оподатковуваних  поставок  протягом  такого  періоду, а саме  протягом періоду з березня 2004 року по серпень 2006 року.

Позивачем вказаний факт не заперечується.

Анулювання реєстрації з зазначених вище підстав здійснюється  за ініціативою  відповідного податкового органу або такої особи.

У відповідності з пунктом 25.2.2.Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість Рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану  вартість  за  ініціативою  податкового органу оформляється актом  про  анулювання  реєстрації  платника  податку  на   додану вартість  за  формою N 6-ПДВ.

Отже, приймаючи рішення про анулювання реєстрації позивача як платника податку на додану вартість відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, визначений законом.

Припис вказаної вище норми встановлює, що дата затвердження акта  про  анулювання  реєстрації  платника податку  на  додану  вартість  уважається  днем  прийняття  такого рішення.

Посилання позивача на неправомірність оскаржуваного акту з тих підстав, що на екземплярі акту, який  йому був надісланий податковим органом відсутня дата його затвердження керівником податкового органу, судом відхиляється, оскільки відповідачем надано належним чином завірену копію вказаного акту з датою його затвердження (а.с.31). Представником відповідача було пояснено, що акт був складений у двох екземплярах і помилково екземпляр без дати його затвердження був направлений позивачу.

Пунктом 25.2.2.Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість  встановлено, що Акт  про  анулювання  реєстрації  платника  податку  на   додану вартість  за  формою N 6-ПДВ є рішенням податкового органу, яке може були оскаржене особою, реєстрацію якої анульовано у порядку визначеному законодавством.

Судом відхиляються доводи позивача щодо порушення відповідачем  порядку і строків розгляду його скарги щодо прийняття оспорюваного акту в порядку, визначеному пунктом 5.2.2. статті 5 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, оскільки вказана норма закону регулює порядок оскарження     податкових  повідомлень,  податкових  повідомлень-рішень про  визначення сум податкових зобов'язань,  штрафних  (фінансових)  санкцій  та податкових вимог щодо  податкового  боргу;   рішень про: заборону   здійснення   операцій   із  заставленими  активами платника  податків  (припис);   розподіл суми податкових зобов'язань  або  податкового  боргу між платниками податків, що виникають унаслідок реорганізації; погашення податкових  зобов'язань,  забезпечених   податковою заставою, до проведення реорганізації; установлення солідарної відповідальності за сплату податкових зобов'язань платника податку, що реорганізовується; поширення права податкової застави  на  всі  активи  платника

податків,  який  створюється  шляхом  об'єднання  інших  платників податків; продаж   активів,   що   перебувають  у  податковій  заставі; самостійне  визначення органами державної податкової служби складу активів,  що  підлягають  продажу  (акт  опису);   арешт активів; дострокове розірвання     договорів     про     розстрочення, відстрочення  податкових   зобов'язань   за   ініціативою   органу державної податкової служби; подання платником  податків  нової  податкової  декларації  з виправленими показниками; застосування  штрафних  (фінансових)  санкцій і не стосується порядку оскарження акту про  анулювання реєстрації платника податку на додану вартість.

За таких обставин в задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись  ст.ст. 94, 160, 162-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, - суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позову відмовити.

Постанова у відповідності зі ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Сторони, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову повністю або частково у порядку і строки встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя
Л.I.Васильєва