ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  37/157

16.05.07

За позовом

До

Про
Закритого акціонерного  товариства "Енергогенеруюча компанія "Укр - Кан Пауер"
Об"єднання співласників багатоквартирного будинку Дніпровського району м. Києва "Наш дім"
стягнення 32221,82 грн.

Суддя  Кондратова І.Д.

Представники сторін:

Від позивача     Поліщук А.М. –представник за довіреністю № 1/314 від 14.02.2007 року;

Від відповідача  Дмитренко Раїса Григорівна –керуючий справами

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Закритого акціонерного  товариства "Енергогенеруюча компанія "Укр - Кан Пауер" до Об"єднання співласників багатоквартирного будинку Дніпровського району м. Києва "Наш дім"" про стягнення 32221,82 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.03.2007 р. порушено провадження у справі № 37/157, розгляд справи було призначено на 19.04.2007 року о 10-20.

Представник відповідача 19.04.2007 р. в судове засідання не з’явився, вимоги ухвали Господарського суду міста Києва № 37/157 від 30.03.2007 р. не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Представник позивача вимоги ухвали Господарського суду міста Києва № 37/157 від 30.03.2007 р. виконав частково, а саме: не надав суду довідку про знаходження відповідача в ЄДРПОУ станом на день розгляду справи, а також не провів акт звірки взаєморозрахунків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.04.2007 року розгляд справи було відкладено на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні представник позивача надав суду клопотання про припинення провадження у справі на підставі пункту 1-1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, у зв’язку з повною сплатою відповідачем заборгованості за теплову енергію, згідно договору № 460177 за листопад 2006 року -  лютий 2007 року.

Судом подане клопотання було відхилено.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні за згодою представників сторін було оголошено тільки вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01  грудня 2001 року між Закритим акціонерним  товариством "Енергогенеруюча компанія "Укр - Кан Пауер" та Об"єднанням співласників багатоквартирного будинку Дніпровського району м. Києва "Наш дім"  було укладено договір на постачання теплової енергії у вигляді гарячої води № 4460177 та Угода № 1 від 01 грудня 2003 року про зміну і доповнення договору.

Відповідно до п. 1.1 Договору позивач зобов’язався виробляти, систематично поставляти та передавати у власність відповідача товар –теплову енергію у вигляді гарячої води, а відповідач зобов’язався приймати товар та своєчасно здійснювати за нього оплату на умовах договору.

Пунктом 6.5 Договору сторони погодили, що відповідач самостійно сплачує за прийняту теплову енергію згідно отриманого платіжного доручення не пізніше 28 числа поточного місяця.

За твердженням позивача, відповідач неналежним чином виконував свій обов’язок щодо оплати отриманого товару, в зв’язку з чим у відповідача за листопад 2006 року -  лютий 2007 року виникла заборгованість в розмірі 32221,82 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно статті 32 Господарського процесуального Кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна  довести  ті  обставини,  на  які  вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як визначено частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

З 01.01.04 набрав чинності Цивільний кодекс України від 16.01.03. Відповідно до п. 4 його Прикінцевих та перехідних положень щодо цивільних відносини, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов’язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Оскільки правовідносини між сторонами продовжують існувати, вони регулюються нормами Цивільного кодексу України.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пунктом 6.5. Договору передбачено, що «Покупець»самостійно сплачує за прийняту теплову енергію згідно отриманого платіжного доручення від Позивача не пізніше 28 числа поточного місяця, отже тільки після отримання платіжного доручення відповідач сплачує встановлений платіж до 28 числа поточного місяця.

В судовому засіданні встановлено, що  відповідачем була сплачена сума боргу в розмірі 32221,82 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 546 від 14.03.2007 року, № 547 від 20.03.2007 року та повідомленнями про погашення заборгованості за рахунок субвенції.

З вищевикладеного вбачається, що відповідач належним чином виконав умови договору щодо оплати отриманих послуг з теплопостачання і на момент звернення позивача до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості (29.03.2007року)  Об"єднанням співласників багатоквартирного будинку Дніпровського району м. Києва "Наш дім" вже було перераховано позивачу суму боргу в розмірі 32221,82 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, копії яких долучені до матеріалів справи.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги положення статті 1 Господарського процесуального кодексу України,  суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог Закритого акціонерного  товариства "Енергогенеруюча компанія "Укр - Кан Пауер" про стягнення з Об"єднання співласників багатоквартирного будинку Дніпровського району м. Києва "Наш дім" заборгованості в розмірі 32221,81 грн. за листопад 2006 року - лютий 2007 року згідно договору № 4601770 та Угоди № 1 від 01.12.2003 р. про зміну і доповнення до договору.

Відповідно до статті  49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті держмита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 82 –85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,  –

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення вступає в законну силу після десятиденного терміну з дня його прийняття, оформленого у відповідності до ст. 84 ГПК України.

Суддя                                                                                           І. Д. Кондратова

Дата підписання

рішення   31.05.2007 року