ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

"12" квітня 2007 р.                                                                Справа №  02/1346

Господарський суд Черкаської області в складі   головуючого судді  Пащенко А.Д., із секретарем судового засідання Давиденко В.Г., за участю представників: позивача: Черкасова А.І., Авраменка А.М., Потапенка С.В. –за дорученнями,  відповідача: - не з’явився, третьої осіби: не з’явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу

за позовом  закритого акціонерного товариства „Магеллан”

до  товариства з обмеженою відповідальністю „РЕТ-інтеркомплект”,

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача -

закрите акціонерне товариство „Міраж”

про  стягнення 208 590 грн. 02 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача 208 590 грн. 02 коп., в тому числі 197 720,81 грн. боргу за період з липня по грудень 2006 року, 9 238,77 грн. пені  за порушення строків виконання зобов’язань, встановлених в договорі поступки права вимоги від 01.06.2005 року, та  три проценти річних в сумі 1 630,44 грн.

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, пояснили, що  відповідач грубо порушує  свої власні зобов’язання по договору,  чим завдає позивачу збитків.

Відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, але  відзив на позов суду не подав, повторно не направив свого представника у судове засідання,  не подав суду заперечень проти позову. Суд вважає можливим розглянути справу без представника  відповідача, за наявними в ній матеріалами, відповідно до ст. 75 ГПК України, виходячи із того, що стороною у даному спорі є підприємство –юридична особа,  представником підприємства може бути будь-яка особа, визначена керівником,  чи керівник особисто, неявка представника відповідача у судове засідання не перешкоджає розгляду справи, а направляти свого представника у судове засідання чи заперечувати проти позову є правом сторони,  а не обов’язком.

Третя особа не направила свого представника у судове засідання, однак, це не перешкоджає розгляду спору по суті.

Оцінивши докази у справі в їх сукупності, заслухавши пояснення та доводи представників позивача, суд встановив наступне.

Відповідно до договору  № 1 про уступку права вимоги від 01 червня 2005 року, укладеного між ЗАТ “Черкаський агротепличний комбінат”(первинний кредитор) та  ЗАТ “Магеллан”(новий кредитор), останній прийняв на себе право вимагати від боржника –ТОВ “РЕТ-Інтеркомплект” 414696,50 грн. заборгованості, що виникла внаслідок невиконання цим боржником  зобов’язання щодо поставки електрообладнання та невиконання ним же вимоги первинного кредитора щодо повернення (після розірвання домовленості на поставку) грошових коштів, отриманих боржником в якості попередньої оплати за це електрообладнання по платіжних дорученнях, в тому числі  вартість огірків 1 гатунку в кількості 413,2 кг. на суму 1 549 грн. 50 коп., переданих йому за накладною № 95 від 14.03.2003 року.

01.06.2005 року ЗАТ “Черкаський агротепличний комбінат” листом № 393 повідомило ТОВ “РЕТ-Інтеркомплект” про відступлення права вимоги ЗАТ “Магеллан”.

01 червня 2005 року між ТОВ “РЕТ-Інтеркомплект»та ЗАТ “Магеллан” укладено  договір про порядок погашення заборгованості,  умовами якого було визначено порядок і строки сплати заборгованості в сумі 414 696 грн. 50 коп. та чітко вказано строки та суми сплати коштів кредитору (позивачу у справі).

Факти укладення вказаних договорів від 01 червня 2005 року, повідомлення про відступлення права вимоги, складання графіка погашення заборгованості, надіслання відповідачу пропозиції про перерахування коштів із зазначенням відповідних рахунків, наявності заборгованості відповідача перед позивачем по вказаному графіку було встановлено рішенням господарського суду Черкаської області від 01.08.2006 року  у справі № 09/2401 по спору між цими ж сторонами, яким із ТОВ “РЕТ-Інтеркомплект” стягнуто на користь ЗАТ “Магеллан” 250 000 грн. боргу за період із 01.10.2005 року по 30.06.2006 року. Рішення набрало законної сили - залишене без змін постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду  від 26.10.2006 року. На підставі статті 35 ГПК України встановлені судом факти не потребують повторного доведення.

Як вбачається,  відповідно до графіка погашення  заборгованості  відповідач взяв на себе зобов’язання  сплачувати у липні листопаді 2006 року по 30 000,00 грн. щомісяця  та у грудні 2006 року  зобов’язався сплатити 41 720,81 грн., з яких 27 024,31 грн. - це заборгованість другого боржника –ЗАТ “Міраж”(п.1.2 Договору).

Згідно зі статтями 193, 202 Господарського кодексу України, статтями 525, 526, 530  Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином і в установлений строк  відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.  Відповідно до ст. 202 Господарського кодексу України, ст. 599 Цивільного кодексу України зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається із матеріалів справи і не спростовано відповідачем, останній не  виконав свої зобов’язання за договором, не сплатив вказані у графіку суми.  Загальна сума, яку відповідач повинен був сплатити протягом  липня - грудня 2006 року, складає 191 720,81 грн.  У позовній заяві помилково позивачем вказана сума основного боргу, тому в цій частині позов підлягає задоволенню частково в сумі 191 720,81 грн.

За порушення графіку сплати коштів пунктом 2.2. договору передбачено сплату відповідачем  індексу інфляції за весь період прострочення, трьох процентів річних  від простроченої суми та пені в розмірі 1% від суми  несвоєчасно виконаного  грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання, а також моральну шкоду, завдану невиконанням своїх обов’язків.

Позивачем вірно розраховано періоди нарахування пені і трьох процентів річних  та правильно обмежено нарахування пені відповідно до статті 3 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне грошових зобов’язань” подвійною обліковою ставкою НБУ, оскільки зобов’язання відповідача є грошовим зобов’язанням. Однак, позивачем допущено помилку у розрахунку пені та трьох процентів річних, оскільки  позивач  неправильно вказав  суму за грудень 2006 року 47720,81 грн. і саме з цієї суми розраховував вказані нарахування (відповідно до графіка у грудні 2006 року повинно бути сплачено 41720,81 грн.). Тому,  суд вважає, що належна до стягнення пеня  за  прострочення сплати коштів по 31.01.2007 року  становить 9 152 грн. 02 коп., три проценти річних - 1 615 грн. 35 коп.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст. 49 ГПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача, пропорційно розміру задоволених вимог,  понесені останнім витрати на сплату державного мита в сумі  2 024 грн. 88 коп. та 114 грн. 55 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Виходячи з викладеного, керуючись статтями  49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково..

Стягнути із товариства з обмеженою відповідальністю “РЕТ-Інтеркомплект“ (18000, м. Черкаси, вул. Дашкевича, 41,  ідентифікаційний код 31078234) на користь закритого акціонерного товариства  “Магеллан“ (19601,  Черкаська область, Черкаський район, с. Геронимівка, вул. Геронимівська, 1, ідентифікаційний код 30145755)  борг в сумі 191 720 грн. 81 коп., 9 152 грн. 02 коп. пені, три проценти річних  в сумі 1 615 грн. 35 коп., 2 024 грн. 88 коп. витрат на сплату державного мита, 114 грн. 55 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процессу.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського міжобласного апеляційного господарського суду.

Суддя                                                                                               А.Д.Пащенко