ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" липня 2007 р.
Справа  № 15/144-07-3360А

15 год. 38 хв.                                                                                  м. Одеса

Господарський суд Одеської області у складі:

головуючого судді -                   Петрова В.С.

При секретарі                              Стойковій М.Д.

За участю представників:

від позивача –        Арбатський С.О.;

від відповідача –    Маломанов І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Авіакомпанія „Таврія” до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Авіакомпанія „Таврія” звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою про визнання недійсним рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси № від 11.04.2007 р. про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 39 265,00 грн., посилаючись на прийняття ДПІ вказаного рішення з порушенням законодавства у зв'язку з тим, що застосування позивачем при наданні послуг клієнтам з авіаперевезень бланків суворого обліку (авіаквитків) відповідає вимогам чинного законодавства України.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 24 квітня 2007 р. відкрито провадження в адміністративній справі № 15/144-07-3360 та призначено попереднє засідання.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 01 червня 2007 р. у справі № 15/144-07-3360А закінчено підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду в засіданні суду.

Під час розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги та просить суд визнати рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси № від 11.04.2007 р. про застосування штрафних (фінансових) санкцій протиправним та скасувати його.

Відповідач з позовом не згоден з підстав, викладених у письмових запереченнях на позовну заяву (а.с. 96-97), посилаючись при цьому на правомірність донарахування позивачу штрафних (фінансових) санкцій у зв'язку з порушенням позивачем п. 1 ст. 3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” від 06.07.1995 р. № 265/95-ВР у зв'язку з непроведенням позивачем через реєстратор розрахункових операцій розрахункової операції при покупці білету вартістю 1222 грн. та розрахункових операцій на суму 6637 грн.

У зв’язку з набранням чинності Кодексом адміністративного судочинства України 01 вересня 2005 р. господарський суд Одеської області зазначає, що згідно п. 6 розділу VII Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України до початку діяльності окружного адміністративного суду адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішуються відповідним господарським судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши всі письмові докази, які містяться в матеріалах справи, господарський суд встановив наступне.

03 квітня 2007 р. співробітниками ДПА в Одеській області здійснено перевірку  ТОВ „Авіакомпанія „Таврія щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу, за результатами якої ДПА в Одеській області складений акт № 0001077 від 03 квітня 2007 р., яким встановлено порушення позивачем вимог п. 1 ст. 3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”.

На підставі вказаного акту перевірки від 03 квітня 2007 р.  ДПІ у Приморському районі м. Одеси прийнято рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 11.04.2007 р. № відповідно до пункту 1 статті 17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" на суму 39 265,00 грн.

Проте, на думку суду, оскаржуване позивачем рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій прийнято Державною податковою інспекцією у Приморському районі м. Одеси в порушення вимог чинного законодавства, виходячи з наступного.

Як зазначено в акті перевірки від 03.04.2007 р., позивачем не було проведено через реєстратор розрахункових операцій розрахункові операції на суму 1222 грн. та на суму 6631 грн. Вказані розрахункові операції, як з’ясовано судом, були здійснені позивачем у зв'язку з  продажем авіаквитків.

Разом з тим згідно пункту 4 статті 9 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються при продажу проїзних і перевізних документів із застосуванням бланків суворого обліку на залізничному (крім приміського) та авіаційному транспорті з оформленням розрахункових і звітних документів та на автомобільному транспорті з видачею талонів, квитанцій, квитків з нанесеними друкарським способом серією, номером, номінальною вартістю, а також при продажу білетів державних лотерей через електронну систему прийняття ставок, що контролюється у режимі реального часу Державним казначейством України, та квитків на відвідування культурно-спортивних і видовищних закладів;

Так, як встановлено судом, позивачем здійснюється продаж авіаквитків на бланках суворого обліку, які виготовлені компанією „Аеro-Print Securities Limited” (Англія) згідно контракту від 13.07.2005 р.  При цьому зразки бланків авіаквитків, продаж яких здійснюється позивачем, погоджені відповідними органами, що підтверджується листом Міністерства фінансів України № 32000-08/403 від 17.05.2007 р. та листом Державної авіаційної адміністрації № 1.19-2607 від 16.05.2007 р.

Відтак, на думку суду, авіаквитки, продаж яких здійснено позивачем та які заповнені на бланках суворого обліку, є розрахунковими документами в розумінні Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Таким чином, підстави для застосування реєстраторів розрахункових операцій та розрахункових книжок при наданні послуг з авіаперевезень у позивача відсутні, оскільки факт надання позивачем зазначених послуг підтверджується відповідним розрахунковим документом (проїзним документом - квитком на проїзд), що повністю відповідає вимогам пункту 4 статті 9 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а тому, відповідно, застосування відповідачем до позивача штрафних (фінансових) санкцій є необґрунтованим.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною  3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та й спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Частиною 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює  наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини,  що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх  представників, показань свідків, письмових  і речових  доказів,  висновків експертів.

Згідно ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює  докази,  які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому,  всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відтак, виходячи з вищевикладеного та оцінюючи надані сторонами докази, відповідач, заперечуючи проти позову, не довів суду правомірність прийнятого ним оскаржуваного позивачем рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 11.04.2007 р. № .

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб’єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а згідно ст. 105 КАС України позивач має право вимагати скасування або визнання нечинним рішення відповідача –суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень, а також заявляти інші вимоги на захист прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин.

Відповідно до ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб’єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб’єктів владних повноважень.

Враховуючи усе вищезазначене, господарський суд Одеської області вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Авіакомпанія „Таврія” цілком обґрунтовані та відповідають вимогам чинного законодавства, у зв’язку з чим підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов Товариства з обмеженою відповідальністю „Авіакомпанія „Таврія” до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій задовольнити.

2.          Рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси № від 11.04.2007 р. про застосування штрафних (фінансових) санкцій визнати протиправним та скасувати.

Постанову суду може бути оскаржено в порядку, передбаченому ст. 186 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови складено 01.08.2007 р.

Суддя