Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "03" липня 2007 р.                                                     Справа № 7/1232-НМ

Господарський суд Житомирської області у складі:

Судді Кудряшової Ю.В.

при секретарі Ремез І. І.

за участю представників сторін

від позивача Котвицька Т. В. - державний податковий інспектор, дов. № 26401/9/10 від 07.05.07

від відповідача не з"явився

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Державної податкової інспекції у м. Житомирі (м. Житомир)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження" (м. Житомир)

про припинення юридичної особи

Подано позов про припинення юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження" (м. Житомир).

Представник  позивача позов підтримав, з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час і місце проведення судового засідання  повідомлявся своєчасно та належним чином, письмового відзиву на позовну заяву суду не надав.

Відповідно до статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), справа  вирішується на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд,

Встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Відродження" як юридична особа зареєстрован виконавчим комітетом Житомирської міської ради, рішення від 26.12.91.

Як платник податків відповідач знаходиться на обліку в ДПІ у м. Житомирі.

Відповідно  до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про систему оподаткування", платники податків і зборів (обов'язкових платежів) зобов'язані: вести бухгалтерський облік, складати звітність про фінансово-господарську діяльність і забезпечувати її зберігання у терміни встановлені законами; подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов’язкових платежів).

Як повідомлено представником позивача та як вбачається з позовної заяви, відповідач всупереч положенням свого Статуту не здійснює господарську діяльність з  01.01.02,  про що звітує до органу податкової служби, а також не знаходиться за місцем юридичної адреси, що підтверджується  актом № 302/15-1 від 04.05.07 "Про результати перевірки місцезнаходження та відсутність фінансово - господарської діяльності" ( а.с.4).

Позивач вважає, що нездійснення відповідачем господарської діяльності є провадженням діяльності, що суперечить установчим документам та зважаючи на припис норми п. 2 ст.  38 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" існує підстава для постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи -  Товариства  з обмеженою відповідальністю "Відродження".

Відповідач позов за предметом та підставами пред'явлення  не оспорив, письмового відзиву на позовну заяву не надав.

Господарський суд вважає позов безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 247 Господарського Кодексу України, у разі здійснення суб'єктом господарювання діяльності, що суперечить закону чи установчим документам, до нього може бути застосовано адміністративно-господарську санкцію у вигляді скасування державної реєстрації цього суб'єкта та його ліквідації.

Відповідно до  ч. 2 статті 38 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" від 15.05.2003 року, підставами для постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи, зокрема є: визнання недійсним запису про проведення державної реєстрації через порушення закону, допущені при створенні юридичної особи, які не можна усунути; провадження нею діяльності, що суперечить установчим документам, або такої, що заборонена законом; невідповідність мінімального розміру статутного фонду юридичної особи вимогам закону;  неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону; наявність в Єдиному державному реєстрі запису про відсутність юридичної особи за вказаним її місцезнаходженням.

Згідно із ч. 1, 3, 4 ст. 91 Цивільного Кодексу України, юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині. Юридична особа може здійснювати окремі види діяльності, перелік яких встановлюється законом, після одержання нею спеціального дозволу (ліцензії). Цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Як вбачається з Статуту ТОВ "Відродження" (а.с. 10-20), предметом діяльності товариства є  освіта дорослих та інші види освіти та інші види оптової торгівлі.

Відповідно до п. 18.1.2  Роз"яснення "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із створенням, реорганізацією та ліквідацією підприємств"  від 12.09.96 р. N 02-5/334 (далі - Роз"яснення), обов'язок доведення обставин, пов'язаних із здійсненням діяльності, що суперечить чинному законодавству чи установчим документам, покладається на позивача.

Відповідно до аб. 3  п. 18.1.2  Роз"яснення, діяльністю, що суперечить чинному законодавству, може бути визнана діяльність, яка заборонена законом (наприклад, укладання угод стосовно предметів, вилучених з цивільного обігу, здійснення підприємницької діяльності без відповідної ліцензії тощо). Підставою для скасування державної реєстрації підприємства є постійне протягом певного періоду часу здійснення такої діяльності. Окремі порушення чинного законодавства, яких припускалося підприємство у здійсненні діяльності, що сама по собі не суперечить закону, не тягнуть за собою правових наслідків у вигляді скасування його державної реєстрації.

Отже такою, що суперечить установчим документам, може вважатися діяльність підприємства, яка не відповідає переліку діяльності, зазначеному у Статуті. Тобто, суд не вважає відсутність прибутків у підприємства - ТОВ "Відродження" діяльністю, яка суперечить чинному законодавству чи установчим документам останнього, оскільки тимчасове нефункціонування підприємства не тягне за собою правових наслідків, які призводять до порушення вимог чинного законодавства або Статуту ТОВ "Відродження".

Позивачем на вимогу суду не надано довідку державного реєстратора про наявність в Єдиному державному реєстрі запису про відсутність юридичної особи за вказаним її місцезнаходженням та довідку державного реєстратора про відсутність в Єдиному державному реєстрі запису про припинення юридичної особи. А також позивачем не надано письмові пояснення та докази, які свідчать про провадження ТОВ "Відродження" діяльності, яка суперечить його установчим документам, або такої, що заборонена законом.

Докази державної реєстрації припинення юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження" в результаті його ліквідації в матеріалах справи відсутні.

Оскільки позивачем не доведено обставин,  пов"язаних із здійсненням відповідачем діяльності, що суперечить чинному законодавству чи установчим документам, підстави для задоволення позову відсутні.

Враховуючи викладене, позов необгрунтований  та  задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.4 ст.94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Судові витрати з сторін не стягуються.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163, 167, 254, п.6 Прикінцевих та перехідних положень КАС України, господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

У позові відмовити.

Постанова господарського суду набирає законної сили в строки встановлені ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного  господарського суду через суд першої інстанції шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня викладення її у повному обсязі  та подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, в порядку, встановленому ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу;

3 - відповідачу;