СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30.07.07                                                                                 Справа № 8/309ад.

Суддя   Середа А.П.,  розглянувши матеріали справи за позовом

Краснодонської об’єднаної державної податкової інспекції Луганської області

до  Приватного підприємства «Термінал», місто Суходільськ Луганської  області,

про звернення стягнення на активи на суму  332.807 грн. 47 коп.,

при секретарі судових засідань Качановській О.А.,

в присутності представників сторін:

від позивача –П»ятницький В.В. – державний податковий інспектор, - довіреність № 42 від 22.05.07 р.

від відповідача –не прибув, -

встановив:

суть спору: позивачем заявлено вимогу про звернення стягнення  на активи відповідача на суму 332.807,47 грн. у зв’язку з наявністю у нього несплаченого боргу:

1)з податку на прибуток у сумі 130,00 грн. (основний платіж), пені у сумі 46,69 грн. та штрафних санкцій у сумі 14963,29 грн.;

2)податку на додану вартість у сумі 2.608,09 грн. (основний платіж), пені у сумі 100,90 грн. та штрафних санкцій  у сумі 314773,37 грн.;

3)комунального податку у сумі  6,43 грн. (основний платіж) та  штрафні санкції –171,70 грн.;

4)пені з податку з доходів найманих працівників (податку з доходів фізичних осіб) у сумі 7,00 грн.

Відповідно до ст. 111 Кодексу адміністративного судочинства України (далі –КАСУ) попереднє судове засідання було призначене та фактично відбулося 14.06.07 року; відповідач до цього засідання не прибув.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та звернувся до суду з клопотанням про відмову від здійснення фіксації судового процесу технічними засобами, яке не суперечить вимогам ст. 41 та п. 2-1 розділу УІІ «Прикінцеві та перехідні положення»КАСУ, а тому його задоволено судом.

Відповідач відзив на позов та витребувані судом документи не надав, до судового засідання не прибув, участь у ньому свого представника не забезпечив, про причини неявки до суду не повідомив, хоча належним чином поставлений до відома про дату, час та місце судових слухань.

Такого висновку суд дійшов висновку з огляду на те, що судом 31.05.07 року за вих. №941 та 16.06.07 року за вих. №988 на юридичну адресу відповідача, яка мається в матеріалах справи, спрямовано ухвали про призначення справи до судових слухань та судові повістки.

Оператором поштового зв»язку повернуто перше поштове відправлення зі службовою відміткою «організація не працює, закрита».

За таких обставин у суду є достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів щодо повідомлення відповідача про дату, час та місце судових слухань.

Представник позивача вважає за можливе здійснити розгляд справи по суті за відсутності відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 40, 49,51, ч. 6 ст. 71 та ст. 86 КАСУ, суд здійснив розгляд спору по суті за відсутності відповідача.

Заслухавши представника позивача, дослідивши обставини справи та додатково надані  матеріали,  суд  дійшов  наступного.

І.1. 19.08.2002 року управлінням економіки та власності виконавчого комітету Краснодонської міської ради Приватне підприємство «Термінал»(далі –ПП «Термінал», - відповідач), ідентифікаційний код  32025434, зареєстроване в якості суб’єкта підприємницької діяльності –юридичної особи, реєстраційний запис №25371460ю0010447.

Згідно матеріалам справи підприємство зареєстроване в якості платника податків, у тому числі - податку на додану вартість (далі –ПДВ).

2. ПП «Термінал»на виконання вимог п. 5.1 ст. 5 Закону України від 21.12.2000 року №2181-ІІІ «Про порядок погашення зобов’язань платниками податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»(далі –ЗУ №2181-ІІІ) надало до Краснодонської об’єднаної державної податкової інспекції Луганської області (далі –ОДПІ, - позивач) податкові декларації  з податку на прибуток, податку на додану вартість та комунального податку, самостійно узгодивши у такий спосіб свої податкові зобов’язання з названих податків.

Факт наявності у відповідача за станом на 10.05.07 року самостійно узгодженого, але не сплаченого у повній сумі податкового боргу та вжиття ДПІ заходів, спрямованих на його погашення боржником,  підтверджується наступними доказами:

першою (№1/199 від 25.05.05 року на суму 2439,17 грн.) та другою (№2/303 від 16.06.05 року на суму 336966,40 грн.) податковими вимогами, кожну з яких керівник підприємства Захарченко М.І. отримав особисто, під розпис;

податковими деклараціями з податку на додану вартість (далі –ПДВ) за період з квітня по грудень 2005 року;

податковими деклараціями з податку на прибуток за ІІІ квартал 2005 року та за весь 2005 рік;

податковими повідомленнями-рішеннями №/0 від 29.08.05 року, №/0 від 20.07.05 року,  /0 від 20.07.05 року, №/0 від 21.03.06 року, №/0 від 21.03.06 року, №/0 від 21.03.06 року, №/0 від 13.07.05 року. №/0 від 13.07.05 року, №/0 від 13.07.05 року;

податковим  розрахунком комунального податку за квітень 2005 року та січень 2006 року;

розрахунками можливих фінансових санкцій з податку на прибуток за період з 01.01.04 року по 31.12.05 року, складеними позивачем;

висновком щодо комплексної планової документальної перевірки ПП «Термінал»за період з 01.01.04 року по 31.12.05 року;

актами перевірок стану дотримання підприємством податкового законодавства ( (№1407  від 29.08.05 року та ін.);

іншими матеріалами справи.

Докази вжиття платником податків заходів, спрямованих на погашення податкового боргу, у справі відсутні.

ІІ.Заслухавши  представника позивача,  дослідивши та оцінивши матеріали справи та додатково надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі  з таких підстав.

1.Кожен зобов’язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом (частина 1 ст. 67 Конституції України).

2.Згідно статті 4 Закону України  від 25.06.1991 року №1251-ХІІ „Про систему оподаткування” (далі –ЗУ №1251-ХІІ) платниками податків і зборів (обов’язкових платежів) є юридичні та фізичні особи, на яких згідно з законами України покладено обов’язок сплачувати податки і збори (обов’язкові платежі).

Пунктами 1,3, 4 частини 1 ст.14 цього Закону ПДВ, податок на прибуток та податок на доходи фізичних осіб  віднесено до загальнодержавних податків та зборів; а згідно п.2 ч. 1 ст. 15 того ж Закону комунальний податок віднесено до місцевих податків та зборів.

3.Пунктом 2 частини 1 ст. 9 цього Закону до числа обов’язків платників податків віднесено подання до державних податкових органів… відповідно до законів декларацій, бухгалтерської звітності та інших документів і відомостей, пов’язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов’язкових платежів), а пунктом 3 тієї ж частини  ст. 9 на них покладено обов’язок по сплаті належних сум податків і зборів (обов’язкових платежів) у встановлені законом терміни.

4.Право вживати заходів до примусового стягнення податкового боргу органам державної податкової служби України надано п. 11 ст. 10 Закону України від 04.12.1990 року №509-ХІІ «Про державну податкову службу в Україні».

Звідси є очевидною правомірність звернення ОДПІ до суду з позовом, який є предметом розгляду по цій справі.

5.Як сказано у п. 1.3 ст.1 ЗУ №2181-ІІІ, податковий борг (недоїмка) –це податкове зобов’язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов’язання.

Матеріалами справи належним чином доведено, що спірні податкові зобов’язання платник податку узгодив самостійно, тобто у порядку, передбаченому пунктом 5.1 ст. 5 ЗУ №2181-ІІІ.

Згідно підпункту 5.3.1 п. 5.3 ст. 5  цього Закону, платник податків, який самостійно узгодив свої податкові зобов’язання, повинен сплатити їх до бюджету протягом 10-ти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 цього Закону для подання податкової декларації.

Право нарахування пені за несвоєчасну сплату податкових зобов»язань податковим органам надано ст. 16 ЗУ №2181-ІІІ, а право застосування штрафних санкцій з тих же підстав –ст. 17 того ж Закону.

Судом при дослідженні наданих позивачем доказів в діях ОДПІ не виявлено порушень при нарахуванні пені та застосуванні штрафних санкцій.

6.Законом України №2181-ІІІ не встановлено іншого порядку стягнення податкового боргу з платника податків, окрім шляхом звернення стягнення на його активи.

Згідно підпункту 3.1.1 п. 3.1 ст. 3 цього Закону передбачено, що активи платника  податків можуть бути  примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу  виключно за рішенням суду.

Активами платника податків, за змістом п.1.7 статті 1 ЗУ №2181-ІІІ, є кошти, матеріальні та нематеріальні цінності, що належать юридичній або фізичній особі на праві власності або повного господарського відання.

Відповідач позовні вимоги не спростував.

Позивач, будучи суб»єктом владних повноважень, у встановленому законом порядку довів суду законність та обґрунтованість своїх дій, рішень та позовних вимог.

Приймаючи до уваги те, що матеріалами справи підтверджено наявність у відповідача податкового боргу з ПДВ, податку на  прибуток, комунального податку та пені і штрафних санкцій, а також факт його ухилення від його сплати до бюджету, - позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до повного задоволення.

Керуючись частиною 4 ст.94 КАСУ суд не стягує з відповідача судові витрати.

Судом прийнято до уваги те, що позивач згідно ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.93 року №7/93 “Про державне мито”  при зверненні до суду з позовом звільнений від сплати державного мита.

На підставі викладеного, частини 1 ст. 67 Конституції України; ст.9,14 та  Закону України від 25.06.1991 №1251-ХІІ „Про систему оподаткування”; п.1.3 та 1.7 ст.1; п.п. 3.1.1. п. 3.1 ст. 3, пункту 5.1 та підпункту 5.3.1 п. 5.3  ст.5  Закону України  від 20.12.2000 року №2181-ІІІ “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, керуючись ст.ст.40, 49, 51, ч. 6 ст. 71, ст.ст. 86, 158-163 та 167 КАС України,  суд

п о с т а н о в и в :

1.Позов задовольнити у повному обсязі.

2.Стягнути з Приватного підприємства «Термінал», ідентифікаційний код 32025434, яке знаходиться за адресою: місто Суходільськ, КУШСМ Луганської області, - на користь:

Державного бюджету на рахунок 0028, банк –ГУ ДКУ у Луганській області, МФО 804013, отримувач - ВДК у місті Краснодоні Луганської області, код 24048922, - податковий борг з податку на додану вартість у сумі 317482 (триста сімнадцять тисяч чотириста вісімдесят дві) грн. 36 коп., у тому числі:  2608,09 грн. - основний платіж, пеня - 100,90 грн. та штрафні санкції  - 314773,37 грн.;

Державного бюджету на рахунок 0028, банк –ГУ ДКУ у Луганській області, МФО 804013, отримувач - ВДК у місті Краснодоні Луганської області, код 24048922, - податковий борг з податку на прибуток у сумі  15139 (п»ятнадцять тисяч сто тридцять дев»ять) грн. 98 коп., у тому числі: 130,00 грн. - основний платіж, пеня - 46,69 грн. та штрафні санкції - 14963,29 грн., - звернувши стягнення на активи боржника;

місцевого бюджету на рахунок 0028, банк –ГУ ДКУ у Луганській області, МФО 804013, отримувач - ВДК у місті Краснодоні Луганської області, код 24048922, - податковий борг з комунального податку у сумі 178 (сто сімдесят вісім) грн. 13 коп., у тому числі: 6,43 грн. - основний платіж та  штрафні санкції –171,70 грн., - звернувши стягнення на активи боржника;

місцевого бюджету на рахунок 0028, банк –ГУ ДКУ у Луганській області, МФО 804013, отримувач - ВДК у місті Краснодоні Луганської області, код 24048922, - податковий борг з податку на доходи фізичних осіб у сумі 7 (сім) грн. 00 коп. (пеня), - звернувши стягнення на активи боржника.

Відповідно до частини 4 ст. 167 КАС України  за згодою представника позивача у судовому засіданні 30.07.2007 року оголошено тільки вступну та резолютивну частини постанови.

Постанова набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо такої заяви не буде подано.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення  постанови у повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу - з  дня  складення  в  повному обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанову у повному обсязі складено та підписано 03.08.2007 року.

Суддя                                                                                          А.П.Середа