ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"24" липня 2007 р.
справа № 20-1/040

Господарський суд міста Севастополя в складі:

судді Алсуф’єва В.В.,

при секретарі Тинчерові Б.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Севастополі

господарську справу за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі

(м. Повсталих, 6, м. Севастополь, 99008);

до Приватного підприємства „Оберон”

(пров. Макаренка, 2-„А”, м. Севастополь, 99029)

про стягнення заборгованості у розмірі 1.772,36 грн.,

за участю представників:

позивача           – Овечкіної С.П., довіреність №13/02-15 від 10.03.2007;

відповідача           –не з’явився.

Регіональне відділення Фонду державного майна України в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі (далі за текстом –Позивач) звернулось до господарського суду із позовом до Приватного підприємства „Оберон” про стягнення заборгованості за договором оренди державного майна №478 від 29.09.2006 у розмірі 1.772,36 грн.

Позові вимоги заявлені на підставі статей 14, 15, 762 Цивільного кодексу України (Закон України №435-ІV від 16.01.2003; далі за текстом –ЦК України), в якості юридичної підстави позову визначено також статтю 285 Господарського Кодексу України (Закон України №436-ІV від 16.01.2003; далі за текстом –ГК України) і частину третю статті 18 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” №2269-ХІІ від 10.04.1992 (далі за текстом –Закон).

В судовому засіданні 24.07.2007 представник Позивача підтримав позовні вимоги, просив задовольнити їх на підставах, зазначених у позовній заяві.

Представник Відповідача вимог ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав, зокрема, не надав відзиву на позов. Досліджені матеріали справи та пояснення представника Позивача свідчать про те, що Відповідач ухилився від виконання вимог суду щодо звірення розрахунків із Позивачем та надання акта звірення суду у відповідний строк /а.с.28-29/.

Судом розглянуто справу за наявними в ній матеріалами, в порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення представника Позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

29 вересня 2006 року Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Севастополю (належним правонаступником якого є Позивач в силу наказу голови Фонду державного майна України від 28.02.2007 №38-р /а.с.17/) і Відповідачем у справі укладено договір оренди державного майна №478 (далі за текстом –Договір), згідно з яким Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Севастополю (орендодавець) передало, а Відповідач (орендар) прийняв у платне строчне користування вбудоване нежитлове приміщення загальною площею 56,2 м2 на першому поверсі п’ятиповерхового будинку, що розташовано за адресою: вул. Вакуленчука, 29, м.Севастополь, та знаходиться на балансі у Вищого професійного училища засобів зв’язку та інформаційних технологій (ідентифікаційний код 05536863).

Згідно з пунктом 5.2 Договору Відповідач зобов’язався своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату відповідно до його умов.

Судом у судовому засіданні 03.07.2007 досліджено примірник Договору Позивача, а також акт приймання-передачі нерухомого майна за Договором від 29.09.2007 та Додаток №1 до Договору –розрахунок плати за перший місяць оренди /а.с. 7-10/ та зроблено висновок про наявність орендних правовідносин між сторонами у справі відповідно до Договору, підписаного повноважними особами останніх /а.с.26/.

При вирішенні спору суд керується положеннями ЦК України, ГК України та Закону України „Про оренду державного та комунального майна” №2269-ХІІ від 10.04.1992.

Згідно з положеннями статей 525, 526 ЦК України зобов’язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна  його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічні положення містяться у статті 193 ГК України.

Відповідно до частини третьої статті 18 Закону, частини третьої статті 285 ГК України орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Судом встановлено, що у порушення вимог зазначених норм діючого законодавства, Відповідачем не виконаний обов’язок щодо сплати своєчасно та в повному обсязі орендної плати за Договором.

Відповідно до пункту 3.5 Договору орендна плата, сплачена несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексакції та стягується до Державного бюджету та балансоутримувача об’єкту оренди у встановленому Договором співвідношенні з урахуванням пені у розмірі 120% облікової ставки НБУ на дату нарахування останньої /а.с.7/.

Судом перевірено розрахунок заборгованості, виконаний Позивачем та встановлено, що станом на 27.04.2007 Відповідач має заборгованість за Договором у розмірі 1.772,36 грн., у тому числі 1.739,14 грн. –основний борг, 33,22 грн. –пеня за прострочку оплати /а.с.12/.

Згідно з частиною 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи викладене, розглянувши дану справу в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає на Відповідача витрати по сплаті в дохід Державного бюджету України державного мита в сумі 102,00 грн. і витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн.

Керуючись статтями 14, 15, 525, 526, 763 Цивільного кодексу України (Закон України №435-ІV від 16.01.2003), статтями 193, 285 Господарського Кодексу України (Закон України №436-ІV від 16.01.2003), частиною третьою статті 18 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” №2269-ХІІ від 10.04.1992, статтями 33, 34, 49, 75, 82, 84-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Приватного підприємства „Оберон” (пров. Макаренка, 2-„А”, м.Севастополь, 99029, , р/р 26002350 в СФ АППБ „Аваль”, МФО 324504) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі (м. Повсталих, 6, м. Севастополь, 99008, , р/р0006 у Ленінському ВДК міста Севастополя, МФО 824509) заборгованість у розмірі 1.772,36 грн. (одна тисяча сімсот семдесят дві грн. 36коп.), у тому числі 1.739,14 грн. –основний борг, 33,22 грн. –пеня за прострочку оплати.

3.          Стягнути з Приватного підприємства „Оберон” (пров. Макаренка, 2-„А”, м.Севастополь, 99029, , р/р 26002350 в СФ АППБ „Аваль”, МФО 324504) в доход Державного бюджету України (р/р0007 в ГУ ДКУ у м. Севастополь, , МФО 824509) державне мито в розмірі 102 грн. 00 коп. (сто дві грн. 00 коп.).

4.          Стягнути з Приватного підприємства „Оберон” (пров. Макаренка, 2-„А”, м.Севастополь, 99029, , р/р 26002350 в СФ АППБ „Аваль”, МФО 324504) на користь Державного бюджету Ленінського району м.Севастополя (р/р 0007, банк одержувача –ГУ ДКУ у м.Севастополь, , МФО 824509, код платежу за бюджетною класифікацією –22050000) витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118 грн. 00 коп. (сто вісімнадцять грн. 00 коп.).

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                           В.В. Алсуф`єв