ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2007 р.
№ 22/140-07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді:
Ходаківська І.П.

Судді
Данилова Т.Б., Савенко Г.В.

за участю представників сторін
позивача -
відповідача -
розглянувши  матеріали касаційної скарги

пр. Ніколащенко С.О. дов. №420 від 15.09.05р.
пр. Забознава А.О. дов. №85-24юр від 02.01.07р.
державного підприємства “Одеська залізниця”

у справі
господарського суду Дніпропетровської області

на рішення
господарського суду Дніпропетровської від 20.03.2007 року

за позовом
державного підприємства “Одеська залізниця”

до
відкритого акціонерного товариства "Міттал Стіл Кривий Ріг"

про
стягнення коштів

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2006 року, державне підприємство “Одеська залізниця” звернулось до суду з позовом про стягнення з відкритого акціонерного товариства "Міттал Стіл Кривий Ріг" штрафу у сумі 17 040 грн. за неправильне зазначення в накладних № 46007201, № 46007202 одержувача і його адреси.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 20.03.2007 року (суддя Пуппо Л.Д.) у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач посилається на порушення та неправильне застосування судами норм матеріального і процесуального права, неправильну правову оцінку обставин справи і просить рішення суду попередньої інстанції скасувати, постановивши нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши  суддю –доповідача,  пояснення  представників  сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи скарги, судова колегія не вбачає підстав для її задоволення, виходячи із наступного.

Як встановлено судом попередньої інстанції, а це підтверджується наявними у справі матеріалами, 08 червня 2006 року на станцію Херсон Порт Одеської залізниці за накладними № 46007201, № 46007202 у вагонах № 65063034, № 67860320 відповідач здійснював відвантаження вантажу.

В накладних відправником зазначена станція і залізниця призначення Херсон Порт Одеської залізниці, одержувач "ТОВ "Лотос", 65012, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 32/16 зал. 417908, 5025.

Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги зазначав, що у перевізних документах відповідачем неправильно зазначений одержувач і його адреса, про що складений акт загальної форми № 410 від 09 червня 2006 року і у відповідності з пунктами 118, 122 Статуту залізниць України був нарахований штраф у розмірі 5-кратної провізної плати.

Судом встановлено, що 09 червня 2006 року на станції Херсон Порт Одеської залізниці складений акт загальної форми № 410 такого змісту: "вагони простоювали на путях станції в очікуванні підтвердження вантажоотримувача та ставляться на відповідальне зберігання морського порту."

Відмовляючи у задоволенні заявлених позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що пунктом    122   Статуту   залізниць   України   передбачено,   що   за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника стягується штраф.

В акті загальної форми № 410 йдеться про те, що вказаного в накладних одержувача на станції нема (про неправильне зазначення адреси або коду ТОВ "Лотос" в акті не йдеться).

3 зазначеного пункту 122 Статуту залізниць України не вбачається таке правопорушення, як неправильне зазначення одержувача вантажу, не містить вона і відповідальність відправника за те, що вантаж адресовано одержувачу, якого не виявилося на станції призначення.

Чинне транспортне законодавство не передбачає обов’язок вантажоодержувача реєструватись на станції призначення. Правила видачі вантажів (розділ 8 Правил перевезень) передбачають, що про прибуття вантажу на станцію призначення залізниця зобов’язана повідомити одержувача в день прибуття вантажу із зазначенням найменування та кількості вантажу, а також роду й кількості вагонів.

Порядок і способи повідомлення встановлюється начальником станції, який повинен передбачити використання в першу чергу радіо, телефонного та поштового зв’язку.

Наступна зміна вантажовідправником вантажоодержувача (переадресування) у встановленому порядку не є підставою для стягнення штрафу на підставі пункту 122 Статуту залізниць України.

За таких обставин, суди дійшли правильного і обґрунтованого висновку про те, що позивачем не доведений такий факт, на підставі якого до відповідача можна було би застосувати санкції, передбачені пунктом 122 Статуту залізниць України.

За таких обставин та враховуючи, що господарським судом досліджені всі наявні у справі матеріали, їм дана належна правова оцінка, судова колегія не вбачає підстав для скасування постановленого судом рішення з наведених у касаційній скарзі мотивів.

Враховуючи наведене, та керуючись ст.ст.   1115,   1117,   1118,  1119,   11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу державного підприємства “Одеська залізниця” залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської від 20.03.2007 року залишити без змін.

Головуючий          І. Ходаківська

Судді          Т. Данилова

Г. Савенко