ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

№ 6/272
30.05.07

За позовом                    Товариства з обмеженою відповідальністю «А.В.К. Київ»

До відповідача           Виробничого об’єднання «Діамед»

Про                        стягнення 2767,99 грн.

Суддя Ковтун С.А.

Представники:

Від позивача           Якименко І.В. (за дов. № 637 від 02.11.2006)

Від відповідача           не з’явились

Обставини справи:

До господарського суду міста Києва звернулося з позовом товариство з обмеженою відповідальністю «А.В.К. Київ»до виробничого об’єднання «Діамед»про стягнення з останнього 2767,99 грн. за договором  № 896к від 02.02.2006, а саме: 2272,1 грн. боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, 423,17 грн. пені та трьох процентів річних у розмірі 72,72 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив взяті на себе зобов’язання щодо повноти та своєчасності внесення оплати за отриманий товар.

Ухвалою суду від 20.04.2007 було порушено провадження у справі № 6/272 та призначено розгляд останньої на 30.05.2007.

Відповідач у судове засідання не з’явився, відзив на позов, письмових заперечень по суті спору та клопотань про відкладення розгляду справи не подав. Ухвалу суду з юридичної та фактичної адрес відповідача поштовим відділенням не повернуто. За таких обставин, суд вважає за можливе на підставі ст. 75 ГПК України розглянути справу за відсутності відповідача за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

02.02.2006 між товариством з обмеженою відповідальністю «А.В.К. Київ»(постачальником) та виробничим об’єднанням «Діадем»(покупцем) було укладено договір поставки № 896к (далі - Договір).

Відповідно до умов даного Договору (п. 1.1) постачальник зобов’язався передати у встановлений строк у власність покупця товар, а покупець –прийняти товар та оплатити його у строк, у розмірі, в порядку та на умовах Договору.

Згідно з п. 3.2 Договору розрахунки за товар здійснюються протягом 14 календарних днів з моменту передачі товару, оплативши повну його вартість.

Позивачем було поставлено відповідачеві товар на суму 10119,32 грн. грн. за видатковими накладними  № РНк-006723 від 03.03.2006 на суму 4647,49 грн., № РНк-008280 від 16.03.2006 на суму 332,21 грн., № РНк-008281 від 16.03.2006 на суму 1338,58 грн., № РНк-010005 від 30.03.2006 на суму 403,75 грн., РНк-012942 від 20.04.2006 на суму 1991,15 грн., № РНк-016714 від 19.05.2006 на суму 1406,14 грн.

На вказаних накладних міститься відтиск печатки відповідача та підписи його представників.

У свою чергу, відповідач повернув та частково оплатив вартість товару, залишивши за собою борг в розмірі 1996,23 грн.

Таким чином, відповідач порушив вимоги ст. 526 Цивільного кодексу України, відповідно до якої зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Отже, вимоги про стягнення з відповідача основного боргу у зазначеному вище розмірі є законними та обґрунтованими.

Вимоги про стягнення з відповідача 423 грн. пені також є правомірними. Відповідно до п. 4.2 Договору, за несвоєчасну оплату поставленого товару покупець сплачує на користь постачальника пеню за кожний день прострочення у розмірі  подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно оплаченої суми за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Крім того, боржник на вимогу кредитора у випадку прострочення грошового зобов’язання повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три проценти річних з простроченої суми, що передбачено ст.  625 ЦК України. Борг з урахуванням встановленого індексу інфляції становить 2272,1 грн., а три проценти річних –72,72 грн.

Суд приймає розрахунок боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, пені та трьох процентів річних, наданий позивачем, як вірний.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач доказів належного виконання умов Договору суду не подав.

Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача. Зокрема, з останнього підлягає стягненню 102 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з виробничого об’єднання «Діамед» (м. Київ, вул. Чаадаєва, 3, кв. 137, м. Київ, вул. Симиренка, 17а, рахунок 210 у Борщагівській ФКБ КФС «Експобанк»м. Києва, код 30176704) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «А.В.К. Київ»(м. Київ, вул. Магнітогорська, 1, рахунок 260026874 у ВАТ «Родовід Банк», МФО 321712, код 21512394) 2272,1 грн. боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, 423 грн. пені, три проценти річних в розмірі 72,72 грн., 102 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Суддя                                                                                            С.А. Ковтун

Рішення підписано 8 червня 2007 року.