АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
3/65  тел.(8-0412) 48-16-02
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2007 р.
Справа №  14/197-06

Житомирський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді                                                  Веденяпіна О.А.

суддів:
Іоннікової І.А.

Черпака Ю.К.

при
секретарі                                                            Гаврилюк
Т.В. ,

за
участю представників сторін:

від
позивача: Лук'янова А.Л. (довіреність №3297/9/01 від 20.04.2007 року) -була

присутня в судовому
засіданні 24.04.2007 року,

Жереб С.П. (довіреність
№2740/9/10 від 18.06.2007 року) - був присутній

в судовому засіданні
19.06.2007 року,

Мануілова Ж.І.  (довіреність №4037 від 08.06.2007 року);

від
відповідача: ОСОБА_2  (довіреність
НОМЕР_1),

ОСОБА_3 (довіреність
НОМЕР_1) - був присутній в

судових засіданнях
24.04.2007 року, 19.06.2007 року,

розглянувши
апеляційну скаргу підприємця ОСОБА_1 (с.Северинівка Ямпільського району
Вінницької області)

на
постанову господарського суду Вінницької області

від
"17" серпня 2006 р. у справі

за
позовом Ямпільської міжрайонної державної податкової інспекції (м.Ямпіль
Вінницької області), правонаступником якої є Крижопільська міжрайонна державна
податкова інспекція (м. Крижопіль Вінницької області)

до
підприємця ОСОБА_1 (с.Северинівка Ямпільського району Вінницької області) та
товариства з обмеженою відповідальністю "Агроспецмонтаж" (м.Донецьк)

про
визнання недійсним  договору,-

ВСТАНОВИВ:

В березні 2006 року Ямпільська міжрайонна державна податкова
інспекція звернулась до господарського суду Вінницької області з позовом про
визнання недійсним договору б/н від 01.11.2004 року, посилаючись на укладення
даної угоди з метою, завідомо суперечною інтересам держави та суспільства, що
виявилося в безпідставному віднесенні підприємцем ОСОБА_1 до податкового
кредиту суми в розмірі 47060,00 грн.

В ході розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги і просив
визнати недійсним договір б/н від 01.11.2004 року, укладений з метою, завідомо
суперечною вимогам ст. 207 Господарського кодексу України, стягнути з
підприємця ОСОБА_1 все одержане за угодою в доход держави та покласти на неї
сплату державного мита та витрат на інформаційно - технічне забезпечення
судового процесу.

Постановою господарського суду Вінницької області від 17 серпня
2006 року у справі №14/197-06 позов задоволено.

Визнано недійсним договір на поставку вугілля від 01.11.2004 року,
укладений між ТОВ "Агроспецмонтаж" та підприємцем ОСОБА_1

Стягнуто з ТОВ "Агроспецмонтаж" на користь підприємця
ОСОБА_1                        274 833,94
грн.

Стягнуто з підприємця ОСОБА_1 на користь Державного бюджету
України    274 833,94 грн.

Не погоджуючись із прийнятою постановою, підприємець ОСОБА_1
подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначену постанову в
частині застосування реституційних наслідків, посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для
справи, які суд першої інстанції вважав встановленими.

В ході розгляду апеляційної скарги представник  підприємця уточнив вимоги скарги і просить
скасувати оскаржувану постанову та прийняти
нове  судове рішення, яким  відмовити
в задоволенні позовних вимог.

Представник підприємця в доповненнях до апеляційної скарги вказує,
що положення ст.ст. 207, 208 Господарського кодексу України слід застосовувати
з урахуванням того, що правочин, який вчинено з метою, що завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства, водночас суперечить моральним засадам
суспільства, а тому згідно з ч.1 ст. 203, ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу
України є нікчемним і визнання такого правочину судом не вимагається.

Зазначає, що податковим органом встановлено порушення за межами
терміну, передбаченого ст. 250 Господарського кодексу України.

Позивач у письмових запереченнях на апеляційну скаргу та
доповненнях до них зазначає про необґрунтованість доводів, викладених в
апеляційній скарзі.

Задовольняючи позов, господарський суд Вінницької області виходив
з того, що договір на поставку вугілля б/н від 01.11.2004 року ТОВ
"Агроспецмонтаж" укладений з метою, завідомо суперечною інтересам
держави і суспільства, тому підлягає визнанню недійсним   із
застосуванням  реституційних  наслідків
у  відповідності  до  вимог ч. 1 ст. 208 Господарського кодексу
України.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи,
апеляційний  господарський суд встановив.

01 листопада 2004 року між підприємцем ОСОБА_1 та товариством з
обмеженою відповідальністю "Агроспецмонтаж" укладено договір б/н на
поставку вугілля, за умовами якого ТОВ "Агроспецмонтаж" (м. Донецьк,
(продавець) поставляє, а підприємець ОСОБА_1 (с.
Придністрянське Ямпільського району Вінницької області, ідентифікаційний номер
НОМЕР_2 (покупець) отримує та оплачує товар, а саме вугілля різних марок в
необмеженій кількості. Договір діє з моменту підписання сторонами до його
розірвання однією із сторін.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі цього договору
підприємець ОСОБА_1 отримав від ТОВ "Агроспецмонтаж" вугілля по
видаткових накладних ІНФОРМАЦІЯ_1. Розрахунки за вугілля здійснені готівкою, що
стверджується квитанціями до прибуткових касових ордерів ІНФОРМАЦІЯ_2. Загальна
вартість отриманого вугілля, яке реалізовано підприємцем ОСОБА_1 ТОВ
"Спектр" (що стверджується копіями накладних і довіреностей та
поясненнями сторін) складає 274833,94 грн. Суму податку на додану вартість по
податкових накладних віднесено до податкового кредиту , що стверджується актом
НОМЕР_3 "Про результати планової документальної перевірки дотримання вимог
податкового та валютного законодавства підприємця ОСОБА_1".

Згідно довідки Головного управління статистики  у Донецькій області №22-2/613 від 03.03.2006
року (а.с. 46) підприємство за кодом 24653041 в Єдиному державному реєстрі
підприємств та організацій не зареєстроване.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного
господарського суду приходить до висновку про обґрунтованість скарги, виходячи
з наступного.

Оскільки ТОВ "Агроспецмонтаж" не зареєстрована в ЄДРПОУ
і відповідно як платник податків, особи, які діяли від його імені,  мали на меті здійснювати  незаконну
підприємницьку діяльність, не сплачуючи податки.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про те, що оспорюваний договір підписаний від імені ТОВ
"Агроспецмонтаж" з метою, завідомо суперечною інтересам держави та
суспільства.

Наявність умислу на укладення спірної угоди з такою метою у
підприємця                  ОСОБА_1 не
доведена, а проведення нею розрахунків готівкою не заборонено законом і не
свідчить про наявність умислу у ОСОБА_1 на укладення договору з метою,  завідомо суперечною інтересам держави і
суспільства.

Згідно з ч. 1 ст. 207 ГК України, який набув чинності з 1 січня 2004
року, господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону або вчинене з
метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладене
учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської
компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із
сторін або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю
або в частині.

Положення статей 207 та 208 ГК України слід застосовувати з
урахуванням того, що правочин, який вчинено з метою, що завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства, водночас суперечить моральним засадам
суспільства, а тому  згідно з ч.1 ст.
203, ч. 2 ст. 215 ЦК України є нікчемним і визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається. Органи державної податкової служби, зазначені в абзаці 1
ст. 10 Закону України "Про державну податкову службу в Україні",
можуть на підставі п. 11 цієї статті звертатись до судів з позовами про
стягнення в доход держави коштів, одержаних за правочинами,  вчиненими з метою, яка завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства, посилаючись на їхню нікчемність.

Для застосування санкцій, передбачених ч. 1 ст. 208 ГК України,
необхідним є наявність умислу на укладення угоди з метою, яка завідомо
суперечить інтересам держави і суспільства.

Цією нормою передбачено застосування санкцій лише судом. Це
право  відповідає положенню ст. 41
Конституції України, згідно з якою конфіскація майна може бути застосована
виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Оскільки санкції, передбачені ч. 1 ст. 208 ГК України, є
конфіскаційними, стягуються за рішенням суду в доход держави за порушення
правил здійснення  господарської
діяльності, то такі санкції не є цивільно-правовими, а є
адміністративно-господарськими як такі, що відповідають визначенню ч. 1 ст. 238
ГК України і можуть застосовуватись лише протягом строків, встановлених ст. 250
ГК України.

Враховуючи викладене та те, що ТОВ "Агроспецмонтаж" за
кодом 24653041 не зареєстровано в Єдиному державному реєстрі підприємств та
організацій, що унеможливлює застосування до нього санкцій, передбачених ч. 1
ст. 208 ГК України, позов є необґрунтованим і задоволенню не підлягає.

За таких обставин, постанова господарського суду Вінницької
області від 17 серпня 2006 року  у справі
№14/197-06 підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.160, 195,
196, 198, 202, 205, 207, 212, 254, п.п. 6 і7 Прикінцевих та перехідних положень
Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський апеляційний
господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову господарського суду Вінницької області від 17
серпня   2006 року та прийняти нову
постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з
моменту проголошення.

Касаційну скаргу може бути подано безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця з дня складення постанови
в повному обсязі.

Головуючий
суддя                                                              Веденяпін О.А.

судді:

Іоннікова І. А.

Черпак
Ю.К.

Віддрук.
5 прим.:

1
- досправи,

2,3,4
- сторонам,

5
- в наряд.