ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
Тел. 698-166, факс 7-44-62
ПОСТАНОВА

"09" серпня 2007 р.
Справа № 14/184а

09.08.2007р. об 13:00год

Господарський суд Чернігівської
області у складі:

судді                                         Книш Н.Ю

при секретарі                         Мельниченко А.М..

за участю представників

від позивача:
Білоусова В.Д., представник, довіреність №11/1-8-5597п від 18.05.2007р.

від відповідача: ОСОБА_1,  суб'єкт підприємницької діяльності

від прокуратури: Булавка
О.В., старший помічник Чернігівського транспортного прокурора

розглянувши у судовому засіданні
справу:

за позовом:
Чернігівського транспортного прокурора в інтересах держави (уповноважений
орган) Міністерства транспорту та зв'язку України, 01135 м. Київ, пр. Перемоги,
14 в особі Головної державної інспекції на автомобільному транспорті,
пр.Перемоги, 14, м. Київ, (територіальне управління Головної державної
інспекції на автомобільному транспорті в Чернігівській області, вул. Пушкіна,
16, м. Чернігів)

до відповідача: Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1, АДРЕСА_1

про
стягнення 1700 грн. штрафу

ВСТАНОВИВ:

Чернігівським транспортним
прокурором в інтересах держави в особі Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті заявлено позов про стягнення в доход державного
бюджету з відповідача 1700грн. штрафу, застосованого до останнього на підставі
постанови НОМЕР_1 про застосування до суб'єкта підприємницької діяльності
фінансових санкцій.

В ході розгляду справи прокурор та
позивач підтримали свої позовні вимоги, подані ними клопотання про залучення
додаткових документів до матеріалів справи судом задоволені, документи долучені
до справи.

Відповідачем подано клопотання про
залучення додаткових документів до матеріалів справи, а саме оригінал договору
про надання транспортних послуг від 15.04.07р., квитанції до прибуткового
касового ордера НОМЕР_2, дорожнього листа НОМЕР_3, ксерокопія ліцензії на право
перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом загального
користування НОМЕР_4 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5,
яке задоволено судом. Відповідач у судовому засіданні надав усні пояснення по
справі, в яких зазначив, про несвоєчасне отримання від установи банку дозволу
необхідного для оформлення ліцензійної картки, про відсутність ліцензійної
картки під час здійснення перевезень, та про знаходження на час перевірки у
папці водія договору про надання транспортних послуг та квитанції про оплату
автопослуг.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення та доводи прокурора, представників сторін, суд встановив:

Прокурором подано витяг з Єдиного
державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців НОМЕР_6, згідно якого
місце проживання СПД ОСОБА_1 - АДРЕСА_1.

Відповідач у справі є суб'єктом
господарювання, який здійснює автомобільні перевезення пасажирів.

16.04.2007 р. держінспекторами
територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному
транспорті в Чернігівській області Буряком О.О. та Лісовим С.А. на підставі
завдання на перевірку НОМЕР_7 була проведена перевірка транспортного засобу
Рута-СПВ-20 н.з. НОМЕР_5, що належить СПД ОСОБА_1, який на момент перевірки
використовувався відповідачем, що ним не заперечується, а також підтверджується
дорожнім листом НОМЕР_8. Під час перевірки інспекторами було виявлене
порушення, а саме: у водія автомобілю була відсутня ліцензійна картка, договір
з замовником транспортних послуг та документу, який би свідчив про оплату
транспортних послуг, про що складений акт НОМЕР_9 перевірки додержання вимог
законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень
пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 16.04.2007 р.

18.04.2007 року Територіальним
управлінням Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у
Чернігівській області відповідачу було направлено повідомлення про запрошення
на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Дане повідомлення відповідачем було
отримано відповідачем 20.04.2007 року про, що свідчить копія поштового
повідомлення за НОМЕР_10, яка знаходиться в матеріалах справи. Відповідач на
розгляд справи не з'явився.

Постановою начальника
територіального управління Головавтотрансінспекції в Чернігівській області
НОМЕР_1 про застосування до суб'єкта підприємницької діяльності фінансових
санкцій до відповідача застосовані фінансові санкції в сумі 1700 грн., які
підлягали сплаті до державного бюджету України.

Основні засади організації та
діяльності автомобільного транспорту визначаються Законом України “Про
автомобільний транспорт”. Відповідно до приписів даного Закону, усі транспортні
засоби українських та іноземних перевізників,
що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на
території України підлягають державному контролю, який здійснюється Головною
державною інспекцією на автомобільному транспорті як урядовим органом
державного управління з питань контролю на автомобільному транспорті.

Згідно п.п.1 п.4 Положення про
Головну державну інспекцію на автомобільному транспорті, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.04р. №1190,
Головавтотрансінспекція здійснює державний контроль за додержанням суб'єктами
господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту
загального користування, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм
та стандартів, що регулюють організацію перевезення пасажирів і вантажів
автомобільним транспортом загального користування. Отже, позивач у справі є
суб'єктом владних повноважень.

В силу п.п.1 п.5 Положення про
територіальні органи Головної державної інспекції на автомобільному транспорті,
затвердженого наказом Міністерства транспорту і зв'язку України від 14.12.05р.
№888, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.12.05р. за №1573/11853,
територіальні органи Головної державної інспекції на автомобільному транспорті
в областях здійснюють у відповідному регіоні державний контроль за виконанням
суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного
транспорту загального користування, правил перевезень пасажирів і вантажів;
дотримання вимог нормативно-правових актів, стандартів і норм, що регулюють
перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Таким чином, суд приходить до
висновку, що здійснюючи 16.04.2007 р. перевірку відповідача з питань дотримання
вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень
пасажирів і вантажів, позивач діяв в межах наданих йому повноважень.

Загальні положення щодо порядку та
вимог до перевезення пасажирів автомобільним транспортом визначені у гл.7
Закону України “Про автомобільний транспорт” (в редакції, яка діє з
07.04.06р.), зокрема в ст.39 цього Закону наведений перелік документів, при
наявності яких можуть виконуватися пасажирські перевезення: для автомобільного
перевізника - ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами
місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує
використання автобуса на законних підставах, інші документи,  передбачені законодавством України; для водія
автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на
транспортний засіб, ліцензійна картка, дорожній лист, квитково-касовий лист,
схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських
перевезень), інші документи, передбачені законодавством України. Тобто, як
вбачається із змісту даної статті, у разі відсутності будь-якого документу,
зазначеного у переліку, регулярні перевезення пасажирів не можуть
здійснюватися.

В судовому засіданні відповідач не
заперечував факту відсутності у водія на час проведення перевірки 16.04.07р.
ліцензійної картки на автомобіль Рута-СПВ-20 н.з. НОМЕР_5, відповідачем не
доведено суду факту наявності у водія на час проведення перевірки - договору
про надання транспортних послуг від 15.04.07р. та квитанції до прибуткового
касового ордеру НОМЕР_2 про здійснену передоплату за автопослуги у сумі
140,00грн.

Відповідно до ст.60 Закону України
“Про автомобільний транспорт” передбачена відповідальність автомобільних
перевізників за порушення законодавства про автомобільний транспорт: за надання
послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік
яких визначений статтями 39 та  48 цього
Закону у вигляді застосування  штрафу у
розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як зазначено вище, надання послуг з
перевезення пасажирів без оформлення документів, визначених у статті 39 Закону
України ”Про автомобільний транспорт”, в тому числі, без ліцензійної картки для
водія, є підставою для покладення відповідальності за порушення вимог
законодавства. При цьому, аналіз ст.60 даного Закону свідчить, що санкції за
порушення законодавства про автомобільний транспорт застосовуються саме до
автомобільного перевізника. Виходячи із визначення поняття ”автомобільний
перевізник” наданого у ст.1 Закону ”Про автомобільний транспорт”, та
враховуючи, що матеріалами справи та поясненнями відповідача по справі
підтверджується факт здійснення 16.04.2007 р. автомобільного перевезення
пасажирів, який використовувався відповідачем, тому суд приходить до висновку,
що фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. правомірно
застосовані до відповідача. При цьому судом приймається до уваги, що відповідно  до ч.2 ст.30 Закону України „Про
автомобільний транспорт” саме на автомобільного перевізника покладається
обов'язок забезпечувати водія необхідною документацією.

На виконання п.28 Порядку копія
постанови НОМЕР_1 надсилалася рекомендованим листом за місцезнаходженням
відповідача, та була ним отримана, що підтверджує копія поштового повідомлення
№ 453269, яке  знаходиться в матеріалах
справи.

Враховуючи, що матеріалами справи
та свідченнями самого відповідача підтверджується, факт вчинення порушення, а
саме: здійснення 16.04.2007 р. автомобільних перевезень пасажирів без наявності
у водія всіх документів, визначених ст.39 Закону України ”Про автомобільний
транспорт”, відповідальність за яке передбачена ст.60 цього ж Закону, на момент
розгляду даної справи постанова НОМЕР_1 в установленому законом порядку не
скасована, разом з тим відповідач доказів сплати штрафу не надав, суд приходить
до висновку, що позов є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

При вирішенні питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.4 ст.94 Кодексу
адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а  відповідачем  -
фізична  чи  юридична
особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.
Покладення на відповідача держмита у справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, даною статтею не передбачено.

Керуючись ст.1, 6, 30, 39, 60 Закону України
“Про автомобільний транспорт”, Постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.03р.
№ 143 “Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на
автомобільному транспорті загального користування”, ст.ст. 158, 160-163, 167,
186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_11) в доход державного бюджету (отримувач:
Держбюджет Куликівського району, р/р 0258 в УДКУ в Чернігівській
області,  код 22827065, МФО 853592, код
бюджетної класифікації 21081100) 1700
грн. штрафу.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного адміністративного суду через Господарський суд
Чернігівської області в порядку, передбаченому ст.186 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Постанова набирає законної
сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку
заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була  подана у  двадцятиденний строк,  постанова набирає законної сили після
закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не  скасовано,  набирає
законної  сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Копія апеляційної скарги
одночасно  надсилається  особою,  яка  її
подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Суддя
Н.Ю.Книш

Повний текст постанови, відповідно до
ст.ст. 160, 163 Кодексу адміністративного судочинства України складено   14.08.2007р.

Суддя
Н.Ю.Книш