СУД
РІШЕННЯ

Іменем
України

03.04.2007

Справа №2-26/881-2007

РIШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А ЇН И

03.04.2007                                      м.
Сімферополь                   Справа №
2-26/881-2007

За позовом - Сімферопольської
міської ради  (м. Сімферополь, вул..
Толстого, 15)

До відповідачів: 1. Фізичної особи
- підприємця ОСОБА_1, (Сімферопольський район, с. АДРЕСА_1)

2. Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 (м. АДРЕСА_2)

Про розірвання договору оренди.

Суддя Проніна О.Л.

Представники:

Від позивача - Новикова Н.В.
дов.  №24/01-06/21.52 від
27.10.2006.

Від відповідачів: 1. ОСОБА_3. дов.
НОМЕР_1., 2. не з'явився.

Сутність спору:

Позивач - Сімферопольська міська
рада звернулась до Господарського суду АР Крим з позовною заявою  до відповідачів  - Фізичної особи -  підприємця ОСОБА_1 та фізичної  особи - підприємця ОСОБА_2та просить суд
визнати договір оренди земельної ділянки, укладеного на підставі рішення 20-ої
сесії Сімферопольської міської ради 24-го скликання від НОМЕР_2 між
Сімферопольською міською радою та СПД ОСОБА_1. та ОСОБА_2., нотаріально
посвідчений Першою Сімферопольською державною нотаріальною конторою АР Крим в
Україні 29.12.2004 зареєстрований в реєстрі за НОМЕР_3розірваним.

Крім того, позивач просить суд
зобов'язати відповідачів повернути Сімферопольській міській Раді за актом
приймання-передачі земельну ділянку, загальною площею 0,0940га, розташовану по
АДРЕСА_3в м. Сімферополі протягом сьома днів після набуття рішенням законної
сили.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує
невиконанням покладених на відповідачів обов'язків, зокрема п.п. 5.4.1, 5.4.3
договору, а саме обов'язку у передбачений законом строк зареєструвати договір
оренди в уповноваженому органі, обов'язку дотримуватись чинного земельного та
природоохоронного законодавства, зокрема позивач зазначив, що відповідач в
порушення Правил утримання об'єктів озеленення в містах та населених пунктах
України зніс 62 дерева, що відображено в акті перевірки дотримання
природоохоронного законодавства. Крім того, позивач вказує на порушення
відповідачами п. 5.4.2 договору, відповідно до якого на орендарів покладався
обов'язок в місячний строк з моменту державної реєстрації приступити до
використання земельної ділянки, що також виконано не було, оскільки дозвіл на
виконання будівельних робіт було отримано відповідачами тільки 28.08.2006, що
більш ніж на рік перевищує встановлений строк.

Порушення відповідача умов
договору, як зазначив позивач, є підставою для визнання з його боку розірваним.
Позивачем також віднесено факти порушення трьохмісячного строку реєстрації
договору оренди у спеціально уповноваженому державному органі.

Позивач також вважає, що
будівництво торгівельного центру, яке здійснюється відповідачами на орендованій
земельній ділянці викликає масові заперечення з боку мешканців навколишніх
будинків, що тягне порушення громадського порядку в м. Сімферополі та
суперечить громадським інтересам.

Отже, позивач вважає, що обставини
змінились таким чином, що у разі якби сторони могли це передбачити, вони не
уклали б договір.

Позивач вважає, що оскаржений ним
договір є таким, що суперечить громадським інтересам, що тягне визнання його
розірваним.

Відповідач - Фізична особа -
підприємець ОСОБА_1.  надав суду відзив
на позовну заяву, відповідно до якого вважає, що позовні вимоги є
безпідставними та задоволенню не підлягають.

Відповідач зазначив, що позивачем у
встановленому законом порядку не доведено факту порушення ним положень
договору, надані докази не підтверджують у встановленому законом порядку
фактів, викладених в позовній заяві. Заперечення громадян, які мешкають в
районі в якому здійснюється будівництво, як підставу для задоволення вимог про
визнання договору розірваним, відповідач вважає необґрунтованою та зазначає, що
передана в оренду земельна ділянка не межує з землями наданими у користування
та власність, відтак права та інтереси мешканців ні яким чином не порушені.

Відповідачем були представлені
доповнення до відзиву, в якому останній додатково наводить підстави для відмови
в задоволенні позову.

Відповідач - Фізична особа -
підприємець ОСОБА_2. відзиву на позовну заяву суду не надав, явку свого
представника в судове засідання не забезпечив, про причини відсутності суду не
повідомив. Про дату слухання справи повідомлений належним чином -
рекомендованою кореспонденцією.

Суд вважає можливим розглянути
справу, в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, за
наявними в ній матеріалами.

Справа слуханням відкладалася, в
порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

За клопотанням представників сторін
судочинство здійснювалось російською мовою.

Розглянувши матеріали справи,
заслухав представників сторін, суд -

В с т а н о в и в:

ІНФОРМАЦІЯ_1року державним
нотаріусом Першої Сімферопольської державної нотаріальної контори Автономної
Республіки Крим в Україні був нотаріально посвідчений договір оренди земельної
ділянки, укладений між Сімферопольською міською радою - орендодавцем та
суб'єктами підприємницької діяльності ОСОБА_1та ОСОБА_2- орендарі, відповідно
до якого орендодавець на підставі Закону України «Про оренду землі», Закону
України «Про місцеве самоврядування в Україні» та на виконання рішення 20-ої
сесії Сімферопольської міської ради 24-го скликання НОМЕР_2надав, а орендарі
прийняли в короткострокове орендне користування:

ОСОБА_1- земельну ділянку площею
0,0500га, яка знаходиться за адресою: м. Сімферополь Автономної Республіки Крим
в Україні, АДРЕСА_3, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_4;

ОСОБА_2- земельну ділянку площею
0,0440га, яка знаходиться за адресою: м. Сімферополь автономної Республіки Крим
в Україні, АДРЕСА_3, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_4.

Відповідно до п. 2.1, договір
укладений терміном на два роки, початок дії якого обчислюють згідно чинного
законодавства.

Договір підписано та скріплено
печатками сторін, зареєстровано в реєстрі за НОМЕР_3.

Відповідно до п.п. 4.1, 4.2
договору, передача земельної ділянки орендарям орендодавцем здійснюється за
проектом відведення в порядку встановленому законом та здійснюється шляхом
підписання акту приймання-передачі.

На виконання вимог договору між
Сімферопольською міською радою та суб'єктами підприємницької діяльності
ОСОБА_1. та ОСОБА_2. був підписаний акт приймання-передачі, відповідно до якого
орендодавець передав, а орендарі прийняли в користування на умовах оренди
строком на два роки земельні ділянки, загальною площею 0,0940га. Відповідно до
акту передана земельна ділянка не межує з землями переданими у власність або
користування.

Розділом 4 договору оренди
земельної ділянки встановлено цільове призначення землі, умови її використання
та зберігання її якості, зокрема земельна ділянка передається з метою
несільськогосподарського використання згідно ст. 19 п. «б» Земельного кодексу
України, а саме для будівництва торгівельного центру.

Відповідно до ст.ст. 18, 19
Земельного кодексу України, до земель України належать усі землі в межах її
території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об'єктами, які за
основним цільовим призначенням поділяються на категорії, зокрема на землі
житлової та громадської забудови.

До земель житлової та громадської
забудови, ст. 38 Земельного кодексу України відносить земельні ділянки в межах
населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови,
громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування.

Використання земель житлової та громадської забудови здійснюється
відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної
документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням державних
стандартів і норм,  регіональних та
місцевих правил забудови (ст. 39 Земельного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті
13 Конституції України земля є об'єктом права власності Українського народу,
від імені якого це право здійснюють органи державної влади і органи місцевого
самоврядування в межах, визначених цією Конституцією, іншими законодавчими
актами України. Зокрема, на підставі статті 4 Земельного кодексу України,
статті 32 Закону України "Про
власність" суб'єктами права державної власності на землю
виступають:

Верховна Рада України - на землі
загальнодержавної власності;

Верховна Рада Автономної Республіки
Крим - на землі в межах її території (крім земель загальнодержавної власності);

обласні, районні, міські, селищні,
сільські ради - на землі в межах її територій (крім земель загальнодержавної
власності).

Відповідно до п. 12 перехідних
положень Земельного кодексу України, до розмежування земель державної і
комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених
пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, та земель, на яких
розташовані державні, в тому числі казенні, підприємства, господарські
товариства, у статутних фондах яких державі належать частки (акції, паї),
об'єкти незавершеного будівництва та законсервовані об'єкти, здійснюють
відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів -
відповідні органи виконавчої влади.

Таким чином, Сімферопольська міська
рада, як особа уповноважена розпоряджатись землями комунальної форми власності,
правомірно надала земельну ділянку у орендне користування відповідачам.

Порушення умов договору позивач
обґрунтовує порушенням відповідачами природоохоронного законодавства, зокрема
позивач вказує на факт знесення дерев та чагарників, які знаходились на
орендованій земельній ділянці, що відповідно було зафіксовано в акті перевірки
дотримання природоохоронного законодавства складеним Управлінням екологічної
інспекції Центрально-Кримського регіону Республіканського комітету Автономної
Республіки Крим; порушенням строку реєстрації договору у спеціально
уповноваженому органі з земельних ресурсів.

Відповідно до ст. 651 Цивільного
кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою
сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором
або законом.

Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі односторонньої відмови від
договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено
договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Вищезазначеними нормами визначені
загальний порядок та підстави розірвання договорів, зокрема укладаючи договір,
сторони розраховують на його належне виконання та досягнення поставленої мети,
однак процес виконання договору може зумовить виникнення непередбачуваних
обставин, які істотно впливають на інтереси однієї або обох сторін.

Підставою для розірвання договору з
підстав істотного порушення умов договору є завдана цим порушенням шкода
внаслідок чого інша сторона значною мірою позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ст.ст. 1, 13, 14
Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі
строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною
орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Договором
оренди землі визнається договір за яким орендодавець зобов'язаний за плату
передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до
умов договору та вимог земельного законодавства.

Законодавче закріплене поняття
договору оренди визначає основні права та обов'язки сторін, як то, обов'язок
передати та відповідно обов'язок прийняти об'єкт оренди на певний строк,
обов'язок вимагати сплати та відповідний обов'язок сплатити обумовлену орендну
плату, зазначені складові є визначальними при вирішенні питання про істотні
умови договору оренди, виходячи з вищенаведеного можливо зробити висновок, що
орендодавець за договором зацікавлений у першу чергу отримати обумовлену
договором плату, а орендар зацікавлений у користуванні та володінні земельною
ділянкою необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів
діяльності.

З наведених позивачем доводів, суд
не вбачає жодного істотного порушення умов договору або іншого порушення
договору, яке є підставою для розірвання договору, більш того, позивач не довів
в чому саме полягає завдана йому шкода, а також обставини які, значною мірою
позбавляють його того, на що він розраховував при укладенні договору. Фактів
порушення фінансової дисципліни договору так само як порушень використання
земельної ділянки всупереч її цільовому призначенню позивачем не доведено, адже
самі ці умови й є суттєвими та визначають першочергове бажання орендодавця їх
виконання орендарем.

Відповідно до ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює
наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення
господарського спору.

Відтак суд не вбачає підстав для
задоволення позову з мотивів істотного порушення умов договору відповідачами,
оскільки позивачем у встановленому статтею 33 Господарського процесуального
кодексу України порядку, не підтверджено обставин на які він посилається як на
підставу своїх вимог.

Позивач також мотивуючи позов
вказує, що на момент укладення договору Сімферопольська міська рада не знала та
не могла знати про те, що громадяни, що мешкають в житлових будинках, розташованих
на суміжних земельних ділянках наданих в оренду відповідачам будуть
заперечувати проти здійснення будівництва, відтак вважає, що обставини
змінились настільки, що, якби це можливо було передбачити, Сімферопольська
міська рада не уклала б договір.

Заперечення громадян на думку
міської ради потягне порушення громадського порядку в м. Сімферополі, відтак
сам договір буде суперечити громадським інтересам.

Згідно до ст. 652 Цивільного
кодексу України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при
укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо
вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали
б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо
приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або
щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною
четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої
сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладення договору сторони
виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена
причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при
всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; виконання договору
порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б
заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;
із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни
обставин несе заінтересована сторона.

Підставою для задоволення вимог про
розірвання договору, які грунтуються на ст. 652 Цивільного кодексу України, є
одночасна наявність та сукупність підстав встановлених цією статтею, чого
позивачем не підтверджено, крім того, суд вважає, що заперечення мешканців
будинків розташованих навколо земельної ділянки, яка надана під будівництво не
є підставою для розірвання договору оренди, оскільки землями комунальної форми
власності, відповідно до Земельного кодексу України розпоряджується відповідна
рада, яка як представницький орган певної територіальної громади та приймає з
цього приводу відповідні рішення.

Крім того, суд приймає до уваги той
факт, що відповідно до акту приймання-передачі передана орендарям земельна
ділянка не межує з землями переданими у власність або користування, відтак є
вона є відособленим об'єктом земельних правовідносин, яким Сімферопольська
міська рада, як уповноважена особа розпорядилась шляхом передання в оренду ( п.
12 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України).

Правові засади оренди землі, а саме
визначення кола прав та обов'язків орендаря та орендодавця, порядок укладення
та розірвання договору оренди землі визначені Законом України «Про оренду
землі».

Так відповідно до ст. 32 Закону
України «Про оренду землі», на вимогу однієї із сторін договір оренди землі
може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами
обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в
разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно
перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на
підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Статтею 25 Закону України «Про
оренду землі» визначені як права так й обов'язки орендаря земельної ділянки,
зокрема орендар наділений наступним обсягом прав: самостійно господарювати на
землі з дотриманням умов договору оренди землі; за письмовою згодою орендодавця
зводити в установленному законодавством порядку жилі, виробничі,
культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні
насадження; отримувати продукцію і доходи; здійснювати в установленому
законодавством порядку за письмовою згодою орендодавця будівництво
водогосподарських споруд та меліоративних систем.

Відповідно до договору орендар
земельної ділянки зобов'язаний: приступати до використання земельної ділянки в
строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленному
законом порядку; виконувати встановлені щодо об'єкта оренди обмеження
(обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі;
дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого
природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та
історико-культурного призначення; у п'ятиденний строк після державної
реєстрації договору оренди земельної ділянки державної або комунальної
власності надати копію договору відповідному органу державної податкової
служби.

Судом також, не встановлено фактів
порушень вимог закону, що ставляться до орендаря, відповідно до ст. 25 Закону
України «Про оренду землі».

Таким чином суд вважає, що позовні
вимоги задоволенню не підлягають в повному обсязі, що узгоджується із
декларованим ст. 2 Закону України «Про судоустрій» завданням суду, як то
здійснення судочинства, на засадах верховенства права з метою забезпечення
захисту гарантованих Конституцією України та законами прав і свобод людини і
громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і
держави.

Крім того, суд вважає за необхідним
зазначити, що обраний позивачем засіб захисту, а саме позовні вимоги про
визнання договору розірваним, не узгоджується із положеннями чинного
процесуального законодавства.

В судовому засіданні 03.04.2007р.
за взаємною згодою сторін, в порядку ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України оголошена вступна та резолютивна частині рішення. Повний текст
рішення складено та підписано 16.04.2007р.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст. 44, 49, 75, 77, 82-84 ГПК України, суд -

ВИРIШИВ:

В задоволенні позову
Сімферопольської міської ради до відповідачів суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1, суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2про визнання
договору оренди земельної ділянки від ІНФОРМАЦІЯ_1року розірваним відмовити в
повному обсязі.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Проніна
О.Л.