СУД
РІШЕННЯ

Іменем
України

07.08.2007

Справа №2-4/6434-2007

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТРИ-Я-ДА-ПРОДАКШН» (м. Київ, вул. Фрунзе, 60)

до відповідача Товариства з
обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Ялта» (98600, АР Крим, м. Ялта,
вул. Соханя, 7)

про стягнення 8 400 000,00 грн.

Суддя ГС АР Крим І. К. Бєлоглазова

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача -  не з'явився.

Від відповідача  - Рогожина І. Б.. предст.. дов. від
18.05.2007 р. № 7.

Суть спору:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Три-я-да - Продакшн», м. Київ, звернулося до Господарського
суду АРК з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю ТРК «Ялта», м.
Ялта, про стягнення компенсації за порушення авторського права та заборону
розповсюдження об'єкту авторського праву. Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач 5.01.07 р. на своєму телевізіонному каналі «Ялта - ТВ» в  ефірному часі в 20год. 05 хвил. та 6.01.07 р.
в 8 год. 10 хвил. здійснив показ відеофільму «Сказ про двух братьев  близнецов». Авторський договір про передачу
майнових авторських прав відповідачу на показ цього фільму не укладався. На
думку позивача показом фільму були порушені його майнові права як суб'єкта
авторського права, оскільки згідно договору від 9.02.05 р. авторами фільму саме
йому передані виключні майнові авторські права. Факт порушення авторського
права позивач підтверджує постановою Ялтинського міського Управління МВС
України в АРК про відмову в порушенні кримінальної справи від 7.02.07 р. У
зв'язку з порушення  його авторського
права позивач просить стягнути з відповідача компенсацію в розмірі 20000
мінімальних заробітних плат, тобто 8400000 грн, а також заборонити відповідачу
будь-яким способом та у будь - якій формі розповсюджувати об'єкт авторського
права відеофільм «Сказ про двух братьев
близнецов».

Відповідач позовні вимоги не
визнав, посилаючись на те, що не здійснював показ фільма «Сказ про двух братьев  близнецов», а використовував фрагменти цього,
а також інших відеофільмів в спеціальній передачі про 7 Міжнародний
телекінофорум «Вместе», що не суперечить п.1 ст. 21 Закону України «Про
авторське право та суміжні права» від 21.12.93 р. №3792- XII ( в ред. Закону
№2627- III від 11.07.01 р.).Відповідач також не згоден з розміром компенсації
та вважає його необґрунтовано завищеним. З урахуванням викладеного просить у
позові відмовити.

В судовому засіданні оголошувалася
перерва.

Розглянув матеріали справи,
заслухав пояснення представників сторін, суд -

ВСТАНОВИВ:

1.03.05 р. Державним Департаментом
інтелектуальної власності Міністерства освіти та науки України видано свідоцтво
№ НОМЕР_1 про реєстрацію авторського права на аудіовізуальний твір - відеофільм
«Мечты сбываются и не сбываются» із циклу «Сказки для взрослых дальтоников»,
авторами якого є громадяни ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5.

9.02.05 р. між авторами зазначеного
аудіовізуального твору та позивачем був укладений договір про передачу
(відчуження) виключних майнових авторських прав на відеофільм  «Мечты сбываются и не сбываются» із циклу
«Сказки для взрослых дальтоников».

Згідно з п.п. 5.1, 5.2 Договору
позивач набув виключне право на використання твору у будь- якій формі і будь- яким
способом, а також на дозвіл (ліцензія, передання), перешкоджання неправомірному
використанню твору іншими особами шляхом:

a) відтворення;

b) публічного виконання і
публічного сповіщення;

c) публічної демонстрації і
публічного показу;

d) будь-якого оприлюднення Товарів;

e) перекладу, дубляжу,
субтитрування;

f) переробки та інших подібних
змін;

g) включення товару як складової
частини до збірників, антологій, енциклопедій тощо;

h) розповсюдження шляхом першого
продажу, відчуження іншим способом або шляхом здавання в майновий найм чи у
прокат та шляхом іншої передачі до першого продажу примірників;

i) подання до загального відома
публіки таким чином, що її представники можуть здійснити доступ до Товару з
будь-якого місця і у будь-який час за їх власним вибором;

j) здавання в майновий найм і (
або) комерційний прокат після першого продажу, відчуження іншим способом
оригіналу або примірників аудіовізуальних товарів, комп'ютерних програм, баз
даних, музичних товарів у нотній формі, а також творів, зафіксованих у
фонограмі чи відеограмі або у формі, яку зчитує комп'ютер;

k) імпортекспорт примірників
творів.

Позивачем не надано доказів
порушення відповідачем його майнових авторських прав на аудіовізуальний твір -
відеофільм  «Мечты сбываются и не
сбываются» із циклу «Сказки для взрослых дальтоников».

26.03.07 р. Державним Департаментом
інтелектуальної власності Міністерства освіти та науки України авторам ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 видано свідоцтво №НОМЕР_2 про реєстрацію
авторського праву на твір  «Сказ про двух
братьев близнецов» (70 хвилин).

Позивачем не доведено, що свої
майнові права на цей твір автори передали йому. Згідно зі ст.ст. 15, 31 Закону
України «Про авторське право та суміжні права» від 21.12.93 р. №3792- XII із
змінами та доповненнями передача майнових прав автора оформляється авторським
договором. Такого договору позивач не надав суду.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги,
позивач посилається на договір від 9.02.05 р.

Відповідно до ч.2 ст. 31 Закону
№3792- XII, майнові права, що передаються за авторським договором, мають бути у
ньому визначені. Майнові права, не зазначені в авторському договорі як
відчужувані, вважаються такими, що не передані. П.2.1 зазначеного договору від
9.02.05 р. передбачена передача авторами правонабувачу  всіх майнових авторських прав на відеофільм
«Мечты сбываются и не сбываются» із циклу «Сказки для взрослых дальтоников»,
який зареєстровано Державним Департаментом інтелектуальної власності
Міністерства освіти та науки України (свідоцтво №НОМЕР_1). П.2.2 договору
передбачено, що автори також повністю передають (відчужують) правонабувачу
майнові авторські права на всі авторські матеріали, яки були створені ними для
твору.

Отже, за змістом договору права на
наступні версії цього фільму, однією з яких позивач вважає відеофільм «Сказ про
двух братьев близнецов», позивачеві не були передані.

З заяви про реєстрацію авторського
права на твір від 1.02.2007 р. ( а. с. 15-18) убачається, що робота над
наступною версією відеофільму «Мечты сбываются и не сбываются» із циклу «Сказки
для взрослых дальтоников» була закінчена у червні 2006 р., тобто після
укладення договору від 9.02.2005 р. Результатом цієї творчої роботи стало
створення відеофільму «Сказ про двух братьев
близнецов» із циклу «Сказки для взрослых дальтоников», авторські права
на який як на твір, що відповідає вимогам ст. 1 Закону України №3792- XII, було
зареєстровано Державним департаментом інтелектуальної власності Міністерства
освіти та науки України (свідоцтво №НОМЕР_2 від 26.03.07 р.).

Отже відеофільм «Сказ про двух
братьев близнецов» є самостійним об'єктом авторського права, майнові авторські
права на який позивачеві не передавалися.

Крім того, позивач стверджує, що
відповідачем було здійснено показ відеофільму «Сказ про двух братьев  близнецов» у телеефірі каналу «Ялта -ТВ»
5.01.07 р. в 20 год. 05 хвил. та 06.01.07 р. в 8 год. 10 хвил. Як доказ цього
факту позивач надав телевізіонну програму на 5 і 6 січня 2007 р, яка була
опублікована в газеті «Крымская газета» 30.12.06 р.

З програми вбачається, що 5.01.07
р. на каналі «Ялта - ТВ» у 20 год. 05 хвил. була про анонсована передача
«Братья». Тривалість її з програми встановити не можливо. 6.01.07 р. на тому ж
каналі у 8 год. 10 хвил. припускався показ передачі «Три - я - да» також
невідомої тривалості.

За поясненнями відповідача
зазначені передачі були присвячені 7 Міжнародному телекінофоруму «Вместе», на
якому товариство «Три - я - да Продакшн» було акредитоване як учасник, що
підтверджується матеріалами справи. Відповідач, який був інформаціонним
спонсором телекінофоруму  згідно з
договором, у цих передачах використовував поряд з іншими також фрагменти з
фільму відеофільму «Сказ про двух братьев
близнецов», що не суперечить вимогам п. 1 ст. 21 Закону України №
3792-XII.

Позивач не спростував ці доводи та
не надав суду докази незаконного використання зазначеного твору відповідачем.

Відповідно до п. 1 ст. 21 Закону
України без згоди автора (чи іншої особи,
яка має авторське  право), але з
обов'язковим зазначенням імені автора і джерела запозичення, допускається
використання  цитат  (коротких
уривків)  з  опублікованих творів  в
обсязі,  виправданому  поставленою метою,  в тому числі цитування статей з газет і
журналів у формі  оглядів  преси,
якщо воно зумовлено критичним,
полемічним,  науковим або інформаційним
характером твору, до якого цитати включаються; вільне використання цитат  у формі коротких уривків з виступів і
творів,  включених до фонограми
(відеограми) або програми мовлення.

Що стосується постанови про відмову
у порушенні кримінальної справи від 7.02.07 р., то згідно з вимогами ст. 35 ГПК
України така постанова не має преюдіціяльного значення для господарського суду.

Оскільки судом не встановлено
порушення майнових авторських прав позивача з боку відповідача, підстав для
стягнення з ТДВ ТРК «Ялта» на користь Товариства «Три-я-да Продакшн»
компенсації за порушення авторського права, а також для заборони дій, які
порушують авторські права, суд не має.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 82-84 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим
Білоглазова І.К.