ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

16.04.2007
Справа №2-17/491-2007А

За позовом Прокурора Нижньогірського району АР Крим (97100, вул. Шкільна 8-А, смт. Нижньогірське, АР Крим) в інтересах Держави в особі  Відділення Фонду соціального страхування  з тимчасової втрати працездатності в АР Крим (95000, м. Сімферополь, вул. Р. Люксембург 17-А)

До відповідача    ТОВ “Акимівка”  (97134, АР Крим, Нижньогірстький район, с. Плодове, пер. Садовий  13)

про стягнення   4293,55  грн.

Суддя  В.І.  Гайворонський

при секретарі  Т.Ю Шенягіной

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від   позивача –  Кононенко І.В., гол. спец. ю/в, дов. від 03.01.2007 року № 07-03-0

Від  відповідача –  не з’явився

За участю прокурора -   Штехберт Д.В., посвідчення пост.

Сутність спору:  Прокурор  Нижньогірського району АР Крим  в  інтересах Держави в особі  Відділення Фонду соціального страхування  з тимчасової втрати працездатності в АР Крим   звернувся в суд з позовом  про стягнення з відповідача  заборгованості  в сумі  4293,55     грн.

Відповідач явку свого представника у судове засідання не забезпечив, відзиву на позов не представив, про час слухання справи  наперед  повідомлений належним чином -  рекомендованою поштою, направлену на його юридичну адресу. Згідно ст.  93 ЦК України  юридична особа  повинна знаходитися  за своєю юридичною адресою. Якщо відповідач  не знаходиться за своєю юридичною адресою це не може бути поважною причиною  та підставою не розглядати справу, оскільки порушення  законодавства поважною причиною не є.

Згідно статті 39 КАС України виклик відповідача через засоби масової інформації є правом суду, а не обов’язком.

Використовуючи своє право  не робити такий виклик, з врахуванням викладених обставин, суд процесуального законодавства не порушує.

Згідно наданого відповідачем “Звіту  про нараховані внески, перерахування та витрати, пов’язані з загальнообов’язковим державним соціальним страхуванням у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності за 9 місяців 2006 року” сума  заборгованості складає

20456,05  грн.

По справі проголошені вступна та резолютивна частини постанови.

Розглянувши матеріали справи, суд, -

в с т а н о в и в:

ТОВ “Акимівка”   є  платником страхових внесків  у  Фонд соціального страхування  з тимчасової втрати працездатності, що відповідачем не оспорюється  та підтверджується  указаним ним самим номером платника в його “Звіті  про нараховані внески, перерахування та витрати, пов’язані з загальнообов’язковим державним соціальним страхуванням у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності за 9 місяців 2006 року”.

У відповідності зі статтею 27 Закону України “Про загальнообов’язкове державне страхування”   страхуватель зобов’язаний нараховувати та сплачувати у встановлені строки і у повному обсязі страхові внески.

За відповідачем  числиться  заборгованість  в сумі  4293,55  грн., що підтверджується  “Звітом  про нараховані внески, перерахування та витрати, пов’язані з загальнообов’язковим державним соціальним страхуванням у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності за 9 місяців 2006 року”, наданим  відповідачем.

Сума, указана в звіті (розрахунку суми) є обов’язком, наданим самим відповідачем, який у встановленому Законом порядку недійсним  не визнаний.

Згідно статті 202 ЦК України указаний звіт  є правочином.

Указаний правочин у встановленому Законом порядку  не  визнаний недійсним, а цьому не приймати його до уваги  у суду немає підстав згідно ст. 204  ЦК України.

Позивач, згідно ст.  81 ЦК України є юридичною особою публічного права. Відповідно, відношення, які виникають при реалізації ним своїх повноважень є публічно-правовими відношеннями і підлягають розгляду за нормами КАС України згідно п. 4 ч. 1 ст. 17  Кодексу адміністративного судочинства України, яка  є відносно інших норм спеціальною.

Згідно Постанови Верховного Суду України № 06/035 від 24.01.2006 року та Постанови Верховного Суду України від 06.07.2006 року № 06/246 (справа № 14/3 об пн), а також згідно Постанов Верховного Суду України від 24.01.2006 року у справах №№ 11/268, 6/140, 23/178, 11/261, 13/212, 11/206, 11/266, 27/231 аналогічні спори  повинні розглядатися за нормами КАС України.

Згідно  п. 4 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України даний спір підлягає розгляду  за нормами  Кодексу адміністративного судочинства України. Указана норма є спеціальною нормою відносно  відповідача.

Відповідачем не представлено доказів погашення боргу, а також доказів в обґрунтування заперечень.

Оскільки відповідні докази по справі не представлені до винесення постанови, немає підстав їх залучати до матеріалів  справи після прийняття постанови по цій справі.

Якщо відповідач погасив заборгованість до прийняття цієї  постанови, або є у встановленому порядку указаний правочин буде визнаний недійсним, він вправі звернутися в суд з завою про  перегляд  постанови  за нововиявленими обставинами.

Судові витрати згідно зі ст. 94 КАС України у даному випадку стягненню не підлягають.

На підставі вищевикладеного, а  також керуючись   ст.ст. 162,163  КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з відповідача   ТОВ “Акимовка” (97134, АР Крим, Нижньогірський район, с. Плодове, пер. Садовий 13;  р/р 1256 у Філії ПІБ м. Красноперекопськ, МФО 324418, ЗКПО 33108506) на користь   Відділення Фонду соціального страхування з тимчасової  втрати працездатності в АР Крим  (на рахунок Красногвардійської МИД  ОФСС по ВУТ № 2560724 в “Райффайзен Банк Аваль”, МФО 324021, ЗКПО 26085301) заборгованість  по страховим внескам  в сумі    4293,55 грн.

Ст. 254 КАС України передбачено, що  постанова першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду першої інстанції  набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної  скарги судове рішення, якщо його скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо строк  апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена у порядку і строки, передбачені ст. 186 КАСУ України у Севастопольський апеляційний господарський суд, якою встановлено, що:

про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку   подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а  в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі.

Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається  протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне  оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява  про  апеляційне  оскарження  чи  апеляційна скарга, подані  після  закінчення  строків,  встановлених  цією   статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про  що постановляється ухвала.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Гайворонський В.І.