ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2007 р.
№ 39/391-06

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого –судді
Дерепи В.І.

суддів :
Грека Б.М. –(доповідача у справі)
Стратієнко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніктранс"

на постанову
Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.04.07

у справі
№ 39/391-06

господарського суду
Дніпропетровської області

за позовом
Закритого акціонерного товариства "Страхова компанія "Веско" в особі Дніпропетровської філії підприємства

до
Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніктранс"

про
стягнення 32613,07 грн.

за участю представників від:

позивача
не з'явилися, були належно повідомлені

відповідачів
не з'явилися, були належно повідомлені

В С Т А Н О В И В :

Закрите акціонерне товариство "Страхова компанія "Веско" в особі Дніпропетровської філії звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніктранс" 32613,07 грн. збитків у вигляді суми виплаченого страхового відшкодування, та витрат, пов'язаних із отриманням довідки ДАІ.

Рішенням  господарського суду Дніпропетровської області від 23.01.07 (суддя Ліпинський О.В.), залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.04.07 (колегія суддів у складі: головуючого-судді Лотоцької Л.О., суддів: Бахмат Р.М., Євстигнеєва О.С.), позов задоволено частково: з відповідача на користь позивача стягнуто 32573,55 грн. суми виплаченого страхового відшкодування, 325,73 грн. витрати по сплаті державного мита, 117,85 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; в решті позову відмовлено.

Судові акти мотивовані тим, що водій відповідача скоїв ДТП, внаслідок якого була завдана шкода застрахованому у позивача автомобілю Ніссан Альмера, позивач сплатив страхове відшкодування власнику автомобіля, внаслідок чого до нього перейшло право вимоги до винуватця ДТП.

Не погоджуючись з рішенням та постановою по справі, відповідач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати, в позові відмовити. Касаційна скарга мотивована тим, що господарські суди не з’ясували обставин, що мають значення для справи, зокрема того факту, що ожеледиця є непереборною силою, яка звільняє від відповідальності. Відповідач зазначає, що в ході розгляду справи ним було подано до господарського суду кілька клопотань, але порушивши чинне законодавство України, суд не виніс жодної ухвали щодо задоволення чи відмови у їх задоволенні і не вручив їх представникові відповідача у строки, передбачені законодавством України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши  доводи  касаційної скарги, перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Як слідує з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 24.02.06 в м. Дніпропетровську по пр. Петровського сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП), внаслідок якої було заподіяно шкоду  автомобілю марки “Ніссан Альмера” державний номер АЕ 5646 АН, що належить гр. Реві Ю.П. на підставі свідоцтва про державну реєстрацію серії ТЕІ № 093875. Шкода була заподіяна водієм Дузенко В.Я., який працює в Товаристві з обмеженою відповідністю “Ніктранс”.

Дузенко В.Я., керуючи автомобілем марки “Volvo-FH12” державний номерний знак 047-38 АВ, на пр. Петровського в м. Дніпропетровську скоїв зіткнення з транспортними засобами, які стояли на узбіччі (“Opel Kadet”, державний номерний знак -024-76 АЕ, “ВАЗ-21093”, державний номерний знак –402-40 АА, “ВАЗ-2105”, державний номерний знак –АЕ 1724 АН, “Honda Civik”, державний номерний знак –АЕ 8418 АМ, "Ніссан Альмера” державний номерний знак - АЕ 5646 АН.

Належний гр. Реві Юрію Петровичу вищевказаний автомобіль відповідно до Договору страхування автотранспорту № 354-а/05дз від 28.04.05 був застрахований позивачем. Згідно умов Договору страхування позивач виплатив страхувальнику гр. Реві Ю.П. першу частину суми страхового відшкодування відповідно  Страхового Акту № 354-а/05ДЗ-1 від 17.04.06 та Розрахунку від 13.04.06 в розмірі 20 000 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 6  від 20.04.06. Другу частину суми страхового відшкодування позивач виплатив страхувальнику відповідно Доповнення

№ 1 до Страхового Акту № 354-а/-5ДЗ-1 від 29.05.06 та Розрахунку від 24.05.06 в розмірі 12573 грн. 55 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 51 від 31.05.06 (сума 10653 грн. 50 коп.) та платіжним дорученням № 52 від 31.05.06 (сума 2 100 грн. 05 коп.).

У відповідності зі статтею 993 Цивільного кодексу України і статтею 27 Закону України “Про страхування” до страховика, що виплатив страхове відшкодування за  договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, що страхувальник (чи інша особа, що одержала страхове відшкодування) має до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Таким чином, до позивача перейшло право вимоги до особи, з чиєї вини такі збитки настали.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суди мотивували свою правову позицію приписами  ст.ст. 1172, 1187 Цивільного кодексу України, та тим, що водій відповідача винен у ДТП. Втім, Вищий господарський суд України вважає такі висновки передчасними, з огляду на наступне.

Судами не були належним чином досліджені посилання відповідача на відсутність його вини у скоєнні ДТП, скільки по пр. Петровського, де трапилося ДТП, витікав потік води, який став замерзати і під водою стала утворюватися ожеледиця, не визначено  особу, яка повинна відповідати за стан дороги, або особи, винної у витіканні види на проїжджу частину.  А відтак, фактично не визначено особу, з чиєї вини сталася аварія.

Крім того, суд не звернув увагу на те, що в межах адміністративної справи №3-1353/06 вирішується питання про наявність чи відсутність вини водія Дузенка В.Я. у вчиненні правопорушення. Станом на дату прийняття цієї постанови відсутнє рішення з цієї справи, яке вступило в юридичну силу. Тому, твердження господарського суду про наявність вини водія відповідача є безпідставними, а відтак, висновки про відповідальність відповідача є передчасним. Судам слід було встановити дійсного винуватця ДТП, в тому числі, з врахуванням осіб, винних у витоку води на дорогу та осіб, відповідальних за стан доріг.

За таких обставин Вищий господарський суд позбавлений можливості ухвалити рішення по суті спору, так як не всі обставини справи є з'ясованими, а відтак, спір стосується не правозастосування, а встановлення обставин справи, що не відноситься до компетенції Вищого господарського суду України. Тому ухвалені у справі судові акти підлягають скасуванню, а справа –направленню на новий розгляд до місцевого господарського суду.

При новому розгляді, суду слід з'ясувати наведені в цій постанові обставини справи, дослідити наявні у справі докази, дати їм, та доводам сторін належну правову оцінку та ухвалити законне та обґрунтоване рішення. Під час нового розгляду справи суду слід врахувати, що рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального закону і всебічно перевіривши обставини, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, а обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для  даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, підтвердженими в судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського  процесуального кодексу  України,  Вищий    господарський    суд   України

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніктранс" задовольнити частково, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.01.07 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.04.07 у справі № 39/391-06 скасувати, справу направити на новий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

Головуючий - суддя                                                                      В. Дерепа

Судді                                                                                                    Б. Грек

Л. Стратієнко