ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
____________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

02.04.2007 року                                                Справа № 9/30н-ад

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                Перлова Д.Ю.,

суддів                                                                Бородіної Л.І.,

Журавльової Л.І.

при секретарі                                                    Михайличенко Д.В.

за участю

представників сторін

від позивача                                         Полонського Д.М., дов. № 118 від 02.04.2007,

Волошиної О.Е., дов. № 117 від 02.04.2007,

від 1-го відповідача                               Іваненко С.О., дов.№ 39591/10 від 27.12.2006,

від 2- го відповідача                              Давидової О.В., дов. № 09-22/1-63 від 12.03.2007,

розглянувши  матеріали

апеляційної скарги                                        Ленінської міжрайонної державної

податкової інспекції у м. Луганську

на постанову

господарського суду                               Луганської області

від                                                             16.02.07

у справі                                                    № 9/30н-ад (суддя Ворожцов А.Г.)

за позовом                                            Товариства з обмеженою відповідальністю

„Калькалит  Україна 1”, м. Луганськ

до першого відповідача                              Ленінської міжрайонної державної податкової                               інспекції у м. Луганську

та другого відповідача                                    Управління Державного казначейства у

м. Луганську

про                                                             скасування податкового повідомлення –рішення

В С Т А Н О В И В:

суддя доповідач Д.Ю. Перлов

Позивач –Товариство з обмеженою відповідальністю „Калькалит Україна 1” звернувся до господарського суду Луганської області з позовом до Ленінської МДПІ у м. Луганську про скасування податкового повідомлення –рішення № /0 від 15.08.06 та відшкодування суми сплаченого ПДВ у розмірі 286 490грн. 00 коп.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 02.02.07 у справі № 9/30н-ад про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду залучено до справи у якості другого відповідача Управління державного казначейства у м. Луганську, оскільки друга позовна вимога стосується відшкодування спірної суми ПДВ з Державного бюджету України, а таке відшкодування у відповідності до діючого законодавства здійснюється органами Державного казначейства України.

16.02.07 у справі № 9/30н-ад господарським судом Луганської області винесена постанова, якою позов ТОВ „Калькалит Україна 1” до Ленінської МДПІ у м. Луганську та УДК у м. Луганську задоволений повністю, скасоване податкове повідомлення-рішення Ленінської МДПІ у м. Луганську від 08.08.06 № /03, відшкодовано з Державного бюджету України на користь позивача податок на додану вартість в сумі 286 490 грн. за декларацією за травень 2006 року.

Постанова, з посиланням на Закон України “Про податок на додану вартість” від 03.04.97р. № 168/97-ВР (далі –Закон про ПДВ) мотивована наступним.

Виходячи з аналізу норми пп. 7.7.11 Закону про ПДВ, для набуття права на отримання бюджетного відшкодування у разі нарахування податкового кредиту у зв’язку з придбанням основних фондів законодавець не потребує ні реєстрації суб’єкта господарювання в якості платника ПДВ не менше ніж за 12 календарних місяців до моменту подання заяви про бюджетне відшкодування, ні наявності обсягів оподаткованих операцій за останні 12 календарних місяців не менших, ніж заявлена сума бюджетного відшкодування.

Оцінивши доводи позивача, 1-го відповідача і надані докази, суд першої інстанції дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення від 08.08.2006. №/0 про відмову у бюджетному відшкодуванні суми ПДВ у розмірі 286490 грн., прийняте на підставі акту перевірки від 08.08.06р. № 452/23-6/33701543, не відповідає чинному законодавству, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Ухвалою від 30.03.07 у справі № 9/30н-ад господарським судом Луганської області виправлені зроблені в тексті описової, мотивувальної та резолютивної частини ухвали про відкриття провадження від 15.01.07 та постанови від 16.02.07 описки, а саме дату спірного податкового повідомлення-рішення № /03 вважати 15.08.2006р.

Ленінська МДПІ у м. Луганську не погодившись з винесеною постановою, звернулася до Луганського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою від 01.03.07 №6838/10.

У обґрунтування апеляційної скарги перший відповідач зазначив.

Виключення, на яке посилається позивач, стосовно здійснення ним операцій по придбанню основних фондів, відноситься до обсягів оподатковуваних операцій, оскільки між частинами речення законодавцем поставлено „та/або”, що значить, що для відмови в наданні бюджетного відшкодування достатньо одного із перелічених ознак. Тому суд, у порушення п.п.7.7.11. п. 7.7. ст. 7 Закону про ПДВ, безпідставно зробив висновок, що виключення стосовно придбання основних фондів відноситься до усього абзацу, а на думку Ленінської МДПІ –лише до другої частини речення, тієї, що викладена після слів „та/або”.

ТОВ „Калькалит Україна 1” у запереченні на апеляційну скаргу Ленінської МДПІ вказує, що апеляційна скарга має бути відхиленою, а постанова залишена без змін з огляду на наступне.

У вітчизняній судовій практиці є прецеденти, коли судами робились такі ж самі висновки щодо розуміння п.п. 7.7.11 п. 7.7. ст. 7 Закону України № 168/97-ВР (зокрема Ухвала Луганського апеляційного господарського суду від 06.02.07 у справі № 8/734н-ад та Постанова господарського суду Луганської області від 05.12.06 за справою № 8/734н-ад), в яких вказано на помилковість розділення частини першої підпункту „а” п.п. 7.7.11 п.7.7. ст. 7 Закону України № 168/97-ВР (далі - підпункт) на дві самостійні частини, коли між ними ставлять крапку та вважають, що виключення з правила, встановленого цим підпунктом, яке викладене в дужках: (крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів), стосується не до всього підпункту, а лише до його другої частини.

У відзиві на апеляційну скаргу третя особа –Управління державного казначейства у м. Луганську повідомило, що згідно п. 4 „Порядку відшкодування податку на додану вартість”, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України та Головного управління Державного Казначейства України від 02.07.97 № 209/72 (в редакції наказу від 21.05.01 № 200/86) підставою для відшкодування податку на додану вартість є висновок податкового органу або рішення суду. На підставі висновків про відшкодування податку на додану вартість, органи Державного казначейства протягом п’яти днів своїми платіжними дорученнями перераховують кошти з рахунків обліку доходів державного бюджету на рахунок, вказаний у висновку чи рішенні суду. МДПІ Ленінського району у м. Луганську висновку по ТОВ „Калькалит Україна 1” про стягнення бюджетної заборгованості з податку на додану вартість у сумі 286 490грн. 00 коп. не надавало, тому відшкодування ПДВ не проводилося.

Розпорядженням голови Луганського апеляційного господарського суду від 07.03.07 для розгляду апеляційної скарги Ленінської МДПІ у м. Луганську від 01.03.07 на постанову господарського суду Луганської області від 16.02.07 у справі № 9/30н-ад, керуючись ст. 28 Закону України „Про судоустрій України” призначено судову колегію у складі: Перлов Д.Ю. –суддя –головуючий, судді –Бородіна Л.І., Журавльова Л.І..

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Позивач –ТОВ “Калькалит Україна 1”, зареєстрований в якості суб’єкта господарювання виконавчим комітетом Луганської міської ради 04.08.05р. за № 1  005170. та 22.08.05 зареєстрований Ленінською МДПІ у м. Луганську у якості платника податку на додану вартість , має свідоцтво платника ПДВ № 17326827.

20.04.06р. позивач придбав шляхом викупу нежитлову триповерхову будівлю у Лисичанської територіальної громади за договором купівлі-продажу (реєстраційний № 747). Відповідно до Закону України “Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)” від 06.03.92 № 2171-ХІІ позивач сплатив ПДВ до управління власності Лисичанської міської ради приватизаційним платіжним дорученням № 41 від 20.04.06р. в сумі 286 489,6 грн.

У податковій декларації з ПДВ за квітень 2006 року зазначена сума була відображена у складі податкового кредиту, у декларації з ПДВ за травень 2006 року зазначена сума була заявлена до відшкодування шляхом перерахування на рахунок підприємства.

За результатами невиїзної документальної перевірки ТОВ „Калькалит Україна 1”, Ленінською МДПІ у м. Луганську 08.08.06 був складений акт № 452/23-6/33701543, у якому перший відповідач дійшов висновку, що у відповідності до п.п. 7.7.11 ст. 7 Закону про ПДВ, позивач не мав права на отримання бюджетного відшкодування ПДВ за травень 2006 року, оскільки це підприємство зареєстроване в якості платника ПДВ менш чим за 12 календарних місяців до місяця, за результатами якого подається заява на бюджетне відшкодування,  а саме 22.08.05р. На підставі цього акту, 15.08.06 Ленінською МДПІ у м. Луганську складене спірне податкове повідомлення –рішення № /0 з аналогічними висновками, яким ТОВ „Калькалит Україна 1” відмовлено у наданні бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 286 490грн.

Згідно п.п. 7.7.11 „а”  п. 7.7 ст. 7 Закону про ПДВ не має права на отримання бюджетного відшкодування особа, яка:

була зареєстрована  як  платник  цього податку менш ніж за 12 календарних місяців до місяця, за наслідками якого подається заява на  бюджетне  відшкодування,  та/або  мала  обсяги оподатковуваних операцій за останні 12 календарних  місяців  менші,  ніж  заявлена сума   бюджетного   відшкодування  (крім  нарахування  податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів.

Суд першої інстанції цілком вірно дійшов висновку, що з аналізу норми пп. 7.7.11 Закону про ПДВ вбачається, що для набуття права на отримання бюджетного відшкодування у разі нарахування податкового кредиту у зв’язку з придбанням основних фондів законодавець не потребує ні реєстрації суб’єкта господарювання в якості платника ПДВ не менше ніж за 12 календарних місяців до моменту подання заяви про бюджетне відшкодування, ні наявності обсягів оподаткованих операцій за останні 12 календарних місяців не менших, ніж заявлена сума бюджетного відшкодування.

Заявник апеляційної скарги помилково вважає, що виключення, на яке посилається позивач, стосовно здійснення ним операцій по придбанню основних фондів, відноситься до обсягів оподатковуваних операцій, оскільки між частинами речення законодавцем поставлено „та/або”, що значить, що для відмови в наданні бюджетного відшкодування достатньо одного із перелічених ознак.

Навпаки, встановлюючи особу, яка не має права отримання бюджетного відшкодування в даному випадку, законодавець перераховує підстави такого випадку та робить виключення з цього правила щодо нарахування податкового кредиту внаслідок придбання  основних фондів незалежно від строку та/або обсягів оподатковуваних операцій за останні 12 календарних  місяців, і не ставить обов’язок реєстрації як платника ПДВ для отримання бюджетного відшкодування окремим абзацом, як це зокрема, виписано для особи, яка не проводила діяльність протягом останніх дванадцяти календарних місяців.

У відповідності до п.п. 4.1. п. 4 Порядку відшкодування податку на додану вартість, затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації та Головного управління Державного казначейства України 02.07.97р. № 209/72 (у редакції наказу Державної податкової адміністрації України та Державного казначейства України від 21.05.2001р. № 200/86) і зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 18.07.97р. за № 263/2067, відшкодування податку на додану вартість з бюджету здійснюється органами Державного казначейства України за висновками податкових органів або за рішенням суду. Це також підтверджує другий відповідач - УДК у м. Луганську.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення від 15.08.2006. №/0 про відмову у бюджетному відшкодуванні суми ПДВ у розмірі 286490 грн., прийняте на підставі акту перевірки від 08.08.06р. № 452/23-6/33701543, не відповідає чинному законодавству, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що доводи заявника скарги спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, постанова суду відповідає чинному законодавству і скасуванню не підлягає.

У судовому засіданні оголошено тільки вступну та резолютивну частини ухвали.

Керуючись статтями  94, 160, 167, 195, 196, 198 п.1 ч. 1, 200, п. 1 ст. 205, 206, 254, пунктами 6, 7 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Ленінської міжрайонної державної податкової інспекції у м. Луганську на постанову господарського суду Луганської області від 16.02.07 у справі № 9/30н-ад залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду Луганської області від 16.02.07 у справі                   № 9/30н-ад залишити без змін.

Відповідно до ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення. Ухвалу апеляційної  інстанції може бути оскаржено протягом одного місяця з дня набрання ухвалою законної сили у касаційному порядку.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала апеляційної інстанції виготовлена в повному обсязі протягом п’яти днів з дня  проголошення вступної та резолютивної частин ухвали.

Головуючий суддя                                                                     Д.Ю. Перлов

Судді                                                                                           Л.І. Бородіна

Л.І. Журавльова