ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29.08.07 р.                                                                               Справа № 24/133

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Н.В.Ломовцевої

При  секретарі Бєліковій Н.А.

за участю:

Представників сторін:

від позивача    Бойко М.І. – довір.

від відповідача      не з’явився

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

За позовом   Закритого акціонерного товариства “Макіївський металургійний завод” м.Макіївка

До відповідача   Товариства з обмеженою відповідальністю „АЛЬКЕС” м. Донецьк

про стягнення 8838 грн. 70 коп.

СУТЬ СПОРУ:

Закрите акціонерне товариство “Макіївський металургійний завод” м. Макіївка  звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „АЛЬКЕС” м. Донецьк про відшкодування витрат, пов’язаних з простоєм та переадресацією вагонів з товаром в розмірі 8838 грн. 70 коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на листування між сторонами, залізничні накладні від 16.10.2006р. №№ 48587711, 48587712, квитанції про приймання вантажу від 27.10.2006р. №№ 48561612, 48561613, відомості плати за користування вагонами № 2710490-06, звіти експедитора №№ 1, 3, 0, 1, рахунок від 31.10.2006р. № Э1106212, договір про надання експедиційних послуг № 2204/05 від 20.12.2005р., платіжні доручення від 02.10.2006р. № 17707, від 02.10.2006р. № 17708, від 03.10.2006р. № 17834, від 04.10.2006р. № 17961, від 04.10.2006р. № 17962, від 11.10.2006р. № 18416, від 12.10.2006р. № 18551, планову калькуляцію собівартості по перевезенню вантажів на ЗАТ „ММЗ”, рахунок від 16.11.2006р. № 920582, претензію ЗАТ „ММЗ” до відповідача від 06.12.2006р. № 46633/60, з доказом її направлення, розрахунок понесених витрат.

Відповідач до жодного судового засідання не з’явився, відзив на позов та витребувані документи не надав, хоча був повідомлен про слухання справи належним чином, в тому числі рекомендованою поштою з повідомленням.

Справа слуханням неодноразово відкладалась з метою надання відповідачу права на захист, але відповідач не скористався своїм процесуальним правом.

Відповідно до довідок Відділу державної реєстрації Макіївської міської ради від 13.08.2007р. № 1348-18-12 та Донецького обласного управління статистики від 08.08.2007р. № 22-15/2463, які направлені до господарського суду за запитом, Товариство з обмеженою відповідальністю „АЛЬКЕС” м. Донецьк на момент розгляду справи значиться у держреєстрі як юридична особа.

Справу розглянуто за наявними в ній матеріалами згідно ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача сторін суд ВСТАНОВИВ:

ТОВ „АЛЬКЕС” листом без номера і дати запропонувало ЗАТ “Макіївський металургійний завод” здійснити поставку вугілля марки АО.

Листом від 06.10.2006р. № 2418/0121 ЗАТ “Макіївський металургійний завод” наддав пропозицію про поставку вказаного товару у кількості двох вагонів, визначивши його вартість та якісні показники. В свою чергу, відповідач листом без номера і дати підтвердив готовність поставити позивачу товар, з якісними показниками, зазначеними у листі від 06.10.2006р. № 2418/0121.

У жовтні 2006р. ТОВ „АЛЬКЕС” на адресу позивача були поставлені залізничні вагони № 65942435 та № 66167230 з обумовленим сторонами товаром, загальна вага якого склала 138,00 тонни, згідно залізничних накладних від 16.10.2006р. № 48587711 та № 48587712.

На підставі листа ТОВ „АЛЬКЕС” від 25.10.2006р. № 51, яким відповідач запропонував повернути залізничні вагони з товаром та підтвердив прийняття на себе зобов’язання по відшкодуванню витрат, пов’язаних з цим, залізничні вагони № 65942435 та № 66167230 разом з товаром були переадресовані позивачем на станцію Соф’їно-Бродська Донецької залізниці, що підтверджується квитанціями про приймання вантажу до перевезення від 27.10.2006р. № 48561612 та від 27.10.2006р. № 48561613, складеними станцією Ясинувата Донецької залізниці.

Вищезазначеним листом від 25.10.2006р. № 51 відповідач фактично визнав помилкову поставку товару позивачу та підтвердив свою готовність виконати зобов’язання оплати витрат позивача.

Відповідно до ч.1, 2 п.1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші право чини.

Згідно ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 Цивільного кодексу України  дво - чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Згідно ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, між сторонами був здійснений правочин: з боку відповідача - це помилкова поставка товару у вагоні, направлення листа з пропозицією переадресації вагону та гарантування сплати витрат позивача, пов’язаних з такими діями; з боку позивача - це прийняття пропозиції відповідача та здійснення дій щодо переадресації вагону з майном.

В результаті помилкової поставки відповідачем товару позивач зазнав витрати, пов’язані з використанням, обслуговуванням, пере адресацією, транспортуванням та зважуванням вагонів № 65942435 та № 66167230 з товаром в сумі 8838,70 грн., в тому числі:

1) витрати, пов’язані з використанням, обслуговуванням та переадресацією залізничних вагонів – в розмірі 7250,16 грн.

Зазначені витрати нараховані згідно Правил переадресування вантажів, затверджених наказом міністерства транспорту України від 20.08.2001р. № 542 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 10.09.2001р. за № 794/5985, п. 9 Збірнику тарифів на перевезення вантажів залізничним транспором України, затвердженого наказом Міністерства транспорту України 15.11.1999р. № 551 та включені до вартості послуг, наданих ЗАТ “Макіївський металургійний завод” експедитором (ТОВ „Лемтранс”) на підставі договору від 20.12.2005р. № 2204/05 на транспортно-експедиторське обслуговування вантажів,  що підтверджується матеріалами справи, зокрема, звітами експедитора №№ 1, 3, 0, 1, рахунком експедитора за надані послуги від 31.10.2006р. № Э1106212.

Вказані витрати оплачені ЗАТ “Макіївський металургійний завод” експедитору в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями від 02.10.2006р. № 17707, від 02.10.2006р. № 17708, від 03.10.2006р. № 17834, від 04.10.2006р. № 17961, від 04.10.2006р. № 17962, від 11.10.2006р. № 18416, від 12.10.2006р. № 18551.

2)  витрати на транспортування вантажу по території ЗАТ „ММЗ” – 1558,30 грн. з ПДВ, яка нарахована відповідно до планової калькуляції собівартості ЖДЦ (перевезення) на жовтень 2006р., затвердженої директором ЗАТ „ММЗ” по економіці.

3) витрати по зважуванню вагонів з вантажем на вагах ЗАТ „ММЗ” – 30,24 грн. з ПДВ, які нараховані відповідно до розрахункової ціни (тарифу) на послуги залізничного транспорту (перевезення вантажів) по Макієвському металургійному заводу, затвердженої першим заступником голови правління – виконавчим директором ЗАТ „ММЗ” 04.05.2005р. та згідно п. 4.1 Збірнику тарифів на перевезення вантажів залізничним транспором України, затвердженого наказом Міністерства транспорту України 15.11.1999р. № 551, п.п. 1.1, 2.1, 2.2 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за № 863/5084.

Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за № 866/5087.

21.11.2006р. ЗАТ “Макіївський металургійний завод” разом із супровідним листом направило відповідачу рахунок № 920582 від 16.11.2006 р. на суму 8838,70 грн., що підтверджується поштовим чеком № 7651 від 21.11.2006р. Також позивач направаив на адресу відповідача претензію з вимогою відшкодувати витрати, завдані помилковою поставкою товару в сумі 8838,70 грн., що підтверджується поштовим чеком № 8728 від 12.12.2006р.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з приписами ст.ст. 224, 225 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов’язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб’єкту, права або законні інтереси якого порушено. При цьому під збитками розуміються витрати, зроблені управною стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Виходячи із зазначеної норми права вбачається, що складовою збитків є наявність збитків, противоправна поведінка боржника, причинний зв’язок між противоправною поведінкою та збитками

Згідно ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов’язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Свої зобов’язання щодо відшкодування збитків у вигляді понесених витрат позивачем, спричинених помилковою поставкою товару, всупереч ст. 224 Господарського кодексу України та ст. 623 Цивільного кодексу України Товариство з обмеженою відповідальністю „АЛЬКЕС” не виконав.

Враховуючи вищевикладене позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати покладаються на відповідача відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні оголошено рішення відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі ст.ст. 22, 526, 623 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 224, 225  Господарського кодексу України, керуючись ст.ст. 4-2, 4-3, 33, 34, 38, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України,  господарський суд –

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги Закритого акціонерного товариства “Макіївський металургійний завод” м. Макіївка до Товариства з обмеженою відповідальністю „АЛЬКЕС” м. Донецьк про відшкодування витрат, пов’язаних з простоєм та переадресацією вагонів з товаром в розмірі 8838 грн. 70 коп. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „АЛЬКЕС” (83096, м.Донецьк, вул. Куйбишева, 68, р/р в ДФ ВАТ „Родовід Банк”, МФО 394512, , ІПН 64) на користь Закритого акціонерного товариства “Макіївський металургійний завод” (86101, м. Макіївка, Донецька область, вул. Металургійна, 47, р/р 91 в АКБ „ЮНЕКС” м. Київ, МФО 322539, , ІПН 84) 8838 грн. 70 коп. – витрат, пов’язаних з простоєм та переадресацією вагонів з товаром, 102 грн. 00 коп. – державного мита, 118 грн. 00 коп. – витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового засідання.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду протягом 10 днів з моменту його прийняття.

Суддя