ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"14" серпня 2007 р.
Справа № 8/45-11А.

За позовом Прокурора міста Луцька в інтересах держави в особі управління з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення Луцької міської ради, м. Луцьк;

Житлово – комунального підприємства №1, м. Луцьк

до відповідача Луцької міської ради, м. Луцьк

про визнання незаконним і скасування рішення №15/4 від 27.02.2004 року в частині включення до переліку об’єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу, нежитлового підвального приміщення по вул. Крилова, 16

Суддя  Кравчук А.М.

при секретарі  Турак О.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Рой О.В. - начальник Управління з НС та цивільного захисту населення виконкому Луцької міської ради; від ЖКП №1 - Півоварчук В.М.,

довір. №101 від 17.05.2007р.

від відповідача: Демчук В.В., довір. №1.1-16/856 від 18.05.2007р.

в судовому засіданні взяв участь: Сидорчук І.М. –прокурор відділу представництва прокуратури Волинської обл.

Відповідно до ст. ст. 27, 29, 30  Кодексу адміністративного судочинства України сторонам  роз’яснено право відводу судді та секретаря судового засідання. Відводу не заявлено. На підставі ст. ст. 49, 51, 59 КАСУ  роз’яснено процесуальні права та обов’язки сторін.

Ухвалою суду від 05.07.2007 року провадження у справі зупинено за спільним клопотанням сторін з метою їх примирення. Ухвалою суду від 06.08.2007 року провадження у справі поновлено та призначено судовий розгляд справи на 14.08.2007 року.

Суть спору:  прокурор м. Луцька в інтересах держави в особі  управління з надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення виконавчого комітету Луцької міської ради та житлово – комунального підприємства №1 звернувся в господарський суд з позовом до Луцької міської ради та просить визнати незаконним і скасувати рішення №15/4 від 27.02.2004 року в частині включення до переліку об’єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу, нежитлового підвального приміщення по вул. Крилова, 16 в м. Луцьку.

Згідно позовної заяви вважає, що Луцькою міською радою рішення про включення спірного приміщення до переліку об’єктів, що підлягають приватизації, передачу його в оренду, а пізніше – у приватну власність підприємцю Джанкарашвілі В.В. прийнято з порушенням норм чинного законодавства (п.”в” ч.2 ст. 5 Закону України „Про приватизацію державного майна”), оскільки підвальне приміщення по вул. Крилова, 16 в м. Луцьку відноситься до захисних споруд цивільної оборони, а саме: є протирадіаційним укриттям, що перебуває на обліку в управлінні з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення Луцького міськвиконкому за №04051 та згідно облікової картки вказане укриття належить ЖКП №1 та призначене для укриття населення міста Луцька.

В попередньому судовому засіданні представник позивача  - управління з НС та цивільного захисту населення Луцької міської ради пояснив, що на сьогоднішній день підвальне приміщення по вул. Крилова, 16 в м. Луцьку згідно відомості інвентаризації фонду ПРУ м. Луцька переведено в підвальне приміщення на підставі Методичних рекомендацій щодо проведення інвентаризації фонду протирадіаційних укриттів, затверджених наказом МНС України від 29.03.2006р. №180.

В судовому засіданні прокурор уточнив позовні вимоги та просить визнати нечинним рішення Луцької міської ради від 27.02.2004 року № 15/4 „Про перелік об’єктів, які підлягають приватизації” в частині п.5 додатку про включення до переліку приміщень, що підлягають приватизації шляхом викупу, нежитлового підвального приміщення за адресою: вул. Крилова, 16.

Представники позивача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали.

Відповідач письмових пояснень згідно вимог ухвали суду від 14.06.2007 року не подав, його представник в судовому засіданні позов заперечувала, посилаючись на ч.4 ст. 10 Закону України „Про захист населення і територій від надзвичайних

ситуацій техногенного та природного характеру”, згідно якої наявний фонд захисних споруд використовується для господарських, культурних і побутових потреб у порядку, який визначається спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, до відома якого віднесено питання захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, і затверджується Кабінетом Міністрів України.

Заслухавши пояснення  прокурора та представників сторін,  дослідивши матеріали справи господарський суд, -

в с т а н о в и в:

27 лютого 2004 року Луцькою міською радою прийнято рішення № 15/4 „Про перелік об’єктів, які підлягають приватизації” ( а. с. 10 ), відповідно до якого затверджено перелік нежитлових приміщень, що підлягають приватизації шляхом викупу, згідно з додатком, серед яких, зокрема, нежитлове підвальне приміщення по вул. Крилова, 16 в м. Луцьку загальною площею 89, 1 кв. м., що перебуває в оренді підприємця Джанкарашвілі В.В.

Зазначене рішення в частині включення нежитлового підвального приміщення по вул. Крилова, 16 в м. Луцьку до переліку приміщень, що підлягають приватизації шляхом викупу, прийняте Луцькою міською радою з порушенням чинного законодавства, а тому його слід визнати нечинним з таких підстав:

Підвальне приміщення по вул. Крилова, 16 в м. Луцьку на день прийняття спірного рішення відносилося до захисних споруд цивільної оборони, а саме: є протирадіаційним укриттям, що перебуває на обліку в управлінні з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення Луцького міськвиконкому  за № 04051. Згідно облікової картки (а. с. 14) вказане укриття належить ЖКП №1 управління житлово – комунального господарства та призначене для укриття населення м. Луцька.

Вказані обставини стверджуються також листом №31 від 26.05.2005 року управління з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення Луцького міськвиконкому  (а.с. 13), поясненнями начальника управління Рой О.В. прокурору м. Луцька від 27.05.2005р. (а. с. 16), листом  - переліком приміщень, що відносяться до комунальної власності міста, в яких розміщені сховища і протирадіаційні укриття штабу цивільної оборони та з надзвичайних ситуацій виконкому Луцької міської ради № 14 від 14.04.1999 року (а.с. 19), інвентаризацією сховищ цивільної оборони по ЖКП №1 від 20.09.2002 року (а.с. 28).

Відповідно до ч.2 ст. 5 Закону України „Про приватизацію державного майна” приватизації не підлягають об'єкти, що мають загальнодержавне значення. Загальнодержавне значення мають об'єкти, контроль за діяльністю яких з боку держави гарантує захист громадян від наслідків впливу неконтрольованого виготовлення, використання або реалізації небезпечної продукції, послуг або небезпечних виробництв, зокрема: захисні споруди цивільної оборони.

Відповідно до ст. 71 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ст. 70 КАСУ належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідач відповідність спірного рішення вимогам законодавства на час його

прийняття належними доказами не довів. Заперечення представника відповідача з

посиланням на ч.4 ст. 10 Закону України „Про захист населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру” не прийняті судом до уваги, оскільки стосуються використання захисних споруд, а не їх приватизації.

Пояснення представника позивача - управління з НС та цивільного захисту населення Луцької міської ради з приводу того, що на сьогоднішній день підвальне приміщення по вул. Крилова, 16 в м. Луцьку згідно відомості інвентаризації фонду ПРУ м. Луцька переведено в підвальне приміщення на підставі Методичних рекомендацій щодо проведення інвентаризації фонду протирадіаційних укриттів, затверджених наказом МНС України від 29.03.2006р. №180 не прийняті судом до уваги, оскільки на час прийняття спірного рішення Луцькою міською радою порушені вищевказані норми законодавства, а тому позов прокурора є підставним та підлягає задоволенню.

Згідно ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб’єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. На підставі р. 7 прикінцевих та перехідних положень вищевказаного кодексу до початку діяльності окружного адміністративного суду адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до ГПК України 1991 року, вирішуються відповідним господарським судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Ст. 105 ч. 3 п. 1 КАСУ передбачено, що адміністративний позов може містити вимоги про визнання нечинним  рішення відповідача – суб’єкта владних повноважень. Згідно ст. 3 п. 7 КАСУ  суб’єкт владних повноважень - це суб’єкт при здійсненні ним владних управлінських функцій на основі законодавства.

Відповідно до ст. 171 ч. 1 п. 2 КАСУ правила даної статті поширюються на розгляд адміністративних справ щодо законності та відповідності правовим актам вищої юридичної сили нормативно-правових актів органів місцевого самоврядування. Відповідно до п. 2 цієї ж статті право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб’єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.

Господарський суд, керуючись ст. ст. 94, 158-163     Кодексу адміністративного судочинства України , -

постановив:

1. Позов задоволити.

2. Визнати нечинним рішення Луцької міської ради від 27.02.2004 року № 15/4 „Про перелік об’єктів, які підлягають приватизації” в частині п.5 додатку про включення до переліку приміщень, що підлягають приватизації шляхом викупу, нежитлового підвального приміщення за адресою: вул. Крилова, 16 площею 89, 1

кв. м. орендарю Джанкарашвілі В.В.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього КАС України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до Львівського апеляційного адміністративного суду України.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя                                                                               А.М. Кравчук

Дата виготовлення повного тексту

постанови – 14.08.2007 року

Суддя