ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

17 травня 2007 р.

№ 2-2805/04

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Остапенка М.І. (головуючий),

Харченка В.М.,  Борденюк Є.М.

розглянувши у відкритому   касаційну скаргу

судовому засіданні у м. Києві
ОСОБА_1

на ухвалу

від 24.02.2005

апеляційного суду

міста Севастополя

у справі

№ 22-115/2005 (2-2805/2004)

Ленінського районного суду

міста Севастополя

за позовом

ОСОБА_1

до

Закритого акціонерного товариства
"Севастополькнига"

третя особа:

Закрите акціонерне товариство
"Південний реєстратор"

про

визнання права власності на акції,
визнання недійсною системи Реєстру власників іменних цінних паперів ЗАТ
"Севастополькнига" та відшкодування моральної шкоди

Представники сторін в судове
засідання не з'явилися, про час і місце слухання справи сторони були
повідомлені належним чином.

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2004 року ОСОБА_1звернувся
з позовом до закритого акціонерного товариства "Севастополькнига" за
участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору -
закритого акціонерного товариства "Південний реєстратор", згідно
якого, уточнивши в ході розгляду справи свої вимоги, просив визнати за ним
право власності на 95 простих іменних акцій, номінальною вартістю 0,5 грн.
кожна.

Рішенням Ленінського районного суду
міста Севастополя від 28.10.2004 у справі № 2-2805/2004 в позові відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду міста
Севастополя від 24.02.2005 вищезазначене рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі позивач просить
скасувати ухвалу апеляційного суду від 24.02.2005, рішення суду першої
інстанції від 28.10.2004, а справу направити на новий розгляд до суду першої
інстанції. Скарга мотивована тим, що ухвала апеляційного суду прийнята з
порушенням норм процесуального та матеріального права, зокрема, ст.ст. 31, 32
ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст. 16 ЦК України, ст. 2 Закону
України "Про власність".

Відзиву на касаційну скаргу
відповідач до Вищого господарського суду України не надіслав.

Заслухавши доповідача, перевіривши
правильність застосування апеляційним судом міста Севастополя норм
процесуального та матеріального права, колегія суддів Вищого господарського
суду України знаходить касаційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

До такого висновку суд дійшов на
підставі наступного.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, вироком Ленінського районного суду міста Севастополя від 31.12.2003,
який вступив в законну силу, було встановлено, що голова організації орендарів
"Севастополькнига" протиправно прийняв іменні приватизаційні
сертифікати осіб, які не були членами трудового колективу підприємства
"Севастополькнига", зокрема і у ОСОБА_1 Внаслідок цього, ці особи, в
тому числі і позивач, були незаконно включені до підписного листа учасників
товариства покупців орендного підприємства "Севастополькнига". Цим же
вироком встановлено, що 27.01.1997 Державна комісія по цінним паперам та
фондовому ринку відмовила ЗАТ "Севастополькнига" в реєстрації
додаткового випуску цінних паперів, що складає 119809,00 грн. статутного фонду.

Судами також було встановлено, що
право власності позивача на 125 простих іменних акцій підтверджується
сертифікатом акцій, до якого внесені відомості, що не відповідають дійсності, а
саме: розмір статутного фонду -119809,00 грн., який у встановленому законом
порядку не був зареєстрований.  У зв'язку
з тим, що відповідачем не був оскаржений факт участі позивача в приватизації
орендного підприємства "Севастополькнига", позивач до цього часу
значиться в підписному реєстрі членів організації орендарів
"Севастополькнига", хоча він таким і не є, а йому належить право
власності на 30 простих іменних акцій.

Вищезазначеним обставинам справи та
наданим по справі доказам суди дали належну оцінку і дійшли до обґрунтованого
висновку про безпідставність заявленого позову.

Враховуючи вищезазначене, а також
приймаючи до уваги, що наведені у касаційній скарзі доводи висновків попередніх
судових інстанцій не спростовують, суд не приймає їх до уваги і вважає, що
оскаржувана постанова відповідає вимогам діючого законодавства і підстав для її
скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 1115,
1117, 1119-11111, 11112
Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити
без задоволення.

Ухвалу апеляційного суду міста
Севастополя від 24.02.2005 та рішення Ленінського районного суду міста
Севастополя від 28.10.2004 у справі № 22-115/2005 (2-2805/2004) залишити без
змін.

Головуючий
Остапенко М.І.

Суддя
Харченко В.М.

Суддя
Борденюк Є.М.