ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"04" липня 2007 р.

Справа № 14/73-2087

12 год. 56 хв.

м. Тернопіль

Господарський
суд Тернопільської області

у складі   судді Руденка О.В.

при секретарі судового
засідання  Александрову В.В.

Розглянув справу

за позовом  Суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1 АДРЕСА_1

до  Тернопільської об`єднаної державної
податкової інспекції вул. Білецька, 1, м. Тернопіль

про  скасування рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 30.03.2007
р.

За участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1., свідоцтво;

відповідача: Полівчак С.С., довіреність №
27950/7/10-015 від 18.04.07 р.

Суть справи:

Суб'єкт підприємницької діяльності
фізична особа ОСОБА_1, АДРЕСА_1 звернулася у господарський суд Тернопільської
області з позовом до Тернопільської об`єднаної державної податкової інспекції,
м. Тернопіль про скасування рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 30.03.2007 р.

Судом, в якості свідків для дачі
показань викликалися фізичні особи: ОСОБА_2., ОСОБА_3. та перевіряючий ОСОБА_4.

В обґрунтування заявлених  вимог, підприємець посилається на те, що
викладені в акті перевірки факти не відповідають фактичним обставинам справи,
вказуючи при цьому, що до неї спірними рішеннями застосовано штрафні (фінансові)
санкції за порушення, які вчинені не в межах її підприємницької діяльності.

Відповідно до заперечень на позов
та згідно з поясненням уповноваженого представника, відповідачем позовні вимоги
відхилені повністю, як безпідставні. Державна податкова інспекція вказує на
доведеність матеріалами перевірки порушень з боку підприємця вимог Закону
України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг", Закону України "Про
державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і
плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами" та вимог Закону
України "Про патентування деяких видів підприємницької діяльності",
вважаючи при цьому, що оскаржувані правові акти індивідуальної дії прийняті
внаслідок з'ясування всіх обставин справи, ґрунтуються на чинному законодавстві
України, з огляду на що у задоволенні вимог просить позивачу відмовити.

Учасникам судового процесу
роз'яснено їх процесуальні права та обов'язки згідно  ст.ст. 49, 51, 130 Кодексу адміністративного
судочинства України.

За ініціативою суду  проводилась технічна фіксація судового
процесу.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне:

За результатами проведеної
перевірки щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері
готівкового та безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності,
посадовими особами державної податкової інспекції у Золочівському районі
Львівської області 16.03.2007р. складено акт за НОМЕР_1.

За наслідками дослідження
документів, податковим органом зроблені, поряд з іншими, висновки про порушення
приватним підприємцем ОСОБА_1. вимог Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг" від 01.06.2000р. №1776-ІІІ (далі -Закон); приписів Закону
України "Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим,
коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами" від
19.12.1995р. №481/95-ВР; та положень
Закону України "Про патентування деяких видів підприємницької
діяльності" від 13.03.1996р. №98/96-ВР.

Зважаючи на наведені обставини,
30.03.2007 року контролюючим органом - Тернопільською об'єднаною державною
податковою інспекцією відповідно до пункту 11 статті 11 Закону України
"Про державну податкову службу в Україні", згідно пункту 1 статті 17,
ст.ст.22-23 Закону, згідно ст.17 Закону України "Про державне регулювання
виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними
напоями та тютюновими виробами" та згідно абзацу 4 ч.1 ст.8 Закону України
"Про патентування деяких видів підприємницької діяльності", позивачу
згідно з рішенням №/0/25034 застосовано штрафні (фінансові) санкції в
розмірі 2485 грн.; згідно з рішенням №/0/25035 застосовано штрафні (фінансові)
санкції в розмірі 4,5 грн.; згідно з рішенням №25032 застосовано фінансові
санкції в розмірі 3400 грн.

Наведені правові акти
індивідуальної дії оспорені платником податків у судовому порядку.

Оцінивши зібрані у справі докази,
заслухавши пояснення представників сторін, суд прийшов до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке.

Статтями 10-11 Закону України
"Про державну податкову службу в Україні" органи ДПІ наділені
повноваженнями по контролю за додержанням порядку   проведення готівкових розрахунків за товари
(послуги) у встановленому законом порядку, за наявністю свідоцтв про державну
реєстрацію суб'єктів підприємницької
діяльності, ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що
підлягають ліцензуванню відповідно до закону, з наступною передачею матеріалів
про виявлені порушення органам, що видають ці документи, за наявністю торгових
патентів.

Реалізація вказаних вище функцій та
прав органами державної податкової служби здійснюється шляхом проведення
планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України.

Суд враховує, що перевірка позивача
проведена контролюючим органом згідно із наказом №84 від 16.03.2007р. ДПІ у
Золочівському районі, на підставі відповідного направлення, із яким під
розписку ознайомлено продавця - ОСОБА_2 (копії вказаних документів у матеріалах
справи).

Стосовно з'ясованих в процесі
перевірки посадовими особами ДПІ обставин, які вказують на недотримання
позивачем вимог законодавства, що регламентує спірні правовідносини, суд на
підставі досліджених доказів констатує наступне.

ОСОБА_1, ідентифікаційний код
НОМЕР_2, зареєстрована Тернопільською райдержадміністрацією як суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична особа 27.06.1995 р., про що свідчить
свідоцтво про державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи (копія в матеріалах справи).

Як вбачається з матеріалів справи,
під час проведення ДПІ у Золочівському районі Львівської області 16.03.2007
року перевірки магазину, що належить суб'єкту підприємницької діяльності
підприємцю ОСОБА_1., виявлено порушення:

-
п.1, п.2, п.13 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та
послуг", а саме не проведення продавцем ОСОБА_2. підприємця ОСОБА_1. розрахункової
операції на загальну суму 24,60 грн. через реєстратор розрахункових операцій;

- ч.6 ст.15 Закону України
"Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим,
коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами", - реалізацію
суб'єктом господарювання ОСОБА_1. в магазині алкогольних напоїв та тютюнових
виробів без наявності відповідної ліцензії;

-
п.1 ст.3 Закону України "Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності", - провадження торгівельної діяльності в
магазині за готівку позивачем без наявності торгового патенту на даний вид
діяльності.

В ході судових засідань та з
доданих матеріалів судом встановлено, що ОСОБА_1. дійсно є власником
нежитлового приміщення, яке розташоване по АДРЕСА_1, в якому і проводилась
перевірка (копія свідоцтва про право власності
НОМЕР_3 від 16.07.2001р. у матеріалах справи).

Однак, висновки зроблені
контролюючим органом за наслідками перевірки
фактичним обставинам не відповідають, оскільки прийняті без врахування
того, що позивачем по справі нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_1 передане
в орендне користування приватному підприємцю ОСОБА_3 згідно договору оренди від
01.07.2005р., що також підтверджується долученим до матеріалів справи
свідоцтвом про сплату єдиного податку серії НОМЕР_4 виданого ОСОБА_3, у
якому  зазначено, що місце здійснення
діяльності є зокремаАДРЕСА_1 (копії у матеріалах справи).

Допитаний в судовому засіданні
свідок  ОСОБА_3 пояснив, що  у нежитловому приміщенні за адресою АДРЕСА_1,
на підставі договору оренди, який укладений з підприємцем ОСОБА_1., виключно
ним здійснюється підприємницька діяльність; товар що реалізовувався посадовим
особам державної податкової інспекції в процесі проведеної перевірки належав
приватному підприємцю ОСОБА_3., а не позивачу по справі; реєстратор
розрахункових операцій який описаний в акті перевірки належить ОСОБА_1., однак
у господарській діяльності не використовувався, оскільки був державною
податковою інспекцією знятий з реєстрації, у встановленому порядку не опломбований,
у фіскальний режим роботи не переведений та знаходився у приміщенні на
зберіганні, однак не за прилавком, а в кутку на невидному місці. Також
свідок пояснює, що товар, який належав ОСОБА_3. реалізовувався ОСОБА_2., яка не
перебувала у трудових відносинах із позивачем по справі, а проходила
випробувальний термін у приватного підприємця ОСОБА_3.

Із показань свідка ОСОБА_2 слідує,
що вона не перебуває в трудових відносинах із підприємцем ОСОБА_1., а маючи
намір укласти трудову угоду із приватним підприємцем ОСОБА_3. проходила у нього
випробувальний термін.

Із показань свідка перевіряючого
ОСОБА_4., слідує те, що перевірка проводилась у магазині власником якого є
ОСОБА_1. і відповідно виявлені порушення були зафіксовані саме за підприємцем
ОСОБА_1. Також пояснює, що із розписки №64/23-8 про отримання направлення на
проведення виїзної документальної перевірки випливає, що ОСОБА_2. є продавцем
підприємця ОСОБА_1. Крім того, посадова особа контролюючого органу пояснила, що
реєстратор розрахункових операцій містився не за прилавком, а в кутку
торгівельного залу на невидному місці, при цьому готівкові кошти зберігались не
в касовій скриньці РРО, а безпосередньо знаходились у касі за прилавком.

Поряд із показами свідків суд
зважає і на відомості долученої до матеріалів справи заяви ОСОБА_1. від
15.03.2006р. на ім'я начальника Тернопільської ОДПІ Манастирського М.О. з
проханням скасувати реєстрацію реєстратора розрахункових операцій ЕРА 101.08,
заводськийНОМЕР_5, який використовувався в магазині за адресоюАДРЕСА_1 в
зв'язку з припиненням торгівельної діяльності, та довідки від 15.03.2006р.
Тернопільської ОДПІ про скасування реєстрації реєстратора розрахункових
операцій ЕРА 101.08, заводськийНОМЕР_5, що належить ОСОБА_1. в зв'язку з
припиненням торгівельної діяльності (копії у матеріалах справи).

Крім того, як свідчать долучені до
матеріалів справи декларації про доходи, одержані за ІІІ квартал 2006 року та
за І квартал 2007 року, підприємець ОСОБА_1. підприємницькою діяльністю не
займалась та доходів від підприємницької діяльності не одержувала. (копії у
матеріалах справи).

Згідно ч.1 ст.238 Господарського кодексу
України за порушення встановлених
законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до
суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами
державної влади або органами місцевого самоврядування
адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або
майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта
господарювання та ліквідацію його наслідків.

Отже, щодо суб'єкта господарювання
можуть бути застосовані адміністративно-господарські санкції лише за вчинене
відповідним суб'єктом правопорушення, тобто здійснення протиправного та винного
діяння.

В той же час, зібраними матеріалами
по справі та показами свідків підтверджується, що позивач - підприємець
ОСОБА_1. не здійснює підприємницької діяльності за адресою АДРЕСА_1, та не має
жодного відношення до виявлених працівниками Державної податкової інспекції у
Золочівському районі Львівської області порушень щодо порядку здійснення
підприємницької діяльності, у зв'язку з чим застосування до позивача
адміністративно-господарських санкцій слід визнати неправомірними.

За таких обставин суд прийшов до
висновку, що матеріалами справи не підтверджуються порушення підприємцем
ОСОБА_1. вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від
01.06.2000р. №1776-ІІІ; вимог Закону України "Про державне регулювання
виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними
напоями та тютюновими виробами" від 19.12.1995р. №481/95-ВР; та вимог
Закону України "Про патентування деяких видів підприємницької
діяльності" від 13.03.1996р. №98/96-ВР.

Таким чином, спірні рішення про
застосування штрафних (фінансових) санкцій до позивача підлягають скасуванню.

При цьому, судом враховано і
положення  статті 71 КАС України, згідно
із якою  в адміністративних справах про
протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності своїх дій покладено на відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Всупереч вказаної норми, належних та допустимих
доказів, які б підтверджували правомірність дій контролюючого органу у спірних правовідносинах
суду не представлено, факт невиконання позивачем вимог  Закону зібраними у справі доказами не
підтверджується, а відтак позовні вимоги, як обґрунтовані та належним чином
доведені слід задовольнити.

У відповідності до ст. 94, 95, 97,
98 КАС України судові витрати по справі підлягають відшкодуванню позивачу з
Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.  6, 7, 86, 89, 94 - 98, 156, 162, 163 КАС
України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Скасувати рішення Тернопільської
об'єднаної державної податкової інспекції від 30.03.2007 р. ІНФОРМАЦІЯ_1.

3.          Стягнути з Державного бюджету України
на користь суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_2) - 85 (вісімдесят п'ять) грн.
судового збору.

4. Видати виконавчий лист за заявою
СПД ОСОБА_1.

Постанова  суду першої інстанції  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження. На постанову суду сторони мають право подати заяву про
апеляційне її оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в
повному обсязі -10.07.2007 р. - до адміністративного суду апеляційної
інстанції, а протягом 20 днів після подання заяви подати апеляційну скаргу.

Суддя
О.В. Руденко