СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

30.05.07
Справа №  26/401/06-20/143/07

Суддя   Гандюкова
Л.П.

За позовом Орендного
виробничого управління житлово-комунального господарства, Запорізька область,
м.Вільнянськ

до Приватного
підприємця ОСОБА_1, Запорізька область, м.Вільнянськ

Третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Виконавчий
комітет Вільнянської міської ради, Запорізька область, м.Вільнянськ

про стягнення  1908,00 грн.

Суддя Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача   -
Єрьоменко О.Г. (довіреність №22 від 12.01.2007р.);

Від відповідача  -
не з'явився;

Від третьої особи  -не з'явився;

СУТНІСТЬ
СПОРУ:

Розглядаються
позовні вимоги про стягнення з приватного підприємця ОСОБА_1. заподіяної
матеріальної шкоди в сумі 1908 грн. та судових витрат у сумі 220 грн.

Розпорядженням голови господарського
суду Запорізької області НОМЕР_1 від 05.03.2007р. справа № 26/401/06 за позовом
Орендного виробничого управління житлово-комунального господарства до
Приватного підприємця ОСОБА_1  за участю
третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні
відповідача -Виконавчий комітет Вільнянської міської ради про стягнення 1908,00
грн. передана на розгляд судді Гандюковій Л.П.

Ухвалою господарського суду від
15.03.2007р. справа № 26/401/06 прийнята до розгляду, справі присвоєно №26/401/06-20/143/07,
судове засідання  призначено на
10.04.2007р.  Ухвалою суду від
10.04.2007р. на підставі ст.77 ГПК України розгляд справи №26/401/06-20/143/07
відкладено на 15.05.2007р. Ухвалою голови господарського  суду Запорізької області від 15.05.2007рю в
порядку ст.69 ГПК України строк вирішення спору у справі продовжений на один
місяць -до 15.06.2007р. Ухвалою суду від 15.05.2007р. розгляд справи відкладено
на 30.05.2007р.

У судовому засіданні 30.05.2007р.
за згодою представника позивача оголошено вступну та резолютивну частини
рішення.

Позивач підтримує позовні вимоги,
мотивуючи наступним. 01.12.2005р. виконавчий комітет Вільнянської міської ради
та фізична особа -приватний підприємець ОСОБА_1. уклали договір про надання
послуг, а саме: валка дерев з кореня, валка сухостійних дерев вручну у міських
умовах та т.і. Згідно з п.4.1 договору виконавець, тобто ПП ОСОБА_1., повинен
своєчасно та якісно надавити послуги зазначені в п.2.1 цього договору. Під час
виконання робіт з видалення дерев в районі житлового будинкуНОМЕР_2 поАДРЕСА_1
ПП ОСОБА_1. грубо порушив вимоги Правил охорони праці під час проведення робіт
з видалення дерев і пеньків у населених пунктах України, затверджених наказом
Державного комітету України по житлово-комунальному господарству  від 30.11.1995р. №51, а саме п.6.8. В
результаті, дерево впало не на робочий майданчик, а на покрівлю холодного
складу, що належить  Орендному
виробничому управлінню житлово-комунального господарства м.Вільнянська та розташований
на відстані 10м від зваленого дерева. Згідно з локальним кошторисом 2-1-1 на
ремонт покрівлі складу позивачу заподіяна матеріальна шкода на суму 1908 грн.,
які відповідач відмовляється відшкодовувати у добровільному порядку і тому
позивач змушений звернутися до господарського суду для її примусового
стягнення. На підставі ст.ст. 526, 527 ЦК України, договору від 01.12.2005р.,
Правил охорони праці під час проведення робіт з видалення дерев і пеньків у
населених пунктах України від 30.11.1995р. №51 просить позов задовольнити,
стягнути з відповідача суму 1908 грн. матеріальної шкоди та 220 грн. судових
витрат.

Відповідач проти позову заперечив,
мотивуючи наступним. Позивач у своїй заяві посилається на договір НОМЕР_3 від
01.12.2005р., сторонами якого є виконком Вільнянської міської ради (замовник)
та ПП ОСОБА_1. (виконавець), стверджуючи, що відповідачем порушено передбачені
зазначеними договором зобов'язання в частині
якісного виконання послуг (п.4.1). Позивач -Орендне виробниче управління
житлово-комунального господарства не є стороною у зазначеному договорі, тому не
має законних підстав вимагати відшкодування шкоди, яка заподіяна внаслідок
неналежного виконання робіт. Договором НОМЕР_3 від 01.12.2005р. врегульовано
загальні положення з зазначенням предмету робіт, але конкретний перелік робіт з
найменуванням об'єктів для роботи, які покладені на виконавця, фіксуються в
ордері на кожен окремий об'єкт. Ордер є документом, що носить дозвільний
характер та підтвердженням з боку замовника на виконання робіт по конкретному
об'єкту. Ордери (дозволи), які видавалися з боку замовника -виконкому
Вільнянської міської міськради, не включають до свого переліку дозвіл на роботи
по об'єкту, де в результаті робіт було спричинено шкоду. Крім того, договір
НОМЕР_3 від 01.12.2005р. втратив свою чинність 31.12.2005р., термін його дії 1
місяць. Таким чином, предмет позову не може бути обґрунтований договором
НОМЕР_3, який не включає роботи по об'єкту за адресою: вул.Ціолковського, 4 у
м.Вільнянськ та за яким позивач не є стороною. Позивачем не доведено та не надано
доказів, які б встановлювали факт наявності вини з боку відповідача, та не
надано документів, які б регулювали відносини по виконанню робіт на об'єкті, де
спричинені матеріальні збитки. Просить у задоволенні позову відмовити.

Третя особа по справі пояснила
наступне. Умовою відповідальності за невиконання або неналежне виконання
зобов'язання, у тому числі у вигляді відшкодування збитків, є вина. Між
виконкомом Вільнянської міської ради та Орендним виробничим управлінням
житлово-комунального господарства (ОВУЖКГ) укладено договір на
житлово-комунальне обслуговування від 01.01.2001р. та додаткова угода від
01.01.2006р. Відповідно до п.3.3 договору виконавець  (ОВУЖКГ)
має право залучати за згодою власника до виконання даного договору
третіх осіб (субпідрядників), координувати діяльність субпідрядників при
виконання робіт (послуг), своєчасно усувати недоліки в роботі, допущені з його
вини. В даному випадку третьою особою є відповідач по справі, який отримав
ордер на виконання робіт з видалення дерев в районі житлового будинку по
вул.Ціолковського, 4, у м.Вільнянськ, про що свідчить підпис відповідача в
обліковому журналі реєстрації ордерів на роботи. В ході виконання робіт
допущено порушення, що призвело до заподіяння збитків, що підтверджується актом,
складеним комісією 10.11.2005р. Пунктом 8 Правил благоустрою території  міста Вільнянська визначено обов'язки
відповідальних осіб, а також громадян, серед яких обов'язок забезпечувати
виконання планових і аварійних робіт лише за дозволом (ордером), дотримуватись
при цьому всіх  вимог та умов, зазначених
у дозволі, а також обов'язок відшкодовувати збитки, завдані об'єкту
благоустрою.  Виконком Вільнянської
міської ради вважає, що в діях відповідача є вина, яка виникла внаслідок
недодержання вимог Правил охорони праці під час проведення робіт з видалення
дерев і пеньків у населених пунктах України (наказ №51 від 30.11.1995р.).

У судове засідання 30.05.2007р.
відповідач та третя особа не з'явилися, про місце та час судового засідання
повідомлені належним чином.

Суд визнав за можливе розглянути
справу за відсутності відповідача та третьої особи в порядку ст.75 ГПК України
за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та
вислухавши пояснення представників сторін та третьої особи,   суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням №22 від 15.09.2005р. ХХ1У
сесії 4 скликання Вільнянської  міської
ради вирішено, зокрема, для ліквідації аварійних дерев на території об'єктів
комунальної власності територіальної громади міста Вільнянська залучити
підприємства, які мають відповідний досвід роботи і спеціалізовану техніку для
ведення даних робіт. Виконання робіт по ліквідації аварійних дерев здійснювати
тільки при наявності відповідного дозволу -ордеру на знесення зелених
насаджень, виданого на підставі акту обстеження комісією міськвиконкому.
Відповідальним працівникам Вільнянського ОВУЖКГ виконати детальне обстеження
стану зелених насаджень на території житлового фонду міської ради,
вулично-шляхової мережі міста, об'єктів благоустрою та паркової зони і
встановити кількість аварійних дерев і визначити їх параметри.

01.12.2005р. між Виконавчим
комітетом Вільнянської міської ради (замовник, третя особа у справі) та
фізичною особою -підприємцем ОСОБА_1(виконавець, відповідач у справі) укладено
договір НОМЕР_АДРЕСА_1 на надання послуг, відповідно до якого виконавець
зобов'язався  за завданням замовника
надати послуги, в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Згідно з п.п. 1.1, 1.2, 1.3
виконавець надає замовнику наступні послуги: валка дерев з кореня, валка
сухостійних дерев вручну в міських умовах, видалення сухостійних, аварійних та
фаутних  дерев частинами із застосуванням
телескопічних вишок. Договір набуває чинності з моменту його підписання
сторонами та діє до 31.12.2005р. (п.7.1).

До укладення цього договору, згідно
з журналом обліку ордерів на порубку дерев 08.11.2005р. ОВУЖКГ (позивач) видано
ордер №НОМЕР_4 на порубку дерев по вул. Ціолковського,4.6,8, який отриманий
приватним підприємцем ОСОБА_1.

10.11.2005р. комісією у складі
заступника голови міськвиконкому,
майстра та комірника Орендного виробничого управління
житлово-комунального господарства (позивач у справі) складено акт про те, що
при зносі дерев біля житлового будинкуНОМЕР_2по вул. Ціолковського було
завалено дерево, яке впало на дах холодного складу. В результаті цього була
пошкоджена руберойдна покрівля, огородження із сітки і шиферу. У акті вказано,
що роботи виконувалися приватною особою ОСОБА_1. Для ремонту покрівлі та
огородження необхідні матеріали: ліс -1м3, руберойд -10 рулонів,
шифер -5 листів.

Орендним виробничим управлінням
житлово-комунального господарства
складено локальний кошторис 2-1-1 на ремонт покрівлі складу в цінах
станом на 28.07.2006р., відповідно до якого вартість ремонту покрівлі  з ПДВ складає 1908 грн.

12.09.2006р. позивач направив на
адресу ПП ОСОБА_1. претензію №993 з вимогою перерахувати на його розрахунковий
рахунок суму 1908 грн. завданої шкоди. В претензії позивач вказав, що
відповідачем в порушення умов договору від 01.12.2005р., укладеного між виконавчим
комітетом Вільнянської міської ради та ПП ОСОБА_1., не дотримано інструкції
(Правила)  при валці дерев біля житлового
будинкуНОМЕР_2по Ціолковського м.Вільнянська, в результаті чого дерево впало на
дах холодного складу, розташованого за адресою: м.Вільнянськ, вул.
Ціолковського,12.

Право власності ОВУЖКГ
м.Вільнянська на склад літ.Г, навіс літ.Д та інші об'єкти, розташовані по
вул.Ціолковського,12, зареєстровано Орендним підприємством Запорізьке міжміське
бюро технічної інвентаризації 21.05.2007р., що слідує із витягу №14619259 від
21.05.2007р.

Проаналізувавши норми
законодавства, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, вислухавши
пояснення сторін, оцінивши докази, суд вважає позовні вимоги такими, що  задоволенню не підлягають на наступних підставах.

Статтями 15,16 Цивільного
кодексу  України передбачено право кожної
особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового
права та інтересу у спосіб та в порядку, що встановлений договором або законом.

Відповідно до приписів п. 4 ч.3 ст.129 Конституції України, ст. 33 ГПК
України обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами,
виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують
його вимоги та заперечення. У даному разі це стосується позивача, який мав
довести наявність тих обставин, на підставі яких він звернувся до
господарського суду з даним позовом.

Згідно з ст. 32 ГПК України  доказами у справі є будь-які фактичні дані,
на підставі  яких господарський   суд
у  визначеному  законом
порядку  встановлює наявність  чи
відсутність  обставин, на яких
грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення господарського спору.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.
Згідно з ст.4-1 ГПК України господарські суди вирішують спори у порядку
позовного провадження.

Позов -це вимога позивача про захист
порушеного або оспорюваного суб'єктивного права чи охоронюваного законом
інтересу, яка здійснюється у визначеній законом процесуальній формі. Згідно з
господарським процесуальним законодавством предмет позову це матеріально
-правова вимога позивача до відповідача, відносно якої суд повинен винести
рішення. Матеріально -правова вимога позивача повинна опиратися на певні обставини,
якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а саме на підставу позову. Таким чином,
позивач, пред'являючи позов, зобов'язаний був визначитися як з предметом так із
підставами позову.

Предметом позову у даній справі є
вимоги про стягнення матеріальної шкоди, яка заподіяна відповідачем позивачу в
результаті його дій.

Підставами позову позивач вказав
порушення відповідачем вимог п.6.8 “Правил охорони праці під час проведення
робіт з видалення дерев і пеньків у населених пунктах України”, затверджених
наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від
30.11.1995р. №51, умов договору від 01.12.2005р. та ст.ст.526,527 ЦК України.

Статтями 526, 527 ЦК України, якими
позивач обґрунтовує свої вимоги, встановлено загальні умови виконання
зобов'язання.

Так, відповідно до ст.ст.526, 527
ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог
-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор -
прийняти  виконання  особисто,
якщо інше не встановлено договором або законом,  не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв
ділового обороту. Кожна  із сторін у
зобов'язанні має право вимагати доказів того,
що обов'язок виконується належним боржником  або
виконання приймається  належним
кредитором чи уповноваженою на це особою,
і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Згідно з ст.ст. 11, 509 ЦК України
підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають
виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок
закону, договору є договір.

Свої вимоги позивач обґрунтовує
умовами договору від 01.12.2005р., п.6.8. Правил охорони праці під час
проведення робіт з видалення дерев і пеньків у населених пунктах України від
30.11.1995р. №51.

Однак, договір від 01.12.2005р. був
укладений пізніше, чим складений акт 10.11.2005р., на який позивач посилається
як на доказ факту порушення, тому відповідач не міг 10.11.2005р. порушити
зобов'язання, які виникли пізніше -01.12.2005р. Крім того, договір укладений
між відповідачем та третьою особою.

Із матеріалів справи слідує, що
01.01.2001р. між Вільнянськю міською радою (замовник) та Орендним виробничим
управлінням житлово-комунального господарства
(виконавець) укладено договір на житлово-комунальне обслуговування.
Відповідно до умов договору  замовник
доручає, а  виконавець приймає на себе
виконання робіт по утриманню житлового фонду та при домових територій,
капітальний ремонт житлового фонду, вивезення твердих та рідких побутових та
виробничих відходів, виконання робіт по благоустрою міста.

Відповідно до п.3.1.3 договору
виконавець має право на умовах госпрозрахунку укладати договори на санітарне та
технічне обслуговування, виконання ремонту відомчих будинків, будинків ЖБК, які
належить громадянам на правах особистої власності та інших об'єктів,  а також виконання інших робіт по розрахунковим
цінам.

Виконавчий комітет Вільнянської
міської ради в процесі розгляду справи надав письмові пояснення, що аварійна
ситуація, яка спричинила збитки позивачу, виникла наприкінці 2005р. На цей
момент діючим законодавством  не було
врегульовано питання щодо порядку видачі ордерів на виконання робіт.
Існувала  лише загальна норма, яка
визначала, що такі ордери (дозволи) повинні видаватися при виконавчому органі
місцевої влади певному суб'єкту господарювання, який має право на проведення
певних видів робіт (ліцензію). Але при видачі ордеру кожний суб'єкт
господарювання зазначається в журналі обліку видачі ордерів, про що робиться
відповідний запис. При виконкомі   діє
комісія, яка попередньо вивчає питання щодо робіт на конкретному об'єкті,
узгоджує роботу, на підставі узгодження видає дозвіл. В реєстровому журналі
ставиться підпис відповідальної особи, яка контролює виконання та/або
безпосередньо проводить роботи (має ліцензію). Ордер на виконання робіт по
видаленню дерев по вул.Ціолковського, 4 у м.Вільнянськ був виписаний на ім'я
Вільнянського ОВУЖКГ та виданий ОСОБА_1 нарочно під розпис, про що значиться в
журналі реєстру виданих ордерів. Даний факт третя особа пояснює тим, що
відповідно до рішення №22 від 15.09.2005р., саме Вільнянське ОВУЖКГ (позивач)
було визначене відповідальним за виявлення та території міста аварійних
насаджень, але при цьому п.3 рішення значиться, що роботи по видаленню
провадяться підприємствами, які мають відповідну ліцензію на даний вид робіт.

Із вищенаведеного слідує, що
позивач та відповідач не перебували у договірних відносинах. Таким чином, для
оцінки правовідносин між сторонами необхідно застосовувати норми  законодавства, які регулюють відшкодування
шкоди.

Згідно з ст.22  ЦК України, яка встановлює відшкодування збитків
та інші способи відшкодування майнової шкоди,
збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або
пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла
б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено
(упущена вигода).

Загальні підстави
відповідальності за завдану майнову шкоду визначені в ст.1166 ЦК України, а
саме: майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Зобов'язання з відшкодування
шкоди є деліктними (позадоговірними). Форми і розміри позадоговірної
відповідальності визначаються лише законом. Підставою цивільно-правової
відповідальності за заподіяння шкоди є правопорушення, що включає складові
елементи -шкоду, протиправність поведінки заподіювача шкоди, причинний зв'язок
та вину особи, яка заподіяла шкоду.

На позивача покладений обов'язок
доказати шкоду (її розмір), протиправність поведінки заподіювача шкоди та
причинний зв'язок; на відповідача -відсутність вини.

Згідно з ст.12 ЦК України особа
здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Суд вважає, що позивачем не
доведено  обставини, на які він посилається
як на обґрунтування своїх вимог, склад правопорушення.

Позивачем взагалі не вказані в
підставі позову норми права, які регулюють відшкодування шкоди. Зазначені ним
ст.ст.526,527 ЦК України не можуть бути підставою для задоволення позову,
оскільки позивач вважає, що відповідачем порушені зобов'язання, які виникли на
підставі договору від 01.12.2005р., тоді як станом на день складання акту
10.11.2005р. цього договору не існувало, і відповідно не виникли зобов'язання.

“Правила охорони праці під час проведення
робіт з видалення дерев і пеньків у населених пунктах України”, затверджені
наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству  від 30.11.1995р. №51, зареєстрованому в
Міністерстві  юстиції України
14.12.1995р. за №457/993, розроблені відповідно до Закону України “Про охорону
праці” для підвищення рівня безпеки під час проведення робіт з видалення дерев
і пеньків. Згідно з п.6.8 цих Правил, на який посилається позивач, спилювати
відрізки стовбура необхідно до тих пір, поки робочий майданчик  не дозволить звалити стовбур так, щоб не
нанести пошкоджень навколишнім спорудам в радіусі 15 м. Однак, із акту від
10.11.2005р., який вказаний позивачем для підтвердження факту  спричинення шкоди відповідачем, не
вбачається  відстань від дерева, яке було
спиляно біля будинкуНОМЕР_2по вул. Ціолковського, до складу, розташованого за
адресою вул. Ціолковського, 12.

Суд також вважає, що позивачем не
доказано розмір шкоди, заявлений до стягнення. Як вбачається із акту від
10.11.2005р., для ремонту покрівлі і огородження необхідні матеріали:  ліс -1м3, руберойд -10 рулонів,
шифер -5 листів.  Між тим, відповідно до
кошторису, складеного позивачем в односторонньому порядку станом на
28.07.2006р., позивач нараховує вартість руберойду в кількості 100 м.2,
визначає вартість матеріалів 1318 грн.,
однак доказів у підтвердження вартості, зокрема, матеріалів, не надав.
Крім того, відповідно до надано позивачем акту від 13.07.2006р. відповідач
провів частковий ремонт холодного складу (вирівняв і підварив 4 форми
перекриття).

На підставі викладеного, суд вважає
позовні вимоги не обґрунтованими, не доведеними і такими, що не підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Згідно з ст. 49 ГПК України судові
витрати у справі покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 75,
82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити
повністю.

Суддя
Л.П. Гандюкова

Рішення господарського суду  набирає законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня підписання. Рішення
підписано  у повному обсязі  20.08.2007р.