Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "05" липня 2007 р.                                                     Справа № 11/28"Д"

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого судді

судді Будішевської Л.О.

при секретарі Осіпчук О.В.

за участю представників сторін

від позивача Шевчук В.П., дов.№32733/Ш/10 від 04.06.07р.

від відповідача 1. Копанєв А.О., директор, посвідчення водія.

від відповідача 2 - не з'явився

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу за позовом Державної податкової інспекції у м.Житомирі (м. Житомир)

до Науково-виробничого підприємства "Діада К" (м. Житомир) та Приватногопідприємства "Селен-С" (м.Київ)

про визнання недійсною угоди

Позивачем пред'явлений позов про визнання недійсною усної угоди зпродажу товару, укладеної між НВП "Діада К" і ПП "Селен-С"  на підставі ст.49 ЦК УРСР із застосуванням відповідних правових наслідків, а саме стягнення з відповідача-1 на користь держави вартість отриманого за оспорюваною угодою товару в сумі 56624,40 грн. та стягнення з відповідача-2 на користь відповідача-1 суми грошових коштів, отриманих у зв'язку з виконанням оспорюваної угоди в сумі 56642,40 грн.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Зокрема зазначив, що рішенням Шевченківського районного суду м.Києва було визнано недійсними установчі документи ПП "Селен-С" з моменту його реєстрації, свідченням наявності умислу у відповідача-2 на укладення угоди всупереч інтересам держави й суспільства є її укладення юридичною особою, що була завідомо зареєстрована на підставну особу з метою здійснення протизаконної діяльності - ухилення від сплати податків, тому оспорювана угода має бути визнана недійсною на підставі ст.49 ЦК УРСР.

Відповідач-1 у відзиві від 04.04.05р. №0404-21/05 (т.1 а.с.37-39) та його представник в судовому засіданні проти заявлених вимог заперечує, посилаючись на те, що у податкового органу відсутні повноваження щодо визнання недійсним правочину, укладеного між відповідачем-1 та відповідачем-2, оскільки ЦК України не передбачає стягнення в доход держави коштів, отриманих по недійсному правочину. Крім того, відповідач-1 вважає, що позивачем не доведено мети та умислу на укладення угоди завідомо всупереч інтересам держави і суспільства.

Відповідач-2 заперечень на позов не подав, свого представника в судове засідання не направив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином за його юридичною адресою.

Господарський суд вважає, що неявка представника відповідача-2 в засідання суду, який повідомлявся належним чином, не є перешкодою для прийняття судового рішення по суті.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Як встановлено в ході судового розгляду справи, 17 січня 2003 року між ПП "Селен-С" (м.Київ) і НВП "Діада К" (м.Житомир) була укладена усна угода купівлі-продажу, за якою перший передав, а другий прийняв і оплатив товар (сполієласт) на загальну суму 56642,40 грн., що підтверджується податковою накладною №45 від 17.01.03р. (т.1 а.с.83), виданою ПП "Селен-С", і платіжним дорученням №4 від 17.01.03р. (т.1 а.с.82), згідно якого НВП "Діада К" перерахувало ПП "Селен-С" 56642,40 грн.

Проведеною працівниками Житомирської ОДПІ позаплановою перевіркою дотримання вимог податкового законодавства НВП "Діада К" по взаємовідносинах з ПП "Селен-С" за період з 01.11.02р. по 01.04.03р. (акт від 08.07.04р. № 305/23-01/13558494/0100, т.1 а.с.15-22)) було встановлено, що відповідачем-1 на підставі недійсної податкової накладної, як такої, що заповнена неналежною особою, у січні 2003р.  було включено до податкового кредиту витрати по сплаті податку на додану вартість в сумі  9440,40грн. з вартості придбаних у ПП "Селен-С" товарно-матеріальних цінностей (за податковою накладною №45 від 17.01.03р.), що є порушенням  пп.7.2.3, пп.7.2.4 п.7.2, пп.7.4.1, пп.7.4.5. п.7.4 ст.7 Закону України про "Податок на додану вартість". Висновок податкового органу щодо недійсності зазначеної податкової накладної  ґрунтувався на тому, що рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 30.09.03р. у цивільній справі №2-7097/2003р. (т.1 а.с.8) визнано недійсними з 11.11.02р.  установчі документи ПП "Селен-С" та свідоцтво про державну реєстрацію суб'єкта  підприємницької діяльності юридичної особи ПП "Селен-С", і з 12.12.02р. свідоцтво № 39025006 про реєстрацію платника податків на додану вартість ПП "Селен-С".

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представники позивача в судовому засіданні посилаються також на лист ДПІ у Шевченківському районі м.Києва від 17.02.05р. №476/7/13-106 (т.1 а.с.34), згідно якого остання податкова звітність ПП "Селен-С" надана до податкової інспекції за грудень 2002 року. На цій підставі позивач зазначає, що відповідач-2 ухилився від сплати податків з операції по реалізації відповідачу-1 товару, оскільки, як зазначено вище, оспорювана угода укладена відповідачами 17.01.03р., тобто вже після припинення звітування відповідачем - 2.

Представник позивача в судовому засіданні посилається також на акт від 14.09.04р. №162-04 обстеження місцезнаходження підприємства, згідно якого ПП "Селен-С" за своєю зареєстрованою адресою відсутнє (т.1 а.с.35).

Таким чином, за твердженням позивача, реєстрація на підставну особу, ухилення від сплати податків, незнаходження за місцем реєстрації, відсутність будь-яких посадових осіб, відсутність будь-якої легальної діяльності ПП "Селен-С" дають підстави вважати, що оспорювана угода з НВП "Діада К" укладена ним з метою, завідомо суперечною інтересам держави і суспільства.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши всі докази та обставини справи, господарський суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як свідчать матеріали справи, рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 30.09.2003р. у справі №2-7097/2003р. за позовом Мартинчука Антона Ігоровича до ПП "Селен-С, 3-я особа - ДПІ у Шевченківському районі м.Києва позов задоволений - визнано недійсними з 11.11.02р. (тобто з моменту реєстрації) установчі документи ПП "Селен-С", свідоцтво про державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності юридичної особи ПП "Селен-С", свідоцтво №39025006 про реєстрацію платника податку на додану вартість ПП "Селен-С" з 12.12.03р. у зв'язку з тим, що підприємство було створено фіктивно, Мартинчук А.І. ніякої участі в діяльності цього підприємства не брав, ніяких документів не підписував, в зв'язку з чим уставні документи не можуть вважатися дійсними.

За таких обставин позивач вважає, що оспорювана угода була укладена з метою, завідомо суперечною інтересам держави і суспільства, оскільки наявність умислу однієї зі сторін угоди підтверджує той факт, що ПП "Селен-С" зареєстровано протиправним шляхом - на підставну особу з метою ухилення від сплати податків, що також встановлено рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 30 вересня 2003 року, яким визнано недійсними з моменту реєстрації установчі документи вказаної юридичної особи.

Такий висновок позивача суперечить вимогам чинного законодавства та спростовується матеріалами справи виходячи з наступного.

Наявність умислу при укладенні угоди не може бути підтверджено лише рішенням районного суду про визнання недійсними установчих документів, свідоцтва про державну реєстрацію суб’єкта підприємницької діяльності юридичної особи та свідоцтва платника податку на додану вартість однієї зі сторін договору, оскільки предметом дослідження в такій справі є відповідність установчих документів вимогам чинного законодавства, а не наявність умислу при укладенні угоди при здійсненні ним підприємницької діяльності. Рішення районного суду не звільняє господарський суд від обов’язку встановлення наявності умислу підприємства на укладення угоди, що суперечить інтересам держави та суспільства.

Юридичним наслідком скасування державної реєстрації підприємства з підстав визнання його установчих документів недійсними мало бути здійснення ліквідаційної процедури, під час якої вирішуються питання про задоволення вимог кредиторів, у тому числі держави. Сам факт визнання у судовому порядку недійсними з моменту реєстрації установчих документів ПП "Селен-С", його державної реєстрації та свідоцтва платника податку на додану вартість не є підставою для визнання недійсними всіх угод, укладених з моменту його державної реєстрації та до моменту виключення з державного реєстру.

Відповідно до ч.2 ст.18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" в разі, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

У рішенні Шевченківського районного суду м.Києва від 30.09.03р. відсутні посилання на обставини, які б підтверджували те, що укладаючи угоду, сторони діяли з метою, суперечною інтересам соціалістичної держави та суспільства.

Отже, твердження позивача про суперечність спірної угоди інтересам держави та суспільства помилково ґрунтується на обставинах, які не мають правового значення для справи.

Крім того, позивачем ставиться вимога про визнання недійсною спірної угоди та застосування правових наслідків, передбачених ст.49 ЦК Української РСР.

При цьому позивачем не враховано, що 1 січня 2004 року згідно з пунктами 1 та 2 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (далі – ЦК України), Цивільний кодекс Української РСР від 18 липня 1963 року втратив чинність.

Цивільний кодекс України, який набрав чинності, не містить такі публічно-правові наслідки укладення недійсної угоди, які були встановлені ст. 49 ЦК Української РСР. Цим кодексом скасовано відповідальність (правові наслідки) у вигляді публічно-правової санкції - стягнення в доход держави, одержаного однією чи обома сторонами за угодою, за укладення угоди з метою, суперечною інтересам держави та суспільства. Наслідком укладення угоди, яка порушує публічний порядок (ст.228 ЦК України), не є адміністративно-правова конфіскація.

За змістом ч. 2 ст. 5 ЦК України, кодекс має зворотну дію в часі у випадках, коли він пом’якшує або скасовує відповідальність особи.

З огляду на викладене суд не вбачає підстав для задоволення вимоги позивача щодо визнання недійсним за ст. 49 ЦК Української РСР укладеної між НВП "Діада К" та ПП "Селен-С" усної угоди.

Оскільки позивач звільнений від сплати державного мита, судові витрати по справі не стягуються.

Відповідно до Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст.94, 158--163, 167, 254, п.6 Прикінцевих та перехідних положень КАС України, господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова господарськогосуду Житомирської області набирає законної сили в строки, встановлені ст.254 КАСУ.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції в порядку та строки, встановлені ст.186 КАСУ.

Суддя                                                                       Будішевська Л.О.

Дата виготовлення: "10" липня 2007р.

Віддрукувати: 4 прим.

1 - в справу

2,3,4 - сторонам