ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01.06.07                                                                                           Справа № 2/103-30/44

За позовом: Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету

до відповідача: ПП „Комерційний центр Бізнес-Фінанс”, м. Львів

Про    стягнення   111520 грн.

Суддя  Н.Мороз

Представники:

від  позивача –   Оленюк С.Л- зав.юр.сектор

від відповідача-  Котур М.В.-предст.

Сторонам роз”яснено  зміст прав та обов”язків, згідно ст.ст.20,22 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 11.06.2007р.

Суть спору:

Львівське обласне відділення Антимонопольного комітету України, м. Львів, звернулось із позовом до приватного підприємства “Комерційний центр “Бізнес-Фінанс”, м. Львів, про стягнення 111520 грн., з яких 8500 грн. –штраф та 103020 грн. –пеня за несвоєчасну сплату штрафу.

05.02.2007 р. господарський суд Львівської області порушив провадження по справі та призначив розгляд на 01.03.2007 р. Для об”єктивного та всестороннього вирішення спору, розгляд справи неодноразово відкладався з мотивів, зазначених у відповідних ухвалах суду.

31.05.2007р. в судовому засіданні оголошено перерву до 01.06.2007р.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з мотивів, зазначених у позовній заяві, поясненнях. Ствердив, зокрема, що постановою Вищого арбітражного суду України від 15.01.2001 р. відповідачу відмовлено у задоволенні позову щодо скасування постанови позивача №14П від 10.11.1999 р., якою відповідача оштрафовано на 17000 грн. за неподання інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету України. 50% штрафу, а саме 8500 грн. відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону України “Про обмеження монополізму та недопущення недобросовісної конкуренції у підприємницькій діяльності” підлягають сплаті до цільового позабюджетного фонду розвитку і захисту конкуренції. Однак, відповідач у встановлений строк не сплатив суму штрафу, у зв’язку з чим йому нараховано пеню в розмірі 1,5%  від суми штрафу за кожен день прострочення з 15.12.1999 р. по 01.03.2002 р. (останній день дії вказаного закону) в сумі 103020 грн. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання з”явився, позовні вимоги визнав частково, в сумі 17000 грн., а саме в частині стягнення штрафу в розмірі 8500 грн. та пені в частині, що обмежується розміром штрафу. Вимоги про стягнення пені в розмірі 94520 грн. вважає безпідставними і такими, що задоволенню не підлягають. Крім того, у зв”язку з відсутністю обігових коштів, заявив клопотання про розстрочку виконання рішення  на 4 місяці рівними частинами.

Розглянувши подані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

10.11.1999 р. позивачем винесено постанову №14П “Про накладення штрафу”, якою визнано дії відповідача щодо неподання інформації на вимогу голови Львівського обласного відділення антимонопольного комітету України порушенням вимог антимонопольного законодавства та за порушення вимог ст. 13 Закону України “Про обмеження монополізму та недопущення недобросовісної конкуренції у підприємницькій діяльності” та згідно зі ст. 19 вказаного закону на відповідача накладено штраф у розмірі 17000 грн., який підлягав сплаті у 30-денний строк з дня отримання копії постанови. Як випливає з відмітки про отримання на супровідному листі №13/03-1008 від 11.11.1999 р., вона була отримана відповідачем 15.11.1999 р.

Рішенням арбітражного суду Львівської області від 21.12.1999 р. зазначена постанова була визнана недійсною. Постановою Вищого арбітражного суду України від 15.01.2001 р. вказане судове рішення було скасоване, а відповідачу відмовлено у позові про визнання недійсною постанови голови Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №14-п від 10.11.1999 р.

Відповідно до ст. 25 Закону України “Про обмеження монополізму та недопущення недобросовісної конкуренції у підприємницькій діяльності”, який діяв на час існування спірних відносин, рішення Антимонопольного комітету України і його територіальних відділень підлягають виконанню у  передбачені  цими розпорядженнями строки.

Суб'єкти господарювання, на яких Антимонопольним комітетом України накладено штраф, сплачують його у 30-денний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу. За кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. У разі відмови суб'єкта господарювання від сплати штрафу та пені стягнення проводиться за рішенням суду.

Однак, після винесення постанови №14-п від 10.11.1999 р. до 17.04.2006 р. позивач не звертався до відповідача щодо її виконання, доказів зворотнього суду не надано. Доказів  про сплату приватним підприємством „Комерційний центр „Бізнес-Фінанс” штрафу в сумі 8500 грн., відповідач не надав.

В силу ч.2 ст.35 Господарського процесуального кодексу України, факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Враховуючи те, що рішення Вищого арбітражного суду від 15.01.2001р. є преюдиційним  для даної справи та визнання відповідачем вимоги в частині стягнення штрафу в розмірі 8500 грн., позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Позивач також просить стягнути  з відповідача пеню за несвоєчасну сплату штрафу в розмірі  1,5%  від суми штрафу за кожний день прострочення, відповідно до п.2 ст.25  Закону України „Про обмеження монополізму та недопущення недобросовісної конкуренції” в сумі 103020 грн., за період з 15.12.1999р. по 01.03.2002р. Проте, суд зазначає, вимогу щодо сплати пені позивачем  пред”явлено  в січні 2007р., а з 02.03.2002р. введено в дію Закон України „Про захист економічної конкуренції” та втратив чинність Закон України „Про обмеження монополізму та недопущення недобросовісної конкуренції”. Тобто, на момент звернення до суду, порядок сплати штрафу та нарахування пені визначався Законом України „Про захист економічної конкуренції”, відповідно до ч.5 ст.65 якого, за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі 1,5% від суми штрафу; розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Таким чином, суд дійшов висновку, що розмір пені не може перевищувати розміру нарахованого штрафу, тобто стягненню підлягає пеня в межах суми штрафу -  8500 грн.

Згідно із ст. 33 ГПК України, кожна сторона зобов’язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку позовні вимоги задоволити частковоз врахуванням поданого клопотання про  розстрочку  виконання рішення.

Судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 35, 43, 49, 55, 61, 82,-85 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2.Стягнути з приватного підприємства „Комерційний центр „ Бізнес-Фінанс”, м.Львів, вул.  Городоцька, 160 ( р/р 0013 в ЛФ ВАТ  Банк „ Біг Енергія”, МФО 325008, )  в доход державного бюджету  Залізничного району м.Львова ( ГУДКУ у Львівській області р/р 0003, МФО 825014, )-  8500, 00 грн. штрафу та 8 500, 00 грн. пені. Розстрочити виконання рішення суду на  4 місяці рівними частинами.

3.Стягнути з приватного підприємства „Комерційний центр „ Бізнес-Фінанс”, м.Львів, вул.  Городоцька, 160 ( р/р 0013 в ЛФ ВАТ  Банк „ Біг Енергія”, МФО 325008, )  в доход  державного бюджету  170,00 грн. держмита.

4.Стягнути з приватного підприємства „Комерційний центр „ Бізнес-Фінанс”, м.Львів, вул.  Городоцька, 160 ( р/р 0013 в ЛФ ВАТ  Банк „ Біг Енергія”, МФО 325008, )  на користь ДП „Судово-інформаційний центр”, м.Київ- 118, 00  грн. на інформаційно-технічне  забезпечення судового процесу.

5    В решті позовних вимог –відмовити.

6.   Накази видати згідно ст.116 ГПК України.

Суддя