ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2007                                                                                   Справа № 41/292

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді : Павловського П.П.

суддів:  Чус О.В. (доповідач), Логвиненко А.О.

при секретарі: Мацекос І.М.

за участю представників сторін:

від відповідача: Вернигор Д.С., довіреність № 29 від 01.02.07 р., юрисконсульт.

від позивача: представник не з’явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу: Товариства з обмеженою відповідальністю “ПАК ПЛАСТИК”, м. Львів на рішення господарського суду Дніпропетровської області від  02.02.2007 року   у справі № 41/292

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “ПАК ПЛАСТИК” (вул. П.Мирного, 3/1, м. Львів, 79026)

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Нікопольський м’ясокомбінат”(вул. К.Лібкнехта, 175, м. Нікополь)

про  стягнення 13000,78 грн.

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 02.02.2007 р. у справі № 41/292 (суддя Орєшкіна Є.В.), яке було підписане і оформлене суддею 12.02.07 р, було відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю “ПАК ПЛАСТИК” м. Львів (далі скаржник) в задоволенні позовних вимог.

Скаржник не погодився з рішенням, подав до Дніпропетровського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права просить скасувати вказане рішення і ухвалити нове рішення, яким задовольнити всі позовні вимоги повністю.

Товариство з обмеженою відповідальністю “Нікопольський м’ясокомбінат” у відзиві на апеляційну скаргу просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення господарського суду Дніпропетровської області залишити без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та прийняте рішення господарського суду, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню   з наступних підстав.

Як вбачається  з матеріалів справи та встановлено господарським судом першої інстанції, на підставі виданих товариством з обмеженою відповідальністю “Нікопольський комбінат продовольчих товарів” своєму представнику довіреностей на право одержання матеріальних цінностей  серії ЯЗЦ № 392022 від 17.02.04 року (а.с. 9), серії ЯЗЦ № 393432 від 23.04.04 року (а.с. 11), копії яких долучені до матеріалів справи, скаржником за видатковими накладними № 414 від 17.02.04 року (а.с. 8), № 422 від 22.03.04 року (а.с. 14), № 429 від 13.04.04 року (а.с. 12), № 433 від 23.04.04 року (а.с. 10), копії яких додані до позовної заяви, був поставлений Товариством з обмеженою відповідальністю “Нікопольський комбінат продовольчих товарів” товар на суму 48070,62 грн..

Відповідно до протоколу зборів № 08/05 від 16.09.2005 року та статуту, Товариство з обмеженою відповідальністю “Нікопольський комбінат  продовольчих товарів” змінив назву на  Товариство з обмеженою відповідальністю “Нікопольський м’ясокомбінат” ( а.с. –49-61).

Враховуючи, що згідно п. 2, 6 Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих та використаних довіреностей на одержання цінностей, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 16.05.1996 року № 99, товарно-матеріальні цінності відпускаються покупцям тільки за довіреністю, яка в свою чергу видається довіреній особі на одержання цінностей за нарядом, рахунком, договором, або іншою підставою, господарський суд встановив наявність правовідносин відповідно до договору купівлі-продажу.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності. У статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо  строк (

термін) виконання боржником  обов’язку  не встановлений або визначений  моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право  вимагати його виконання  у будь-який час. Боржник  повинен виконати такий обов’язок  у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо  обов’язок негайного виконання не випливає  із договору  або актів  цивільного законодавства.

Висновки суду першої інстанції та твердження відповідача про відсутність  отримання від позивача  вимоги про сплату суми боргу спростовуються  наявними у  справі  копіями  квитанції поштового відправлення № 232532, описом вкладення та вимогою  від 14.11.2006 р.  за № 14 ( а.с.77-79).

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального  кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається  як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, господарський  суд  дійшов помилкового висновку  про недоведеність позивачем обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Таким чином,  висновки  суду першої інстанції про відмову  у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю “ПАК ПЛАСТИК”  не  відповідають  приписам закону  та не ґрунтуються на доказах, залучених до матеріалів справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю “ПАК ПЛАСТИК” підлягає задоволенню, позовні вимоги задоволенню, а рішення господарського суду Дніпропетровської області  від 02.02.2007 року у справі 41/292 скасуванню.

Керуючись ст.ст. 103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд –

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “ПАК ПЛАСТИК”, м. Львів –задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02.02.2007 р. по справі № 41/292 –скасувати.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “ПАК ПЛАСТИК”, м. Львів задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю  “Нікопольський м’ясокомбінат” м.Нікополь (53207, Дніпропетровська область, м.Нікополь, вул..К.Лібкнехта, 175, р/р 0178, в НФ КБ “Приватбанк”, МФО 305891,  ) на користь  Товариства з обмеженою відповідальністю “ПАК ПЛАСТИК”, м. Львів (79026,   м.Львів, вул..П.Мирного, 3/1, р/р 5 в ВАТ “Кредобанк”, МФО 325365, ) 7463,16 грн. основного боргу,  2409,47 –інфляційних витрат, 578,15 грн. –3% річних, а також витрати  по справі: держмито в розмірі 130 грн. та 118 грн, витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу”

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя

П.П.Павловський

Суддя

О.В.Чус

Суддя
А.О.Логвиненко

З оригіналом згідно

Помічник судді                                                            О.В. Максименко