ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

05.07.07р.

Справа № А34/270-07

За позовом  Управління Пенсійного фонду України в Синельниківському районі Дніпропетровської області, Дніпропетровська область, м.Синельникове

до  Відкритого акціонерного товариства "Дніпроважпапірмаш" ім.Артема, м.Дніпропетровськ

про стягнення 1 944,54 грн.

Суддя  Примак С.А.

Секретар судового засідання

Золотухіна А.М.

Представники сторін:

від позивача - Кривонос Н.О., предст., дов. №2074/07 від 21.05.07 р.  від відповідача - Грехов М.А., предст., дов. №1326 від 26.09.06 р.

СУТЬ СПОРУ:

Позов заявлено про стягнення 1944,54 грн. заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не відшкодував в порядку регресу витрати на виплату пенсії по інвалідності

Відповідач письмові  заперечення проти позову надав та просить суд відмовити в позові повністю.

На підставі ст. 128 КАС України,  суд убачає можливим вирішити  справу за наявними в ній доказами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, дослідивши подані докази,  суд, -

в с т а н о в и в:

Згідно з довідкою №1741/07 від 18.04.07 р., гр. Мисник В.О. перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Синельниківському районі і отримував пенсію по інвалідності внаслідок професійного захворювання з 01.01.99 по 31.03.01 (інвалід ІІІ групи). З 01.01.99 по 31.03.01 гр. Миснику В.О. виплачено пенсію в сумі 1944, 54 грн.

Згідно зі ст. 460 ЦК УРСР, який діяв на час виплати пенсії у вищевказаний період, організація або громадянин, відповідальні за заподіяну шкоду, зобов'язані за регресною  вимогою органу державного соціального страхування чи Пенсійного фонду України відшкодувати суми допомоги або пенсій, що виплачені особам, зазначеним у статтях  456  і  457 цього Кодексу.

Відповідач ці кошти не відшкодував.

Проте, у позові слід відмовити за таких підстав.

Відповідно до ст. 71 ЦК УРСР, загальний строк для захисту права за  позовом  особи,  право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки.

Відповідно до ст. 80 даного Кодексу, закінчення строку позовної давності до пред'явлення позову  є підставою для відмови в позові. Якщо суд, арбітраж або  третейський  суд  визнає  поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захистові.

Згідно з п.4, 6 прикінцевих та перехідних положень ЦК України щодо цивільних відносин,  які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли  або  продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила Цивільного кодексу України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред'явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом.

У даному випадку позивачем пропущені строки позовної давності, клопотання про визнання поважною причину пропуску строку позовної давності до суду не надходило.

Керуючись Законом України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”,  ст.ст.71, 80, п.4, 6 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст.ст. 94, 162, 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В адміністративному позові відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя

С.А. Примак

Постанова підписана 06.07.07 р.