СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25.06.07                                                                                 Справа № 18/146ад.

Суддя Корнієнко В.В., розглянувши матеріали справи за позовом Алчевської об’єднаної державної податкової інспекції, м. Алчевськ Луганської області

до  відкритого акціонерного товариства «Брянківський завод бурового устаткування», м. Брянка Луганської області

про  стягнення 508845,36 грн.

при секретарі Герасименко Р.В.

за участю представників:

від позивача:               Зубрицька Н.Є. за дов. від 18.04.2007;

Шепель О.А. за дов. від 10.05.2007;

від відповідача:          Пшеничнюк О.М. за дов. від 04.04.2006.

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача податкового боргу в загальній сумі 508845,36 грн., зокрема податкового боргу по сплаті:

-          податку на додану вартість в сумі 418825,83 грн.;

-          податку на прибуток в сумі 20528,04 грн.;

-          прибутковому податку з доходів найманих працівників в сумі 2823,25 грн.;

-          податку з власників транспортних засобів в сумі 2278,41 грн.;

-          податку на землю в сумі 43801,42 грн.;

-          комунального податку в сумі 428,84 грн.;

-          збору на забруднення навколишнього середовища в сумі 610,50 грн.;

-          штрафних санкцій в загальній сумі 17941,74 грн. (які складаються з 2500 грн. згідно акту інвентаризації від 07.03.2002 № 551; 12696,48 грн. згідно податковому повідомленню-рішенню від 11.12.2002 № ; 2745,26 грн. згідно податковому повідомленню-рішенню від 23.12.2003 № ).

Відповідач відзивом на позовну заяву визнав позовні вимоги частково на суму 490903,62 грн. (усі вимоги за винятком штрафних санкцій).

Відповідач заперечує проти стягнення з нього штрафних санкцій в зв’язку із закінченням строку позовної давності.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд

В С Т А Н О В И В:

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про систему оподаткування»платники податків та зборів (обов’язкових платежів) зобов’язані сплачувати належні суми податків та зборів у встановлені законом терміни.

Відповідач є платником податків та зборів, однак, у порушення вимог вказаного Закону та Закону України «Про погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»має податковий борг в загальній сумі 490903,62 грн., зокрема:

-          з податку на додану вартість в сумі 418825,83 грн.;

-          з податку на прибуток в сумі 20528,04 грн.;

-          з прибутковому податку з доходів найманих працівників в сумі 2823,25 грн.;

-          з податку з власників транспортних засобів в сумі 2278,41 грн.;

-          з податку на землю в сумі 43801,42 грн.;

-          з комунального податку в сумі 428,84 грн.;

-          зі збору на забруднення навколишнього середовища в сумі 610,50 грн.

Наявність у відповідача вказаного податкового боргу підтверджується матеріалами справи та визнано позивачем.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача податкового боргу в загальній сумі 490903,62 грн., підлягають задоволенню.

Вимоги про стягнення штрафних санкцій в загальній сумі 17941,74 грн., з яких:

-          2500 грн. згідно акту інвентаризації від 07.03.2002 № 551;

-          12696,48 грн. згідно податковому повідомленню-рішенню від 11.12.2002 № за порушення ведення касових операцій про що вказано в акті перевірки дотримання порядку ведення операцій з готівкою від 11.12.2002 № 000031;

-          2745,26 грн. згідно податковому повідомленню-рішенню від 23.12.2003 № за відчуження активів, які перебували у податковій заставі, без попередньої згоди податкового органу,

не підлягають задоволенню за таких підстав:

Штрафні санкції в сумі 2500 грн. (згідно акту інвентаризації від 07.03.2002 № 551) не підлягають задоволенню в зв’язку з тим, що позивач взагалі не обґрунтував що це за санкції, за яке правопорушення та яким документом вони застосовані.

Позивач не подав суду документального підтвердження (податкового повідомлення-рішення тощо) застосування цих штрафних санкцій.

У запереченні на відзив від 10.05.2007 № 12900/10 позивач вказав що це штрафні санкції згідно акту інвентаризації від 07.03.2002 № 551.

Однак, позивач не подав суду вказаний акт інвентаризації. Крім того, діючим законодавством не передбачена можливість застосування штрафних санкцій згідно актів інвентаризації.

За таких обставин, вимоги про стягнення штрафних санкцій в сумі 2500 грн. (згідно акту інвентаризації від 07.03.2002 № 551) не підлягають задоволенню в зв’язку з їх необґрунтованістю та безпідставністю.

Штрафні санкції в сумі 2745,26 грн. (згідно податковому повідомленню-рішенню від 23.12.2003 № за відчуження активів, які перебували у податковій заставі, без попередньої згоди податкового органу), не підлягають задоволенню за таких підстав:

Згідно пп. 15.2.1 п. 15.2. ст. 15 Закону України «Про погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»у разі коли податкове зобов'язання було нараховане податковим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 15.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні податкового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів від дня узгодження податкового зобов'язання.

Відповідно до абз. 3 пп. 5.3.1. п. 5.3. ст. 5 Закону України «Про погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»у разі визначення податкового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах "а" - "в" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4, платник податків зобов'язаний погасити нараховану суму податкового зобов'язання протягом десяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення, крім випадків коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру апеляційного узгодження.

Відповідач одержав податкове повідомлення-рішення від 23.12.2003 № (про стягнення штрафу в сумі 2745,26 грн. за відчуження активів, які перебували у податковій заставі, без попередньої згоди податкового органу) –26 грудня 2003 р., що підтверджується відміткою головного бухгалтера відповідача на цьому податковому повідомленні-рішенні.

Відповідач ні в апеляційному, ні в судовому порядку вказане податкове повідомлення-рішення не оскаржив, тому, нараховане податкове зобов’язання вважається узгодженим (це визнав і сам позивач у запереченні на відзив від 10.05.2007 № 12900/10).

Таким чином, відповідач був зобов’язаний сплатити штраф, вказаний у податковому повідомленні-рішенні від 23.12.2003 № до 06.01.2004.

Відповідач штраф до теперішнього часу не сплатив.

Таким чином, вказаний податковий борг (штраф) не може бути стягнутий з відповідача в зв’язку з тим, що від дня узгодження податкового зобов'язання до дня пред’явлення позову (17.03.2007) вже минуло більше 1095 календарних днів.

Штрафні санкції в сумі 12696,48 грн. (згідно податковому повідомленню-рішенню від 11.12.2002 № за порушення ведення касових операцій про що вказано в акті перевірки дотримання порядку ведення операцій з готівкою від 11.12.2002 № 000031), не підлягають задоволенню за таких підстав:

Вказані штрафні санкції застосовані до відповідача за порушення ведення касових операцій на підставі Указу Президента України від 12.06.95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки»(із змінами та доповненнями) (акт перевірки дотримання порядку ведення операцій з готівкою від 11.12.2002 № 000031).

Тобто вказані штрафні санкції застосовані не в зв’язку з порушеннями законодавства про оподаткування і не на підставі Закону України «Про погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Штрафні санкції, нараховані на підставі норм Указу Президента «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу  готівки»не є податковим зобов'язанням в розумінні п. 1.2 ст. 1 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків  перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Разом з цим, позивач в податковому повідомленні-рішенні від 11.12.2002 № визначив ці фінансові санкції саме як податкове зобов’язання, що є незаконним.

Тому, вказані фінансові санкції не підлягають стягненню, так як вони не є податковим зобов'язанням.

Повідомленням-рішенням від 11.12.2002 № встановлено граничний строк сплати фінансової санкції –10-й день після отримання повідомлення.

Відповідач одержав зазначене податкове повідомлення-рішення (про стягнення штрафу в сумі 12696,48 грн. за порушення ведення касових операцій) 13 грудня 2002 р., що підтверджується відміткою головного бухгалтера відповідача на цьому податковому повідомленні-рішенні.

Таким чином, відповідач був зобов’язаний сплатити фінансову санкцію в строк до 24.12.2002.

На думку позивача ці санкції є податковим зобов'язанням (про що вказано в повідомленні-рішенні від 11.12.2002 № , яким ці санкції застосовані).

Однак, в такому разі ці санкції не підлягають стягненню в зв’язку з тим, що від дня узгодження податкового зобов'язання до дня пред’явлення позову (17.03.2007) вже минуло більше 1095 календарних днів (пп. 15.2.1 п. 15.2. ст. 15 Закону України «Про погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»).

Відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем –фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Позивач не сплачував державне мито, так як він звільнений від його сплати.

За таких обставин,  державне мито з відповідача не стягується.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 87, 94, 158-163, 257, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з відкритого акціонерного товариства «Брянківський завод бурового устаткування» (м. Брянка Луганської області, вул. Мічуріна, 1, ідентифікаційний код 01423122) на користь Державного бюджету України та місцевого бюджету м. Брянка Луганської області податковий борг в загальній сумі 490903,62 грн., зокрема:

-          з податку на додану вартість в сумі 418825,83 грн.;

-          з податку на прибуток в сумі 20528,04 грн.;

-          з прибутковому податку з доходів найманих працівників в сумі 2823,25 грн.;

-          з податку з власників транспортних засобів в сумі 2278,41 грн.;

-          з податку на землю в сумі 43801,42 грн.;

-          з комунального податку в сумі 428,84 грн.;

-          зі збору на забруднення навколишнього середовища в сумі 610,50 грн.

3.          В решті позову відмовити.

25 червня 2007 р. було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови. Постанова, оформлена відповідно до ст. 163 КАСУ, підписана 02 липня 2007 р.

Дана постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Сторонами по справі протягом десяти днів з 25.06.2007 може бути подана заява про апеляційне оскарження даної постанови до Донецького апеляційного адміністративного суду через господарський суд Луганської області.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається  протягом  двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                              В.В. Корнієнко