ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"21" травня 2007 р.                                                                      Справа № 12/52

За позовом Виробничо-комерційної колективної фірми ”Автокомплект ЛТД” м. Чернівці

до відповідача Державної податкової інспекції у м. Чернівці

про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення

Суддя                                                               Бутирський А.А.

Представники:

Від позивача –Гінінгер А.З. –представник (довіреність № 1 від 27.03.2007 року), Гавловський О.О. –директор, Гавловська Т.В. –головний бухгалтер (довіреність № 2 від 27.03.2007 року)

Від відповідача –Ткач Д.Б. –завідуюча сектору (довіреність від 12.12.2006 року), Іванічек В.М. –начальник відділу (довіреність від 28.03.2007 року)

В засіданні приймали участь

СУТЬ СПОРУ: Виробничо-комерційна колективна фірма ”Автокомплект ЛТД” м. Чернівці звернулася з позовом до Державної податкової інспекції у м. Чернівці про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення відповідача № 000249220/0 від 18.12.2006 року, яким позивачу визначена сума податкового зобов’язання по податку на додану вартість у сумі 34158,00 грн., з них: 11386,00 грн. штрафних санкцій.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що він здійснював зовнішньоекономічну діяльність на підставі імпортних контрактів, укладених у відповідності до Угоди про загальні умови і механізми підтримки розвитку виробничої кооперації підприємств і галузей держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав від 23.12.1993 року. Під час ввезення продукції, продовжує позивач, він видавав податковий вексель на суму податків, що справляються під час ввезення товарів в Україну, на термін не більше як 180 днів. У подальшому податкові зобов’язання були погашені, що дало змогу позивачу включити сплачені суми податку на додану вартість до податкового кредиту.

Також позивач вказує, що він діяв у відповідності до листа-роз’яснення ДПА у Чернівецькій області за № 4170/10/31-004 від 14.08.2002 року щодо порядку погашення податкового векселя та відображення таких операцій у податковому обліку.

Відповідач проти позову заперечує, мотивуючи це тим, що позивач відобразив у розділі 19.2 декларації по податку на додану вартість суму 71623,00 грн., що нарахована на невивезену частину продукції, у результаті чого відбулося зарахування до бюджету нарахованих сум відбулося шляхом зменшення від’ємного значення податку на додану вартість. Разом з тим, вказує відповідач, згадані суми податку на додану вартість включалися позивачем до складу податкового кредиту у наступному після зарахування місяці, що є порушенням пункту 7.4 статті 7 Закону України ”Про податок на додану вартість”.

У судовому засіданні сторони звернулися до суду із клопотанням про зупинення провадження у справі. Подане клопотання підлягає задоволенню, оскільки узгоджується з вимогами пункту 4 частини 2 статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись пунктом 4 частини 2 статті 156, статтею 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

УХВАЛИВ:

1.          Провадження у справі зупинити до 11.06.2007 року на 11 годин 50 хвилин.

2.          Участь сторін обов’язкова.

Суддя
А.А. Бутирський