ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.07                                                                                        Справа №  20/153д/07

Суддя

За позовом  Мелітопольського орендного підприємства теплових мереж, Запорізька область, м. Мелітополь

до Комунального підприємства “Водоканал” Мелітопольської міської ради Запорізької області, Запорізька область, м. Мелітополь

про спонукання внести зміни до договору

Суддя  Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача -      Левченко О.П. (довіреність №43 від 15.01.2007р.);

Петряник Є.Д. (довіреність №111 від 23.01.2007р.)

Від відповідача –Бондар С.О. (довіреність №7 від 11.01.2007р.);

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлений позов про спонукання КП “Водоканал” Мелітопольської міської ради Запорізької області змінити умови договору №32 від 23.01.2006р. шляхом укладення додаткової угоди до договору, з умовою вказівки в п.2.1 фактичних обсягів водовідведення з 01.01.2007р.

Ухвалою господарського суду від 19.03.2007р. позовна заява прийнята до розгляду,  порушено провадження у справі № 20/153д/07,  судове засідання  призначено на  24.04.2007р. На підставі ст. 77 ГПК України у судовому засіданні 24.04.2007р. оголошено перерву до 14.05.2007р., потім розгляд справи відкладено на 30.05.2007р. Ухвалою голови господарського суду Запорізької області від 14.05.2007р. у порядку ст.69 ГПК України строк вирішення спору продовжено на один місяць до 14.06.2007р.

За згодою представників сторін у судовому засіданні 30.05.2007р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач у судових засіданнях підтримав позов, просить спонукати КП “Водоканал” Мелітопольської міської ради змінити умови договору №32 від 23.01.2006р., шляхом укладення додаткової угоди до договору №32 від 23.01.2006р., з умовою вказівки в п.2.1 фактичних обсягів водовідведення, з 01.01.2007р.,  на підставі  ст.ст. 651,652 Цивільного кодексу України, ст.ст.11, 12, 22, 64 Господарського процесуального кодексу України. Позовні вимоги мотивовані наступним. 23.01.2006р. між сторонами був укладений договір №32 на відпуск води з комунального водоводу і приймання стічних вод. У п.2.1 договору передбачено, що визначення кількості води, яка відпускається, проводиться приладами обліку або по нормам, які затверджені рішенням міськвиконкому в розмірі встановленого ліміту з помісячним розподілом. І в таблиці вказуються кількісні норми споживання і скидання води. В даній таблиці приведені об’єми, які в свою чергу 10.02.2006р були погоджені на 2006р. Запорізьким регіональним управлінням водних ресурсів. Пунктом 2.2 передбачено, що абонент не має права збільшувати витрату води і скидання стоків понад встановлених норм і затверджених лімітів. А в п.2.3 вказується, що абонент зобов’язаний надати КП “Водоканал” розрахунок водоспоживання і водовідведення. У п.2.7 договору передбачено, що кількість стічних вод, які відводяться від абонента, приймаються рівними кількості використаної води, відповідно до показників приладів обліку води, а якщо вони відсутні –по діючим нормам водоспоживання. Підприємства, які мають власні  водозабори і які скидають стоки в комунальну каналізаційну мережу, зобов’язані  до 15 числа надати водоканалу данні з розрахунками фактичних об’ємів  водовідведення відповідно до п.21.2 Правил користування. Даний договір відповідно до п.7.1 був пролонгований на наступний 2007р. 10.01.2007р. об’єми  водоспоживання на 2007р. були погоджені з керівництвом Запорізького регіонального управління водних ресурсів, КП “Водоканал”. Ці об’єми менші, чим передбачено договором №32. Відповідно до п.3.2 договору відповідач знав про наявність даних змін, однак не відреагував. 13.02.2007р. після отримання рахунку на оплату, в якому були вказані завищені об’єми, що тягне за собою і підвищення оплати, позивач надав претензію, однак відповідач не прийняв вимоги і не переглянув рахунок. 22.02.2007р. позивач направив відповідачу додаткову угоду до договору №32 від 23.01.2006р., в якій об’єми  води, що скидається, змінені на фактичні об’єми, які затверджені і підтверджуються звітами позивача. Відповідач безпідставно відмовився підписати додаткову угоду.     Просить позов задовольнити.

У судовому засіданні позивач надав заяву про уточнення позовних вимог у частині посилання на Цивільний кодекс України, а саме, в обгрунтування вимог залишити ст.652 ЦК України. Істотними змінами обставин позивач вважає наступні: З січня 2007р. були узгоджені нові об’єми водоспоживання на 2007р. Запорізьким регіональним управлінням водних ресурсів, які значно менші за об’єми  2006р. (дані  об’єми щорічно узгоджуються та саме вони вказуються у п.2.1 спірного договору). Із цим узгодженням відповідач був одразу ознайомлений. За 2005-2006 роки кількість котелень МОПТМ зменшилась, із 22-х до 16-ти, що логічно тягне за собою зменшення об’ємів водовикористання. До 2007р. кожного року планувалась подача гарячого водопостачання, що також змушувало збільшувати об’єми водоспоживання позивачем. Але у 2007р. такого виду послуг не передбачається, не надавалось і не буде надаватись МОПТМ. Всі обставини вказують на те, що у договір №32 від 23.01.2006р. треба внести зміни. І позицію позивача підтримують Міністерство з питань житло - комунального господарства та Антимонопольний комітет, що вбачається з листів №18/8-398 від 18.04.2007р., №02-29.2/01 –1658 від 16.04.2007р. Просить спонукати Комунальне підприємство “Водоканал” Мелітопольської міської ради Запорізької області внести зміни до Договору №32 від 23.01.06р., шляхом укладення додаткової угоди від 01.01.2007р. до договору №32 від 23.01.06р., з умовою вказування в п.2.1 фактичних об’ємів  водовідведення.

Відповідач позов не визнав на наступних підставах. 1) Договір №32 від 23.01.2006р. був укладений за пропозицією КП “Водоканал”. Пунктом 2.1 договору передбачалось, що визначення кількості води, яка відпускається, проводиться приладами обліку і по нормам, затвердженим рішенням міськвиконкому в розмірі встановленого ліміту  з помісячною розбивкою. Кількість стічних вод дорівнює кількості відпущеної води із всіх джерел. Відповідно до п.2.4 договору абонент зобов’язаний встановити прилад обліку води і стоків. Згідно з п.2.7 договору кількість стічних вод приймається рівною кількості витраченої води відповідно до показів приладів обліку води. Підприємства, які мають власні водозабори і які скидають стічні води у комунальну каналізаційну мережу зобов’язані  до 15 числа надавати водоканалу данні з розрахунком фактичного об’єму  водовідведення відповідно до п.21.1 Правил користування системами комунального водоспоживання і водовідведення в містах в селищах України, затвердженими Наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству №65 від 01.07.1994р. Договір №32 повернувся від позивача з протоколом розбіжностей, відповідно до якого кількість стічних вод, що скидаються абонентом, складає 60,2% від спожитої води. Дана величина 60,2% була запропонована саме позивачем і прийнята КП “Водоканал”. Твердження позивача, що виставлені в січні і лютому 2007р. рахунки завищені, не відповідає дійсності. Запорізьким регіональним управлінням водних ресурсів були затверджені об’єми  водоспоживання, а не об’єми  водовідведення і це не впливає на кількість стічних вод, які скидаються позивачем у міську каналізацію. Зменшення ліміту на 2007р. пов’язано  з тим, що в 2006р. МОПТМ був затверджений ліміт у розмірі 609,1 тис. м3, а фактичне водоспоживання склало 189,8 тис. м3. Різниця між встановленим лімітом і фактичним споживанням не повинна перевищувати 15%-30%. Тому на 2007р. і був встановлений ліміт водоспоживання в розмірі 358,1 тис.м3. 2) У проекті додаткової угоди позивач встановив кількість стічних вод на рівні 29% від кількості спожитої води. Відповідно до п.3.7 договору абонент зобов’язаний  письмово сповіщати водоканал про всі зміни протягом звітного періоду «…зміни кількості стоків, переобладнання внутрішнього водопроводу і каналізації..», однак ніяких письмових повідомлень а також документів про безповоротне водоспоживання і безповоротні втрати води на адресу КП “Водоканал” не направлялось, тому підстав для зміни відсотків стоків немає. Просить у позові відмовити.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

23.01.2006р. між Комунальним підприємством “Водоканал” Мелітопольської міської ради Запорізької області (далі - водоканал, відповідач) та Мелітопольським орендним підприємством теплових мереж (далі - абонент, позивач) був укладений договір №32, згідно з яким водоканал зобов’язався  відпускати питну воду згідно з графіком, затвердженим рішенням міськвиконкому, і  приймати стоки в міську каналізацію, а  абонент зобов’язався  прийняти воду і скинути стоки в кількості і з якістю, передбаченою договором (п.п.1.1,1.2).

Розділом 2 договору передбачені умови подачі води і прийом стоків. Згідно з 2.1 договору водоспоживання всього: КП “Водоканал” –609,1 тис. м3; Артсвердловина –34,9 тис.м3. Водовідведення всього: 404,1 тис.м3 , в т.ч. КП “Водокан” –388,0 тис. м3; в т.ч. вигріб –16,1 тис. м3. При цьому п.2.1 викладений в редакції протоколу розбіжностей.

Абонент зобов’язався, зокрема, надати розрахунок водоспоживання і водовідведення, схеми водопостачання і каналізації в М1:500, повний хімічний аналіз стоків по кожному випуску; встановити прилад витрати води і стоків; прийняти воду і скинути стоки в кількості і з якістю, передбаченим договором; письмово сповіщати підприємство водоканал про всі зміни протягом звітного періоду –найменування об’єктів водопостачання, передача його іншій організації, зміна кількості стоків, перевлаштування внутрішнього водопроводу і каналізації, установки насосів, приєднання нових споживачів (п.п.2.3,2.4,3.3,3.7).

Згідно з п.2.7 кількість стічних вод, що відводяться від абонента, приймається рівною кількості витраченої води, згідно з показами водолічильників, а за відсутності останніх –по діючим нормам водоспоживання. Підприємства, що мають власні водозабори і що скидають стоки в комунальну каналізаційну мережу зобов’язані  до 15 числа представляти водоканалу дані з розрахунками фактичного об’єму  водовідведення відповідно до п.21.2 Правил користування.

Відповідно до п.3.19 абонент і підприємство Водоканал зобов’язані  виконувати умови цього договору, вимоги Закону України “Про питну воду і питне водопостачання”, “Правил користування системами комунального водопостачання і водовідведення в містах і селищах України” 1994р., Правил прийому стічних вод підприємств у комунальну систему каналізації в м.Мелітополь.

Згідно з п.7.1 цей договір укладено з 23.01.2006р. по 31.12.2006р. і продовжується щорічно, якщо за місяць до закінчення терміну договору одна із сторін не заявить про свою відмову від договору.

22.02.2007р. позивач направив відповідачу для підписання додаткову угоду (без дати) до договору №32 від 23.01.2006р на підставі ст.ст.651,652 ЦК України, п.3.7 договору, як зазначено в супровідному листі №336, в наступній редакції:

“ 1.Водоканал та Абонент прийшли до згоди змінити пункт 2.1 Договору №32 від 23.01.06р., та викласти його у наступній редакції:

2.1 Визначення кількості води, що відпускається, проводиться приладами обліку або по нормам, затвердженими рішеннями міськвиконкому у розмірі встановленого ліміту з щорічним розбиттям:

Місяць
Од. вимір.
Вода із скважини
Вода із міськмережі
Стоки із скважини
Стоки із міськмережі

Січень
Тис.м3
2,5
35,0
0,72
10,0

Лютий
Тис.м3
2,5
40,0
0,72
11,4

Березень
Тис.м3
3,0
40,0
0,86
11,4

Квітень
Тис.м3
0,2
30,0
0,06
8,58

Травень
Тис.м3
0,2
20,0
0,06
5,72

Червень
Тис.м3
0,2
15,0
0,06
4,3

Липень
Тис.м3
0,2
15,0
0,06
4,3

Серпень
Тис.м3
0,2
20,0
0,06
5,72

Вересень
Тис.м3
0,2
20,0
0,06
5,72

Жовтень
Тис.м3
4,0
50,0
1,14
14,3

Листопад
Тис.м3
6,0
39,0
1,72
11,15

Грудень
Тис.м3
4,0
34,1
1,14
9,75

Всього:
Тис.м3
23,2
358,1
6,66
102,34

2.Дана Додаткова угода є невід’ємною  частиною Договору №32 від 23.01.2006р..

3. Об’єми стічних вод вказані у цій угоді визначається відповідно до п.21.2 Правил користування, по об’ємам спожитої води на технологічні нужди згідно наданого Абонентом та узгодженого із Запорізьким регіональним управлінням водних ресурсів розрахунком та балансом водоспоживання.

4.Об’єми стічних вод вказані у цій угоді вважати дійсними з 01.01.2007р.

5.Ця угода укладена у двох аутентичних примірниках, по одному для кожної із сторін”.

Відповідач відмовився підписати додаткову угоду. У зв’язку з цим позивач 14.03.2007р. звернувся до господарського суду з позовом, відповідно до якого просить на підставі ст.652 ЦК України спонукати Комунальне підприємство “Водоканал” Мелітопольської міської ради Запорізької області внести зміни до Договору №32 від 23.01.06р., шляхом укладення додаткової угоди від 01.01.2007р. до договору №32 від 23.01.06р., з умовою вказування в п.2.1 фактичних об’ємів  водовідведення.

Проаналізувавши норми законодавства, оцінивши докази, пояснення представників сторін у судовому засіданні, суд вважає  позовні вимоги такими, що задоволенню не підлягають на таких підставах.

Правовідносини сторін урегульовані договором  №32 від 23.01.2006р. на відпуск води з комунального водопроводу і приймання стічних вод, який за своїм змістом є змішаним договором. Укладення договору про надання послуг з питного водопостачання передбачено Законом України “Про питну воду та питне водопостачання”, договору про скид стічних вод у систему каналізації –Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Держбуду України від 19.02.2002р., зареєстрованому Міністерством юстиції України 26.04.2002р. за №403/6691.

Статтею 652 ЦК України, яка вказана позивачем у підставі позову, передбачено, що у разі істотної зміни обставин, якими  сторони керувались при укладенні договору, договір може бути змінений за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов’язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 652 ЦК України у разі, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінилися, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої  сторони за наявності одночасно таких умов:

1.          У момент укладання договору  сторони виходили з того, що така істотна зміна обставин не настане;

2.          Зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3.          Виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4.          Із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Частиною 4 ст.652 ЦК України встановлено, що зміна договору у зв’язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Приписами ст.33 Господарського процесуального кодексу України  встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 34 цього Кодексу обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Позивач не надав належних доказів істотних змін обставин, наявності одночасно чотирьох умов, встановлених ст.652 ЦК України і що має місце винятковий випадок.

Обставинами, які істотно змінились, позивач вважає той факт, що 1) з січня 2007р. були узгоджені нові об’єми водоспоживання на 2007р. Запорізьким регіональним управлінням водних ресурсів, які значно менші за об’єми  2006р.; 2) за 2005-2006 роки кількість котелень МОПТМ зменшилась, із 22-х до 16-ти, що тягне за собою зменшення об’ємів водовикористання; 3) до 2007р. кожного року планувалась подача гарячого водопостачання, що також змушувало збільшувати об’єми водоспоживання позивачем, але у 2007р. такого виду послуг не буде надаватись.

Однак, як слідує із матеріалів справи і підтверджено в судовому засіданні, фактичні об’єми водоспоживання визначаються на підставі лічильників і саме за показами лічильників відповідач направляє рахунки на сплату об’ємів водоспоживання, тому затвердження нових об’ємів водоспоживання і їх  зменшення не порушує співвідношення майнових інтересів сторін і не позбавляє позивача того, на що він розраховував при укладенні договору. Подача гарячого водопостачання у м.Мелітополь була відсутня  на момент укладення 23.01.2006р. договору №32  і з матеріалів справи не вбачається, що в момент укладення договору сторони виходили з того, що зміна договору, зокрема, у зв’язку з цим, не настане. Доказів   зменшення кількості котелень МОПТМ  із 22-х до 16-ти позивач не надав. Крім того, він сам стверджує,  що таке зменшення відбулося протягом 2005-2006 років, тобто ці факти мали місце при укладенні договору. Посилання  позивача на  лист 12.04.2007р.№738/02-23-1 виконавчого комітету Мелітопольської міської ради та витяг з протоколу №2 засідання комісії по укладанню та переукладанню договорів оренди майна комунальної власності, згідно з яким відкладено питання щодо розгляду листа позивача  про надання в оренду 9 модульних котелень; лист від 16.04.2007р. №02-29.2/01-1658 Запорізького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, лист від 18.04.2007р. №18/8 –308 Управління теплоенергетики Міністерства з питань житлово-комунального господарства України –не можуть бути підставою для внесення змін до договору, оскільки вони не звільняють позивача від доказування наявності одночасно чотирьох умов, встановлених ст.652 ЦК України. Крім того, додаткова угода, яку позивач просить спонукати укласти, направлена відповідачу 22.02.2007р., тобто до отримання листів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ст.ст.6, 626,627 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та  обов’язків. Сторони  є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов  договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Умови договору №32 визначались  сторонами і в момент укладення погоджені ними, про що свідчать підписи уповноважених сторін і печатки. Крім того, п.2.1 укладений в редакції, запропонованій позивачем. Як вбачається із змісту додаткової угоди, позивач пропонує визначати щомісяця  конкретні об’єми води та стоків, які відрізняються. При цьому у п.3 додаткової угоди зазначено, що об’єми  стічних вод визначаються відповідно до п.21.2 Правил користування, по об’ємам спожитої води на технологічні нужди згідно наданого абонентом та узгодженого із Запорізьким регіональним управлінням водних ресурсів розрахунком та балансом водоспоживання.

Однак, в такому разі  додаткова угода, якою позивач просить внести зміни лише до п.2.1 договору  №32 від 23.01.2006р., буде суперечити іншим умовам договору, зокрема п.2.7, відповідно до якого кількість стічних вод, що відводяться від абонента, приймається рівною кількості витраченої води, згідно з показами водолічильників, а за відсутності останніх –по діючим нормам водоспоживання. Підприємства, що мають власні водозабори і що скидають стоки в комунальну каналізаційну мережу зобов’язані  до 15 числа представляти водоканалу дані з розрахунками фактичного об’єму  водовідведення відповідно до п.21.2 Правил користування. Як пояснили представники сторін, у позивача встановлені лічильники лише на водоспоживання і відсутні лічильники водовідведення (стоків).

Відповідно до 21.1. Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, затверджених наказом  Держжитлокомунгоспу України від 01.07.1994  № 65, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 22.07.1994 за № 165/374 ( в редакція 04.02.2005р.) кількість стічних вод,  що  надходять  до  каналізації, визначається за   кількістю  води,  що  надходить  з  комунального водопроводу    або   місцевих   джерел,   згідно   з   показниками водолічильників,  а  в  разі  відсутності  останніх  -  за діючими нормами  водоспоживання  та  іншими  видами взаємних розрахунків з абонентами згідно з п. 21.2. цих Правил. Пунктом     21.2 Правил встановлено, що абоненти,  що мають власні водозабори і скидають стічні води до  комунальної каналізаційної мережі,  зобов'язані щомісяця не пізніше 5  числа,  подавати  Водоканалу дані  про  кількість скинутих за минулий місяць стічних вод та показники їхньої якості.    Облік кількості стічних вод у цьому випадку здійснюється:  1) за допомогою приладів обліку; 2) за добовою продуктивністю насосів;  3) за дебітом свердловини;  4) на підставі витрати води на технологічні потреби;  5) на підставі замірів кількості стічних вод, що надходять до комунальної каналізації.   Метод визначення   кількості   стічних   вод   встановлюється

Водоканалом.    Якщо облік  кількості стічних вод визначено одним із методів, вказаних у  цьому  пункті  Правил,  і  зафіксовано  договором  або двостороннім актом  між  Водоканалом  та  абонентом на обумовлений термін, то останній,  протягом  цього  терміну  може  не  надавати Водоканалові таких даних.   У разі відмови  абонента  від  укладання  договору  кількість стічних вод прирівнюється до 100 відсотків одержаної води від усіх  джерел.

Згідно з п.2.2 Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Держбуд України від 19.02.2002р. №37, зареєстрованим Міністерством юстиції України 26.05.2002р. за №403/6691,  установлення кожному підприємству кількісних та якісних показників приймання стічних вод до міської каналізації, а також вимоги щодо додержання певного режиму скиду стічних вод з урахуванням діючих вимог водокористування при укладанні договорів з підприємствами на послуги водовідведення є зобов’язанням водоканалу.

У додатковій угоді позивач пропонує об’єми стічних вод, вказані у цій угоді, вважати дійсними з 01.01.2007р. Згідно з п.6.7   “Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України” договір  набирає чинності після досягнення домовленості з усіх його істотних умов та підписання сторонами, якщо договором не передбачено пізнішого терміну. Нормативних підстав зазначення  дати  01.01.2007р. позивач не вказав. Проект додаткової угоди направлений відповідачу 22.02.2007р.

Вирішуючи спір, суд враховує також наступне.

Предметом позову є спонукання Комунального підприємства “Водоканал” Мелітопольської міської ради Запорізької області внести зміни до договору №32 від 23.01.06р., шляхом укладання Додаткової Угоди від 01.01.07р. до Договору №32 від 23.01.06р., з умовою вказування у п.2.1 фактичних об’ємів водовідведення.

Приписами ст.84 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що  при задоволенні позову в резолютивній частині рішення у спорі, що виник при укладанні або зміні договору  вказується рішення з кожної спірної умови договору, а у спорі про спонукання укласти договір –умови, на яких сторони зобов’язані укласти договір, з посиланням на поданий позивачем проект договору.

Суд зауважує, що резолютивна частина позовних вимог не містить тексту додаткової угоди, спірні умови. Проект додаткової угоди, який доданий до позовної заяви, не   містить дати  угоди 01.01.2007р. У запропонованому проекті додаткової угоди (п.2.1, таблиця) зазначено, що вказані об’єми є лімітом. Тобто, спонукати укласти додаткову угоду з умовою вказування у п.2.1 фактичних об’ємів водовідведення також неможливо, оскільки фактичні об’єми будуть визначатися уже у процесі діяльності підприємства, по факту водовідведення в конкретному місяці року.

Відповідно до ст.20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

На підставі викладеного, позовні вимоги  є необгрунтованими, недоведеними, тому не підлягають задоволенню у повному обсязі. У зв’язку з цими обставинами суд не бере до уваги посилання позивача на інші письмові докази та нормативні документи, зазначені в письмовому поясненні.

Згідно з ст.49 ГПК України  судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись  ст. ст. 49, 82 –85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Суддя                                        Л.П. Гандюкова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання. Рішення підписано  у повному обсязі  11.06.2007 р.