ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"09" серпня 2007 р.                                                                              Справа № 19/258-07

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Укрветпромпостач”, м. Бровари

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Обрій”, с. Улянки, Кагарлицький район

про стягнення 2341,55 грн.

суддя Т.П. Карпечкін

від позивача –Панченко Р. В. (дов. № 170 від 08.06.2007 року);

від відповідача – не з’явився

обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Укрветпромпостач” (далі-позивач)  звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Обрій” (далі-відповідач) про стягнення 2341,55 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем договірних відносин, а саме відповідач не сплатив в повному обсязі кошти за  переданий за накладними товар (комбікорм для відгодівлі свиней). В результаті неналежного виконання зобов’язань за відповідачем утворилась заборгованість в загальній сумі 2050,00 грн. Додатково позивач просить стягнути з відповідача за прострочення виконання  зобов’язання  пеню в сумі 172,82 грн., 3%  річних в сумі  36,73 грн.  та  інфляційні в сумі 82,00 грн.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи ухвалами суду від 25.06.2007 року,  від 23.07.2007 року та від 30.07.2007 року в засідання суду не з'явився, витребуваних документів не подав, у зв'язку з зазначеним, суд вважає за можливе відповідно до ст. 75 ГПК України розглянути справу без його участі за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку щодо не правомірності заявлених позовних вимог з наступних підстав.

Товариство з обмеженою відповідальністю „Укрветпромпостач” 02.11.2006 року передало  Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю „Обрій” товар на загальну суму 2050,00 грн.

Позивач в якості доказу отримання    відповідачем  товару посилається на видаткову накладну № М-00001230 від 02.11.2006 року та довіреність № 369879 від 02.11.2006 року (копії наявні в матеріалах справи).

Як зазначає позивач, відповідач не розрахувався з позивачем за отриманий товар в результаті чого за ним утворилась заборгованість в загальній сумі 2050,00 грн.

Позивач нарахував відповідачу за прострочення виконання зобов’язання пеню в сумі 172,82 грн., 3%  річних в сумі  36,73 грн.  та  інфляційні в сумі 82,00 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився,  про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Судом  оглянуті оригінали документів залучених до матеріалів справи.

При вирішенні спору судом враховано, що  відповідно до ст. 193 ГК України суб’єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений момент пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (п. 2 ст. 530 ЦК України).

Правовідношення сторонами не врегульовані укладеним у встановленій чинним законодавством формі договором, отже термін оплати товару не визначено, позивачем не направлялась на адресу відповідача претензія з вимогою сплатити кошти за отриманий товар, таким чином термін оплати не настав.

Крім того суд вважає за потрібне зазначити наступне.

Приписами ст. 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Видаткова накладна № М-00001230 від 02.11.2006 року не може бути прийнята судом в якості належного доказу на підтвердження отримання відповідачем товару, оскільки не завірена печаткою підприємства відповідача.

Враховуючи викладене суд вважає правомірним та обґрунтованим відмовити у задоволені позову Товариству з обмеженою відповідальністю „Укрветпромпостач”.

Судові витрати відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 44,49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1.          В позові  Товариству з обмеженою відповідальністю „Укрветпромпостач” відмовити.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному або касаційному порядку.

Суддя