ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Луганської
м.Луганськ пл.Героїв ВВВ 3а тел.55-17-32
ХОЗЯЙСТВЕННЫЙ СУД Луганской
г.Луганск пл.Героев ВОВ 3а тел.55-17-32
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

17.01.07
Справа № 16/589(14/509).

Суддя Шеліхіна Р.М.,
розглянувши матеріали справи за позовом

Приватного підприємця ОСОБА_1,                            м.
Краматорськ Донецької області

до 1. Українсько -німецького
товариства з обмеженою відповідальністю “Золота Гільдія”, м. Луганськ,

2.
Товариства з обмеженою відповідальністю „Золота Гільдія”,
м. Луганськ,

третя
особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:
Українсько-російське товариство з обмеженою відповідальністю „Аврора”,
м. Луганськ

про стягнення 799143грн. 53 коп.

при секретарі судового засідання Кочетовій О.М.

за
участю представників сторін:

від
позивача -ОСОБА_2., дов. від 15.12.06. НОМЕР_1,

від
першого відповідача -не прибув,

від
другого відповідача -не прибув,

від
третьої особи -не прибув,

в с т а н о в и в
:

Суть
спору: заявлена вимога про стягнення боргу за поставлений товар
та транспортні послуги у сумі 734143,53грн. по договору від 01.01.05. НОМЕР_2,
збитки у сумі 65000грн. за договором поруки від 01.01.05.

Заявою від 17.01.07. представник
позивача змінив позовні вимоги і просить суд стягнути з другого відповідача, як
з правонаступника першого відповідача, борг за поставлену молочну продукцію у
сумі 692605,83грн. і борг за транспортні послуги у сумі 41537,71грн.

Другий відповідач проти позову
заперечує листом від 04.12.06. та вказує на відсутність у позивача доказів
поставки товару за договором. Перший відповідач та третя особа відзиву на позов
не надали. Представник першого відповідача та третьої особи у судове засідання
не з'явились.

Між сторонами позивачем та  третьою особою у справі укладено договір
поставки від 01.01.05. НОМЕР_2, на підставі якого постачальник (позивач)
зобов'язався поставити покупцю (відповідачу) товар -молоко та молочну продукцію
- у кількості, по ціні та в асортименті, вказаних у  договорі та у протоколі узгодженні цін, а
покупець (третя особа) зобов'язався прийняти та оплатити товар протягом 20
банківських днів з дня поставки.

Сума
вказаного договору складає сумарну вартість товару, отриманого третьою особою
за накладними.

Доставка
товару на склад покупця здійснюється транспортом по домовленості (пункт 3.2
договору поставки). Додатковою угодою без номера та дати до вказаного договору поставки,
укладеною між позивачем та третьою особою, встановлено, що доставка товару
здійснюється покупцю транспортом позивача і покупець оплачує доставку молока на
підставі пред'явлених позивачем рахунків (т.4,а.с.17).

За
своєю правовою природою договір від 04.05.05. НОМЕР_3, укладений    між сторонами у справі, є договором
поставки і відповідає нормам правового інституту поставки - ст.265
Господарського кодексу України.

Позивач
вказує в позовній заяві, що на виконання умов вказаного договору позивач поставив
третій особі товар на загальну суму 2241494,грн. та надав транспортних послуг
на суму 41537,71грн. за період з січня по вересень 2005 року. Третя особа не у
повному обсязі виконала свої зобов'язання за вказаним договором поставки, у
зв'язку з чим за нею як за покупцем утворився борг у сумі 692605,83грн. за
молочну продукцію та борг у сумі 41537,71грн. за надані транспортні послуги по
доставці продукції. Факт поставки продукції та наданих транспортних послуг
позивач підтверджує податковими накладними, накладними, актами якості
поставляємої продукції, актами приймання наданих послуг (т.1,починаючи з
а.с.59,томи 2,3,).

Позивач звернувся з вимогою про
оплату товару до поручителя третьої особи (покупця товару) - Українсько -
німецького товариства з обмеженою відповідальністю “Золота Гільдія”, м.
Луганськ (перший відповідач) на підставі укладеного між позивачем і першим
відповідачем договору поруки від 01.01.05., але перший відповідач не виконав
вимоги позивача по сплаті товару як поручитель за покупця товару, у зв'язку з
чим позивачем подано даний позов до суду з вимогою до поручителя про оплату
продукції та транспортних послуг.

Правонаступник першого відповідача
-другий відповідач ТОВ «Золота Гільдія», якому перейшли усі права і обв'язки
першого відповідача у ході реорганізації останнього, проти позову заперечує
відзивом від 10.11.05. (т.1,а.с.24) та запереченням (т.5,а.с.15) та вказує на
вказує на відсутність належних доказів у позивача для стягнення боргу у сумі
692605,83грн., а борг за надані транспортні послуги не може бути задоволений,
на думку другого відповідача, оскільки за цими вимогами поручительства не має.

Третя особа доводів позивача не
заперечила, представник у судове засідання не з'явився.

Дослідивши
матеріали справи і вислухав представника позивача, оцінивши у сукупності надані
до справи докази вимог і заперечень до позову, суд дійшов висновку про
залишення позову без задоволення з наступних підстав.

Відповідно
до правил ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень до суті спору. Згідно
з вимогами ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами доказами.

Відповідно
до вимог ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в
Україні»облік господарських операцій здійснюється на підставі первинних
документів, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а
якщо це неможливо -безпосередньо після її закінчення. Первинний документ
-документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її
здійснення (ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні») -повинен матиме обов'язкові реквізити: назву, дату і
місце складання, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст
та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, посади
осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її
оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати
особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Суд, у відповідності до ст.43 ГПК України
і з урахуванням викладених правил Закону України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні», оцінив докази, визначені
позивачем і додані до матеріалів справи, якими він підтверджує поставку товару
на суму 692605,83грн. та надані ним транспортні послуги по доставці продукції
покупцю на суму 41537,71грн., а саме -накладні та довіреності
покупця на отримання товару, акти звіряння, листування податкових інспекцій
Жовтневого району м. Луганська і м. Краматорська Донецької області, податкові
накладні, акти приймання наданих послуг та якості поставляємої продукції.

Оцінивши надані позивачем докази, суд
дійшов висновку, що належні докази здійснених продавцем (позивачем)
господарських операцій по поставці молока і молочної продукції  Українсько-російському товариству з обмеженою
відповідальністю „Аврора” на суму
692605,83грн. та наданих транспортних послуг по доставці продукції на
суму 41537,71грн. в матеріалах справи відсутні.

При оцінці доказів суд враховував
правила  Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні»і виходив з того, що поставка продукції
повинна бути підтверджена видатковими накладними або накладними, які повинні
містити обов'язкові реквізити, вказані в законі. Накладні та довіреності на
отамання товарно-матеріальних цінностей, які додав позивач до матеріалів справи
(майже три тома справи), суд оцінює критично - накладні не містять в собі
навіть назви товару, який по цій накладній поставлявся, ціни та вартості
продукції, підпису або інших даних, що дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні господарської операції, довіреності не містять
кількості поставляємого товару.

З актів якості поставляємої продукції
вбачається, що до матеріалів даної справи позивач додав і документи, відповідно
до яких випробування якості продукції відбувалось на міських (сільських)
молокозаводах: яке відношення молокозаводи мають до суті спору позивачем не
визначено.

Листування податкових інспекцій
Жовтневого району м. Луганська і м. Краматорська Донецької області та податкові
накладні не можуть бути належними доказами здіснення господарюючим суб'єктом
(або суб'єктами) господарських операцій по поставці товару. Виходячи з позиції
закону -ст.ст.264-271  ГК України, правил
інституту купівлі-продажу ЦК України, що застосовуються до вирішення спорів про
поставку: предмет, ціна, асортимент, кількість та комплектність товару, строки
та порядок поставки, оплата товару -це є найважливіші умови договорів поставки
і належне виконання цих умов повинно бути підтверджено належними доказами, з
яких повинно чітко і безпосередньо встановити факт здійснення господарської
операції поставки продукції господарюючим суб'єктом. На підставі листів
податкових інспекцій неможливо встановити факти поставки товару позивачем
третій особі, факт не оплати товару на суму 692605,83грн. та стягнути борг у
сумі 692605,83грн.

Докази, надані позивачем в
підтвердження наданих ним транспортних послуг по доставці товару покупцю
(третій особі Українсько-російському товариству з обмеженою відповідальністю
„Аврора”), а саме -акти приймання -передачі послуг не можуть бути оцінені судом
як належні, оскільки договором поставки від 01.01.05. НОМЕР_2 та  додатковою угодою без номера та дати до
вказаного договору поставки встановлено, що доставка товару здійснюється
покупцю транспортом позивача і покупець оплачує доставку молока на
підставі пред'явлених позивачем рахунків (т.4,а.с.17). Рахунків на
сплату вартості наданих транспортних послуг і доказів їх вручення (надіслання)
покупцю позивач не пред'явив, а пред'явив акти приймання -передачі послуг
за 2004 рік Торговому дому «Молочний світ»невідомим виконавцем (т.3,а.с.114), при
цьому не визначивши для цього підстав.

Слід зазначити, досліджуючи матеріали
справи, судом встановлено, що п'ять томів справи містять досить багато
документів, наданих до справи позивачем і його представниками, які зовсім не
стосуються суті даного спору, навіть документи за 2004 рік і між іншими
суб'єктами, тоді як договір, за яким йдеться спір, укладено у 2005 році між
позивачем та  третьою особою у справі.
При цьому позивач не визначив а ні підстав а ні необхідності надання таких
документів, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про недобросовісне користування
позивачем наданими йому законом правами (ст.22 ГПК України).

За таких підстав, у позові про
стягнення вартості поставленої і неоплаченої продукції у сумі 692605,83грн. та
наданих транспортних послуг по доставці цієї продукції у сумі 41537,71грн. слід
відмовити і судові витрати слід покласти на позивача згідно з правилами ст.49
ГПК України.

На підставі викладеного, ст.ст.265-
271  ГК України, ст.9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»,
ст.ст.22,33,34,43,49,75,82,84,85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1.
Відмовити у позові.

2.          Судові
витрати покласти на позивача.

Рішення підписане 22.01.07.

Суддя
Р.М. Шеліхіна