Господарський суд
Житомирської області
————————————————————————————————————————
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "15" травня 2007 р.
Справа № 5/1050

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого судді

судді Брагіної Я.В.

судді

за участю представників сторін

від позивача Лозова Н.В. - дов. №37 від 05.03.07р.

від відповідача не з'явився

прокурор: Мельник І.В. - посв. №54

Розглянув справу за позовом Прокурора Житомирського району в інтересах держави в особі Житомирської обласної ради (м. Житомир) в особі Комунального підприємства "Тетерів-Агро" Житомирської обласної ради (с. Сінгури Житомирського району)

до Селянського господарства "Норинське" (с. Норинськ Овруцького району)

про стягнення 4000 грн.

Прокурор звернувся до господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з відповідача на користь позивача 4000 грн. боргу за виконані сільськогосподарські роботи, з яких 2000 грн. - основний борг та 2000 грн. - штраф.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Пояснив, що позивач згідно договору виконав відповідачу сільськогосподарські роботи, за які відповідач розрахувався частково. Тому станом на день звернення з позовом до суду за відповідачем рахувався борг в сумі 2000 грн.

Прокурор в засіданні суду позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача письмового відзиву на позовну заяву не надав, в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами у відповідності до ст. 75 ГПК України.

Суд дослідив в судовому засіданні документи, а саме: договір №70 від 18.08.06р., акти виконаних робіт, акт взаємозвірки, накладні, свідоцтво про державну реєстрацію, статут, довідку про включення до ЄДРПОУ.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та прокурора, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

18.08.06р. між позивачем та відповідачем був укладений договір на збирання і обмолот зернових культур №70 від 18.08.06р. (а.с. 4-5), відповідно до умов якого позивач (виконавець) зобов'язується провести збирання і обмолот зернових культур, обумовлених в договорі, а відповідач (замовник) зобов'язується  прийняти дані роботи та своєчасно здійснити їх оплату на умовах даного договору.

Відповідно до п. 3.1 договору, остаточна оплата за виконані роботи проводиться замовником не пізніше 1 вересня 2006р.

На виконання умов договору, позивач виконав відповідачеві роботи по збиранню зернових культур на площі 145 га, що підтверджується актами виконаних робіт від 15.09.06р. та від 31.08.06р. (а.с. 6, 7).

Проте, відповідач свої зобов'язання по договору щодо оплати виконаних робіт виконав частково. Тому, на день звернення з позовом до суду за відповідачем рахувалась заборгованість перед позивачем в сумі 2000 грн., що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків від 20.02.07р.

Зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона  (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 ЦК України).

Згідно ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 2000 грн. підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить суд на підставі п. 4.3 договору стягнути з відповідача 2000 грн. штрафу.

Дійсно, згідно п. 4.3 даного договору, за несвоєчасне проведення остаточних розрахунків замовник сплачує виконавцеві штраф в розмірі 100% від несвоєчасно сплаченої суми за надані послуги.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ст. 549 ЦК України).

Проте, суд приходить до висновку про зменшення штрафу, враховуючи наступне:

Відповідно до ч.1 ст. 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з врахуванням інтересів боржника  зменшити розмір належних до сплати штрафних  санкцій (ч.2 ст.233 ГК України).

Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України, теж розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Враховуючи,  що  розмір щтрафу значно  великий у порівнянні до заборгованості, порушення зобов'язання відповідачем не причинило  збитків позивачеві чи іншим особам,  тому, суд приходить до висновку про зменшення розміру штрафу до 1000 грн. на підставі п. 3 ст. 83 ГПК України.

Відповідно до вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач позов щодо підстав та предмету не оспорив, доказів сплати боргу не надав.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України  зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи і підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті державного мита та інформаційно - технічного забезпечення судового процесу покладаються на відповідача, оскільки він спонукав позивача звернутись з позовом до суду.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 549, 551, 901 ЦК України, ст. 233 ГК України, ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 75,  82-85 ГПК України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовільнити.

2. Стягнути з Селянського господарства "Норинське", Житомирська область, Овруцький район, с. Норинськ, р/р 0651 Промінвестбанк, МФО 311391, код 30833354

- на користь Комунального підприємства "Тетерів-Агро" Житомирської обласної ради, с. Сінгури, Житомирського раойну, вул. Румянцева, 2, р/р 4149 в ЦВ ПІБ м. Житомир, МФО 311056, код 33418111:

- 2000 грн. - боргу;

- 1000 грн. - штрафу;

- в дохід державного бюджету України - 102 грн. державного мита;

- в дохід державного бюджету України на р/р 002 УДК в м. Житомирі, код ЗКПО 22062319, банк отримувача - ГУДКУ у Житомирській області, код доходу 22050000 - 118 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Зменшити ромір штрафу до 1000 грн.

Рішення господарського суду Житомирської області набирає законної сили після закінчення десятиденного терміну з дня його прийняття.

Суддя
Брагіна Я.В.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу

3 - відповідачу

4,5 - прокурору