ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" серпня 2007 р.                                                           Справа № 16/181-нА

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді                                                  Горшкової Н.Ф.

суддів:                                                                        Майора Г.І.

Філіпової Т.Л.

при секретарі                                                             Щепанській Т.П. ,

за участю представників сторін:

від позивача:      Фатула Т.В., довіреність від 01.05.2007р.,

від відповідача:  Лічман Л.В., довіреність №1649/10/10-019 від 04.01.2007р.,

розглянувши апеляційну скаргу Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції, м.Кам'янець-Подільський

на постанову господарського суду Хмельницької  області

від "13" лютого 2007 р.  у справі № 16/181-нА (суддя Магера В.В.)

за  позовом Закритого акціонерного товариства "Агрофірма "Авіс", с. Гуменці Кам'янець-Подільського району

до Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Хмельницької області, м.Кам'янець-Подільський

про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень №/0 від 29.03.2006р. та №1/1 від 26.05.2006р.,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2006 року ЗАТ "Агрофірма "Авіс" подала до господарського суду Хмельницької області позовну заяву, в якій з урахуванням клопотання від 13.02.2007р. (т.1, а.с.153) просив визнати нечинними податкові повідомлення-рішення Кам'янець-Подільської ОДПІ №/0 від 29.03.2006 р. та №1/1 від 26.05.2006р., якими позивачу відмовлено в наданні бюджетного відшкодування з ПДВ в сумі 146 447,00грн., оскільки під час проведення податковим органом позапланової документальної перевірки позивача з питань правомірності  заявленої до відшкодування суми ПДВ відповідач дійшов висновку, що  ПДВ в сумі 146 447,00 грн., сплачене за виконані будівельні роботи по ремонту пташників для утримання курей-несучок, має бути включено до податкового кредиту спеціальної декларації та виключено з податкового кредиту загальної декларації за січень 2006 р.

Постановою господарського суду Хмельницької області від 13 лютого 2007 року у справі №16/181-НА задоволено позов ЗАТ "Агрофірми "Авіс": визнано нечинними податкові повідомлення-рішення Кам'янець-Подільської ОДПІ №/0 від 29.03.2006р. та №1/1 від 26.05.2006р. Стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача 3,40 грн. відшкодування сплаченого судового збору.

Задовольняючи позов, місцевий господарський суд виходив з того, що   оскільки пташники та кліткове обладнання, ремонт якого здійснювався, віднесені до основних фондів, то виходячи з положень Порядку нарахування, виплат і використання коштів, спрямованих для виплати дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за поставлені ними переробним підприємствам молоко та м'ясо в живій вазі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1999 р. №805 податковий кредит підлягає віднесенню до загальної податкової декларації з відшкодуванням з бюджету, а тому позивач правомірно  відобразив податковий кредит в розмірі 146 447 грн. в загальній податковій декларації, за якою здійснюються розрахунки з бюджетом, з відшкодуванням з бюджету податкового кредиту за цією декларацією.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, Кам'янець-Подільська об'єднана державна податкова інспекція подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вищевказану постанову суду з підстав  невідповідності висновків суду обставинам справи та неправильного застосування норм матеріального права, в зв'язку з чим просить прийняти нове судове рішення, яким в позові відмовити.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Кам'янець-Подільська ОДПІ посилається, що суд першої інстанції не врахував, що позивач з січня 2006р. зареєстрований як платник фіксованого сільськогосподарського податку на 2006 рік та є сільськогосподарським товаровиробником та переробним підприємством, а отже перебуває на спеціальному режимі сплати та використання сум ПДВ, установленому  п.п.11.21 та п.п.11.29 статті 11 Закону України "Про податок на додану вартість", тому  ЗАТ "Агрофірма "Авіс" невірно віднесено суми податкового кредиту до загальної декларації по ПДВ, оскільки формування податкового кредиту по придбаних основних фондах здійснюється відповідно до тієї діяльності, в якій використовуються такі фонди, що, на думку відповідача, призвело до безпідставного відшкодування сум ПДВ.

Вважає, що позивач не вірно сформував податковий кредит, який відображено у загальній декларації за виконані будівельні роботи, де сума податку на додану вартість складає 146 447,00 грн., що сплачений постачальникам, оскільки він має бути включений до податкового кредиту спеціальної декларації, виключений з податкового кредиту загальної декларації, оскільки позивач є сільськогосподарським підприємством та товаровиробником. При цьому відповідач посилається на вимоги п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7, п.п.11.21, 11.29 ст. 11 Закону України "Про податок на додану вартість".  Також зазначає, що уточнюючі декларації, подані позивачем в березні 2006 року щодо коригування суми податку на додану вартість за січень 2006 року, не можуть бути прийняті податковим органом, оскільки вони подавалися під час проведення перевірки, що суперечить вимогам чинного законодавства України.

Позивач в письмовому запереченні на апеляційну скаргу від 02.08.2007р. не погоджується з доводами скарги. Посилається, що включивши суми ПДВ, сплачені у зв'язку з придбанням основних фондів та матеріалів, які використані для поліпшення та модернізації основних фондів, товариство ніяким чином не порушило порядку складання спеціальної податкової декларації по ПДВ, оскільки витрати на придбання основних фондів та матеріалів, які ідуть на модернізацію та поліпшення основних фондів, не відносяться до валових витрат підприємства, а підлягають амортизації, яка зменшує скоригований прибуток платника податку в межах норм амортизаційних відрахувань. Вважає, що товариством правомірно задекларовано до відшкодування за січень місяць 2006р. ПДВ в сумі 146447,0грн. та додатково 805167,00грн. згідно уточнюючих розрахунків.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає постанову господарського суду Хмельницької області необґрунтованою, просить її скасувати та прийняти новий судовий акт, яким в позові відмовити.

Представник позивача в засіданні суду заперечив проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, вважає постанову господарського суду Хмельницької області обґрунтованою, в зв'язку з чим просить її залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального законодавства,  апеляційний господарський суд вважає скаргу необґрунтованою, виходячи з наступного:

Як встановлено судом першої  інстанції та підтверджується матеріалами справи, Закрите акціонерне товариство "Агрофірма "Авіс", с.Гуменці, Кам’янець-Подільського району є юридичною особою, виробником сільськогосподарської продукції, перебуває на податковому обліку в Кам’янець-Подільській ОДПІ з 12.10.1994р. та є  платником ПДВ.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем за перевіряємий період подавалась податкова звітність до ОДПІ, в тому числі по сплаті податку на додану вартість. Декларації отримувались податковим органом, що підтверджується відповідними відмітками на них. Так, 20.02.2006р. Кам’янець-Подільською ОДПІ було отримано податкову декларацію з податку на додану вартість ЗАТ "Агрофірма "Авіс". Підприємством в рядку 25 визначено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню в розмірі 146447грн. Також 20.02.2006р. підприємством було подано до податкового органу розрахунок коригування сум ПДВ по ПДВ за січень 2006р. та розрахунок суми бюджетного відшкодування, де таку суму визначено в розмірі 146477грн. Зазначена сума ПДВ також відображена в заяві підприємства про повернення суми бюджетного відшкодування за січень 2006 р. Заява отримана ОДПІ 20.02.2006р.

Сума бюджетного відшкодування у розмірі 146477грн. визначена  платником виходячи із об’єму проведених підприємством господарських операцій від отримання послуг по ремонту пташників на суму 878690,80грн. із ТОВ “Декорбудтрейд”, ПП Шевчук А.М., ПП Веретюк М.В., ПП “Промбудсервіс”.  Отримання зазначених послуг по ремонту пташників підтверджується податковими накладними, що додані до матеріалів справи за участю вищевказаних суб’єктів господарювання, а саме: податкові накладні №121, 122  від  31.12.2005 р., №5822, 5823 від 30.12.2005 р., №111 від 30.11.2005 р., №1 від 09.12.2005 р., №4 від 06.12.2005 р., №629 від 30.11.2005 р. Позивачем проведено оплату за  отримані послуги, що підтверджується банківськими виписками.

В березні 2006р. Кам’янець-Подільською ОДПІ проведено позапланову документальну перевірку з питань правомірності визначення заявленої до відшкодування суми податку на додану вартість  ЗАТ „Агрофірма „Авіс”  за період з 31.12.2005 р. по 31.01.01.2006 р., про що складено акт №32083 від 22.03.2006р. (т.1, а.с.9-24).

В  акті зазначено, що позивачем в порушення п.п.7.7.2 „а”, п.п. 7.7 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", п.1.2 Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість, п.4 постанови Кабінету Міністрів України №271 від 26.02.1999р. "Про Порядок акумуляції та використання коштів, які нараховуються   сільськогосподарськими товаровиробниками-платниками податку на додану вартість  щодо операцій з продажу товарів  (робіт, послуг) власного виробництва, включаючи продукцію (крім підакцизних товарів), виготовлену на давальницьких умовах із власної сільськогосподарської сировини", п.15 постанови Кабінету Міністрів  №805 від 12.05.1999р. "Про Порядок нарахування, виплат і використання коштів, спрямованих для виплати дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за поставлені ними переробним підприємствам молоко та м'ясо в живій вазі" (фактично маються на увазі п.4 Порядку акумуляції та використання коштів, які нараховуються сільськогосподарськими товаровиробниками - платниками податку на додану вартість щодо операцій з продажу товарів (робіт, послуг) власного виробництва, включаючи продукцію (крім підакцизних товарів), виготовлену на давальницьких умовах із власної сільськогосподарської сировини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1999 р. N 271 та п.15 Порядку нарахування, виплат і використання коштів, спрямованих для виплати дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за поставлені ними переробним підприємствам молоко та м'ясо в живій вазі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1999 р. №805), п.п.11.21, п.п.11.29 п.11 ст.11 Закону України "Про податок на додану вартість"  завищено  заявлену суму  бюджетного відшкодування за січень 2006 року на суму 146447грн., оскільки, на думку перевіряючих, загальна сума ПДВ –146448грн., сплачена позивачем при отриманні від ТОВ “Декорбудтрейд”, ПП Шевчук А.М., ПП Веретюк М.В., ПП “Промбудсервіс”  послуг по виконанню ремонтно-будівельних робіт по  ремонту пташників для утримання курей-несучок на суму 878690,80грн., в тому числі ПДВ 146448,46грн., має бути включена до податкового кредиту спеціальної декларації та виключена з податкового кредиту загальної декларації, за якою здійснюються розрахунки з бюджетом.

За результатами перевірки, на підставі акту відповідачем прийнято  податкове повідомлення-рішення №/0 від 29.03.2006р. (т.1, а.с.50), яким позивачу відмовлено у наданні бюджетного відшкодування з податку на додану вартість  на загальну суму 146 447,00 грн. за січень 2006р., хоча внизу податкового повідомлення-рішення зазначено суму ПДВ, на яку відмовлено у наданні бюджетного відшкодування 805167грн. Згідно листа Кам'янець-Подільської ОДПІ від 31.07.2007р. сума 805167грн. зазначена внизу податкового повідомлення-рішення помилково.

Позивач, не погоджуючись із вищевказаним податковим повідомленням-рішенням, подав до Кам’янець-Подільської ОДПІ скаргу, за результатами розгляду якої начальником Кам’янець-Подільської ОДПІ 25.05.2006р.  прийнято рішення, згідно якого рішення Кам’янець-Подільської ОДПІ №/0 від 29.03.2006р. залишено без змін, а скарга  позивача - без задоволення, у зв’язку з чим прийнято податкове повідомлення-рішення №/1 від 26.05.2006р. (т.1, а.с.25), яким позивачу відмовлено у наданні бюджетного відшкодування з податку на додану вартість  на загальну суму 146 447,00 грн. за січень 2006р.

Зазначені  податкові повідомлення-рішення колегія суддів вважає такими, що прийняті без достатніх правових підстав з врахуванням наступного:

Згідно п.п.7.7.2 "а" п.7.7 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг).

Пунктом 11.21 ст. 11 Закону України  “Про податок на додану вартість” від 03.04.1997 року (зі змінами та доповненнями) передбачено, що  сума податку на додану вартість, що повинна сплачуватись до бюджету переробними підприємствами усіх форм власності за реалізовані ними молоко та молочну продукцію, м’ясо та м’ясопродукти у повному обсязі спрямовується виключно на виплати дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за продані ними переробним підприємствам молоко і м’ясо у живій вазі. Сума податку  на  додану  вартість,  що  підлягає  сплаті  до бюджету сільськогосподарськими підприємствами усіх форм  власності за реалізовані ними молоко,  худобу,  птицю,  вовну, а також  за молочну продукцію та м'ясопродукти, вироблені у власних переробних цехах, повністю залишається у розпорядженні цих сільськогосподарських підприємств  і  спрямовується  на  підтримку власного виробництва   тваринницької   продукції   та    продукції птахівництва.

Порядок нарахування і використання зазначених коштів встановлюється  Кабінетом Міністрів України.

На виконання п. 11.21 ст. 11 Закону України “Про податок на додану вартість”  Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №805 від 12.05.1999 року, якою затверджено Порядок нарахування, виплат і використання коштів, спрямованих для виплати дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за продані ними переробним підприємствам молоко та м’ясо в живій вазі.

Відповідно до  п. 11. 29 ст. 11  Закону України “Про податок на додану вартість”  зупинено дію п.7.7 ст. 7, п.10.1 і 10.2 ст.10 цього Закону в частині сплати до бюджету податку на додану вартість щодо операцій з поставки товарів (робіт, послуг) власного виробництва, включаючи продукцію (крім підакцизних товарів), виготовлену на давальницьких умовах із власної сільськогосподарської сировини, за винятком операцій з поставки переробним підприємствам молока та м'яса живою вагою, що здійснюються сільськогосподарськими товаровиробниками незалежно від організаційно-правової форми та форми власності, в яких сума, одержана від поставки сільськогосподарської продукції власного виробництва та продуктів її переробки за попередній звітний (податковий) рік, становить не менше 50 відсотків загальної суми валового  доходу  підприємства.

Для новостворених   сільськогосподарських    товаровиробників різних  форм власності питома вага сільськогосподарської продукції в загальній сумі валового доходу  підприємства  в  поточному  році визначається за даними звітного періоду.

Зазначені кошти залишаються в розпорядженні сільськогосподарських товаровиробників і використовуються ними на придбання  матеріально-технічних ресурсів виробничого призначення. У  разі  нецільового  використання   акумульованих   коштів   вони стягуються до Державного бюджету України в безспірному порядку.

Порядок акумуляції та   використання   зазначених   коштів визначається Кабінетом Міністрів України.

На виконання п. 11.29 ст. 11 Закону України “Про податок на додану вартість”  Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №271 від 26.02.1999 року, якою затверджено Порядок акумуляції та використання коштів, які нараховуються сільськогосподарськими товаровиробниками - платниками податку на додану вартість щодо операцій з продажу товарів (робіт, послуг) власного виробництва, включаючи продукцію (крім підакцизних товарів), виготовлених на давальницьких умовах із власної сільськогосподарської сировини.

Таким чином,  на виконання вимог п. 11.21 ст. 11 Закону України “Про податок на додану вартість”  була прийнята постанова КМ України № 805 від 12.05.1999 року, а на виконання вимог п. 11.29 - постанова КМ України  № 271 від 26.02.1999 року.

Відповідач, зазначаючи в оскаржуваних повідомленнях-рішення порушення п.11.21 та п.11.29 ст. 11 Закону України “Про податок на додану вартість”, підтвердив, що позивач є виробником  сільськогосподарської  продукції, яка реалізується як споживачам, так і переробникам.

П.2 Порядку  нарахування, виплат і використання коштів, спрямованих для виплати дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за продані ними переробним підприємствам молоко та м'ясо в живій вазі, затвердженого постановою КМУ №805 від 12.05.1999р., визначено, що сільськогосподарські товаровиробники реалізують переробним підприємствам усіх форм власності молоко і м'ясо в живій вазі відповідно до укладених договорів, нараховуючи податок на додану вартість за нульовою ставкою. При цьому податковий кредит, що  складається із сум податку на  додану вартість, сплачених сільськогосподарськими товаровиробниками у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу власних валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації, включається до податкової декларації платника податку за звітний період, за якою здійснюються розрахунки з бюджетом, з відшкодуванням з бюджету податкового кредиту за цією декларацією.

В ході розгляду справи судом першої інстанції зазначено про те, що  пташники та кліткове обладнання, ремонт якого здійснювався, віднесені позивачем до основних фондів.

Таким чином, відповідно до положень вищевказаного Порядку податковий кредит  з придбаного обладнання  підлягає віднесенню до загальної податкової декларації з відшкодуванням з бюджету податку на додану вартість, у встановлених Законом України "Про податок на додану вартість" випадках,  за цією декларацією.

Відповідно до п. 4 Порядку акумуляції та використання коштів, які нараховуються сільськогосподарськими товаровиробниками - платниками податку на додану вартість щодо операцій з продажу товарів (робіт, послуг) власного виробництва, включаючи продукцію (крім підакцизних товарів), виготовлену на давальницьких умовах із власної сільськогосподарської сировини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1999 р. N 271, на  підставі  даних  бухгалтерського та податкового обліку сільськогосподарський товаровиробник складає декларацію з  податку на  додану  вартість  з  реалізованої  продукції,  товарів (робіт, послуг)   власного   виробництва,   включаючи   продукцію    (крім підакцизних  товарів),  виготовлену  на  давальницьких  умовах  із власної сільськогосподарської сировини,  крім операцій  з  продажу переробним підприємствам молока та м'яса живою вагою, і в терміни, передбачені законодавством для звітності,  подають її  до  органів державної  податкової служби. Одночасно з декларацією з податку на додану вартість за відповідний звітний період сільськогосподарські товаровиробники подають до органу державної податкової  служби  за місцем  реєстрації довідки про цільове використання сум податку на додану вартість за попередній звітний період,  форма та зміст якої визначається Державною податковою адміністрацією за погодженням із Міністерством  аграрної  політики.

Залишок податкових  зобов'язань  відповідно  до  декларації з податку на  додану  вартість  з  реалізованої  продукції,  товарів (робіт,  послуг)  власного виробництва,  включаючи продукцію (крім підакцизних  товарів),  виготовлену  на  давальницьких  умовах  із власної  сільськогосподарської  сировини,  тобто різниця між сумою податку  на  додану  вартість,  одержаною   сільськогосподарськими товаровиробниками   від  покупців,  та  сумою  податку  на  додану вартість,   сплаченою   ними постачальникам, перераховується сільськогосподарськими  товаровиробниками  з  поточного рахунку на окремий рахунок у  терміни,  передбачені  для  перерахування  суми податку  на додану вартість до бюджету. Не перераховані на окремий рахунок  зазначені кошти вважаються такими, що використовуються не за  цільовим  призначенням,  і  підлягають стягненню до державного бюджету у безспірному порядку.

Зазначений окремий    рахунок  сільськогосподарський товаровиробник повинен відкрити протягом одного звітного періоду.

Залишок податкового   кредиту    відповідно    до    згаданої декларації,  тобто  від'ємна різниця між сумою податку на додану вартість,  одержаною сільськогосподарськими товаровиробниками  від покупців,  та  сумою  податку  на додану вартість, сплаченою ними постачальникам, зараховується сільськогосподарським товаровиробникам  на  зменшення  податкових  зобов'язань наступних звітних періодів.

Таким чином, господарським судом першої інстанції правильно встановлено, що Порядок акумуляції та використання коштів, які нараховуються сільськогосподарськими товаровиробниками - платниками податку на додану вартість щодо операцій з продажу товарів (робіт, послуг) власного виробництва, включаючи продукцію (крім підакцизних товарів), виготовлену на давальницьких умовах із власної сільськогосподарської сировини, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1999 р. N 271, не містить жодних вказівок щодо відображення сум податкового кредиту при придбанні сільгоспвиробником основних фондів.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ “Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового та валютного законодавства суб'єктами  підприємницької діяльності - юридичними особами, їх філіями, відділеннями та іншими відокремленими підрозділами”, затвердженого Наказом ДПА України від 16.09.2002 року № 429, затвердженого в Міністерстві юстиції України 29.12.2002 року за № 1023/7311, не допускається відображення в акті перевірки необґрунтованих даних, а також суб'єктивних припущень перевіряючими, які не мають підтверджених доказів, та різного роду висновків щодо дій посадових осіб підприємства. У разі виявлення розбіжностей перевіряючий зобов'язаний чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті нормативно-правових актів, що порушені платником  податків.

Згідно ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Відповідачем, як зазначено у оскаржуваній постанові господарського суду Хмельницької області, не доведено правомірність винесення спірних податкових повідомлень-рішень, а посилання у апеляційній скарзі та викладені у судовому засіданні доводи щодо порушення вказаною судовою інстанцією норм матеріального права при прийнятті судового рішення, судовою колегією Житомирського апеляційного господарського  суду до уваги не беруться, оскільки вони не спростовують обґрунтованість правової позиції господарського суду першої інстанції.

З врахуванням викладених обставин колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що господарський суд першої інстанції  обґрунтовано визнав нечинними податкові повідомлення-рішення  Кам'янець-Подільської ОДПІ  №/0 від 29.03.2006р. та №1/1 від 26.05.2006р.

Судовою колегією не встановлено порушень або неправильного застосування норм процесуального чи матеріального права судом першої інстанції, які можуть бути підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Доводи Кам'янець-Подільської ОДПІ, наведені в апеляційній скарзі, спростовуються матеріалами справи та не  ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Постанова господарського суду Хмельницької  області від 13.02.2007р. у справі №16/181-НА відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи, підстав для скасування вказаної постанови та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254, п.п.6,7 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Постанову господарського суду Хмельницької області від13 лютого 2007 року у справі №16/181-нА залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

2. Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційну скаргу може бути подано безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня складення ухвали в повному обсязі.

3. Справу  №16/181-нА повернути до господарського суду Хмельницької області.

Головуючий суддя                                                                 Горшкова Н.Ф.

судді:

Майор Г.І.

Філіпова Т.Л.

Віддруковано 4прим.:

----------------------------------- 1 - до справи;

2 - позивачу;

3 - відповідачу;

4 - в наряд