ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2007 р.
№ 6/72

Вищий  господарський суд  України у складі колегії

суддів:
Грейц К.В. –головуючого,

Полянського А.Г.,
Фролової Г.М..,

розглянувши матеріали касаційної скарги
Товариства з обмеженою відповідальністю “Ділон”

на постанову
від 25.04.2007

Київського апеляційного господарського суду

у справі господарського суду міста Києва № 6/72

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю “Ділон”

до

Інституту математики Національної академії наук України

про

зобов'язання  не чинити перешкоди у користуванні  приміщенням та земельною ділянкою

за участю представників:
-          позивача
-          відповідача

Клецького А.А.
Камінського К.Е.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м. Києва від 26.01.2007 у справі № 6/72 (суддя Ковтун С.А.) за позовом ТОВ “Ділон” до Інституту математики НАН  України про зобов'язання не чинити перешкоди у користуванні приміщенням та земельною ділянкою, з метою забезпечення позову було заборонено Інституту математики НАН України вчиняти будь-які дії, які перешкоджають ТОВ “Ділон” користуватися приміщеннями загальною площею 20,2 м2, розташованим за адресою: м. Київ, вул. Терещенківська, 3 (кімнати № 223, 224), у тому числі перекривати окремий вхід до даних приміщень та обмежувати доступ до них інших осіб.

Ухвала мотивована приписами ст. ст. 66, 67 ГПК України з посиланням на обґрунтованість клопотання позивача про те, що невжиття таких заходів перешкоджає позивачеві здійснювати статутну діяльність, чим підприємству завдаються значні збитки, а в разі задоволення позову виконання рішення суду буде утруднено або унеможливлено.

Київський апеляційний господарський суд (колегія суддів у складі головуючого судді Зеленіна В.О., суддів Рєпіної Л.О., Моторного О.А.), здійснюючи апеляційну перевірку в зв’язку зі скаргою відповідача, постановою від 25.04.2007 ухвалу у справі скасував.

Постанова мотивована тим, що господарський суд міста Києва, задовольнивши клопотання позивача про вжиття заходів до забезпечення позову, фактично розглянув справу по суті і задовольнив позовні вимоги, а, отже, застосування заходів забезпечення позову у вигляді заборони відповідачу вчиняти дії, спрямовані на перешкоджання користуватися приміщенням, є недоцільним.

ТОВ “Ділон”, не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції у справі, в поданій касаційній скарзі просить її скасувати, ухвалу господарського суду м. Києва від 26.01.2007 залишити в силі.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що постанова Київського апеляційного господарського суду у справі не відповідає вимогам статей 66, 105 ГПК України, оскільки відповідно до приписів Роз'яснення Вищого господарського суду України № 02-5/611 від 23.08.1994 “Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову” забезпечення позову допускається як гарантія реального виконання рішення і як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів, при цьому направленість дій відповідача свідчить не тільки про порушення прав позивача, а і про наміри позбавити орендаря приміщень до закінчення дії договору оренди, що мало б наслідком утруднення реального виконання рішення за умов задоволення позову, отже, ухвала господарського суду першої інстанції у справі про вжиття заходів забезпечення позову є законною та обґрунтованою.

Відповідач у відзиві на касаційну скаргу просить залишити постанову суду апеляційної інстанції без змін, а касаційну скаргу –без задоволення, вказуючи на безпідставність вжиття судом першої інстанції засобів забезпечення позову і законність оскаржуваної постанови.

Склад колегії суддів, якою згідно ухвали від 10.07.2007 прийнята до провадження касаційна скарга у справі, змінено розпорядженням Заступника Голови Вищого господарського суду України від 02.08.2007 № 02-12.2/189.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню,  виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову є зобов'язання  не чинити перешкоди у користуванні орендованим приміщенням та земельною ділянкою, необхідною для його обслуговування, оскільки відповідач своїми діями перешкоджає позивачеві у використанні орендованого приміщення шляхом обмеження доступу до нього і позбавлення можливості паркування транспортних засобів.

Задовольняючи клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову, суд першої інстанції заборонив Інституту математики НАН України вчиняти будь-які дії, що перешкоджають ТОВ “Ділон” користуватися приміщеннями загальною площею 20,2 м2, розташованим за адресою: м. Київ, вул. Терещенківська, 3 (кімнати № 223, 224), у тому числі перекривати окремий вхід до даних приміщень та обмежувати доступ до них інших осіб.

Колегія суддів зазначає, що задовольняючи клопотання позивача про забезпечення позову, господарський суд м. Києва не навів його належного правового обґрунтування, зокрема, щодо ускладнення або неможливості виконання рішення суду в разі задоволення позову і не врахував наступного.

Згідно статті 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь - якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до статті 67 ГПК України позов забезпечується, зокрема,  забороною відповідачеві вчиняти певні дії, отже, приймаючи ухвалу про заборону відповідачеві вчиняти певні дії, господарський суд повинен визначитись як з предметом спору у співвідношенні з певними заходами забезпечення позову, які вимагається до застосування, і певними діями, які вимагається заборонити вчиняти, так і з доцільністю та обґрунтованістю вжиття таких заходів.

За загальним правилом умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтована вірогідність утруднення або неможливості виконання майбутнього рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову.

Отже, інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання подальшого судового рішення.

Оскільки, предметом спору у справі є вимоги негаторного характеру щодо орендованого приміщення і земельної ділянки, заходи забезпечення позову у вигляді заборони відповідачеві вчиняти будь-які дії, що перешкоджають користуванню позивачем цими об’єктами, повністю співпадають з позовною вимогою, а, отже, їх вжиття фактично спростовує необхідність виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Таким чином, лише за відсутності такої заборони виключається неможливість виконання рішення суду про усунення перешкод у користуванні орендованим майном.

Розглядаючи питання доцільності, розумності і адекватності забезпечення позову, суд першої інстанцій не врахував того, що з винесенням ухвали про заборону чинити перешкоди у користуванні приміщенням фактично припиняє існування предмету спору, адже, відсутність перешкод на момент розгляду негаторного позову по суті свідчитиме про відсутність спору.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про безпідставність і недоцільність вжиття заходів забезпечення позову у такий спосіб.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала господарського суду міста Києва від 26.01.2007 протирічить приписам процесуального закону щодо застосування заходів забезпечення позову, а, отже, постанова Київського апеляційного господарського суду від 25.04.2007 про скасування цієї ухвали підлягає залишенню в силі.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111  Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Київського апеляційного господарського суду  від 25.04.2007 у справі господарського суду міста Києва № 6/72 залишити без змін.

Касаційну скаргу ТОВ “Ділон”  залишити без задоволення.

Головуючий                                                                         К.Грейц

Судді                                                                                                    А.Полянський

Г.Фролова