ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.07

Справа №АС2/339-07.

За
позовом: приватного підприємця ОСОБА_1, м. Суми

До
відповідача: Територіального управління Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті в Сумській області, м. Суми

Про
визнання неправомірною та скасування постанови від 11.06.07р.

Суддя     СОП'ЯНЕНКО О.Ю.

Секретар
судового засідання Маслов В.В.

За
участю представників:

Від
позивача: не з'явився

Від
відповідача: Кот Ю.Д.

Суть
спору: позивач просить визнати неправомірною та скасувати постанову
Територіального управління Головної державної інспекції по автомобільному
транспорті  в Сумській області НОМЕР_1
від 11.06.2007р. про накладення штрафу в сумі 1700 грн.

Відповідач
подав заперечення на позов, згідно якого зазначає, що позивачем порушена ст.48
Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме, відповідач здійснював
перевезення вантажу без ліцензійної картки на автомобіль.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, суд встановив:

При
перевірці 19.05.2007р. транспортного засобу MERCEDES-BENZ 612D номерний знак
НОМЕР_2, яким на підставі договору найму (оренди) транспортного засобу від
22.05.2007 р. користується ОСОБА_1, державним інспектором Матяш В.П. було
виявлено, що водій зазначеного вантажного автомобіля ОСОБА_2 здійснював
перевезення вантажу  (молокопродуктів)
без ліцензійної картки, що було відображено в Акті НОМЕР_3  проведення перевірки додержання вимог
законодавства про автомробільний транспорт.

Постановою
про застосування фінансових санкцій НОМЕР_1 від 11.06.2007р. до позивача по
справі була застосована фінансова санкція в сумі 1700 грн. 00 коп. на підставі
абз. 3 ч.1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

В
позовній заяві позивач зазначила, що використовувала та використовує вантажний
автомобіль виключно для здійснення власної безпосередньої господарської
діяльності згідно торгового патенту - оптової виїзної торгівлі, для чого
автомобіль був направлений 19.05.2007 р. у м. Путивль Сумської області.

Згідно
ч.1 ст.47 Закону України «Про автомобільний транспорт» (в редакції Закону №
3492-ІУ від23.02.2006 р.)  до внутрішніх
перевезень вантажів відносяться перевезення вантажів між пунктами відправлення
та призначення, розташованими в Україні, та комплекс допоміжних операцій,
пов'язаних з цими перевезеннями, а також технологічні перевезення вантажів, що
здійснюються в межах одного виробничого об'єкта без виїзду на автомобільні
дороги загального користування.

Відповідно
до ч.2 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документами для
юридичної особи, що здійснює вантажні перевезення на договірних умовах, є:  для водія - посвідчення водія відповідної
категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, ліцензійна картка,
дорожній лист, товаро-транспортна накладна або інший визначений законодавством
документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством України.

Згідно
ч.2 ст.49 Закону України «Про автомобільний транспорт» водій транспортного
засобу зобов'язаний мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на
те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення
зазначених перевезень.

Твердження
позивача, викладені в позовні заяві, спростовуються наданими відповідачем
наступними документами. Відповідно до подорожнього листа № 016111 від
19.05.2007 р. водій ОСОБА_2 на вантажному автомобілі MERCEDES-BENZ 612D
номерний знак НОМЕР_2 здійснював перевезення по м. Суми та області.

Згідно
накладних №№ 146003, 146011, 146158 від 19.05.2007 р. ОСОБА_1 (поставщик)
поставляла продукцію (морозиво, молокопродукти, інші продукти харчування)
відповідно приватному підприємцю ОСОБА_4 на суму 494,20 грн., приватному підприємцю
ОСОБА_5 - магазин "Апельсин" на суму 919,34 грн., приватному
підприємцю ОСОБА_6 - магазин "Нікольський" на суму 453,08 грн.

Між
позивачем та ОСОБА_4 договір поставки був укладений 29.12.2006 р., з ОСОБА_5-
28.11.2006 р., з ОСОБА_6 - 27.07.2007 р. Відповідно до п. 3.1 цих договорів
доставка продукції відбувається транспортом "покупця" чи транспортом
"постачальника" (ОСОБА_1) за умови відповідного заказу з боку
"покупця".

Таким
чином, суд приходить до висновку, що позивач здійснювала вантажні перевезення
на договірних умовах без ліцензійної картки, що є порушенням вимог ст. 48
Закону  України "Про автомобільний
транспорт". Відповідальність за вказані порушення передбачена абз. 3 ч. 1
ст. 60 вищевказаного Закону у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Відповідно
до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує
проти адміністративного позову. Відповідач довів правомірність прийняття ним
постанови НОМЕР_1 від 11.06.2007р. про застосування фінансових санкцій,
обґрунтував свої заперечення на позов нормами законодавства, в зв'язку з чим
позовні вимоги позивача визнаються судом неправомірними та задоволенню не
підлягають.

Керуючись
ст. ст. 158, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          В задоволенні адміністративного
позову - відмовити.

2.          Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не
було подано.

Заява
про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному
обсязі відповідно до ст. 160 Кодексу - з дня складення в повному обсязі.           Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Якщо
було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк, встановлений КАС України, постанова набирає законної сили після
закінчення цього строку.

СУДДЯ
О.Ю. СОП'ЯНЕНКО