ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" травня 2007 р.
Справа № 14/37-718

16 год. 55 хв.

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської області

у складі   судді Руденка О.В.

при секретарі судового засідання  Єднаку О.М.

Розглянув справу

за позовом  Західно-Української товарної біржі вул. Шевченка, 1, м. Тернопіль

до  Тернопільської об`єднаної державної податкової інспекції вул. Білецька, 1, м. Тернопіль

про  зобов'язання включити до реєстру неприбуткових установ та організацій.

За участю представників сторін:

позивача: Авдєєнко В.В., довіреність від 29.01.07 р.,

відповідача: Катюк У.Т., довіреність № 32/7/10-015 від 04.01.07 р.

Суть справи:

Західно-Українська товарна біржа, м. Тернопіль звернулася в господарський суд Тернопільської області з позовом до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції про зобов'язання включити до реєстру неприбуткових установ та організацій.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, представник позивача посилається на те, що Тернопільською ОДПІ безпідставно відмовлено у задоволенні заяви про включення позивача до реєстру неприбуткових установ та організацій. В зв'язку з цим просить зобов'язати Тернопільську ОДПІ включити Західно-Українську товарну біржу до реєстру неприбуткових установ та організацій у судовому порядку.

У запереченнях на позов та згідно з поясненнями повноважного представника, відповідач позовні вимоги відхилив повністю, посилаючись на те, що у задоволенні заяви про включення Західно-Української товарної біржі до реєстру неприбуткових установ та організацій відмовлено правомірно, зважаючи на  організаційно-правову форму заявника та його реєстрацію  платником податку на додану вартість.

Учасникам судового процесу роз'яснено їх процесуальні права та обов'язки згідно ст.ст.49,51,130 Кодексу адміністративного судочинства.

За відсутності відповідного клопотання, технічна фіксація судового процесу не здійснювалася.

Оцінивши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення представників сторін  у  засіданні, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Оподаткування неприбуткових організацій та установ, поряд із іншим, регламентується і Законом України "Про оподаткування прибутку підприємств", зокрема положеннями п.7.11 статті 7 наведеного нормативно - правового  акту.

Так,  підпунктом 7.11.10 пункту 7.11 статті 7 Закону визначено, що з метою оподаткування центральний податковий орган веде реєстр всіх неприбуткових організацій, які звільняються від оподаткування згідно з положеннями цієї статті.

Державна реєстрація неприбуткових організацій здійснюється у порядку, передбаченому відповідним законодавством.

З метою забезпечення виконання наведеної правової норми  наказом Державної податкової адміністрації України від 11.07.1997 року № 232, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України   06.08.1997 року за № 291/2095 (із послідуючими змінами та доповненнями) затверджено Положення про Реєстр неприбуткових організацій та установ (далі - Положення).

Відповідно до п.п. 2.2 Положення для  внесення до Реєстру неприбуткова організація або установа  повинні  подати  (надіслати) до податкового органу за її місцезнаходженням  реєстраційну  заяву  за  формою № 1-РН згідно з додатком  1 до  цього  Положення,  а  також  копію  статутних і установчих  документів. Пунктом 2.3 Положення органи  державної  податкової  служби  наділені повноваженнями  проводити перевірку відомостей, що містяться в поданих документах.

Як слідує із матеріалів справи, Західно-Українська товарна біржа звернулася до Тернопільської об"єднаної державної податкової інспекції із заявою форми 1-РН №35041 про включення позивача до числа неприбуткових установ та організацій.

Пунктом 2.4 Положення визначено, що за результатами розгляду заяви контролюючим органом  можуть бути прийняті рішення за формою згідно з додатком 2 про:

- внесення неприбуткової організації (установи) до Реєстру;

- відмову внесення неприбуткової організації (установи) до Реєстру.

Із долучених учасниками спору до матеріалів справи документів та пояснень їхніх представників у судовому засіданні слідує, що державною податковою інспекцією рішення за встновленою вказаним вище нормативно - правовим актом не приймалось, що свідчить про невідповідність дій контролюючого органу його приписам.

Натомість 09.01.2007 року Тернопільською ОДПІ направлено ЗУТБ листа за №694/7/15-04, яким заявнику відмовлено у внесенні до Реєстру неприбуткових установ та організацій із посиланням на те, що Західно - Українська товарна біржа зареєстрована платником податку на додану вартість, згідно з даними податкової звітності , що подана  до контролюючого органу провадить господарську діяльність, декларуючи податкове зобов"язання та податковий кредит  по ПДВ. Крім того, на переконання податкового органу, організаційно- правова форма заявника (колективне підприємство) не дає права йому на присвоєння йому ознак неприбутковості.

Вважаючи вказані дії контролюючого органу невмотивованими,  Західно-Українська товарна біржа звернулася в господарський суд Тернопільської області з позовом до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції про зобов'язання суб"єкта владних повноважень  включити заявника  до реєстру неприбуткових установ та організацій.

Оцінюючи доводи учасників спору, суд констатує наступне.

Законом України „Про оподаткування прибутку підприємств” визначено,  що п.п. 7.11 статті 7  застосовується до неприбуткових установ і організацій, які являються юридичними особами, діяльність яких не передбачає одержання прибутку згідно з нормами відповідних законів (п.г п.п.7.11.1 п.7.11 ст.7 Закону).

Правові умови створення та діяльності товарних бірж на території України, регламентуються Законом України "Про товарну біржу".

Статтею 1 вказаного законодавчого акта визначено, що товарна біржа є організацією, що об'єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в укладенні біржових угод, виявлення товарних цін, попиту і пропозицій на товари, вивчення, упорядкування і полегшення товарообігу і пов'язаних з ним торговельних операцій.

Товарна біржа діє на основі самоврядування, господарської самостійності, є юридичною особою, має відокремлене майно, самостійний баланс, власні поточні та вкладні (депозитні) рахунки в банках, печатку із своїм найменуванням. Товарна біржа не займається комерційним посередництвом і не має на меті одержання прибутку

Із наведеними приписами  Закону кореспондуються і положення Засновницької угоди та статуту позивача, копії яких є наявні у матеріалах справи.

За таких обставин, суд констатує, що в силу наведених вище законодавчих норм, товарні біржі, до яких відноситься і ЗУТБ, при дотриманні всіх положень нормативно - правових актів, що регламентують спірні правовідносини,  можуть бути віднесені до числа неприбуткових установ та організацій.

В той же час, звернення юридичної особи із відповідними заявами як до контролюючого органу так і до суду про  включити заявника  до реєстру неприбуткових установ та організацій  суд вважає передчасним зважаючи на наступні обставини.

Виходячи із змісту п.п. 7.11.5 п.7.11 статті 7 Закону від оподаткування звільняються доходи неприбуткових організацій, визначених у абзаці "г" підпункту 7.11.1 отримані у вигляді коштів або майна, які надходять таким неприбутковим організаціям від проведення їх основної діяльності та у вигляді пасивних доходів, дотацій або субсидій, отриманих з державного або місцевого бюджетів, державних цільових фондів, тощо.

У тому ж  разі,  коли неприбуткова організація отримує доход з джерел, інших ніж визначені відповідними підпунктами 7.11.2 - 7.11.7 пункту 7.11 статті 7 Закону, така неприбуткова організація зобов'язана сплатити податок на прибуток, який визначається як сума доходів, отриманих з таких інших джерел, зменшена на суму витрат, пов'язаних із отриманням таких доходів, але не вище суми таких доходів            ( п.п.7.11.9 Закону).

Крім того, пунктом 2.1 Положення визначено, що до Реєстру заносяться неприбуткові організації та установи, які згідно із пунктом 7.11 статті 7 Закону звільняються від сплати податку на прибуток.

Таким чином, на переконання суду, до числа неприбуткових можуть бути віднесені виключно підприємства та організації, які як на момент  реєстрації (п.п. 7.11.5 п.7.11 статті 7 Закону, п. 2.1 Положення ) так і після неї ( п.п.7.11.9 Закону) являються платниками податку на прибуток.

Всупереч цьому ,  позивач як на момент подання заяви контролюючому органу так і на час звернення із відповідним позовом до суду  перебував на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності, свідченням чого є копії наявної у справі його заяви та Свідоцтва №351, а відтак,  в силу   пункту 3 Указу Президента України від 28 червня 1999 року № 746/99  є звільненим від ведення податкового обліку по податку на прибуток та платником вказаного податку не являється  (п. 6 Указу).

За таких обставин суд прийшов до висновку, що позивач являючись суб"єктом малого підприємництва - платником єдиного податку не може бути   включений до реєстру неприбуткових установ та організацій.

З наведеного в сукупності, зважаючи що частина 1 статті 71 КАС України покладає на позивача обов'язок довести ті обставини на яких ґрунтуються його вимоги, суд констатує відсутність належних та допустимих доказів, що можуть слугувати причиною для зобов"язання відповідача - суб"єєкта владних повноважень вчинити певні дії , а відтак не вбачає правових підстав для задоволення позову.

Щодо реєстрації позивача платником податку на додану вартість, то  суд погоджується  із доводами представника біржі про те, що п.п. 7.11.1 п.7.11 статті 7 Закону не містить жодних обмежень щодо віднесення  юридичної особи до числа неприбуткових організацій у тому разі, коли остання  зареєстрована платником податку на додану вартість.

У відповідності до ст. 94, 95, 97, 98 КАС України судові витрати по справі (судовий збір в сумі 3 грн.40 коп.)  позивачу з Державного бюджету України не відшкодовуються.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 89 КАС України судовий збір, сплачений у більшому розмірі, ніж встановлено законом, повертається ухвалою суду за клопотанням особи, яка його сплатила.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 7, 86, 89, 94 - 98, 156, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

В позові відмовити.

Постанова  суду першої інстанції  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. На постанову суду сторони мають право подати заяву про апеляційне її оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі до адміністративного суду апеляційної інстанції, а протягом 20 днів після подання заяви подати апеляційну скаргу.

Суддя                                                                                О.В. Руденко