ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.07.2007                                                                                                     Справа  № 12/117

за позовом відкритого акціонерного товариства „Укртелеком” в особі структурного підрозділу Центру електрозв’язку № 6 Закарпатської філії відкритого акціонерного товариства „Укртелеком”, м. Хуст

до Хустської районної державної адміністрації, м. Хуст

про стягнення суми 17 973,45 грн. – основного боргу та 190,72 грн. – пені.

Суддя    Тисянчин  В. М.

Представники:

Від позивача –Сабов О.І., (представник за довіреністю від 10.01.2007 року)

Від відповідача – Худинець В.П., (представник за довіреністю № 01-9/110 від 16.01.2007 року)

СУТЬ СПОРУ: заявлено позов відкритим акціонерним товариством „Укртелеком” в особі структурного підрозділу Центру електрозв’язку № 6 Закарпатської філії відкритого акціонерного товариства „Укртелеком”, м. Хуст до Хустської районної державної адміністрації, м. Хуст про стягнення суми 17 973,45 грн. –основного боргу та 190,72 грн. –пені.

Представникам сторін роз’яснено права і обов’язки передбачені ст.20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не заявлено.

Письмовою заявою від 12.07.2007 року (вх. № 6504) представник позивача повідомив суд про часткову сплату заборгованості (5 100,34 грн.) та підтримує позовні вимоги в залишку 12 873,11 грн., посилаючись на їх  обгрунтованість матеріалами справи.

Письмовим відзивом на позов від 12.07.2007 року (вх № 6482) відповідач пояснив виникнення боргу з причин бюджетного недофінансування, заперечив стягнення заявленої позивачем заборгованості (однак ґрунтовних доказів в підтвердження своїх заперечень суду не надав).

Водночас, відповідач надав суду докази часткового погашення основного боргу  (платіжним дорученням № 285 від 05.07.2007 року в сумі 2 342,04 грн. і платіжним дорученням № 301 від 11.07.2007 року в сумі 2 758,30 грн. (всього 5 100,34 грн.) та у судовому засіданні клопоче перед судом і позивачем про надання відстрочки виконання судового рішення, до 20.12.2007 року.

Сторони письмово погодили надання відстрочки виконання судового рішення до 20.12.2007 року.

Вивчивши доводи позовної заяви та матеріали справи, дослідивши їх, заслухавши пояснення представників кожної сторони,  суд

ВСТАНОВИВ:

Заборгованість відповідача в сумі 12 873,11 грн.  –основного боргу щодо оплати за надані, згідно договору № 533 від 05.06.2002 року  послуги телефонного зв’язку за період з 01.01.2005 року по 31.08.2005 року, підтверджується матеріалами справи, зокрема:

- розрахунком  заборгованості станом на 01.06.2007 рік;

-   копіями рахунків;

- розрахунком позову, а за таких обставин сума основного боргу підлягає стягненню примусово.

Заявлені вимоги позивача (претензія № 11 - 665 від 06.04.2007 року) про добровільне погашення боргу відповідач не виконав, чим порушив ст. ст. (11; 526); 509; 530 ЦК України (чинного з 01.01.04).

Саме ця обставина і послужила підставою для звернення позивача до суду з даною позовною заявою.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново –господарські зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей передбачених ГК України та з урахуванням Закону України „Про телекомунікації” (ст. ст. 33, 36).

Таким чином, на день розгляду спору у суді, обставини спору (права і зобов’язання сторін) оцінюються судом з огляду на правила ЦК та ГК України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов’язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору чи вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 509 ЦК України в силу зобов’язання –кредитор вправі вимагати виконання обов’язку від боржника у випадку невиконання останнім своїх зобов’язань у відносинах. Підставою виникнення зобов’язання є юридичний факт.

В даній правовій ситуації юридичним фактом, на підставі якого виникли зобов’язальні відносини між сторонами, є надання послуг телефонного зв’язку (ст. 11 ЦК України).

Отже, обов’язок відповідача оплатити вартість наданих послуг телефонного зв’язку є безспірним.

Одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається (ст. 615; 625 ЦК України).

Відтак, договір є обов’язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Однак, подані сторонами докази свідчать про часткове погашення основного боргу відповідачем в сумі 5 100,34 грн., тому провадження в цій частині позову належить припинити відповідно до ст. 80 (п. 1-1) ГПК України, оскільки відсутній предмет спору, а решта основного боргу в сумі 12 873,11 грн. підлягає стягненню примусово.

Крім того, за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань, відповідачу нарахована до сплати пеня в розмірі 190,72 грн. При оцінці правильності нарахування пені відповідно до п. 2 ст. 258 ЦК України, ст. ст. 216 –218; 220 ГК України, Положень Закону України від 22.11.1996 року „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” судом визнано обґрунтованими позовні вимоги в цій частині позову  і такими, що заслуговують на увагу суду.

Однак, з огляду на обставини справи, добровільності часткового погашення відповідачем основного боргу, причин бюджетного недофінансування, клопотання відповідача, що заслуговує на увагу суду, тривалості та розміру боргу, наявності збитків у відповідача на підставі ст. ст. 509 (ч. 3); 551 (ч. 3) ЦК України; ст. ст. 230 –233 ГК України суд обмежує, як виняток, розмір стягуваної пені до 10 грн. В решті стягнення пені провадження у справі підлягає припиненню.

При постановленні судового рішення враховується характер зобов’язання, наслідки його невиконання, особа відповідача, ступінь його вини, суспільно – державну значимість господарської діяльності сторін, обставини, що впливають на неможливість виконання відповідачем зобов’язання належним чином та межі здійснення цивільних прав (п.3 ст. 13 ЦК України), де не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах, безпідставного збагачення за рахунок погіршення фінансово –майнового стану сторони у спорі.

За ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є припинення дії, яка порушує право.

Отже, із встановлених судом обставин вбачається, що склад цивільно –правової відповідальності є наявним на момент судового розгляду справи.

Встановлюючи дійсні обставини справи, суд посилається на фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору, в даному випадку –письмовими доказами. При цьому, заяви та пояснення не приймаються судом за преюдицію, а перевіряються на достовірність.

Методика розрахунку позивачем вартості та обсягу наданих послуг ґрунтується на встановлених нормативах і відповідачем не оспорювалась за весь період стосунків.

Таким чином, позивачем доведені ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, однак позов підлягає задоволенню, поклавши відшкодування судових витрат за змістом ст. 49 ГПК України на відповідача з огляду його вини у виникненні спору відстрочивши виконання рішення суду строком до 20.12.2007 року, як виняток, чим задоволити клопотання відповідача з огляду підстав, що заслуговують на увагу суду.

Виходячи з викладеного, оцінивши повноту, достатність позовних матеріалів, проаналізувавши подані по справі доказові документи для вирішення спору, керуючись ст. 124 Конституції України; ст. 2 Закону України „Про судоустрій України”;  ст.ст. 4, 33, 34; 36; 43; 44; 49; 82 – 84; 115; 116; Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.    Позов задоволити  частково.

2.  Стягнути з хустської районної державної адміністрації ( м. Хуст, вул. Карпатської Січі, 21; код 04053861) на користь відкритого акціонерного товариства „Укртелеком” в особі структурного підрозділу Центру електрозв’язку № 6 Закарпатської філії відкритого акціонерного товариства „Укртелеком” (м. Хуст, вул. Корятовича, 13 код 25438186) суму 12 873,11 (дванадцять тисяч вісімсот сімдесят три грн. 11 коп.) –основного боргу; 10 (десять грн.) –пені та 181,64 (сто вісімдесят одну грн.) -  у відшкодування витрат по оплаті держмита; 118 (сто вісімнадцять грн.) –у відшкодування витрат на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ з 20.12.2007 року.

3.     В решті позову провадження у справі припинити.

Дане рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                                               Тисянчин В. М.