ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2007                                                                                   Справа № 20/1-07

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Лисенко О.М. (доповідача)

суддів: Виноградник О.М., Науменко І.М.

при секретарі судового засідання: Геворгян Е.М.

за участю представників сторін:

від позивача -  Костиря Г.А., директор ТОВ "Юридична фірма Паритет", довіреність № 3  від 12.02.07;

від відповідача -  Охріменко А.А., довіреність № 6/2262 від 08.06.07;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства АК Комбінат “Придніпровський”, м.Дніпропетровськ на рішення господарського суду Дніпропетровської  області від  17.04.2007 року у справі № 20/1-07

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Украгромаш”, м. Харків

до  відкритого акціонерного товариства АК Комбінат “Придніпровський”, м. Дніпропетровськ

про  стягнення 25228 грн. 92 коп.

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні 04.07.07, за згодою представників сторін, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Товариство з обмеженою відповідальністю “Украгромаш”, м. Харків звернулось з позовом до відкритого акціонерного товариства АК Комбінат “Придніпровський”, м. Дніпропетровськ про стягнення 24480 грн. 00 коп. боргу за поставлену машину для різки масла МРМ, 61 грн. 20 коп. інфляційних витрат, 28 грн. 10 коп. 3 % річних, 159 грн. 62 коп. пені, 500 грн. 00 коп. збитків, понесених за оплату послуг наданих позивачу, та судові витрати.

16 квітня 2007 року позивач надав заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача 522 грн. 50 коп. збитків на відрядження представника у судове засідання.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 17.04.07 № 20/1-07 (суддя Пархоменко Н.В.) позов задоволено частково, в задоволенні понесених збитків на оплату послуг юридичною фірмою та  522 грн. 50 коп. збитків на відрядження представника в позові відмовлено.

Рішення суду обґрунтовано тим, що відповідно  до статей  525, 526 Цивільного кодексу України  зобов’язання повинні виконуватися  належним чином та у встановлений строк у відповідності з вказівками закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов’язань не допускається. Згідно статті  625 Цивільного  кодексу України  боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений  договором або законом.  Відповідно  до пункту 6.1 договору в разі невиконання або неналежного виконання  пункту 3.2 (оплата 40 % по факту поставки товару) чинного договору покупець сплачує продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості переданого покупцю товару за кожен день прострочки платежу.

Щодо стягнення збитків на оплату позивачем послуг  ТОВ „ Юридична фірма  „Паритет”  у сумі 500 грн. 00 коп. та 522 грн. 50 коп. збитків на відрядження представника, суд вважав, що в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягали, оскільки зазначені витрати не є необхідними витратами, а отже не підлягали стягненню, а також в рішенні зазначено, що витрати на юридичні послуги не входять до складу збитків, які підлягають відшкодуванню відповідно до статті 225 Цивільного кодексу України.

Не погодившись із рішенням, відкрите акціонерне товариство АК Комбінат “Придніпровський” просить його скасувати частково в частині стягненої суми,  посилаючись на наступні обставини.

Мета, з якою придбався ВАТ АК Комбінат “Придніпровський” товар за договором, була відома ТОВ “Украгромаш”.

Судом не були враховані норми статті 615, частини 2 статті 678, частини 1 статті 689, частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України, частини 3, 5 статті 268 Господарського кодексу України, відповідно до яких покупець має право відмовитись від прийняття і оплати товару, зокрема, у разі порушення постачальником вимог щодо якості товару, і мети, з якою він постачається.

Має місце фальсифікація документів позивачем, і введення в оману суд, що в свою чергу зумовило в певній частині прийняття необ”єктивного рішення по даній справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю “Украгромаш”, м. Харків вважає доводи скаржника безпідставними, просить залишити рішення без змін.

При перегляді справи за апеляційною скаргою встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Украгромаш”  та  ВАТ АК Комбінат „Придніпровський”  уклали договір № 151 від 23.10.2006 року.

Відповідно до умов договору  позивач зобов’язувався передати у власність  відповідача машину  для різки масла МРМ („Екомаш Россія”), а відповідач зобов’язувався прийняти та оплатити товар у строки обумовлені договором.

Відповідно до пункту 2.2. договору вартість товару  складає  61200 грн. 00 коп.

Згідно пункту 3.1 договору покупець здійснює  попередню оплату  в розмірі 60% від вартості товару 36720 грн. на протязі 5-ти банківських днів з моменту укладення договору, а відповідно пункту  3.2. договору  здійснює оплату в розмірі 40% від вартості товару 24480 грн. на протязі одного банківського дня  з моменту приймання товару покупцем визначеного Актом приймання–передачі обладнання в експлуатацію, підписаного сторонами.

Відповідач  21.11.2006 року перерахував позивачу попередню оплату у сумі  36720 грн.

Позивач передав відповідачу обладнання, що підтверджується  Актом приймання-передачі № б/н  від 30.01.2007 року накладною № 30.01 від 30.01.2007 року та довіреністю ЯНД № 000898 від 29.01.2007 року.

Відповідно до умов договору строк  оплати настав  01.02.2007 року, але відповідач залишок суми боргу 24480 грн. не сплатив.

Відповідно до Акту приймання-передачі матеріальних цінностей до договору № 151 від 23.10.2006 року від 30.01.2007 року  покупець претензій по якості та комплектності  поставки не мав, сторони в акті узгодили суму  к оплаті –24480,0 грн., акт підписано представниками обох сторін.

Договір від 23.10.06 № 151 на поставку машини для різки масла не містить умов введення позивачем її в експлуатацію.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов”язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов”язання або одностороння зміна його умов не допускається (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов”язання, на вимогу кредитора зобов”язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, оскільки при прийманні продукції відповідач не мав претензій до якості продукції, дійшов до вірного висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення основного боргу, пені, інфляційних витрат, 3 % річних.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний господарський суд не зв”язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів також вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про відмову в позові в частині стягнення збитків на оплату позивачем послуг товариству з обмеженою відповідальністю “Юридична фірма “Паритет” у сумі 500,0 грн. та 522,5 грн. збитків на відрядження представника, оскільки зазначені витрати не є необхідними витратами.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що підстав для скасування рішення, які передбачені статтею 104 Господарського процесуального кодексу України, відсутні.

Державне мито за перегляд справи по апеляційній скарзі покласти на скаржника.

На підставі викладеного та, керуючись статтями 49, 101-103, 105  Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.04.07 по справі № 20/1-07 залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя                                                           О.М.Лисенко

Суддя                                                                                 О.М.Виноградник

Суддя                                                                                 І.М.Науменко