КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2007                                                                                           № 05-5-37/6653

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Андрієнка  В.В.

суддів:

при секретарі:

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на рішення Господарського суду м.Києва від 23.05.2007

у справі № 05-5-37/6653

за позовом                               Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до                                                   Українська державна будівельна корпорація "Укрбуд"

про                                                  визнання недійсним частково правочину та стягнення 49434,60 грн.

Суть рішення і скарги:

Національна акціонерна компанія “Нафтогаз України” (надалі – НАК “Нафтогаз України”, Позивач) звернулася до господарського суду міста Києва із позовною заявою до Української державної будівельної корпорації “Укрбуд” (надалі – УДБК “Укрбуд”, Відповідач), про визнання недійсним частково правочину та стягнення 49 434,60 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.05.2007р. у справі № 05-5-37/6653 було повернуто позовну заяву без розгляду на дооформлення.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник НАК “Нафтогаз України” подав на неї апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 23.05.2007р. у справі № 05-5-37/6653  та передати до господарського суду міста Києва позовну заяву і додані до неї документи для розгляду по суті.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилався на те, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права України, а саме, суд  невірно застосував положення п. 3 та 6 ч. 1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України, що потягло за собою безпідставне повернення позову.

Представник Відповідача надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що ухвала господарського суду м. Києва від 23.05.2007р. у даній справі є законною, а тому просив залишити цю ухвалу без змін, а подану на неї представником Позивача апеляційну скаргу – без задоволення.

Заслухавши пояснення представників сторін в судовому засіданні, дослідивши та вивчивши матеріали справи, Київський апеляційний господарський  суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вказувалось вище, ухвалою господарського суду міста Києва від 23.05.2007р. у справі № 05-5-37/6653 було повернуто позовну заяву без розгляду на дооформлення.

Приймаючи вказану ухвалу суд першої інстанції виходив з  того, що  Позивач до позовної заяви не додав обґрунтований розрахунок ціни позову, а також Позивачем не було надано доказів надсилання Відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів, у зв’язку цим позовну заяву та додані до неї документи було повернуто без розгляду на підставі п. п. 3, 6 ст. 63 ГПК України.

Однак, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду не погоджується з вказаним висновком місцевого господарського суду про повернення позовної заяви без розгляду, з огляду на наступне.

Недодержання вимог статей 54 і 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки,  передбачені статтею  63  ГПК.

Згідно п. 3 ст. 63 ГПК України господарський суд повертає позовну заяву та додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Згідно зі ст. 38 ГПК України, якщо  подані сторонами докази є недостатніми, господарський суд зобов’язаний витребувати від підприємства та організацій незалежно від їх участі у справі документи і матеріали, необхідні для вирішення спору.

У відповідності з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статтею 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Якщо подані сторонами докази є недостатніми, господарський суд за клопотанням сторін або прокурора може витребувати їх від підприємств, посадових осіб та організацій, незалежно від їх участі у справі.

Про витребування доказів від сторони, а також від інших підприємств, установ, організацій, державних органів господарський суд зазначає в ухвалі про порушення провадження у справі або в ухвалі про відкладення розгляду справи.

Таким чином, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушив вимоги п. 3 ст. 63 ГПК України, безпідставно повернувши позовну заяву.

Крім того, судом першої інстанції було повернуто позовну заяву без розгляду на підставі не подання доказів надсилання Відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів, вказавши, що додана до позовної заяви ксерокопія фіскального чеку № 9229 про направлення копії позовної заяви не може вважатися належним доказом та не приймається судом до уваги, тому що не відповідає вимогам ст. 36 ГПК України, якою зазначено,  що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідчених копіях.

Відповідно п. 6 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України,  підставою для повернення позовної заяви є не надання доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Як видно з матеріалів справи, Позивачем було додано до позовної заяви ксерокопію фіскального чеку № 9229 від 14.05.2007р. про направлення копії позовної заяви Українській державній будівельній корпорації “Укрбуд”.

Оскільки п. 6 ст. 63 ГПК України не зобов’язує Позивача надавати оригінал документу, що підтверджує факт надсилання відповідачеві копії позовної заяви, а  суду необхідно лише доказ надсилання  позовної заяви та факт її отримання відповідачем, то суд І інстанції, в порушення вищезазначеної норми, безпідставно повернув позовну заяву та додані до неї документи без розгляду.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що оскільки  однією  з  основних умов, за якої господарський суд приймає  заяву  до розгляду, є факт надсилання відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів,  господарський суд у разі виникнення сумнівів щодо цього,  вправі  витребувати  від  позивача оригінал зазначеного документу,  про  що  зазначається  в ухвалі про порушення провадження у справі.

Крім того, посилання суду першої інстанції на те, що належним доказом відправлення Відповідачеві позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладень в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція, тощо) надані в оригіналі суперечить пункту 3.3. Роз’яснення Вищого арбітражного суду України “Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України” від 18.09.1997р. № 02-5/289 (зі змінами і доповненнями), згідно якого у застосуванні пункту 6 статті 63 ГПК України господарському суду необхідно враховувати таке. Розрахунковий документ, виданий відправникові поштового відправлення відповідно до пункту 36 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.2002 N 1155, може вважатися належним доказом надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів. Відсутність опису вкладення до листа не тягне за собою наслідків у вигляді повернення позовної заяви, оскільки згідно з пунктом 78 названих Правил листи, бандеролі і посилки приймаються з таким описом лише за бажанням відправника, і у господарського суду відсутні правові підстави спонукати відправників до обов'язкового оформлення описів вкладення.

Таким чином, керуючись вищевказаним, судова колегія прийшла до висновку, що Позивачем  норми законодавства порушені не були, отже ухвала господарського суду міста Києва від 23.05.2007р. прийнята з порушенням норм процесуального права, і тому підлягає скасуванню .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 54, 56, п. п.3, 6 ст. 63, ст. ст. 86,  101 – 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, --

ПОСТАНОВИВ:

. Апеляційну скаргу Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” на ухвалу господарського суду міста Києва  від 23.05.2007 р. у справі №  05-5-37/6653 задовольнити, а ухвалу господарського суду  міста Києва  від 23.05.2007 р. у справі №  05-5-37/6653 за позовом Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” до Української державної будівельної корпорації “Укрбуд”, про визнання недійсним частково правочину та стягнення 49 434,60 грн., скасувати.

2. Справу № 05-5-37/6653 повернути до господарського суду міста Києва для розгляду по суті.

Головуючий суддя

Судді

06.08.07 (відправлено)