ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2007 р.
№ 4/1502-11/194

Вищий  господарський  суд України  у складі колегії суддів:

Перепічая В.С.  (головуючого),

Вовка І.В.,

Гончарука П. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Міттал Стіл Кривий Ріг"  на постанову  Львівського  апеляційного  господарського  суду від 30.01.2007 року у справі                    №4/1502-11/194 за позовом Відкритого акціонерного товариства "Міттал Стіл Кривий Ріг"  до  Товариства з обмеженою відповідальністю "МІГ" про стягнення  штрафних санкцій,

У С Т А Н О В И В:

У липні  2006 року позивач звернувся до господарського суду  Львівської області з позовною заявою до  відповідача про стягнення  штрафу в сумі 67 371,94 грн.  у зв’язку  з  неналежним виконанням зобов’язання  за договором № 358 від 02.02.2006 року з щомісячного обсягу поставки металобрухту.

Рішенням господарського суду Львівської області від 14.09.2006 року позов задоволено в повному обсязі.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 30.01.2007 року   зазначене рішення  суду  першої інстанції скасовано та в позові відмовлено.

У касаційній скарзі позивач вважає, що апеляційним судом  неправильно застосовано норми матеріального права, і тому просить прийняту ним постанову скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відзив на касаційну скаргу  від  відповідача до суду не надходив.

Заслухавши пояснення представника  позивача, дослідивши  доводи касаційної скарги,   перевіривши      матеріали справи     і  прийняті в ній судові рішення, суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Доповідач- І. Вовк

Як вбачається з матеріалів справи, 02.02.2006 року між  сторонами було укладено договір №358   поставки брухту   та  відходів  чорних   металів,         за

умовами якого відповідач (постачальник) зобов’язався  поставити  позивачу (покупцю) брухт та  відходи чорних металів на підставі  узгодженої на один місяць специфікації, яка є невід"ємною  частиною  даного договору, а останній  прийняти та  оплатити їх вартість.

П.2.2 договору передбачено, що позивач (покупець) здійснює попередню оплату  в розмірі  20% від вартості обсягу поставки, затвердженого в погодженій специфікації на запланований місяць не пізніше сьомого числа місяця, на який  заплановано поставку металобрухту.

За п.2.3 договору оплата за металобрухт, який  надходить протягом  місяця на адресу покупця, здійснюється  згідно  приймально-здавальних актів Ф.69 та Ф.19, які  оформлені у відповідності з  п.3.2  цього договору, шляхом  перерахування  коштів на розрахунковий  рахунок постачальника на протязі  5 банківських  днів з дати виписки актів Ф.69 та Ф.19.

Згідно з п.4.1 договору  у випадку  невиконання  щомісячного  обсягу поставки, встановленого специфікацією до  даного договору, покупець має право стягнути штраф у розмірі 10%  від вартості  обсягу металобрухту, який недопоставлено постачальником  на адресу  покупця.

24.02.2006 року до зазначеного договору сторонами було укладено  додаткову  угоду №1, п. 5 якої було змінено  п.2.3 договору в частині  порядку  оформлення  приймально-здавальної документації і визначено, що  оплата     за металобрухт здійснюється згідно приймально-здавальних актів Ф.69 та Ф.19, які оформлені в установленому  порядку, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок  постачальника протягом  5 банківських днів від дати  виписки актів Ф.69 та Ф.19, а п.6 цієї додаткової угоди решту умов договору залишено без змін.

Враховуючи зазначене, висновок апеляційного господарського суду про наявність у позивача обов'язку за договором поставки здійснити часткову попередню оплату ґрунтується на матеріалах справи.

Згідно ч. 6 ст.193 ГК України  зобов'язана сторона має право відмовитися від виконання зобов'язання у разі неналежного виконання другою стороною обов'язків, що є необхідною умовою виконання.

Ч.1 Ст.193 ГК України визначено, що до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За вимогами ч. 1 ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий срок не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

У разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару, застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Відповідно  до ст. 538 ЦК України у  разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач не виконав взяті на себе зобов’язання з попередньої оплати запланованого до поставки  металобрухту, а   відповідач з метою уникнення  потенційних збитків  у зв’язку з таким невиконанням позивачем зобов’язання за договором здійснив часткову  поставку металобрухту  в розмірі 95,69 т   і його вина в порушенні зобов’язання  за договором поставки відсутня, що підтверджується наявними в справі матеріалами.

За вимогами ст.614  ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, апеляційний господарський суд  дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав  для стягнення з відповідача  штрафу у зв’язку  з  неналежним виконанням зобов’язання  за спірним договором й обґрунтовано  відмовив у позові, скасувавши рішення суду першої інстанції.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного господарського суду.

Суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України, повторно розглядаючи справу, повно з’ясував обставини, які мали значення для правильного розгляду поданої апеляційної скарги та обґрунтовано скасував рішення першої інстанції. Висновки апеляційного суду ґрунтуються на доказах, наведених в постанові суду, та відповідають положенням чинного законодавства. Як наслідок, прийнята апеляційним господарським судом постанова відповідає положенням ст. 105 ГПК України та вимогам, що викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 р. № 11 “Про судове рішення” зі змінами та доповненнями.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1115 ГПК України та частин 1, 2 статті 1117 ГПК України, касаційна інстанція на підставі вже встановлених фактичних обставин справи перевіряє судові рішення виключно на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові господарських судів. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

За таких обставин, оскаржена постанова апеляційного суду  відповідає   матеріалам справи та вимогам закону, і тому підлягає залишенню без змін, а касаційна скарга - без задоволення.

З огляду наведеного та керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Міттал Стіл Кривий Ріг" залишити без задоволення, а постанову Львівського  апеляційного господарського суду від 30.01.2007 року - без змін.

Головуючий      суддя                                                       В.Перепічай

Судді                                                                                    І. Вовк

П. Гончарук