СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

11.04.2007

Справа № 2-15/17574-2006А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Маслової З.Д.,

суддів                                                                      Лисенко В.А.,

Заплава Л.М.,

секретар судового засідання                                        Суровикіна М.С.

за участю представників сторін:

прокурор: не з'явився

позивача: Баженов Павло Павлович, довіреність №  817/08-10-05   від 20.02.07

відповідача: директор, Халпахчі Володимир Кузьмич (повноваження перевірені);

Столярова Оксана Миколаївна, довіреність №  б/н   від 09.04.07

розглянувши апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Алустон" на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Іщенко Г.М.) від 16.01.2007 у адміністративній справі № 2-15/17574-2006А

за позовом           Прокурора міста Алушти (вул. Леніна, 44, місто Алушта, Автономна Республіка Крим, 98500)

в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в місті Алушта Автономної Республіки Крим (вул. В. Хромих, 12, місто Алушта, Автономна Республіка Крим, 98500)

до Відкритого акціонерного товариства "Алустон" (вул. Виноградна, 3, місто Алушта, Автономна Республіка Крим, 98500)

про стягнення 23231,25 грн заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період жовтень 2005 року – вересень 2006 року

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 16.01.2007 у справі № 2-15/17574-2006А задоволено позовні вимоги прокурора міста Алушти в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в місті Алушта Автономної Республіки Крим  про стягнення з Відкритого акціонерного товариства "Алустон" 23231,25 грн  заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів „б”-„з” статті 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення”,  за період жовтень 2005 року –вересень 2006 року.

Не погодившись з постановою суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вище зазначену постанову та відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом першої інстанції норм матеріального права. Відповідач вважає, що він не повинен відшкодовувати Пенсійному фонду витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, якщо його працівник має стаж роботи із  шкідливими і  важкими  умовами  праці до 1992 року, у зв’язку з тим, що, на його думку, порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до 01.01.1992 на роботах із  шкідливими і  важкими  умовами  праці, визначається статтею 100 Закону України „Про пенсійне забезпечення”, за якою відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій  не передбачено законодавством.

28.02.2007 відкрито апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 15.03.2007.

Розпорядженням в.о. голови суду від 15.03.2007 суддю Котлярову О.Л., у зв'язку з її відрядженням, замінено на суддю Заплаву Л.М.

За клопотанням сторін відкладено розгляд апеляційної скарги на 11.04.2007.

У судовому засіданні 11.04.2007 представник позивача просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції залишити без змін, вважаючи постанову законною.

Представники відповідача наполягали на апеляційній скарзі, з підстав викладених у ній.

Прокурор у судове засідання не з’явився, причини неявки не відомі, про час та місце розгляду справи повідомлений ухвалою від 15.03.2007.

Повторно переглянувши матеріали справи в порядку статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.03 № 1058 до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, що зазначені у частині 1 цього пункту, пенсії призначаються за нормами даного Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

До таких осіб відносяться ті,  які працювали або працюють на підземних  роботах,  на  роботах  з  особливо шкідливими  і  особливо  важкими  умовами  праці  за  списком  № 1, № 2  виробництв,  робіт,  професій,  посад і показників, затверджених  Кабінетом  Міністрів  України, та за результатами атестації робочих місць,  на посадах,  що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за  вислугу років,  які  відповідно  до законодавства,  що діяло раніше,  мали право  на  пенсію  на  пільгових  умовах  або  за  вислугу  років.

100 % відшкодуванню   підлягають   витрати   Пенсійного   фонду   на   виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України від 09.07.03 № 1058, особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до пп. „б”-„з” статті 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення” від 05.11.1991 № 1788.

Порядок відшкодування підприємствами витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, регулюється Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003  № 21-1.

Цією інструкцією встановлено єдиний порядок для відшкодування пенсій, призначених відповідно до пп. „б”-„з” статті 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення”.

Пунктом 6.4 розділу 6 зазначеної вище Інструкції встановлено, що розмір   сум   до   відшкодування   на   поточний   рік визначається  відділами  надходження  доходів  органів  Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій,  призначених відповідно  до  частини  2 Прикінцевих положень Закону України від 09.07.03 № 1058.

Судом встановлено, що Управлінням Пенсійного фонду України в місті Алушта АР Крим на підставі пункту 6.4.4 розділу 6 Інструкції від 19.12.2003  № 21-1 визначено та направлено позивачу розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій,  призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у частині пенсій, призначених відповідно до „б”-„з” статті 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення” за № 107 від 04.11.2005 за жовтень 2005 року –вересень 2006 року (а. с. 16-31).

Згідно з щомісячними розрахунками Управління Пенсійного фонду України в місті Алушта АР Крим, які одержані відповідачем, та картками особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за списком № 2 станом на 29.09.2006 заборгованість ВАТ „Алустон” по відшкодуванню  фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пунктів „б”-„з” статті 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення”, становить 23231,25 грн (а. с. 8, 10-31, 45-52).

У відповідності до пункту 8 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України від 19.12.2003  № 21-1 Управлінням Пенсійного фонду України в місті Алушта АР Крим направлено на адресу відповідача і отримані вимоги про сплату боргу № Ю-741 від 05.12.2005 у розмірі 2195,02 грн, № Ю-672 від 03.11.2005 у розмірі 4115,40 грн, № Ю-5 від 05.01.2006 у розмірі 1696,29 грн, № Ю-118 від 06.02.2006 у розмірі 1450,50 грн, № Ю-165 від 06.03.2006 у розмірі 1478,36 грн, № Ю-327 від 07.04.2006 у розмірі 1478,36, № Ю-394 від 05.05.2006 у розмірі 1515,56 грн, № Ю-389С від 01.06.2006 у розмірі 1515,56 грн (у постанові господарського суду АР Крим допущена описка у даті вимоги та фактично вказано 05.06.2006), № Ю-471С від 04.07.2006 у розмірі 3090,17 грн (у постанові господарського суду АР Крим допущена описка у даті вимоги та фактично вказано 03.07.2006), № Ю-344С від 02.08.2006 у розмірі 1877,27 грн, № Ю-621С від 05.09.2006 у розмірі 1877,27 грн, № Ю-747С від 05.10.2006  у розмірі 1911,07 на загальну суму 24167, 03 грн (а. с. 3-15, том 2).

Відповідачем у добровільному порядку сплачено 935, 78 грн. Підлягає стягненню 23231,25 грн заборгованості. (24167,03 грн - 935, 78 грн).

Зазначені вище вимоги не були оскаржені ВАТ „Алустон” у встановленому порядку, а тому є узгодженими і підлягають виконанню.

Відповідно до вказаних вище розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій роком призначення пенсій для Федотова Є.Л., Федорова В.А. є 2000, для Кулешова Т.І., Сторчак В.Е., Кобець Л.Л. - 2003, для Муртазаєва В.І - 2004, для Солнишкова В.Б. - 2005, для Бабарикіна Ф.О. –2006.

Пунктом „б” статті 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення” встановлено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на  інших  роботах із  шкідливими  і  важкими  умовами  праці,  -  за  списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників,  затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами  атестації  робочих місць.

Статтею ж 100 того ж Закону передбачено, що особам, які працювали до  введення  в  дію  цього  Закону  на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії  за  віком  призначаються  на  таких умовах:

а) особам, які мають на день  введення  в  дію  цього  Закону ( на 01.01.1992) повний стаж на зазначених роботах, що давав  право  на  пенсію  на пільгових умовах, пенсії в  розмірах,  передбачених  цим  Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем,  встановлених раніше діючим законодавством;

б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими  і важкими умовами праці,  вік,  необхідний  для  призначення  пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному  стажу  в порядку, передбаченому статтями 13-14  цього  Закону,  виходячи  з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

На підставі зазначеного, якщо особа до і після 01.01.1992 працювала на роботах, передбачених списком № 2, то пункт „а” статті 100 Закону України „Про пенсійне забезпечення” до неї не застосовується на підставі того, що на день введення в дію вище вказаного Закону вона не мала повного стажу на зазначених роботах.

Таким чином, якщо особа, яка до і після 01.01.92 працювала на роботах, передбачених списком № 2 і на підприємстві проведена атестація робочих місць, пенсія призначається відповідно до статті 13 Закону від 05.11.1991 № 1788, і підлягає відшкодуванню підприємством.

Судом встановлено, що відповідно до розрахунків Управління Пенсійного фонду України в місті Алушта АР Крим за жовтень 2005 року –вересень 2006 року пенсії для зазначеної категорії осіб призначались у період з 2000 року по 2006 рік, , а тому вони не підпадають під дію пункту „а” статті 100 Закону України „Про пенсійне забезпечення”.

Слід підкреслити, що наявність у особи частини стажу роботи за постановою Ради Міністрів в СРСР № 1173 від 22.08.56 "Про затвердження списків виробництв, цехів, професій і  посад,   робота  в  яких  дає  право  на державну  пенсію  на  пільгових  умовах  і в пільгових розмірах" і частини стажу роботи, наприклад, за постановою КМУ № 36 від 16.01.03 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" свідчить про те, що особа не мала повного стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності Законом України „Про пенсійне забезпечення”, а тому 100 % відшкодуванню   підлягають   витрати   Пенсійного   фонду   на   виплату та доставку пенсій вказаної особи.

Встановлений порядок відшкодування підтверджений також листом Пенсійного фонду України від 21.05.03 № 04/3846,  листом Головного управління ПФУ в АР Крим від 14.12.05 № 7842/105.

З наявних у матеріалах справи документів копій особових справ пенсіонерів, у тому числі протоколів і рішень комісій про призначенню пенсій вказаним вище пенсіонерам, пенсія нарахована по списку № 2, що підпадає під вимоги статті 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення” (а. с. 74-161, том 1; 17-39, том 2).

Судова колегія звертає увагу, що призначення пенсії відповідно до законодавства про пенсійне забезпечення здійснюється за заявою фізичної особи, а тому оспорювання підстав, з яких призначена пенсія (ст. 13 чи ст. 100 Закону України „Про пенсійне забезпечення”) є виключним правом фізичної особи, якій ця пенсія призначена.

На підставі вище зазначеного, судова колегія вважає, що висновки, викладені у постанові місцевого господарського суду, відповідають обставинам справи, нормам матеріального та процесуального закону, отже підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись статтями 195, 200, 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Алустон" залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 16.01.2007 у справі № 2-15/17574-2006А залишити без змін.

Головуючий суддя                                        З.Д. Маслова

Судді                                                                      В.А. Лисенко

Л.М. Заплава