ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.07                                                                                        Справа №  22/208/07

Суддя   Скиданова Ю.О.

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Україна Нова” (70615, Запорізька область, Пологівський район, с. Пологи, вул. Леніна, 184)
до товариства з обмеженою відповідальністю “Бердянські ковбаси” (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, Мелітопольське шосе, 82/2)

Суддя

Ю.О. Скиданова

Представники:

від позивача:
Сторчак В.І. представник на підставі довіреності № 77/2 від 01.03.2007р.

від відповідача:

не зявився

Заявлено позов про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю “Бердянські ковбаси” на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Україна Нова” 2654,17 грн. основного боргу за поставлену продукцію за Договором на закупівлю худоби та птиці у 2004 році від 28.04.2004 р., 782,98 грн. інфляційних витрат та 228,90 грн. 3% річних.

Ухвалою суду від 25.04.2007 р. порушено провадження у справі, судове засідання призначено на 07.06.2007 р. У зв’язку з неявкою сторін, в порядку ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладався на 25.06.2007 р.

Враховуючи клопотання представника позивача розгляд справи здійснюється без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, що викладені в позовній заяві.

Відповідач заперечень по суті спору не надав, свого представника у судове засідання не направив. Оскільки нез'явлення сторони у справі не є перешкодою для розгляду справи по суті, відповідно до ст.75 господарського процесуального кодексу України спір розглядається за наявними у справі матеріалами. 25.06.2007 р. в судовому засіданні в порядку ст. 85 ГПК України суддею оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

При розгляді даного спору судом встановлено, що 28.04.2004 р. між сторонами у справі укладено Договір на закупівлю худоби та птиці у 2004 році (в подальшому –Договір), за умовами якого Товаровиробник (позивач) зобов’язався продати Заготівельнику (відповідачу) за договірними цінами живу худобу та птицю, що відповідають по якості діючим стандартам і технічним умовам, ветеринарним вимогам для забійних тварин /п.1.1 Договору/, а Заготівельник в свою чергу зобов’язався своєчасно прийняти всю пред’явлену Товаровиробником у відповідності з даним договором і погодженим графіком худобу і птицю, правильно, згідно з вимогами держстандартів або технічних умов (нормативно-технічної документації), визначити кількість та якісні показники, забезпечити її розвантаження, очищення, миття та дезінфекцію транспортних засобів. /п. 2.1. Договору/.

За умовами Розділу 2 Договору, сплату за худобу та птицю Заготівельник проводить попередньо (за 15 днів) у відповідності з погодженим графіком з остаточним розрахунком за цінами, що склалися на момент прийняття живності /п.2.2 Договору/. Остаточні розрахунки проводяться не пізніше 10 днів з дня прийняття худоби і птиці /п.2.4. договору/.

Факти продажу і прийняття продукції підтверджується видатковою накладною від 28.04.2004 р. на суму 3185,00 грн., приймальною квитанцією № 3165 від 28.04.2004 р. на суму 3185,00 грн. та довіреністю серія ЯЗР № 066717 від 28.04.2004 р. (копії в матеріалах справи, оригінали оглянуті судом в судовому засіданні).

Поставлений товар відповідач 30.04.2004 р. оплатив частково на суму 530,83 грн., про що свідчить банківська виписка від 30.04.2004 р. (копія в матеріалах справи). В наслідок чого заборгованість відповідача перед позивачем склала 2654,17 грн.

У зв’язку з тим, що відповідач заборгованість перед позивачем не погасив останній направив тому претензію (від 27.06.2006 р.) з вимогою погасити заборгованість. Факт направлення претензії підтверджується поштовим квитанцією № 3325 від 27.06.2006 р. (копія в матеріалах справи).

За своєю правовою природою правовідносини сторін є господарськими.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку. Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 193 господарського кодексу України встановлено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить Цивільний кодекс України, ст. 526 якого передбачає, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Документальних доказів погашення заборгованості у сумі 2654,17 грн. відповідач суду не надав. За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача 2654,17 грн. основного боргу слід визнати документально підтвердженими, нормативно обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача 782,98 грн. інфляційних витрат за період з часу з травня 2004 р. по березень 2007 р. та 3% річних у розмірі 228,90 грн. за період часу з 08.05.2004 р. по 20.04.2007 р.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірено розрахунки позивача збитків від інфляції та 3% річних. Вказані розрахунки вірні та обґрунтовані.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача стягується 2654,17 грн. основного боргу, 782,98 грн. інфляційних збитків та 3% річних у розмірі 228,90 грн..

У відповідності до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 85, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “Бердянські ковбаси” (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, Мелітопольське шосе, 82/2, р/р 3099 в ЗРУ КБ “Приватбанк”, МФО 313399, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Україна Нова” (70615, Запорізька область, Пологівський район, с. Пологи, вул. Леніна, 184, р/р 4513 в ЗФ АКБ “Форум”, МФО 313913, ) 2654 грн. 17 коп. основного боргу, 782 грн. 98 коп. інфляційних витрат, 228 грн. 90 коп. 3% річних, 102 грн. 00 коп. державного мита та 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підпису.

Рішення оформлено і підписано відповідно до вимог ст. 84 ГПК України 09 липня 2007 року.

Суддя                                                                                                    Ю.О. Скиданова