ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2007                                                                                             Справа № А17/181-06

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії  суддів: головуючого судді   Сизько І. А. (доповідача)

суддів: Чимбар Л.О., Тищик І.В.

при секретарі судового засідання: Чоха Є.О.

Головуючий роз'яснив сторонам, що зміна складу судової колегії відбулася на підставі розпорядження  заступника голови суду Шуби І.К. від 21.05.2007р.

за участю представників сторін:

від позивача: Грибачов С.Л., довіреність №20/Б  від 24.05.07,  представник;

від відповідача: Колот В.В., довіреність №845/10/10-039  від 15.01.07,  старший державний податковий інспектор юридичного відділу;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Солярис”, м.Дніпропетровськ

на постанову господарського суду Дніпропетровської області від  06.12.06 у справі №А17/181-06

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю “Солярис”, м.Дніпропетровськ

до: відповідача Державної податкової інспекції в Жовтневому районі  м.Дніпропетровська

про визнання недійсним рішення №/0 від 27.05.2006р.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю “Солярис”, звернувся  з позовом до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська про визнання недійсним рішення №/0 від 27.05.2006р.

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від  06.12.06р. у справі №А17/181-06 в задоволенні адміністративного позову  Товариства з обмеженою відповідальністю “Солярис” відмовлено в повному обсязі.

Постанову суду мотивовано тим, що позивачем не надано належних і допустимих доказів неправомірності застосування до нього штрафу, тому винесення спірного рішення було здійснено з дотриманням вимог Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”.

Позивач, не погодившись з постановою господарського суду оскаржує її, просить скасувати постанову, прийняти нову, якою задовольнити позов ТОВ  “Солярис” та визнати недійсним рішення Державної податкової інспекції   в Жовтневому районі м.Дніпропетровська від 27 травня 2006року №/0, стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що позивач не отримав від перевіряючих направлення на перевірку, при здійсненні перевірки були відсутні посадові особи ТОВ “Солярис”, часткова оплата була здійснена не працівнику підприємства, акт перевірки був вручений відповідачем позивачу тільки після письмового звернення. Апелянт також вважає помилковим висновок господарського суду про те, що між позивачем та відповідачем склалися відносини по замовленню та відповідно виконанню послуги у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

Працівниками Державної податкової інспекції в Жовтневому районі  м.Дніпропетровська проведено перевірку щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб’єктами підприємницької діяльності, а саме, нічного клубу ТОВ “Солярис”, що розташований за адресою: м.Дніпропетровськ, вул. Клари Цеткін, 13-В.

Перевірка була проведена працівниками відповідача на підставі направлень №312/234 від 19.05.06р., №311/234 від 19.05.06р. та відповідно до плану-графіку проведення перевірок щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій, затвердженого керівництвом відповідача 27.04.06р.

За результатами перевірки складений Акт від 19.05.2006 року №002017.

На підставі акту перевірки ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська було винесено рішення від 27.05.2006р. №/0 про застосування штрафних (фінансових) санкцій до ТОВ “Солярис” на суму 50000грн. (10000грн. х 5) за проведення розрахункової операції без використання реєстратора розрахункових операцій.

Перевіркою встановлено не проведення розрахункової операції на суму 10000грн. через реєстратор розрахункових операцій, чим порушено вимоги п.1 ст. 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”. В акті перевірки зафіксовано факт сплати грошових коштів в якості часткової оплати за організацію вечірки в нічному клубі "Солярис"  в сумі 10 000грн.

З матеріалів справи вбачається, що Грибачов С.Л. надав розписку, якою підтвердив факт приймання грошових коштів та вказав, що він є співзасновником позивача ( т.1 а.с.107).

Відповідно до ст.1 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” реєстратори розрахункових операцій застосовуються фізичними особами – суб’єктами підприємницької діяльності або юридичними особами, які здійснюють операції з розрахунків в готівковій та/або в безготівковій формі при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг .

Відповідно до п.1 статті 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” суб’єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій  формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов’язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Стосовно зауважень скаржника на те, що оплата була здійснена не працівнику підприємства, підприємство не несе відповідальність за дії осіб, які не мають права виступати від імені підприємства, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 24 Кодексу законів про працю України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказу чи розпорядження не було видано, але працівника фактично було допущено до роботи.

Наведене свідчить, що трудові відносини між працівником та працедавцем наявні і тоді, коли працівник фактично виконує роботу, а працедавець не заперечує здійсненню такої роботи.

Грибачов С.Л., який приймав замовлення та здійснював розрахункову операцію, своїми діями підтверджував фактичне виконання ним роботи адміністратора, про що свідчить те, що він перебував у приміщенні нічного клубу і взяв на себе зобов'язання перед потенційним клієнтом організувати вечірку у нічному клубі.

Крім   цього,   відповідно  до   Статуту   позивача  Грибачов С.Л.   є   власником   50% статутного фонду позивача.

Стосовно посилань позивача на порушення, допущені працівниками ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська при здійсненні перевірки, то суд першої інстанції з посиланням на ст. 11-1, п. 2 ст. 11 Закону України "Про державну податкову службу в Україні", ст.15 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” цілком обґрунтовано зазначив, що оскільки штрафні санкції за порушення Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” не є податками та зборами (обов'язковими платежами), то посилання позивача на ненадання відповідачем наказу керівника, направлень на перевірку і відсутність обов'язкових підстав для проведення планової перевірки є необгрунтованими.

Щодо перевірки в цілому, то право органів державної податкової служби на проведення перевірок додержання суб’єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги) передбачено ст.15 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”. Можливість проведення таких перевірок передбачена і положеннями п.1 ст.11 Закону України  “Про державну податкову службу в Україні”.

Відповідно до ч.7 ст.111 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” позаплановими перевірками вважаються також перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених Законами України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а в інших випадках - за рішенням суду.

Судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства  України, суд –

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Солярис”, м.Дніпропетровськ залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.06р.   у справі № А17/181-06 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця  безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя                                                                      І.А.Сизько

Суддя                                                                                             І.В.Тищик

Суддя                                                                                          Л.О.Чимбар

З оригіналом згідно.

Помічник судді                                       П.Л.Заєць