ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2007 р.
№ 42/512

Вищий господарський суд України у складі колегії: головуючого, судді Кузьменка М.В., суддів Васищака І.М., Палій В.М., за участю представників сторін О. Даценко (дов. від 23.01.07) та Г. Гринь (дов. від 15.01.07), розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Кіровоградобленерго” в особі Світловодського району електричних мереж на постанову Київського апеляційного господарського суду від 16 січня 2007 року у справі № 42/512 за позовом відкритого акціонерного товариства “Кіровоградобленерго” в особі Світловодського району електричних мереж до товариства з обмеженою відповідальністю “Пролог Лайт Імпекс” про стягнення 16 649 грн. 48 коп.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2006 року відкрите акціонерне товариство “Енергопостачальна компанія “Кіровоградобленерго“ в особі Світловодського району електричних мереж звернулось до господарського суду м. Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю “Пролог Лайт Імпекс“ про стягнення 16 649 грн. 48 коп. за перевищення в жовтні 2003 року та в серпні, вересні та листопаді 2004 року договірних величин потужності та споживання електричної енергії.

Рішенням господарського суду м. Києва від 24 жовтня 2006 року позов задоволено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 16 січня 2007 року (судді О.Моторний, О. Вербицький, В.Кошіль) рішення скасовано і в позові відмовлено з мотивів пропуску строку позовної давності.

Відкрите акціонерне товариство “Енергопостачальна компанія “Кіровоградобленерго“ в особі Світловодського району електричних мереж просить постанову скасувати з підстав неправильного застосування господарським судом частин 5, 6 статті 26, статті 27 Закону України “Про електроенергетику“, статті 258 Цивільного кодексу України та залишити в силі рішення.

Товариство з обмеженою відповідальністю “Пролог Лайт Імпекс” проти доводів касаційної скарги заперечує і в її задоволенні просить відмовити.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Господарськими судами встановлено, що 19 червня 2003 року сторони уклали договір за № 23П080 про постачання електричної енергії (далі-Договір).

Лімітними повідомленнями, які є додатками до Договору, відповідачу були доведені, зокрема, гранична величина потужності на жовтень 2003 року - 176 кВт. та  граничні величини споживання електричної енергії у серпні і вересні 2004 року - 100 000 кВт/год. та листопаді цього року - 110 000 кВт/год.

В порушення вимог Договору відповідач допустив у жовтні 2003 року перевищення величини потужності на рівні 24 кВт/год., у серпні, вересні та листопаді 2004 року граничні величини споживання електричної енергії, відповідно 5 666 кВт/год., 1 3047 кВт/год. і 2 738 кВт/год.

За змістом пункту 13 Порядку постачання електричної енергії споживачам, затвердженого постановою від 9 квітня 2002 року № 475 Кабінету Міністрів України, споживачі у разі перевищення встановлених граничних величин споживання електричної енергії та потужності несуть відповідальність згідно з частинами п’ятою і шостою статті 26 Закону України “Про електроенергетику”, якими на момент виникнення спірних правовідносин було встановлено, що споживачі (крім населення) сплачують енергопостачальникам п’ятикратну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини; вартість різниці між найбільшою величиною потужності, що зафіксована протягом розрахункового періоду, та договірною величиною потужності.

Відповідно до статті 27 Закону України “Про електроенергетику” правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність.

За приписами частини 1 статті 223 та частини 1 статті 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання.

Отже апеляційний господарський суд дійшов правильного висновку, що вказана санкція є господарсько-правовою відповідальністю за правопорушення у сфері господарювання і за правовою природою є штрафом, за позовом про стягнення якого статтею 72 Цивільного кодексу Української РСР та статтею 258 Цивільного кодексу України встановлені скорочений строк позовної давності.

Відповідно до пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України правила Цивільного кодексу України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред’явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом.

За змістом статті 76 Цивільного кодексу Української РСР та статті 261 Цивільного кодексу України перебіг строку позовної давності починається з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

В силу вимог статті 80 Цивільного кодексу Української РСР та статті 267 Цивільного кодексу України закінчення строку позовної давності до пред’явлення позову є підставою для відмови у позові за умови відсутності поважних причин пропуску цього строку.

Оскільки позов про стягнення п’ятикратної вартості різниці між фактично спожитою і договірною величинами споживання електроенергії за жовтень 2003 року, серпень, вересень, листопад 2004 року, було подано до господарського суду 3 жовтня 2006 року, апеляційний господарський суд правомірно відмовив в його задоволенні з підстав пропуску строку позовної давності.

Отже, з урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що під час розгляду справи фактичні її обставини були встановлені апеляційним господарським судом на підставі всебічного, повного і об’єктивного дослідження поданих доказів, висновки суду відповідають цим обставинам і їм дана належна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 16 січня 2007 року у справі № 42/512 залишити без змін, а касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Енергопостачальна компанія “Кіровоградобленерго“ в особі Світловодського району електричних мереж без задоволення.

Головуючий, суддя

М. В. Кузьменко

Суддя

І. М. Васищак

Суддя

В. М. Палій