ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.07                                                                                        Справа №  22/270д/07

Суддя   Скиданова Ю.О.

За позовом  Приватного підприємства “ТАУРУС СТАР” (69095, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 117а)

до відповідача-1:  Управління житлового господарства Запорізької міської ради (69037, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 214)

відповідача-2: Комунального підприємства “Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об’єднання № 13” (69032, м. Запоріжжя, пр. Металургів, 11)

про визнання договору дійсним

Суддя  Скиданова Ю.О.

Представники:

Від позивача:. Щедрін О.П., представник на підставі довіреності № 25 від 20.04.2007 р.

Від відповідача-1:  Фролов В.В., представник на підставі довіреності № 15-01/648 від 05.07.2007 р.

Від відповідача-2: Фролов В.В., представник на підставі довіреності № 1704 від 03.07.2007 р.

СУТЬ СПОРУ:

Заявлені позовні вимоги про визнання дійсним договору оренди нежитлового приміщення № 1859/13 від 26.09.2006 р., укладеного між управлінням житлового господарства Запорізької міської ради (орендодавець, відповідач-1 у справі), комунальним підприємством “Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об’єднання № 13” (балансоутримувач, відповідач-2 у справі) та приватним підприємством “ТАУРУС СТАР” (орендар, позивач у справі).

Ухвалою суду від 09.07.2007 р. порушено провадження у справі № 22/270д/07, судове засідання призначено на 08.08.2007 р..

У судовому засіданні 08.08.2007 р. позивач підтримав позовні вимоги, викладені у позові, обґрунтовує позов ч. 2 ст. 220 ЦК України, ст. 284 ГК України, ст. 10 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”. У судовому засіданні позивач пояснив суду, що 26.09.2006 р. на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 27.07.2006 р. № 290/35 між приватним підприємством “ТАУРУС СТАР”, управлінням житлового господарства Запорізької міської ради та комунальним підприємством “Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об’єднання № 13” було укладено договір оренди нежитлового приміщення № 1859/13, відповідно до якого відповідач-1 передав, а позивач прийняв в строкове платне користування нежитлове приміщення загальною площею 98,97 мІ, вбудоване в перший поверх 5-поверхового житлового будинку, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, 230, що значиться на балансі КП “ВРЕЖО № 13” строком з 26.09.2006 р. до 26.09.2009 р.. 26.09.2006 р. відповідач-2 за актом прийому-передачі передав вказане приміщення позивачу. Позивач прийняв у користування визначене договором майно, уклав з відповідачем-2 угоду про участь у витратах, пов’язаних з управлінням і утримуванням житлового будинку та прибудинкової території, № 712/13 від 26.09.2006 р.. Позивач наголошує на тому, що він сплачує орендну плату та інші передбачені платежі, добросовісно виконує інші умови договору.

Позивач стверджує, що дізнався про необхідність нотаріального посвідчення та державної реєстрації договору оренди будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного строком на один рік і більше, вже після укладення договору № 1859/13 та початку користування переданим згідно з цим договором майном. Даний договір при його укладенні нотаріально посвідчено та зареєстровано відповідно до законодавства не було. У зв’язку з тим, що цей договір може бути визнано недійсним, позивач звернувся до відповідача-1 з листом від 16.04.2007 р., у якому просив нотаріально посвідчити та зареєструвати договір оренди нежитлового приміщення № 1859/13 від 26.09.2006 р.. У відповіді на даний лист від 08.05.2007 р. № 15-03/2281 відповідач-1 відмовив у проханні позивача, мотивуючи це тим, що кошторисом витрат управління не передбачено видатків на нотаріальне посвідчення договорів оренди нежитлових приміщень.

На підставі ст. 220 ЦК України позивач звернувся до господарського суду з проханням визнати договір оренди нежитлового приміщення № 1859/13 від 26.09.2006 р. дійсним.

Відповідачі 1, 2 надали суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого з позовними вимогами погодилися та просять суд позов задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

господарські відносини між приватним підприємством “ТАУРУС СТАР”, управлінням житлового господарства Запорізької міської ради та комунальним підприємством “Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об’єднання № 13” врегульовані договором оренди нежитлового приміщення № 1859/13 від 26.09.2006 р., відповідно до п. 1.1 якого відповідач-1 на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 27.07.2006 р. № 290/35 передав, а позивач прийняв в строкове платне користування нежитлове приміщення загальною площею 98,97 мІ, вбудоване в перший поверх 5-поверхового житлового будинку, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, 230, що значиться на балансі КП “ВРЕЖО № 13” (надалі Договір оренди). На виконання даного договору за актом прийому-передачі орендованого майна від 26.09.2006 р. нежитлове приміщення було передано відповідачем-2 позивачу. Також між  позивачем та відповідачем-2 було укладено угоду № 712/13 про участь у витратах, пов’язаних з управлінням та утриманням житлового будинку та прибудинкової території від 26.09.2006 р..

Відповідно до п. 11.1 Договір оренди діє з 26.09.2006 р. до 26.09.2009 р.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 793 та ст. 794 ЦК України (в редакції, що діяла на момент укладення договору) договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (її окремої частини) строком на один рік і більше підлягає нотаріальному посвідченню.

На виконання вказаних вимог законодавства позивач звернувся до відповідача-1 з листом від 16.04.2007 р., у якому просив відповідача-1 нотаріально посвідчити за зареєструвати договір оренди нежитлового приміщення № 1859/13 від 26.09.2006 р.. У відповідь на цей лист управління житлового господарства Запорізької міської ради направило лист від 08.05.2007 р. № 15-03/2281, у якому відмовило у проханні позивача на підставі того, що кошторисом управління на 2007 р. не передбачено видатків на нотаріальне посвідчення договорів оренди нежитлових приміщень.

У матеріалах справи містяться платіжні доручення № 269 та № 270 від 16.02.2006 р., № 255 від 25.12.2006 р., № 265 та № 266 від 31.01.2007 р., які свідчать про належне виконання позивачем обов’язків, покладених на нього договором оренди нежитлового приміщення  № 1859/13 від 26.09.2006 р..

Відповідно до ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання договору оренди нежитлового приміщення № 1859/13 від 26.09.2006 р., укладеного між управлінням житлового господарства Запорізької міської ради, комунальним підприємством “Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об’єднання № 13” та приватним підприємством “ТАУРУС СТАР” є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судові витрати у справі відповідно до ст. 49 ГПК України суд покладає на позивача за його заявою.

Керуючись  ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Визнати договір оренди нежитлового приміщення № 1859/13 від 26.09.2006 р., укладений між управлінням житлового господарства Запорізької міської ради, комунальним підприємством “Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об’єднання № 13” та приватним підприємством “ТАУРУС СТАР” дійсним.

Рішення господарського суду  набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання.

Рішення оформлено і підписано згідно з вимогами ст. 84  ГПК України  27.08.2007 р.

Суддя                                                                                Ю. О. Скиданова