ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2007 р.
№ 12/239н

Вищий господарський суд  України у складі колегії суддів:

головуючий суддя
Першиков Є.В.

судді
Савенко Г.В.

Ходаківська І.П.

розглянувши

касаційну скаргу
Національної акціонерної страхової компанії "Оранта"

на
постанову Житомирського апеляційного господарського суду від 15.02.05 р.

у справі
№ 12/239-н  Господарського суду  Хмельницької області

за позовом
Прокуратури Хмельницької області

до

3-ті особи
1)          Красилівської районної державної адміністрації
2)          Національної акціонерної страхової компанії "Оранта" в особі Красилівського районного відділення м.Красилів
3)          Красилівської районної ради

1) Прокуратура Красилівського району Хмельницької області
2) Фонд державного майна України

про
визнання недійсним свідоцтва про право власності, державного акту на право постійного користування землею, визнання права оперативного управління на адмінбудівлю та зобов’язання повернути позивачу вказане приміщення

За участю представників сторін:

від позивача –не з’явилися

від відповідача –Крат В.Ф., за довіреністю

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду  Хмельницької області  від 11.03.2004р.  у справі №12/239-н, залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 15.02.05 р., позов Прокуратури Хмельницької області  до Красилівської районної державної адміністрації (м.Красилів), Національної акціонерної страхової компанії "Оранта" (м.Київ) в особі Красилівського районного відділення,  Красилівської районної ради за участю третьої особи без самостійних, вимог на предмет спору на стороні позивача - прокуратури Красилівського району Хмельницької області  та третьої особи без самостійних вимог на предметі спору на стороні відповідача - Фонду державного майна України задоволено частково, зокрема:

- визнано недійсними свідоцтво про право власності на 1/2 адмінбудівлі з підвалом гаража по вул.Театральній, 4-а в м.Красилові від 14.09.1999р., державний акт на право постійного користування землею від 29.03.1994р.;

- визнано недійсними правочини, оформлені у вигляді    акту    прийому-передачі    1/2    адмінбудівлі    з    підвалом    і    1/2    гаража   по вул. Театральній,   4-а   в   м.Красилові   від   26.10.1993р.   та   акт   від   11.06.2001р.   про передачу у власність НАСК "Оранта" адмінбудівлі по вул.Театральній,4-а у м. Красилові;

- визнано за прокуратурою Хмельницької області право оперативного управління на адмінбудівлю з підвалом і гараж по вул. Театральній, 4-а в м.Красилові;

-          зобов'язано  Національну акціонерну страхову  компанію  "Оранта"  в  особі Красилівського районного відділення передати прокуратурі Хмельницької області 1/2 адмінбудівлі    з    підвалом    (перший    поверх)    та    1/2  гаражу,  розташованих  по вул. Театральній, 4-а у м. Красилові. В решті позову відмовлено.

Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" в особі Красилівського районного відділення м. Красилів звернулася до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду  Хмельницької області  від 11.03.2004р.  у справі №12/239-н та постанову Житомирського апеляційного господарського суду від 15.02.05 р. з підстав неправильного застосування норм матеріального та процесуального права, а справу передати на новий розгляд до місцевого господарського суду.

Також НАСК "Оранта" заявлено клопотання про відновлення строку для подання касаційної скарги, яке враховуючи приписи ст. 53 ГПК України підлягає задоволенню.

У зв’язку з виходом з відпустки судді Першикова Є.В. справа розглядається по суті колегією суддів у постійному складі: головуючий –Першиков Є.В., судді Савенко Г.В., Ходаківська І.П., утвореною розпорядженням заступника Голови Вищого господарського суду України від 20.11.2006 р.

Розглянувши матеріали справи та касаційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Задовольняючи позовні вимоги про визнання недійсним свідоцтва про право власності, державного акту на право постійного користування землею, актів прийому передачі адмінбудівлі, визнання права оперативного управління на адмінбудівлю та зобов’язання повернути позивачу вказане приміщення, попередні судові інстанції виходили з того, що відповідачем (НАСК "Оранта"), не представлено належних доказів дольової участі Красилівського райвідділення Укрдержстраху у будівництві спірного приміщення, тоді як  спірне приміщення належить до державної власності і знаходиться в оперативному управлінні прокуратури Хмельницької області, яка виступала її забудовником, що підтверджується відповідними доказами.

Колегія суддів зазначає, що рішення суду може ґрунтуватись лише на тих доказах, які були предметом дослідження і оцінки судом. При цьому необхідно мати на увазі,  що у відповідності зі статтею 43 Господарського процесуального кодексу України  наявні  докази підлягають оцінці у їх сукупності, і жодний доказ не має для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З матеріалів справи вбачається, що судом першої та апеляційної інстанції при розгляді справи та прийняття судових рішень не взято до уваги та не надано належної оцінки всім доказам у справі в їх сукупності, що, враховуючи суть спору, свідчить про не з’ясування судом всіх обставин справи, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Колегія суддів зазначає, що незалежно від того, на балансі якого державного підприємства знаходиться майно, воно не втрачає статусу державної власності. Баланс підприємства (організації) є формою бухгалтерського обліку, визначення складу і вартості майна та обсягу фінансових зобов'язань на конкретну дату. Баланс не визначає підстав знаходження майна у власності (володінні) підприємства. Одним з основних критеріїв визначення законності володіння державним майном і відображення його на балансі підприємства є джерела фінансування (централізоване або власні кошти підприємства).

Актом державної комісії від 26.12.1974р., затвердженим рішенням Виконавчого комітету Красилівської ради депутатів трудящих № 280 від 27.12.1974р., було прийнято в експлуатацію адміністративний будинок прокуратури в м. Красилові по вул. Театральній, 2-а. Як вбачається із вказаного акту, будівництво об'єкта здійснювалося за рахунок державних капіталовкладень, забудовником виступав госпфінвідділ прокуратури Хмельницької області.

Разом з цим,  суд не дав належної оцінки доводам відповідача, який посилається на те, що дольова участь Укрдержстраху та його правонаступника НАСК "Оранта"  підтверджується  розпорядженням голови виконкому Хмельницької обласної Ради депутатів трудящих від 7 жовтня 1974 р. № 333р-б про виділення коштів на дольову участь у будівництві Красилівської інспекції Держстраху та актом від 26 жовтня 1993 р., яким прокуратура Красилівського району посвідчує факт фінансування будівництва спірного адмінбудинку Укрдержстрахом.

Також місцевим та апеляційним судами  не враховано те, що на момент передачі прокуратурою на баланс Красилівського відділення Укрдержстраху спірної частини приміщення остання перебувала у державній власності. Корпоратизація і приватизація спірного приміщення відбулася вже після взяття останнього на баланс Укрдержстрахом, правонаступником  якого   є   НАСК   "Оранта", а процес передачі спірної частини приміщення у власність НАСК "Оранта" був завершений актом передачі нерухомого майна від 11 червня 2001 р. № 284 у власність відкритому акціонерному товариству, підписаним НАСК "Оранта" та державним органом приватизації, в особі Фонду державного майна України.

НАСК  “Оранта”  була створена на  виконання  Указу  Президента  України  від  15.06.93  “Про  корпоратизацію  підприємств”  та постанови  Кабінету  Міністрів  України  №  709  від  07.09.93   внаслідок корпоратизації   Української  державної  страхової  організації, тобто шляхом перетворення у ВАТ,  що оформлено  наказами  ФДМУ  від  15.10.93  №  442  та   від  15.12.93  №  51-АТ.

Акт  прийому-передачі  від  11.06.2001  №  284  складено  та підписано  уповноваженими  представниками  НАСК "Оранта" та Фонду державного майна України  на  виконання  постанови   Кабінету  Міністрів  України  від  07.09.93  №  709  та  вищевказаних  наказів  ФДМУ  з  метою  формування  статутного  фонду  Компанії  за рахунок  внесків  засновника,  яким  згідно  з  п.1.1  Статуту  НАСК  “Оранта”  є  Фонд  державного   майна  України,  а згідно  п.3.6  цього  Статуту  Компанія  є  власником  майна,  переданого  йому  засновником.

Вказаний  акт  прийому-передачі  має  похідний  виконавчий  характер  від  актів   компетентних  державних  органів,  а тому  сам  по собі  не  породжує  юридичних  наслідків. З цих же мотивів вказаний акт прийому-передачі   також  не  має  ознак  угоди  в  розумінні  ст. 41  Цивільного  кодексу  України  в редакції  від  18.07.1963 р.,  чинного   на дату  його підписання.  В  зв'язку  з  наведеним  суди  попередніх  інстанцій  передчасно  дійшли  висновку  про  визнання  акту  прийому-передачі  № 284  від  11.06.2001  недійсним як самостійної  цивільно-правової  угоди.

Інші позовні  вимоги  взаємопов'язані  з  позовними  вимогами  про визнання  недійсним  акта  прийому –передачі  нерухомого  майна  від 11.06.2001  № 284.

Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного суду України, викладених у пункті 1 Постанови від 29.12.1976 № 11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Беручи до уваги, що вказані питання не були предметом судового розгляду при вирішенні господарського спору, правова оцінка їм не надавалась, колегія суддів зазначає, що спір був розглянутий судом не в повному обсязі, що є порушенням принципу всебічного, повного і об’єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності та призвело до прийняття незаконних та необґрунтованих рішення та постанови.

Оскільки передбачені процесуальним законом межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, рішення та постанова у справі підлягають скасуванню, а справа –направленню на новий розгляд до місцевого господарського суду.

Відповідно до  ст.ст. 85, 111-5 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні за згодою сторін оголошена  вступна   та резолютивна частини постанови.

Керуючись, ст.ст. 53, 111-5,  111-9, 111-7, 111-11 Господарського процесуального кодексу України,   Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Відновити Національній акціонерній страховій компанії "Оранта" процесуальний строк для звернення з касаційною скаргою.

Касаційну скаргу Національної акціонерної страхової компанії "Оранта" задовольнити частково.

Постанову Житомирського апеляційного господарського суду від 15.02.05р. та рішення господарського суду Хмельницької області  від 11.03.2004р. у справі №12/239-н  скасувати.

Справу № 12/239-н  Господарського суду  Хмельницької області  передати на новий розгляд до господарського суду Хмельницької області.

Головуючий    суддя                                                                     Є. Першиков

Судді                                                                                               Г. Савенко

І.  Ходаківська