ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  12/253

25.07.07

За позовом                    Закритого акціонерного товариства "Отіс"

До              Комунального підприємства "ЖЕО - 105"

Про                              стягнення 94 114, 79 грн.

Суддя Прокопенко Л.В.

Представники:

Від позивача          Мацюк В.В. –представник (дов. № 3 від 05.01.07р.)

Від відповідача          Керест С.І. –ю/к (дов. № 113 від 12.04.07 р.)

Обставини справи:

Позивач звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства "ЖЕО - 105" про стягнення основного боргу у розмірі 94 114, 79 грн., який виник внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору № D 24М 0008 від 01.01.06 р. на повне технічне обслуговування та ремонт ліфтів.

Ухвалою суду від 08.05.07 р. за зазначеною вище позовною заявою порушено провадження у справі № 12/253 та призначено розгляд справи на 05.07.07 р.

21.06.07 р. відділом діловодства суду отримано від директора позивача клопотання про відкладення розгляду справи в зв’язку з тим, що представник позивача-начальник сектору по роботі з дебіторами юридичного відділу Мацюк В.В. знаходиться у щорічній відпустці, а тому не може прийняти участь у судовому засіданні.

Проти задоволення даного клопотання позивача представник відповідача не заперечив.

Клопотання задоволено.

Ухвалою суду від 05.07.07 р. розгляд справи відкладено на 25.07.07 р.

Відповідач письмовий відзив на позов не надав.

Ознайомившись з матеріалами справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.01.2006 р. між сторонами укладено договір на повне технічне обслуговування та ремонт ліфтів № D 24М 0008 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 договору Позивач прийняв на себе зобов’язання щодо виконання робіт з технічного обслуговування та ремонту ліфтів за формою повного технічного обслуговування (далі - Роботи).

Згідно п.4.1 Договору Відповідач зобов’язаний щомісячно проводити оплату вартості Робіт у відповідності п.1.3 Договору.

Відповідно до Додаткової угоди №1 від 01.02.2006 р. до Договору вартість Робіт за Договором в місяць складала 26456,63 грн., а згідно Додаткової угоди №2 від 01.11.2006 р. до Договору –25809,20 грн.

Позивач свої зобов’язання по Договору виконав належним чином, що підтверджується актами виконаних робіт: № 422М 0008 за лютий 2006 р., за березень 2006 р., за квітень 2006 р., за травень 2006 р., за червень 2006 р., за липень 2006 р., за серпень 2006 р., за вересень 2006 р., за жовтень 2006 р., за листопад 2006 р. та за грудень 2006 р.

Однак, відповідач не сплатив обсяги виконаних Робіт за період з лютого по грудень 2006 р.

Таким чином, Відповідач неналежно виконав взяті на себе за Договором зобов’язання, тим самим порушив умови Договору.

Отже, станом на день розгляду спору, заборгованість Відповідача перед Позивачем за виконані Роботи становить 94114, 79 грн.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представників сторін, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на таке:

Внаслідок укладення договору, між сторонами згідно ст. 11 Цивільного Кодексу України, виникли цивільні права та обов’язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України один суб’єкт господарського зобов’язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб’єкта, а інший суб’єкт має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Відповідно до частини сьомої зазначеної статті не допускаються одностороння відмова від виконання зобов’язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов’язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок, а кредитор –прийняти виконання особисто, якщо інше встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов’язання чи звичаїв ділового обороту.

У відповідності ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 Цивільного кодексу України).

Отже, факт порушення Відповідачем договірних зобов’язань судом встановлено.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених Позивачем, не надав.

Таким чином, вимоги Позивача в частині стягнення з Відповідача суми боргу в розмірі 94114, 79 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню

Оскільки спір виник внаслідок неправомірних дій Відповідача, то судові витрати: державне мито і витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до приписів статті 49 ГПК України, покладаються на Відповідача.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 526, 610, 612 ЦК України, ст. ст. 173, 193, ГК України, ст. ст. 33, 49, 82-85 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позовні вимоги задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Комунального підприємства "ЖЕО - 105" (01033, м. Київ, вул. Тарасівська, 2, код 26385486, р/р05 в АБ “Старокиївський банк”, МФО 321477) на користь Закритого акціонерного Товариства «ОТІС»(03062, м. Київ, вул. Чистяківська, 32, код 14357579, р/р 260002967 в АППБ “Аваль”, МФО 300335) 94114 (дев’яносто чотири тисячі сто чотирнадцять) грн. 79 коп. основного боргу, 941 (дев’ятсот сорок одну) грн. 15 коп. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4.          Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня прийняття.

Суддя                                                                                          Л.В.Прокопенко