ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

19.07.2007
Справа №2-19/8262-2007А

За позовом – Прокурора м.Євпаторії в інтересах держави в особі

За позовом – ДПІ у м.Євпаторії, м.Євпаторія АР Крим

До відповідача – ТОВ «Торгова компанія «Альянс», м.Євпаторія АР Крим

Про стягнення 13482,24 грн.

Суддя Мокрушин В.І.

Секретар Сидельова І.І.

П Р Е Д С Т А В Н И К И :

Від позивача – Придатько О.О., зав.сектором, довіреність № 6047/10/10-0 від 20.11.2006 р.

Від відповідача  – не з’явився

В засіданні суду приймав участь – Домнікова Я.І., прокурор, посвідчення № 05364.

Суть спору:

Позивач заявив позов про стягнення з відповідача 13482,24 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач повинен сплатити суму штрафних санкцій за порушення Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (№ 1776 від 01.06.2000 року із змінами та доповненнями); Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності» (від 23.03.1996 року № 98/96-ВР із змінами та доповненнями), а також Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (№ 481/95-ВР від 19.12.1995 року із змінами та доповненнями).

Відповідач правом на участь у судовому засіданні не скористувався, відзив на позовну заяву не надав, повідомлявся належним чином: замовленою кореспонденцією.

Провадження по справі здійснювалося відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України.

Представник позивача відмовився від послуг перекладача.

Відповідно до ст.9, 10 Конституції України, ст.9 Європейської хартії регіональних мов (ратифікована Законом України від 15.05.2003 року № 802), ст.3 Декларації прав національностей України (від 01.11.1991 року № 1771), ст.10 Закону України «Про судоустрій» (від 07.02.2002 року № 3018), ст.18 Закону України «Про мови» (від 28.10.1989 року № 8312), ст.10, 12 Конституції Автономної Республіки Крим (Закон України від 23.12.1998 року № 350), ст.15 Кодексу адміністративного судочинства України та клопотанням представника позивача він давав пояснення по справі на російській мові.

Відповідно до ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України, п.2-1 Прикінцевих положень  Кодексу адміністративного судочинства України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася.

Відповідно до ст.130 Кодексу адміністративного судочинства України перед початком слухання справи представнику позивача була вручена пам’ятка про права та обов’язки сторін.

Розглянув матеріали справи,  суд –

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Торгова компанія «Альянс» зареєстровано у якості суб’єкта підприємницької діяльності виконавчим комітетом Євпаторійської міської ради 24.02.2003 року, про що видане свідоцтво про державну реєстрацію (а.с.5).

Згідно із ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України (від 06.07.2005 року № 2747 із змінами та доповненнями) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Позивач просить стягнути з відповідача фінансові санкції станом на 06.06.2007 р. у загальному розмірі 13482,24 грн. за порушення Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (№ 1776 від 01.06.2000 року із змінами та доповненнями); Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності» (від 23.03.1996 року № 98/96-ВР із змінами та доповненнями), а також Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (№ 481/95-ВР від 19.12.1995 року із змінами та доповненнями) (а.с.36).

На підставі порушень діючого законодавства до відповідача були застосовані фінансові санкції відповідно до рішення № від 21.01.2005 р. на суму  1700,00 грн.; № від 12.10.2006 р. на суму 320,00 грн.; № від 12.10.2006 р. на суму 425,00 грн.; № /1 від 09.09.2004 р. на суму 6637,05 грн.; № від 07.09.2006 р. на суму 4400,00 грн. (а.с.12-17).

Ухвалою Севастопольського апеляційного господарського суду від 17.08.2006 року по справі № 2-25/6267-2006А апеляційна скарга ТОВ «Торгова компанія «Альянс» залишена без задоволення, рішення господарського суду АР Крим від 2-25/6267-2006 залишено без змін. Севастопольський апеляційний господарський суд погодився з тим, що рішення позивача – ДПІ у м.Євпаторія № /1 від 11.03.2005 року на суму 4400 грн. та № /1 від 18.02.2005 року на суму 1700 грн. відповідають діючому законодавству (а.с.18-22).

Відповідно до п.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України (від 06.07.2005 року № 2747 із змінами та доповненнями) обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі,  що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, вказані рішення були предметом розгляду у суді і їм вже надана правова оцінка.

Ухвалою Севастопольського апеляційного господарського суду від 25.03.2005 року по справі № 2-16/508-2005 апеляційна скарга Євпаторійської об’єднаної держаної податкової інспекції задоволена, рішення господарського суду АР Крим від 13-28.01.2005 року по справі 2-16/508-2005 скасовано, у позові ТОВ «Торгова компанія «Альянс» про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення № /0 від 13.08.2004 відмовлено (а.с.23-27).

З урахуванням викладеного повідомленню-рішенню № /0 від 13.08.2004 також надана правова оцінка.

Згідно із п.1 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (№ 1776 від 01.06.2000 року із змінами та доповненнями) суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні   послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний  режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Згідно із п.2 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (№ 1776 від 01.06.2000 року із змінами та доповненнями) суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні   послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Згідно із п.13 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (№ 1776 від 01.06.2000 року із змінами та доповненнями) суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів,  яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової  книжки  -  загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Згідно із п.3 ст.17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (№ 1776 від 01.06.2000 року із змінами та доповненнями) за порушення вимог цього Закону до суб'єктів підприємницької  діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян – у разі невикористання при здійсненні розрахункових операцій у випадках, визначених цим Законом, розрахункової книжки чи книги обліку розрахункових операцій, або використання незареєстрованої належним чином розрахункової книжки чи порушення встановленого порядку її використання, або використання незареєстрованих чи непрошнурованих книг обліку розрахункових операцій, або незберігання книг обліку розрахункових операцій чи розрахункових книжок  протягом  встановленого  терміну.

Згідно із ст.22 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (№ 1776 від 01.06.2000 року із змінами та доповненнями) у разі невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів,  яка зазначена в денному звіті, а у випадку використання розрахункової книжки – загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня, до суб'єктів   підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність.

Згідно із п.1 ст.7 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності» (від 23.03.1996 року  № 98/96-ВР із змінами та доповненнями) торговий патент повинен бути  розміщений: на фронтальній вітрині магазину, а в разі її відсутності - біля касового апарату; на фронтальній вітрині малої архітектурної форми; на табличці - для автомагазинів, розвозок та інших видів пересувної торговельної мережі, а також для лотків, прилавків та інших видів торгових точок, відкритих у відведених для торговельної діяльності місцях; ( Абзац четвертий частини першої статті 7 із змінами, внесеними згідно із Законом N  102/98-ВР  від 10.02.98 ) у пунктах обміну іноземної валюти; у приміщеннях для надання послуг у  сфері  грального  бізнесу та надання побутових послуг. ( Абзац шостий частини першої  статті 7  із  змінами,  внесеними  згідно  із  Законом  N  102/98-ВР  від 10.02.98 ) Торговий патент має бути відкритим та доступним для огляду.

Згідно із п.1 ст.8 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності» (від 23.03.1996 року № 98/96-ВР із змінами та доповненнями) суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють торговельну діяльність, операції з торгівлі готівковими валютними цінностями, операції з надання послуг у сфері грального бізнесу та побутових послуг, у разі порушення вимог цього Закону несуть таку відповідальність: за порушення строків  сплати  або неповне внесення чергових платежів нараховується пеня на суму податкового  боргу  (включаючи суму  штрафних санкцій за їх наявності) з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки  Національного  банку  України  на  день виникнення  такого  податкового  боргу  або на день його (частини)  погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою за  кожний календарний  день  прострочення у його сплаті; ( Абзац другий  частини  першої  статті  8  в  редакції  Закону N 2881-III ( 2881-14 ) від 13.12.2001 року) за порушення    порядку використання торгового патенту, передбаченого частиною першою статті 7 цього  Закону,  сплачують штраф  у  розмірі  вартості  торгового патенту за один календарний місяць; за здійснення   операцій, передбачених   цим  Законом,  без одержання відповідних торгових патентів або з  порушенням  порядку використання  торгового  патенту,  передбаченого  частиною  другою статті 7  цього  Закону,  сплачують  штраф  у  подвійному  розмірі вартості  торгового  патенту за повний термін діяльності суб'єктів підприємницької діяльності із зазначеним порушенням; за здійснення   операцій  з  реалізації  товарів,  визначених частинами шостою,  сьомою,  восьмою та  дев'ятою  статті  3  цього Закону, без одержання пільгового  торгового патенту  або  з порушенням порядку одержання та використання пільгового торгового патенту, передбаченого частиною другою  статті  7 цього Закону, сплачують  штраф  у  п'ятикратному  розмірі  вартості   пільгового торгового патенту; за здійснення   торговельної   діяльності    без    придбання короткотермінового  патенту  сплачують  штраф у подвійному розмірі вартості короткотермінового патенту за  повний  термін  діяльності суб'єктів підприємницької діяльності із зазначеним порушенням.

Згідно із ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (№ 481/95-ВР від 19.12.1995 року із змінами та доповненнями) імпорт, експорт і оптова торгівля алкогольними  напоями та тютюновими виробами можуть здійснюватися суб'єктами підприємницької діяльності  всіх форм власності за наявності ліцензій.

Згідно із ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (№ 481/95-ВР від 19.12.1995 року із змінами та доповненнями) за порушення  норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом  етиловим ректифікованим   виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним,  спиртом-сирцем  плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством. До суб'єктів підприємницької діяльності   застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової  (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними   напоями   та  тютюновими  виробами  без наявності  ліцензій, - 200  відсотків вартості отриманої партії товару,  але  не менше 1700 гривень. Зазначені штрафи спрямовуються до бюджету згідно з чинним законодавством. Рішення  про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим  виноградним,  спиртом  етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем  виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями  і  тютюновими виробами, та іншими  органами  виконавчої  влади  у  межах  їх компетенції визначеної законами України. У разі невиконання   суб'єктом  підприємницької  діяльності рішення сума штрафу стягується на підставі рішення суду.

Згідно із ч.2 ст.11 Закону України «Про систему оподаткування» (№ 1251 від 25.06.1991 року із змінами та доповненнями) фінансові  санкції за наслідками документальних перевірок та ревізій, які здійснюються органами  державної податкової служби України та іншими уповноваженими державними органами, застосовуються у розмірах, передбачених законодавчими актами.

Згідно із п.11 ст.11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» (від 04.12.1990 року № 509 із змінами та доповненнями) органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми недоїмки, пені у випадках, порядку та розмірах, встановлених законами України.

Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України (від 28.06.1996 року № 254к/96-ВР) органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи  зобов'язані діяти лише на підставі,  в  межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст.4 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» (від 04.12.1990 року № 509 із змінами та доповненнями) органи податкової служби є органами виконавчої влади.

Таким чином, органи податкової служби та їх посадові особи повинні діяти лише на підставі,  в  межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст.2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (№ 1776 від 01.06.2000 року із змінами та доповненнями) фінансова санкція - грошова сума, що стягується за порушення вимог цього Закону з суб'єктів підприємницької діяльності за місцем їх реєстрації до відповідного місцевого бюджету.

Згідно із ст.25 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (№ 1776 від 01.06.2000 року із змінами та доповненнями) суми фінансових санкцій підлягають перерахуванню суб'єктами підприємницької діяльності до відповідного місцевого бюджету за місцем їх реєстрації в десятиденний термін з дня прийняття органами державної податкової служби України рішення про застосування таких фінансових санкцій.

З урахуванням викладеного платник податків повинен сплатити фінансову санкцію у добровільному порядку чи у примусовому за позовом органів державної податкової служби.

Суду не надано доказів сплати відповідачем нарахованих фінансових санкцій у зв’язку з чим суд задовольняє позовні вимоги.

Клопотання відповідача про відкладення слухання справи не підлягає задоволенню, оскільки на момент розгляду справи Севастопольським апеляційним господарським судом винесені ухвали від 17.08.2006 року по справі № 2-25/6267-2006А та від 25.03.2005 року по справі № 2-16/508-2005 та відповідно до п.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України (від 06.07.2005 року № 2747 із змінами та доповненнями) ухвали мають преюдиційне значення.

На підставі викладеного та керуючись ст.17,  18, 70, 76, 86, 162 Кодексу адміністративного судочинства України (від 06.07.2005 року № 2747 із змінами та доповненнями), суд

ПОСТАНОВИВ :

·          Адміністративнй позов задовольнити.

·          Стягнути з ТОВ «Торгова компанія «Альянс» (97400, АР Крим, м.Євпаторія, пр.Перемоги, 71, кв.4, відомостей про р/р не має, ) на користь державного бюджету м.Євпаторія (р/р 0015 Держбюджет м.Євпаторія, код 34740798 банк отримувача УКГ в АР Крим м.Сімферополь, МФО 824026, код платежу  ) 13482,24 грн.

Постанова може бути оскаржена у апеляційному порядку відповідно до ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Резолютивна частина Постанови проголошена у судовому засіданні 19.07.2007 року у 11 год. 25  хв.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Мокрушин В.І.