ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
вул.Б.Хмельницького,44-Б
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

№ 6/153

26.04.07

За позовом                     Фізичної
особи -підприємця ОСОБА_1

До відповідача           Фізичної
особи -підприємця ОСОБА_2

Про                              стягнення
16364,49 грн.

Суддя Ковтун С.А.

Представники:

Від позивача           ОСОБА_3 (за дов. б/н від 23.04.2007)

Від відповідача           не з'явились

Обставини
справи:

До господарського суду міста
Києва звернулася з позовом фізична особа -підприємець ОСОБА_1 до фізичної особи
-підприємця ОСОБА_2 про стягнення з останнього 16161,53 грн. за договором
НОМЕР_1 від 21.09.2006, а саме: 16000 грн. основного боргу, 80 грн.
інфляційних  та трьох процентів річних в
розмірі 81,53 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач порушив взяті на себе зобов'язання щодо повноти та своєчасності
внесення оплати за отриманий товар.

Ухвалою суду від 12.03.2007 було
порушено провадження у справі № 6/153 та призначено розгляд останньої на
27.03.2007 .

Представники сторін 27.03.2007 та
19.04.2007 на виклик суду не з'явились, у зв'язку з чим розгляд справи
відкладався в порядку ст. 77 ГПК України.

26.04.2007          відповідач у судове засідання не
з'явився в черговий раз, відзив на позов, письмових заперечень по суті спору та
клопотань про відкладення розгляду справи не подав.

Представником позивача подано
уточнений розрахунок ціни позову, відповідно до якого збільшено інфляційне
нарахування до 208 грн., а три проценти річних - до 156,49 грн.

За таких обставин, суд вважає за
можливе на підставі ст. 75 ГПК України розглянути справу у відсутності
відповідача за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні матеріали справи
та заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

21.11.2006  між фізичною особою -підприємцем ОСОБА_1
(продавцем) та фізичною особою -підприємцем ОСОБА_2 (покупцем)  було укладено договір купівлі-продажу    НОМЕР_1 (далі - Договір)

Відповідно до умов даного Договору
(п. 1) позивач продає, а відповідач купує печі вуглевижегні для виробництва
кам'яного вугілля відповідно до специфікації у кількості двох штук.

Згідно з п. 3.2 Договору загальна
вартість договору складає 38160 грн. Платіж здійснюється в готівковій або
безготівковій формі на банківський рахунок продавця авансом в розмірі 22160
грн., сума залишку оплати у розмірі 16000 грн. сплачується протягом п'яти банківських
днів після підписання акту прийому-передачі (п. 3.3). Перший авансовий платіж
здійснюється в строк не пізніше 10 днів з дати виставлення рахунку-фактури
продавцем.

Позивачем було поставлено
відповідачеві товар на суму 38160 грн. за видатковою накладною НОМЕР_2  від 21.12.2006.

Товар було отримано, що
підтверджується  підписом  представника відповідача на вказаній
накладній та складеним  актом
прийому-передачі за            НОМЕР_3
від 21.12.2006, підписаним позивачем та відповідачем.

У свою чергу, відповідач товар
оплатив частково на суму 22160 грн., борг у розмірі 16000 грн. залишився
непогашеним.

Таким чином, відповідач порушив
вимоги ст. 526 Цивільного кодексу України, відповідно до якої зобов'язання має
виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства тощо. Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Отже, вимоги про
стягнення з відповідача основного боргу у зазначеному вище розмірі є законними
та обґрунтованими.

Крім того, боржник на вимогу
кредитора у випадку прострочення грошового зобов'язання повинен сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три проценти річних з
простроченої суми, що передбачено ст.
625 ЦК України. Борг з урахуванням встановленого індексу інфляції
становить 16208 грн., а три проценти річних -156,49 грн.

Суд приймає розрахунок боргу з
урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних, наданий
позивачем, як вірний.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень. Відповідач доказів належного виконання умов Договору
суду не подав.

Отже, позовні
вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України
судові витрати покладаються на відповідача. Зокрема, з останнього підлягає
стягненню 162 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи -підприємця
ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, рахунок НОМЕР_4 в АБ «Старокиївський банк»у м. Київ, МФО
321477, код НОМЕР_5) на користь Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2,
рахунок НОМЕР_6 у АКІБ «УкрСиббанк», МФО 351005, код НОМЕР_7 ) 16208 грн. боргу
з урахуванням встановленого індексу інфляції, три проценти річних в розмірі
156,49 грн., 162 грн. державного мита та 118 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Суддя
С.А.Ковтун

Рішення
підписано 7 червня 2007 року.