ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД         КИЇВСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"21" серпня 2007 р.                                                                    Справа №8/308-07

За  позовом Бориспільського міжрайонного прокурора

в інтересах держави в особі Київської обласної ради, м. Київ

до відповідачів 1. Бориспільської районної державної адміністрації, м. Бориспіль

2. Садівницького товариства „Затока”, с. Вишеньки, Бориспільський район

про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки

Суддя                  Чорна Л. В.

Представники:

від позивача: Юрченко В.С. –довір. №15/06 від 16.01.2007р. –представник (з запізненням);

від відповідача 1.: не з‘явився;

від відповідача 2.: Ковпак І.Ю. –довір. б/н від 20.08.2007р. –юрисконсульт;

від прокурора: Голденок Т.А. –посв. №22 від 13.03.2006р. - прокурор.

Суть спору:

Заявлено позов про визнання недійсним договору оренди від 06.04.2004р., який зареєстрований 08.07.2004р. №26, щодо земельної ділянки площею 8,0га в адміністративних межах Процівської сільської ради, укладений між відповідачами.

1-ий відповідач позов не оспорив, відзив до суду не надійшов, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законодавством порядку.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

2-ий відповідач позов не визнає, посилаючись на укладення спірного договору на підставі Проекту відведення земельної ділянки від 26.02.2004р. №175. Також відповідач свої заперечення обґрунтовує наявністю Висновків про погодження Проекту землеустрою, видані Бориспільським районним відділом земельних ресурсів, Головним архітектором району, Бориспільською районною санітарно-епідеміологічною станцією, Державний управлінням екології та природних ресурсів Київської області, Бориспільською районною Радою Київської області та Процівської сільською радою.

Крім того, 2-ий відповідач зазначає, що позивач необґрунтовано застосовує норми кодексу України про Надра, так як надана в оренду земельна ділянка є ґрунтами змішаного типу, та те, що позивачем не доведено факт порушення публічного порядку, як такий, що спрямований на незаконне заволодіння майном держави.

Прокурор та позивач вимог ухвали суду від 23 липня 2007р. не виконали.

Позов задоволенню не підлягає.

судом встановлено:

Прокурором заявлено позов в порядку ст. 361 Закону України „Про прокуратуру”.

06 квітня 2004р. між Бориспільською районною державною адміністрацією (1-ий відповідач) та садівницьким товариством „Затока” (2-ий відповідач) укладено договір оренди земельної ділянки.

Згідно умов договору 1-ий відповідач передає 2-ому відповідачу земельну ділянку для ведення колективного садівництва загальною площею 8,0га: з них 6,6га під сади, ягідники та садові будинки, 1,4га –під об‘єкти загального користування (дороги, місця відпочинку, господарське забезпечення та інше) в адмінмежах Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області за межами населеного пункту с. Вишеньки –п. 11 договору.

Договір оренди земельної ділянки укладено строком на 49 років –п. 4 договору.

Спірний договір укладено на підставі розпорядження Бориспільської районної державної адміністрації від 01 квітня 2004р. №249, наказу Управління сільського господарства і продовольства Бориспільської райдержадміністрації Київської області „Про встановлення орендної плати за користування земельною ділянкою на умовах довгострокової оренди (на 49 років)”.

Розпорядженням №249 від 01.04.2004р. Бориспільської районної державної адміністрації „Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах довгострокової оренди (строком на 49 років) для веденням колективного садівництва на території  Процівської сільської ради Бориспільського району” затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах довгострокової оренди (строком на 49 років) на ведення колективного садівництва, надано земельну ділянку на умовах довгострокової оренди, проект землеустрою передано на зберігання у Бориспільський районний відділ земельних ресурсів.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України „Про оренду землі”, орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Відповідно до ст. 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Обґрунтовуючи вимоги прокурор посилається на порушення 1-им відповідачем вимог ст.ст. 1, 3, 5, 86-89 Водного кодексу України, ст.ст. 3, 22, 35, 58, 60, 61, 149 Земельного кодексу України – заборона здійснення садівництва та будь-яке будівництво на земельних ділянках водних об‘єктів, водоохоронних зон та прибережних захисних смуг, які встановлюються вздовж вказаних об‘єктів, ст.ст. 1, 6, 10, 58 Кодексу України про надра –заборона будівництва та розміщення будь-яких об‘єктів, які не пов‘язані з видобуванням копалин, без попереднього геологічного вивчення ділянок надр та без погодження відповідних територіальних гірничих підприємств і відповідної місцевої ради, у зв‘язку з чим на підставі ст.ст. 202, 203, 215, 216, 228, 236 Цивільного кодексу просить суд визнати договір оренди недійсним.

Відповідно до 20 Земельного кодексу України, віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Згідно пояснювальної записки Вихідної земельно-кадастрової інформації зазначено, що межа та площа земельної ділянки, що проектується до відведення визначені згідно із викопіюванням з плану землекористувань Бориспільського району і погоджені Процівською сільською радою,  Бориспільським районним відділом земельних ресурсів, головним архітектором Бориспільського району, Бориспільською районною санітарно-епідеміологічною станцією.

Запроектована до відведення земельна ділянка розміщена на землях державної власності в межах Процівської сільської ради і межує з північної сторони –з садівницьким масивом „Проців-2”, з північно-східної сторони –з технологічною дорогою Дніпровського басейнового управління водного господарства, з інших сторін –з землями державної власності (Канівське водосховище).

Земельна ділянка вільна від об‘єктів капітальної забудови, будь-яких інженерних споруд та комунікацій, багаторічних та лісових насаджень, частково заболочена і зачагарникована. Ґрунти на ділянці піщані, рельєф спокійний. Земельна ділянка підтоплюється паводковими водами р. Дніпро, глибина залягання ґрунтових вод –1 метр.

Відповідно до Українського класифікатора цільового використання землі (УКЦВЗ) вказана земельна ділянка призначена для ведення садівництва. Код цільового використання – (2.2).

Разом з тим, відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Такими вимогами є: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Підставою для визнання договору недійсним прокурор у позові зазначає, що спірний договір оренди є правочином, який порушує публічний порядок, оскільки спрямований на незаконне заволодіння майном держави у вигляді земель водного фонду, внаслідок чого є нікчемним. Разом з тим, такий правочин не створює юридичних наслідків та є недійсним з моменту його вчинення. Визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Зазначене документально не обґрунтоване, прокурор та позивач не навели та не подали суду конкретних доказів порушення публічного порядку, спрямоване на незаконне заволодіння майном держави.

За таких обставин прокурор та позивач вимоги не обґрунтували, не довели, позов задоволенню не підлягає.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст. 49, 82 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

В позові відмовити.

Рішення вступає в законну силу після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання, і може бути оскаржено в апеляційному або касаційному порядку.

Суддя                                                                                Чорна Л.В.