СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Львів, вул. Личаківська, 128
РІШЕННЯ

26.06.07
Справа № 1/1149-20/246

За позовом:
Першого заступника прокурора Львівської області в інтересах держави в особі
Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області,
м.Львів

до відповідача: Відкритого
акціонерного товариства «Дрогобицький машинобудівний завод», м.Дрогобич

Треті особи: Санаторій
«Нафтуся Прикарпаття», с.Модричі, Дрогобицький район Львівської області

Товариство з обмеженою відповідальністю «Моноліт», с.Дуліби,
Стрийський          район Львівської
області

Колективне підприємство «Ян», м.Дрогобич

Міністерство палива та енергетики України, м.Київ

про  визнання права державної власності та
виключення майна із статутного фонду

та за зустрічною позовною заявою:
Колективного підприємства «Ян», м.Дрогобич

до відповідача 1:
Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області

до відповідача 2:
Санаторію «Нафтуся Прикарпаття»с.Модричі, Дрогобицький район Львівської області

про визнання
права власності

Суддя  Манюк П.Т.
При секретарі Кравець В.П.

Представники:

Прокурор: Мельничук
Ю.І.

від Регіонального відділення Фонду
державного майна України по Львівській області:
Медвідь І.І.-представник

від ВАТ «Дрогобицький
машинобудівний завод»: Легеда М.М. - представник

від Санаторій «Нафтуся Прикарпаття»:
Фартушок Б.І. -директор

Пилипів Р.О. -представник

від ТзОВ «Моноліт»:
не з»явився

від КП «Ян»: Карпін
М.Й. -представник

від Міністерства палива та
енергетики України: не з»явився

Сторонам роз'яснено їх права та
обов'язки, передбачені ст. 22 ГПК України.

Суть спору:

Розлядається справа за позовом Першого заступника прокурора Львівської
області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного
майна України по Львівській області до Відкритого акціонерного товариства
«Дрогобицький машинобудівний завод», з участю третіх осіб, що не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача - Санаторію «Нафтуся
Прикарпаття», Товариства з обмеженою відповідальністю «Моноліт», Колективного
підприємства «Ян», Міністерства палива та енергетики України про визнання права
державної власності та виключення майна із статутного фонду та за зустрічною
позовною заявою Колективного підприємства «Ян»до Регіонального відділення Фонду
державного майна України у Львівській області, Санаторію «Нафтуся
Прикарпаття»про визнання права власності.

Розгляд справи відкладався з підстав, викладених у відповідних ухвалах
суду.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 06.03.2007 року
залучено до участі у справі в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних
вимог на предмет спору на стороні Відповідача
- Товариство з обмеженою відповідальністю «Моноліт»та Колективне
підприємство «Ян».

Ухвалою господарського суду Львівської області від 19.03.2007 року
заборонено Колективному підприємству «Ян», іншим особам вчиняти дії щодо
відчуження будівлі спального корпусу, клубу-їдальні та лікувального корпусу,
які є предметом спору у справі № 1/1149-20/246 та розташовані на вул.Курортній
в селі Модричі Дрогобицького району Львівської області

Представник прокуратури подав заяву
про уточнення позовних вимог, в якій просить виключити із статутного фонду
відкритого акціонерного товариства «Дрогобицький машинобудівний завод»наступні
об»єкти: будівлі спального корпусу, клубу-їдальні та лікувального корпусу
(водогрязелікування) санаторію „Нафтуся Прикарпаття”, які знаходяться в с.
Модричі,  Дрогобицького району,
Львівської області шляхом визнання незаконною корпоратизацію державного
підприємства «Дрогобицький машинобудівний завод»в частині переходу права власності
на вищезазначені об»єкти від державного підприємства до акціонерного товариства
та визнати право державної власності на будівлі спального корпусу,
клубу-їдальні та лікувального корпусу (водогрязелікування) санаторію „Нафтуся
Прикарпаття”, які знаходяться в с. Модричі,
Дрогобицького району, Львівської області.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 27.03.2007 року
залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні Відповідача
- Міністерство палива та енергетики України.

Представник позивача в судових засіданнях позовні вимоги підтримав.

Представник Відповідача в судові засідання з'явився, подав відзив, в
якому позовні вимоги заперечив.

Представник КП “Ян” в судові засідання з'явився, подав відзив, в якому
позовні вимоги заперечив та зустрічну позовну заяву, яка судом прийнята до
спільного розгляду з первісним позовом.

Представники Товариства з обмеженою відповідальністю «Моноліт»та
Колективного підприємства «Ян» в судові засідання не з»явились.

Повний текст рішення підписаний та
направлений сторонам 05.07.2007 року.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши представлені сторонами докази,
заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне.

Перший заступник прокурора
Львівської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду
державного майна України у Львівській області звернувся з позовом до суду про
визнання права державної власності та виключення майна із статутного фонду, а
саме: виключити із статутного фонду відкритого акціонерного товариства
«Дрогобицький машинобудівний завод»наступні об»єкти: будівлі спального корпусу,
клубу-їдальні та лікувального корпусу(водогрязелікування), які знаходяться в с.
Модричі,  Дрогобицького району,
Львівської області шляхом визнання незаконною корпоратизацію державного
підприємства «Дрогобицький машинобудівний завод»в частині переходу права
власності на вищезазначені об»єкти від державного підприємства до акціонерного
товариства та визнати право державної власності на будівлі спального корпусу,
клубу-їдальні, та лікувального корпусу (водогрязелікування), які знаходяться в
с. Модричі,  Дрогобицького району,
Львівської області (згідно заяви про уточнення позовних вимог).

В обгрунтуванні позовних вимог покликається на те, що включення будівлі
спального корпусу, клубу-їдальні та лікувального корпусу (водогрязелікування)
до статутного фонду відкритого акціонерного товариства «Дрогобицький
машинобудівний завод»відбулось з порушенням чинного законодавства України,
зокрема, ст.2 Закону України «Про приватизацію державного майна», якою
визначені основні принципи приватизації державного майна, в частині законності,
державного регулювання та продажу
об»єктів з урахуванням їх індивідуальних особливостей. На думку
прокурора відбулось незаконне руйнування цілісного майнового комплексу
санаторію «Нафтуся - Прикарпаття». Вказаними діями порушено ст.ст. 14, 24
Закону України «Про приватизацію державного майна»; приватизацію здійснено без
погодження з місцевими органами влади і без дотримання вимог Положення про
приватизацію майна об»єктів соціальної сфери, віднесених Державною програмою
приватизації на 1998 рік до групи Ж, затвердженого наказом ФДМУ від 06.05.98р.
№888 та п.1.8 наказу ФДМУ №1693 від 14.08.2000р. «Про затвердження положення
про порядок приватизації об»єктів групи Ж».

Позивач - регіональне відділення
Фонду державного майна України по Львівській області, в своєму поясненні по
справі підтримав позовні вимоги Першого заступника прокурора Львівської області
і просить суд задоволити їх в повному обсязі. Обґрунтовує позовні вимоги
порушенням під час корпоратизації державного підприємства «Дрогобицький
машинобудівний завод»вимог статті 3 Закону України «Про приватизацію державного
майна», яка забороняла здійснювати приватизацію відповідно до даного Закону
об»єктів соціально-культурного призначення, за винятком тих, які належать
підприємствам, що приватизуються, а також порушенням цілісності майнового
комплексу санаторію «Нафтуся - Прикарпаття», яке надає послуги  соціально-культурного характеру

У представленому відзиві Відповідач (ВАТ „Дрогобицький машинобудівний
завод”) позовні вимоги заперечив покликаючись на те, що документи з
корпоратизації підтверджують включення до статутного фонду відкритого
акціонерного товариства «Дрогобицький машинобудівний завод»будівлі спального
корпусу, клубу-їдальні та лікувального корпусу(водогрязелікування) санаторію
„Нафтуся Прикарпаття”, які знаходяться в с. Модричі,  Дрогобицького району, Львівської області; чинне
законодавство не містить ніяких обмежень щодо приватизації будівель, що
використовуються під санаторій, та безпідставність посилання прокурора на
порушення ст.24 Закону України «Про приватизацію державного майна», якою
регулюється безоплатна приватизація державного майна, оскільки включення
спірних будівель до статутного фонду відкритого акціонерного товариства
«Дрогобицький машинобудівний завод»відбулось на платній основі.

У зустрічній позовній заяві КП «Ян»просить визнати право власності на
об”єкти, придбані КП “Ян” згідно договору купівлі-продажу від 21.04.2006 року
та підтверджує свої позовні вимоги фактом купівлі спірних об»єктів у товариства
з обмеженою відповідальністю «Моноліт»; рішенням господарського суду Львівської
області від 11.01.06р. у справі №1/1138-28/393 за позовом санаторію «Нафтуся -
Прикарпаття»до ВАТ «Дрогобицький машинобудівний завод», яким підтверджується
вільний характер волевиявлення сторін при укладенні договорів оренди нерухомого
майна, яке є предметом спору, укладених між ВАТ «Дрогобицький машинобудівний
завод»та санаторієм «Нафтуся - Прикарпаття», а також встановлено факт
правомірності включення до статутного фонду відкритого акціонерного товариства
«Дрогобицький машинобудівний завод»будівлі спального корпусу, клубу-їдальні та
лікувального корпусу(водогрязелікування), які знаходяться в с. Модричі,  Дрогобицького району, Львівської області.
Вказаним рішенням підтверджено те, що спірні об»єкти не перебували постійно в
користуванні санаторію «Нафтуся - Прикарпаття».

Регіональне відділення Фонду
державного майна України по Львівській області, позовні вимоги зустрічного
позову заперечує з підстав, викладених у відзиві №11/8-3981 від 04.06.07 р. на
зустрічну позовну заяву, зміст яких зводиться до наступного: відсутність
оригіналу наказу Державного комітету України по нафті і газу від 30.06.94 року
№259 та «переліку будівель та споруд», затвердженого заступником директора
«Держнафтогазпрому»М.Євдощуком 12.11.01 року, на підставі якого відкрите
акціонерне товариство «Дрогобицький машинобудівний завод»вважає що у нього
виникло право власності на спірні об»єкти; суперечність корпоратизації
відповідача вимогам статті 3 Закону України «Про приватизацію державного
майна», яка забороняла здійснювати приватизацію відповідно до даного Закону
об»єктів соціально-культурного призначення, за винятком тих, які належать
підприємствам, що приватизуються; порушенням цілісності майнового комплексу
санаторію «Нафтуся - Прикарпаття», який безперервно використовує спірні
будівлі.

Санаторій «Нафтуся - Прикарпаття»вважає,
що зустрічна позовна заява безпідставна, а посилання колективного підприємства
«Ян»на рішення господарського суду Львівської області від 11.01.2006р. по
справі №1/1138-28/393 за позовом санаторію «Нафтуся - Прикарпаття»до відкритого
акціонерного товариства «Дрогобицький машинобудівний завод»не може бути
належним доказом по справі №1/1149-20/246 в розумінні статтей 32, 34, 35
Господарського процесуального кодексу України. Не надано колективним
підприємством «Ян», на думку санаторію
«Нафтуся - Прикарпаття», належних доказів включення спірних об»єктів до
статутного фонду відкритого акціонерного товариства «Дрогобицький
машинобудівний завод», що підтверджує незаконність відчуження спірних об»єктів
відкритим акціонерним товариством «Дрогобицький машинобудівний завод»товариству
з обмеженою відповідальністю «Моноліт»і відповідно незаконність подальшого
відчуження товариством з обмеженою відповідальністю «Моноліт»спірних об»єктів
колективному підприємству «Ян». Не відповідає дійсності твердження колективного
підприємства «Ян»про те, що спірні об»єкти не були в постійному безперервному
користуванні санаторію  «Нафтуся
Прикарпаття», оскільки з моменту введення їх в експлуатацію вони безперервно
використовувались і на даний час використовуються виключно санаторієм  «Нафтуся
Прикарпаття».

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін,
оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 4 ЦК УРСР
цивільні права і обов'язки виникають із підстав, передбачених законодавством а
також із дій громадян і організацій, які хоч і не передбачені законом, але в
силу загальних начал і змісту цивільного законодавства породжують цивільні
права і обов'язки.

Відповідно до ст. 15 ЦК України
кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Згідно зі ст. 16 ЦК України одним із способів  захисту цивільних прав та інтересів може бути
визнання права.

Відповідно до ст. 328 Цивільного
кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені
законом, зокрема правочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 331
Цивільного кодексу України право власності на нову річ, яка виготовлена
(створена) особою  набувається нею, якщо
інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене
нерухоме майно  (житлові будинки,
будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва. Якщо
договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації,
право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Відкрите акціонерне товариство
«Дрогобицький машинобудівний завод»засноване Державним комітетом України по
нафті і газу(наказ №259 від 30.06.94р.) відповідно до Указу Президента України
від 15.06.93р. №210/93 «Про корпоратизацію підприємств»шляхом перетворення
державного підприємства Дрогобицький машинобудівний завод у відкрите акціонерне
товариство, в порядку визначеному постановою КМУ від 05.07.07р. № 508 «Про
затвердження Положення про порядок корпоратизації підприємств».

Наказом Державного комітету України
по нафті і газу від 30.06.94 р. № 259
«Про створення АТ «Дрогобицький машинобудівний завод»затверджено акт
оцінки вартості цілісного майнового комплексу державного підприємства Дрогобицький
машинобудівний завод та затверджено статут відкритого акціонерного товариства
«Дрогобицький машинобудівний завод».

Відповідно до акта оцінки вартості
цілісного майнового комплексу державного підприємства Дрогобицький
машинобудівний завод від 28.06.94р., складеного на підставі інвентаризації
майна Дрогобицького машинобудівного заводу станом на 01.06.94р., вартість
цілісного майнового комплексу становить 12829735 тис.крб.(пункт 11 акта),
розмір статутного фонду відкритого акціонерного товариства «Дрогобицький
машинобудівний завод»становить 11962100 тис.крб. Під час створення акціонерного
товариства відбулось вилучення державного житлового фонду на суму 867601
тис.крб.(пункт 12.3 акта) та об»єктів, які не підлягають приватизації на суму
34 тис.крб.(пункт 12.4 акта). Загальна сума вилучення становить 867635
тис.крб.(пункт 12 акта).

Згідно з додатком до акта оцінки
вартості цілісного майнового комплексу державного підприємства Дрогобицький
машинобудівний завод «Перелік об»єктів, вартість яких не включена до статутного
фонду»під час корпоратизації вилучено незавершене будівництво наступних
об»єктів: 34-х кв.житл.будинок по вул.Самбірській вартістю 681374 тис.крб.,
30-ти кв.житл.будинок (ППР) вартістю 1273 тис.крб., 108 кв.житл.буд. по
вул.Самбірській вартістю 173604 тис.крб., тимчасові споруди до житлових
будівель вартістю 1350 тис.крб.(разом 867601 тис.крб.) та основні засоби:
каналізаційний колектор у житловому мікрорайоні
по вул.Самбірській вартістю 28 тис.крб. та позаплощадочні мережі зв»язку
вартістю 6 тис.крб.(разом 34 тис.крб.).

Згідно з пунктом 5.1 статуту
відкритого акціонерного товариства «Дрогобицький машинобудівний завод»,
статутний фонд товариства становить 11 962 100 тис. крб.

Відповідно до Розшифровки
балансової вартості основних засобів «Дрогобицький машинобудівний завод»станом
на 01.06.94р., яка є додатком до  наказу
Державного комітету України по нафті і газу від 30.06.94 р. № 259, і
затверджена 12.11.01 р., балансова вартість будівель становить 5 515 170 629
тис. крб.

Вказане підтверджується додатково
переліком будівель «Дрогобицького машинобудівного заводу», затвердженим
заступником директора Держнафтогазпрому М. Євдощуком (без зазначення дати
затвердження). Даним переліком підтверджується перебування на балансі  Дрогобицького машинобудівного заводу будівлі
пансіонату вартістю 242376217 (інвентарний номер 101001, рік введення в
експлуатацію 1977), клубу їдальні вартістю 119146692 (інвентарний номер 101002,
рік введення в експлуатацію 1982), будівлі водогрязелікування вартістю
108120153 (інвентарний номер 101005, рік введення в експлуатацію 1986) (разом
вартістю 469643062).

01.12.99 р. наказом регіонального
відділення ФДМ України по Львівській області № 1042 «Про завершення
приватизації ВАТ «Дрогобицький машинобудівний завод»затверджено протокол №9 від
29.11.99р. засідання комісії з продажу акцій ВАТ «Дрогобицький машинобудівний
завод»про підсумки результатів продажу акцій ВАТ та визнано завершеним процес
приватизації  ВАТ «Дрогобицький
машинобудівний завод».

Правові, економічні та
організаційні основи приватизації державних підприємств регулюються Законом
України «Про приватизацію майна державних підприємств».

Пункт 1 статті 5 Закону України
«Про приватизацію майна державних підприємств»встановлює, що до об»єктів
державної власності, що підлягають приватизації, належать «майно підприємств,
цехів, виробництв, дільниць, інших підрозділів, що виділяються в самостійні
підприємства і є єдиними(цілісними) майновими комплексами; незавершене
будівництво; частки(паї, акції), що належать державі у майні господарських
товариств та інших об»єднань».

Метою діяльності  ВАТ «Дрогобицький машинобудівний завод»,
відповідно до пункту 2.1 статуту, є «виготовлення та поставка для Державного
Комітету України по нафті і газу і інших галузей народного господарства
якісного високоефективного обладнання  на
підставі одержання максимальних прибутків, соціальних та економічних інтересів
акціонерів Товариства».

Предметом діяльності, згідно з
пунктом 2.2 статуту, є виготовлення та поставка споживачам нафтопромислового,
газоочисного, газорегулюючого, пиловловлюючого та іншого устаткування та
обладнання.

Як випливає з Положення «Про
лікувальну базу «Нафтуся», затвердженого головою Ради голів профкомів
«Нафтогазпрому»03.02.93р. та зареєстрованого розпорядженням №74 Представника
Президента України у Дрогобицькому районі 09.03.93р., лікувальна база
«Нафтуся»заснована Львівською обласною радою голів профкомів  «Нафтогазпрому»сумісно з профкомами державних
підприємств-пайовиків - НГВУ «Бориславнафтогаз», Дрогобицького машинобудівного
заводу, Дрогобицького дослідного заводу, УМН «Дружба», на балансі яких
знаходяться основні фонди. Лікувальна база «Нафтуся»являється оздоровчим
закладом санаторного типу для відпочинку працівників на протязі року,
безпосередньо підпорядкована Раді голів профкомів підприємств «Нафтогазпрому»Львівської
області і Раді пайовиків.

Лікувальна база «Нафтуся»обслуговує
працівників Дрогобицького машинобудівного заводу, Дрогобицького дослідного
заводу, НГВУ «Бориславнафтогаз», Стрийського КХП, Дрогобицького державного
підприємства по транспортуванню нафти «Дружба», а також робітників інших
галузей народного господарства.

Утримання, біжучий та капітальний
ремонти будівель і споруд, які знаходяться на території бази, здійснюються тими
підприємствами, на балансі яких вони знаходяться.

Згідно з пунктом 3.1  Положення «Про лікувальну базу «Нафтуся»,
майно лікувальної бази, що належить підприємствам- засновникам, знаходиться в
повному господарському віданні лікувальної бази. Здійснюючи право повного
господарського відання лікувальна база володіє, користується та розпоряджається
зазначеним майном на свій розсуд, вчиняючи щодо нього будь-які дії, які не
суперечать чинному законодавству України.

Як випливає з матеріалів справи і
не спростоване сторонами, з моменту введення спірних  об»єктів в експлуатацію, а саме: спального
корпусу з 1977 року, клубу-їдальні з 1982 року та будівлі водогрязелікування з
1986 року дане майно передане замовником будівництва -профспілкою працівників
нафтової та газової промисловості, в повне господарське відання  лікувальної бази  «Нафтуся»,
яка безперервно ним володіла і користувалась, оскільки вказані  об»єкти є безпосередньо задіяні в процесі
надання санаторно-курортних послуг і становлять єдиний замкнутий цілісний
майновий комплекс  з якісного надання
послуг оздоровчого характеру, що і є основним завданням лікувальної бази  «Нафтуся», правонаступником якої на даний час
виступає санаторій «Нафтуся Прикарпаття», перереєстрований Дрогобицькою
райдержадміністрацією 04.02.97 р. за реєстраційним № 56. Вказані об'єкти
розміщені, на земельній ділянці, що перебуває у постійному користування
санаторію „Нафтуся Прикарпаття”.

Інших доказів, які би спростовували
факт безперервного використання спірних
об»єктів санаторієм «Нафтуся Прикарпаття»учасниками провадження не
надано. Дані об»єкти і на час слухання справи безперешкодно використовуються в
господарській діяльності санаторію «Нафтуся Прикарпаття»і даний факт не
заперечується матеріалами справи.

Згідно з статтею 4-3 ГПК
України  судочинство у господарських
судах здійснюється на засадах змагальності і сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Відповідно до статті 33 ГПК
України  «кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та
заперечень».

Таким чином підтверджується, що
спірні будівлі  ніколи не
використовувались у виробничій діяльності як державного підприємства
«Дрогобицький машинобудівний завод»так і ВАТ «Дрогобицький машинобудівний
завод», не входили до складу його цілісного майнового комплексу, а були
призначені для лікувально-санаторного обслуговування працівників державних
підприємств, задля якого і була створена лікувальна база  «Нафтуся»і спірні об»єкти становили єдиний
цілісний майновий комплекс об»єкта соціально-культурного призначення.

Пунктом 2 статті 3 Закону України
«Про приватизацію майна державних підприємств»визначено, що «дія цього Закону
не поширюється на приватизацію об»єктів державного та житлового фондів, а також
об»єктів соціально-культурного призначення, за винятком тих, які належать
підприємствам, що приватизуються».

Включення Державним комітетом
України по нафті і газу спірних об»єктів, які були збудовані за рахунок
державних централізованих коштів на замовлення обласної ради профспілок працівників
нафтової та газової промисловості, до статутного фонду ВАТ «Дрогобицький
машинобудівний завод»відбулось без врахування вищевикладеного, оскільки
порушило цілісність майнового комплексу об»єкта соціально-культурного
призначення, яким була лікувальна база
«Нафтуся». Спірні  об»єкти ніколи
не були об»єктами соціально-культурного призначення ВАТ «Дрогобицький
машинобудівний завод», акціонерне товариство не несло ніяких витрат на його
утримання і тому не підлягали приватизації відповідно до пункту 2 статті 3
Закону України «Про приватизацію майна державних підприємств», а повинні були
бути передані під час корпоратизації на баланс лікувальної  бази
«Нафтуся»як державне майно. В пункті 10 Плану розміщення акцій
відкритого акціонерного товариства „Дрогобицький машинобудівний завод”, який
створений шляхом корпоратизації, затвердженому начальником регіонального
відділення Фонду державного майна України по Львівській області від 27.01.2005
року, де вказано про місцерозташування належних товариству земельних ділянок,
земельна ділянка в с. Модричах не значиться.

Суд не бере до уваги обґрунтування
прокурора про порушення вимог Положення про приватизацію майна об»єктів
соціальної сфери, віднесених Державною програмою приватизації на 1998 рік до
групи Ж, затвердженого наказом ФДМУ від 06.05.98р. №888 та п.1.8 наказу ФДМУ
№1693 від 14.08.2000р. «Про затвердження положення про порядок приватизації
об»єктів групи Ж», оскільки дані нормативні акти прийняті після створення
Державним комітетом України по нафті і газу ВАТ «Дрогобицький машинобудівний
завод» (30.06.94 р.) і не мають зворотної дії в часі.

Статтею 5 ЦК України передбачено,
що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня
набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у
часі, крім випадків, коли він пом»якшує або скасовує цивільну відповідальність
особи.

Оцінюючи докази у справі суд
звертає увагу на те, що долучене до матеріалів справи реєстраційне посвідчення,
видане Дрогобицьким державним комунальним міжміським бюро технічної
інвентаризації та експертної оцінки 02.01.02р., про право колективної власності
за ВАТ «Дрогобицький машинобудівний завод»на будівлі та споруди за адресою:
м.Дрогобич, вул.Бориславська, 51/1 за реєстровим номером 125, судом не береться
до уваги оскільки воно не відповідає вимогам Інструкції про порядок державної
реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна, що перебувають у
власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом від 09.06.98 р. №
121  Державного комітету будівництва,
архітектури та житлової політики України та зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 26.06.98 року за № 399/2839.

Інструкція визначає порядок
здійснення державної реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна в
Україні і розроблена на підставі Положення про Державний комітет будівництва,
архітектури та житлової політики України, затвердженого Указом Президента
України від 09.12.97р. №1342/97. Інструкція діє на всій території України і є
обов»язковою для виконання всіма міністерствами, відомствами, місцевими
органами виконавчої влади та місцевого самоврядування, підприємствами,
установами і організаціями, незалежно від форм власності.

Державну реєстрацію прав власності
на об»єкти нерухомого майна здійснюють державні комунальні підприємства -бюро
технічної інвентаризації.

Відповідно до п.2.1 даної
Інструкції, реєстрація права власності провадиться на підставі
правовстановлювальних документів, які подаються в оригіналі та копії, при чому
на оригіналі правовстановлювального документа робиться реєстраційний напис.

Як випливає з тексту  реєстраційного посвідчення право власності
мало бути оформлене відповідно до п.16 Переліку правовстановлювальних
документів, на підставі яких провадиться державна реєстрація права власності на
об»єкти нерухомого майна - «накази органів Фонду державного майна з
додатком-переліком об»єктів нерухомого майна про передачу у власність цих
об»єктів акціонерним товариствам».

Наказ регіонального відділення ФДМУ
по Львівській області від 01.12.1999року №1042
не має додатку, а наказ Державного комітету України по нафті і газу від
30.06.94року №259  має два додатки (Акт
оцінки вартості цілісного майнового комплексу державного підприємства
«Дрогобицький машинобудівний завод»та статут відкритого акціонерного товариства
«Дрогобицький машинобудівний завод»), серед яких відсутній перелік об»єктів
нерухомого майна про передачу у власність об»єктів акціонерному товариству, що
підтверджується окрім самого наказу, листом Міністерства палива та енергетики
України від 14.03.07 року №02/12-801.

В реєстраційному посвідченні
згадується лише «перелік будівель та споруд», який не є правовстановлювальним
документом.

Даний «перелік будівель та споруд»,
12.11.01 року затверджений заступником директора
«Держнафтогазпрому»М.Євдощуком, не може вважатися правовстановлювальним
документом, оскільки являє собою перелік об»єктів нерухомого майна державного
підприємства.

Колективним підприємством
«Ян»долучено до матеріалів справи, погоджений 21.02.2007 р. Першим заступником
Міністра палива та енергетики Чупруном В.П., Перелік об»єктів нерухомого майна,
яке увійшло до статутного фонду відкритого акціонерного товариства
«Дрогобицький машинобудівний завод»під час корпоратизації станом на 30.06.94 р.
Даний перелік включає також спірні об»єкти, а саме: будівлі пансіонату за
адресою 82186, Львівська область, Дрогобицький район, село Модричі,
вул.Курортна,1/5 вартістю 242376217(інвентарний номер 101001, рік введення в
експлуатацію 1977), клубу їдальні за адресою 82186, Львівська область,
Дрогобицький район, село Модричі, вул.Курортна,1/6  вартістю 119146692 (інвентарний номер 101002,
рік введення в експлуатацію 1982), будівлі водогрязелікування за адресою:
82186, Львівська область, Дрогобицький район, село Модричі, вул.Курортна,1/4
вартістю 108120153 (інвентарний номер 101005, рік введення в експлуатацію 1986)
(разом по л/б «Нафтуся»469643062крб.).

Саме перелік об»єктів нерухомого
майна, яке увійшло до статутного фонду відкритого акціонерного товариства з
відповідним наказом, а не перелік об»єктів нерухомого майна державного
підприємства є правовстановлювальним документом для оформлення права власності
відповідно до Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на
об»єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних
осіб, затвердженої наказом від 09.06.98 р. № 121  Державного комітету будівництва, архітектури
та житлової політики України та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України
26.06.98 року за № 399/2839 (чинної на момент реєстрації права власності у 2002
році).

Таким чином, оформлення права
власності на спірні будівлі за ВАТ «Дрогобицький машинобудівний завод»на
підставі інших документів є незаконним і таким, що порушує встановлений
державою єдиний порядок підтвердження та державної реєстрації права власності
на об»єкти нерухомого майна.

Відповідно до статті 4 ГПК України
«господарський суд не застосовує акти державних та інших органів, якщо ці акти
не відповідають законодавству України».

Як видно з матеріалів справи,
документ, на підставі якого можна було здійснити державну реєстрацію права
власності на об»єкти нерухомого майна за ВАТ «Дрогобицький машинобудівний
завод», вперше з»явився під час слухання даної справи і датований 21.02.07р.,
що означає неможливість законного оформлення права власності на спірні об»єкти
до вищенаведеної дати.

Звідси випливає, що будь-яке
відчуження  спірних об»єктів відкритим
акціонерним товариством «Дрогобицький машинобудівний завод» чи іншими особами
(крім уповноважених державних органів) до цієї дати є неправомірним.

Судом відхиляється обґрунтування
зустрічної позовної заяви колективного підприємства «Ян», яке базується на
рішенні господарського суду Львівської області від 11.01.2006 р. по справі
№1/1138-28/393 за позовом санаторію «Нафтуся - Прикарпаття»до відкритого
акціонерного товариства «Дрогобицький машинобудівний завод» щодо існування між
санаторієм «Нафтуся Прикарпаття»та відкритим акціонерним товариством
«Дрогобицький машинобудівний завод»протягом 2001-2005рр. орендних відносин;
договору купівлі-продажу нежитлових будівель від 21 квітня 2006 року,
укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю  «Моноліт»та колективним підприємством «Ян»;
запереченні факту постійного перебування спірного майна у володінні  санаторію «Нафтуся - Прикарпаття» з наступних
підстав.

Статтею 32 господарського
процесуального кодексу України визначено, що «доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного
вирішення господарського спору».

Господарським процесуальним
кодексом України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Стаття 32 господарського
процесуального кодексу України передбачає, що «факти, встановлені рішенням
господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час
розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких
беруть участь ті самі сторони».

Позивач по зустрічній позовній
заяві -  колективне підприємство «Ян»і
відповідач по зустрічній позовній заяві - регіональне відділення Фонду
державного майна України по Львівській області не були сторонами справи №1/1138-28/393
за позовом санаторію «Нафтуся - Прикарпаття» до відкритого акціонерного
товариства «Дрогобицький машинобудівний завод»і факти, встановлені рішенням
господарського суду Львівської області від 11.01.2006р. по справі
№1/1138-28/393 не можуть бути належними доказами по справі №1/1149-20/246, в
розумінні статтей 32,34,35 господарського процесуального кодексу України.

Сторонами не надано належних
доказів, які б пітверджували, існування судового рішення щодо встановлення
факту визнання права власності на  спірні
будівлі за ВАТ «Дрогобицький машинобудівний завод».

Не заслуговує на увагу твердження
колективного підприємства «Ян», як на підставу задоволення зустрічних позовних
вимог існування в певний період орендних відносин між відкритим акціонерним товариством
«Дрогобицький машинобудівний завод»та санаторієм «Нафтуся Прикарпаття»,
оскільки як зазначалось вище, спірні будівлі незаконно включені до статутного
фонду ВАТ «Дрогобицький машинобудівний завод» і наявність орендних відносин,
які по своїй правовій природі є похідними
від права власності, не можуть виступати джерелом виникнення права
власності.

Матеріалами справи підтверджується,
що на час подання позову спірні будівлі, які незаконно були включені до
статутного фонду ВАТ «Дрогобицький машинобудівний завод»і перебували на його
балансі, відповідно до договору купівлі продажу від  14 квітня 2006 року, укладеного між відкритим
акціонерним товариством «Дрогобицький машинобудівний завод»та товариством з
обмеженою відповідальністю «Моноліт», були відчужені останньому, який в свою
чергу, 21 квітня 2006 року відчужив спірні
будівлі  колективному підприємству
«Ян».

Таким чином, на дату слухання
справи,  будівлі спального корпусу,
клубу-їдальні та лікувального корпусу (водогрязелікування) санаторію „Нафтуся
Прикарпаття”, які знаходяться в с. Модричі,
Дрогобицького району, Львівської області не перебувають в статутному
фонді ВАТ «Дрогобицький машинобудівний завод», у зв»язку з чим в частині
позовних вимог щодо виключення із статутного фонду відкритого акціонерного
товариства «Дрогобицький машинобудівний завод»будівель спального корпусу,
клубу-їдальні та лікувального корпусу(водогрязелікування), які знаходяться в с.
Модричі,  Дрогобицького району,
Львівської області слід відмовити.

В судові засідання представник
товариства з обмеженою відповідальністю „Моноліт” жодного разу не з'явився,
поштові відправлення повернуті суду. Колективним підприємством „Ян”
представлено докази, які свідчать про те, що в єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних осіб підприємців припинено державну реєстрацію
товариства з обмеженою відповідальністю „Моноліт”, тому провадження у справі в
частині участі в ній вказаного товариства підлягає припиненню.

Заходи забезпечення позову, вжиті
ухвалою від 19.03.2007 року, підлягають скасуванню.

Керуючись п.2 ст.3 та п.1 ст.5
Закону України «Про приватизацію майна державних підприємств», ст.ст. 15, 16,
316, 326, 392 ЦК України,  Указом
Президента України від 15.06.93р. №210/93 «Про корпоратизацію підприємств»,
постановою КМУ від 05.07.07р. № 508 «Про затвердження Положення про порядок
корпоратизації підприємств», Інструкцією про порядок державної реєстрації права
власності на об»єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та
фізичних осіб, затвердженою Державним комітетом будівництва, архітектури та
житлової політики України наказом від 09.06.98 р. № 121,  та зареєстрованою в Міністерстві юстиції
України 26.06.98 року за № 399/2839, ст.ст. 2, 4, 4-2, 4-3, 4-7, 12, 32-35, 38,
43, 49, 69, 80, 82, 84, 85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі в частині
участі в ній товариства з обмеженою відповідальністю „Моноліт” припинити.

2. Визнати незаконною  корпоратизацію державного підприємства
Дрогобицький машинобудівний завод в частині переходу права власності на будівлі
спального корпусу, клубу-їдальні та лікувального корпусу (водогрязелікування),
які знаходяться в с. Модричі,
Дрогобицького району, Львівської області.

3. Визнати за державою в особі
регіонального відділення ФДМУ по Львівській області право державної власності
на будівлі спального корпусу, клубу-їдальні та лікувального корпусу
(водогрязелікування) санаторію „Нафтуся Прикарпаття”, які знаходяться в с.
Модричі,  Дрогобицького району, Львівської
області.

4. В задоволенні решти позовних
вимог Першого заступника прокурора Львівської області в інтересах держави в
особі Регіонального відділення Фонду державного майна України у Львівській
області до Відкритого акціонерного товариства «Дрогобицький машинобудівний
завод» відмовити.

5. В задоволенні зустрічної
позовної заяви Колективного підприємства «Ян»до Регіонального відділення Фонду
державного майна України по Львівській області, Санаторію «Нафтуся
Прикарпаття»про визнання права власності відмовити.

6. Скасувати заходи забезпечення
позову, вжиті ухвалою від 19.03.2007 року.

Суддя