ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2007 р.
№ 2-10/8319-05

Вищий господарський суд України у складі колегії  суддів:

Божок В.С.- головуючого,

Костенко Т.Ф.,
Коробенко Г.П..

розглянувши матеріали касаційної скарги
Сімферопольської міжрайонної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим

на постанову
Севастопольського апеляційного господарського суду від 14.02.2006

у справі
господарського суду Автономної Республіки Крим

за позовом
Підприємства, заснованого на власності об'єднання громадян "Кримський козацький ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою"

до
Сімферопольської міжрайонної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим

третя особа
визнання недійсним податкових повідомлень

про

в судовому засіданні взяли участь представники:

від позивача:
не з'явилися

від відповідачів:
не з'явилися

ВСТАНОВИВ:

Рішенням від 15.11.2005 господарського суду Автономної Республіки Крим позовні вимоги задоволено частково.

Визнано недійсним податкове повідомлення-рішення Сімферопольської МДПІ № /0 від 15.09.2004 у частині нарахування недоїмки зі сплати податку на прибуток у сумі 3600,00 грн. та штрафних санкцій у сумі 502, 50 грн.

Визнано податкове повідомлення-рішення Сімферопольської МДПІ, №/0 від 15.09.2004 недійсним в повному обсязі.

Визнано недійсним  податкове повідомлення-рішення    Сімферопольської    МДПІ № /0   від 05.09.2004 у частині нарахування 1 785, 00 грн.

Стягнуто з Сімферопольської МДПІ на користь Кримського науково-дослідного інституту судових експертиз, витрати за проведення судової експертизи у сумі 1162, 67 грн.

Стягнуто з підприємства, заснованого на власності об'єднання громадян Кримський козацький ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою" на користь Кримського науково-дослідного інституту судових експертиз, витрати за проведення судової експертизи у сумі 581, 33 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Постановою від 14.02.2006 Севастопольського апеляційного господарського суду рішення від 15.11.2005 господарського суду Автономної Республіки Крим залишено без змін.

Не погоджуючись з судовими рішеннями Сімферопольська МДПІ звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою і просить їх скасувати в частині визнання недійсними податкових повідомленнь –рішеннь: №/0 від 15.09.2004 в сумі 4102,50 грн., № /0 від 15.09.2004 в сумі 3750,00 грн., № /0 від 15.09.2004 в сумі 1785, 00 грн. посилаючись на те, що судами порушені норми матеріального та процесуального права, зокрема, ст. ст. 238, 241, 250 Господарського кодексу України, ст.ст. 4,35, 43 Господарського процесуального кодексу України, ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оспорюваного судового акта, знаходить необхідним касаційну скаргу задовольнити частково.

Підприємство, засноване на власності об'єднання громадян "Кримський козацький ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою" звернулось до господарського суду Автономної республіки Крим з позовом до Сімферопольської МДПІ про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень №/0, № /0, № /0 від 15.09.2004 за результатами позапланової документальної перевірки Сімферопольською міжрайонною ДПІ з 20.07.2004 по 17.09.2004.

При розгляді спору суди першої та апеляційної інстанції залишили поза увагою той факт, що в з 01.09.2005 набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України, і, приймаючи судові акти у справі, суди попередніх інстанцій не врахували наступне.

Відповідно статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право звертатися державні та інші органи, громадяни, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Статтею 12 Господарського процесуального кодексу України визначена підвідомчість справ господарським судам.

Виходячи з положень пунктів 1, 7, 9 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, є справою адміністративної юрисдикції (адміністративною справою).

Відповідно до статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція   адміністративних   судів   поширюється   на   спори   фізичних   чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових   актів   чи   правових   актів   індивідуальної   дії),   дій   чи бездіяльності.

Таким чином, у контексті зазначених норм Кодексу, справою адміністративної юрисдикції, яку може бути передано на вирішення адміністративного суду, є спір, що виник між суб'єктами суспільних відносин стосовно їх прав і обов'язків у правовідносинах, в яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений здійснювати управлінські чи контрольні функції щодо іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти, відповідно, зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого суб'єкта владних повноважень.

Відповідачем у справі є орган державної податкової служби, який у спірних правовідносинах виступає як суб’єкт владних повноважень.

Суди попередніх інстанцій повинні були, проаналізувати суб'єктний склад та характер правовідносин, встановити, до юрисдикцій яких судів (господарських чи адміністративних) віднесено спір за позовом підприємства, заснованого на власності об'єднання громадян "Кримський козацький ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою" до Сімферопольської МДПІ про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень.

Суб'єктний склад та характер правовідносин свідчить про те, що вони є публічно-правовими, тому дана справа є справою адміністративної юрисдикції і її розгляд повинен здійснюватись за нормами Кодексу адміністративного судочинства України.

Однак, даний спір розглянуто за правилами Господарського процесуального кодексу України без встановлення належної юрисдикції.

Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 6 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам, вирішують у першій інстанції відповідні місцеві господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

На порушення цих вимог суди першої та апеляційної інстанцій розглянули справу та переглянули рішення суду у даній справі, керуючись положеннями Господарського процесуального кодексу України. Розгляд справи у невірно обраній процесуальній судовій процедурі може істотно вплинути на обсяг прав і обов'язків учасників процесу на будь-яких його стадіях.

У відповідності з частиною 1 статті 11110 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного господарського суду   є   порушення   або   неправильне   застосування   норм   матеріального   чи процесуального права.

Таким чином господарськими   судами   неповно з'ясовані обставини справи, що є    підставою для скасування судових рішень і направлення справи на новий розгляд.

При новому розгляді справи принагідно повно та всебічно вияснити всі обставини справи, дати їм належну правову оцінку та постановити законне та обґрунтоване рішення.

На підставі    викладеного, керуючись ст.1115, 1117, ст.  1119 - ст.11111

Господарського   процесуального   кодексу  України,   Вищий   господарський   суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу задовольнити частково.

Постанову від 14.02.2006 Севастопольського апеляційного господарського суду та рішення від 15.11.2005 господарського суду Автономної Республіки Крим  у справі 2-10/8319-2005 скасувати.

Справу направити на новий розгляд до господарського суду Автономної Республіки Крим.

Головуючий                                                 В.С. Божок

Судді                                                                        Т.Ф.Костенко

Г.П.Коробенко