ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.07 р.                                                                                 Справа № 38/466а

Господарський суд Донецької області у складі судді Радіонової О.О.

при секретарі судового засіданні Тулаіновій І.А.

розглянувши матеріали справи за позовом:  Товариства з обмеженою відповідальністю “Василь і К” м.Шахтарськ Донецької області

до відповідача: Шахтарської міської ради м.Шахтарськ Донецької області

треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю “Лілія” м.Шахтарськ Донецької області

про визнання недійсними акту встановлення меж земельної ділянки в натурі від 10.06.2004р., дозволу Шахтарської міської ради № 01-19/1017 від 07.07.2004р., та встановлення відсутності повноважень міського голови в наданні дозволу на складання проекту землеустрою за відсутності відповідного рішення сесії міської ради.

У присутності представників сторін:

від позивача:  Курбибаха І.В. директор

від відповідача: не з”явився

від третьої особи: не з”явився

У судовому засіданні оголошувалася

перерва з 22.02.2007р.до 26.02.2007р.

згідно вимог ст. 150 КАС України

Суть справи:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю “Василь і К” м.Шахтарськ Донецької області, звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Шахтарської міської ради м.Шахтарськ Донецької області, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю “Лілія” м.Шахтарськ Донецької області, про визнання недійсними акту встановлення меж земельної ділянки в натурі від 10.06.2004р., дозволу Шахтарської міської ради № 01-19/1017 від 07.07.2004р., та встановлення відсутності повноважень міського голови в наданні дозволу на складання проекту землеустрою за відсутності відповідного рішення сесії міської ради.

У зв”язку з набуттям чинності з 01.11.2005р. Закону України “Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України” № 2953-1У від 06.10.2005р., яким пункти 6 та 7 розділу У11 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України були викладені в новій редакції, згідно якої до початку діяльності окружного адміністративного суду позовні заяви у господарських справах, що віднесені цим Кодексом до адміністративної юрисдикції, заяви (подання) про перегляд судових рішень у зв”язку з нововиявленими та винятковими обставинами у таких справах, розглядаються господарським судом в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України, 27.12.2006р. судом було відкрито провадження в адміністративній справі                 № 38/446а, оскільки  спірні правовідносини носять публічно-правовий характер, у яких однією із сторін є суб”єкт владних повноважень, що здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень та відповідає вимогам, передбаченим ст. 3 КАС України.

Позивач надійслав суду заяву про часткову відмову від позовних вимог від 04.01.2007р., яка судом розглянута, прийнята до уваги та залучена до матеріалів справи,  в якій заявив про відмову від частини позовних вимог, а саме: про встановлення відсутності повноважень міського голови в наданні дозволу на складання проекту землеустрію за відсутності відповідного рішення сессії міської ради, а також звернувся з клопотанням від 04.01.2007р. про витребування документів у відповідача, яке судом розглянуто та задоволено.

В обгрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що акт встановлення меж земельної ділянки в натурі від 10.06.2004р. виконаний з порушенням вимог Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею, затвердженої наказом Держкомзему України від 04.05.1999р. № 43. На момент підписання вказаного акту проект землеустрію був відсутній. Фактично межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) не встановлювалися.

Дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки від 07.07.2004р. № 01-19/1017 позивач вважає наданим з порушенням ст. 123 Земельного кодексу України та п. 34 ч. 1 ст. 26 і ст. 42 Закону України “Про місцеве самоврядування”.

Таким чином, позивач вважає, що встановлюючи межі земельної ділянки актом від 10.06.2004р. та надаючи дозвіл ТОВ “Лілія” на складання проекту землеустрію, Шахтарська міська ради порушила переважне право позивача на поновлення договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер :00:14:073), яке передбачено п.2.2 Договору оренди земельної ділянки, зареєстрованому 15.10.2001р. № 63.

Відповідач проти позову заперечує, вважає позовні вимоги безпідставними, посилаючись на наступне.

Позивач у позовній заяві щодо надання дозволу Шахтарською міською радою № 01-19/1017 від 07.07.2004р. вказує на порушення ст. 123 Земельного кодексу України ( далі – ЗК України), але ж вказана стаття регулює питання порядку надання у постійне користування земельних ділянок.

ТОВ “Лілія” зверталося до Шахтарської міської ради відносно продажи земельної ділянки, яка знаходилася у постійному користуванні відповідно Державного акту від 24.02.1997р. № 1-ДН   № 004083. Порядок продажу земельних ділянок державної та комунальної власності законодавець визначив у ст. 128 ЗК України.

Розроблення проекту відведення земельної ділянки землевпорядною організацією передбачено у випадках, коли земельні ділянки не перебували у користуванні заявника ( п. 4 ст. 128 ЗК України). Земельна ділянка знаходилася у ТОВ “Лілія” у постійному користуванні з 1997р. на підставі Державного акту від 24.02.1997р. № 1-ДН № 004083. Тому, продаж земельної ділянки ТОВ “Лілія” був розглянутий на підставі Державного акту від 24.02.1997р. № 1-ДН № 004083. Але у зв”язку з тим, що ТОВ “Лілія” не виконало п. 3 рішення Шахтарської міської ради від 14.09.2001р. № 564 “Об изъятии у ООО «Лилия» земельного участка площадью 0,2022 га, предоставленного в постоянное пользование на основании решения исполкома Шахтарського городского совета от 29.01.1997г. № 26» та не внесла зміни до свого примірника державного акту відносно вилучення земельної ділянки площею 0,2022 га, наданої  гр. Янішевській Т.Б., тому було вирішено, що Шахтарська міська рада буде приймати рішення щодо продажу земельної ділянки після того, як ТОВ “Лілія” надасть до міської ради проект землевпорядної документації з урахуванням всіх рішень міської ради та її виконкому. Дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки був надано для усунення всіх недоліків у державному акті, розробки проекту на землі, які вже знаходилися у постійному користуванні з урахуваннм всіх рішень Шахтарської міської ради та її виконкому.

Щодо акту встановлення та узгодження зовнішніх меж земельної ділянки для функціонування громадського торгівельного центру ТОВ “Лілія”, то суміжним землекористувачем земельної ділянки, якою користується ТОВ “Лілія” згідно зовнішніх контурів є Шахтарська міська рада і не були порушені права жодного землекористувача.

Позивач надіслав заперечення на відзив, які судом отримані 29.01.2007р., в яких, зокрема, зауважив:

-відповідно до п.2,3 ст. 128 ЗК України надання дозволу на складання проекту землеустрію не передбачено і Шахтарська міська рада не мала підстав надавати дозвіл на складання проекту землеустрію. Крім того, згідно п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України “Про місцеве самоврядування” виключно на пленарних засіданнях міської ради вирішується питання регулювання земельних відносин і, тому Шахтарська міська рада не мала підстав надавати дозвіл на складання проекту землеустрою без розгляду цього питання на пленарному засіданні;

- стосовно акту встановлення меж земельної ділянки в натурі від 10.06.2004р., відповідач не довів, що міська рада діяла у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, як це передбачено п. 2 ст. 71 КАС України.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ТОВ “Лілія” надала суду пояснення від 07.02.2007р. № 7, в яких звернула увагу на наступне:

- рішенням виконкому Шахтарської міської ради від 09.10.1996р. № 470 ТОВ “Лілія” надана земельна дялнка для проведення проектно-вишукувальних робіт під будівництво будівлі та споруд ринку загальною площею 0,65 га;

- рішенням виконкому Шахтарської міської ради від 29.01.1997р. № 26 ТОВ “Лілія” надано право постійного користування земельною ділянкою загальною площею 0,65 га. На підставі даного рішення ТОВ “Лілія” видан Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою 1-ДН № 004083, який зареєстровано у книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 83;

- на підставі рішення виконкому Шахтарської міської ради № 274 від 21.07.1999р. та № 138 від 19.04.2000р. ТОВ “Лілія” додатково виділялися земельні ділянки площею 0,2602 та 0,1365 га;

- у зв”язку з тим, що на земельній ділянці площею 0,65 га були розташовані малі архітектурні форми, які належалі ТОВ “Василь і К” рішенням Шахтарської міської ради № 196 від 27.11.2002р., ТОВ “Василь і К” було відмовлено у продовженні строку оренди земельної ділянки площею 72 кв.м, розташованого по вул. Леніна,24”а” ( район ринку ТОВ “Лілія”);

- рішенням Шахтарської міської ради від 12.06.2003р. № 329 ТОВ “Василь і К” відмовлено в наданні земельної ділянки для будівництва торгівельних павільонів і ТОВ “Васильі К” зобов”язано звільнити незаконно зайняту земельну ділянку;

- вказані рішення Шахтарської міської ради були оскаржені до суду засновником ТОВ “Василь і К” Курдибахою І.В. Постановою апеляційної  суду Донецької області від 17.01.2006р. провадження по справі за скаргою Курдибахі І.В. на рішенням Шахтарської міської ради № 196 від 27.11.2002р. та № 329 від 12.06.2003р. припинено;

- 10.07.2003р. до керівника ТОВ “Лілія” з листом звернувся Шахтарський міський голова, в якому пропонував провести переоформлення земельної документації, яка є у ТОВ “Лілія” з метою подальшого викупу земельної ділянки, виданої ТОВ “Лілія” у постійне користування. У зв”язку з цим було розроблено та затверджено проект землеустрою відносно відводу земельної ділянки ТОВ “Лілія” для функціонування громадського торгового центру по вул.Леніна, 24 “а” в м.Шахтарську. При цьому було видано дозвіл № 01-19/1073 від 07.07.2004р. на складання проекту відводу земельної ділянки та складений акт встановлення меж земельної ділянки в натурі від 10.06.2004р., які оскаржуються позивачем;

- таким чином, третя особа вважає позовні вимоги необгрунтованими, оскільки позивач не має ніякого відношення до вказаної земельної ділянки. Договор оренди земельної ділянки, орендуємої ТОВ “Василь і К” на землях, наданих ТОВ “Лілія” у постійне користування припинений з позивачем на підставі рішення Шахтарської міської ради № 196 від 27.11.2002р. та до тепершнього часу не продовжений та не поновлений. Права позивача не порушені. На підставі наведеного, просить суд у позові відмовити.

Третя особа надіслала суду документи у підтвердження наданих пояснень у справі від 27.01.2007р. № 2, які судом розглянуті. прийняті до уваги та залучені до матеріалів справи.

Позивач надіслав суду листа від 13.02.2007р., в якому просить залучити до матеріалів справи документи, який судом розглянутий та задоволений .

Відповідач звернувся до суду із клопотанням від 20.02.2007р., в якому просить суд залучити до матеріалів справи відповідні документи, яке судом розглянуто, прийнято до уваги та задоволено.

У судовому засіданні 19.02.2007р. позивач звернувся до суду із клопотанням про залучення до участі у справі в якості третьої особи Шахтарського районного відділу Донецької регіональної філії Державного підприємства “Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах” та витребуванням відповідної документації щодо розгляду справи, яке судом розглянуто, прийнято до уваги та задоволено.

У судовому засіданні 22.02.2007р. з”ясовано, що залучений в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Шахтарський районний відділ Донецької регіональної філії Державного підприємства “Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах” не є юридичною особою, а згідно ст. 54 КАС України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, мають права та обов”язки, визначені у т. 49 КАС України, а  відтак підстав для його залучення до справи в якості третьої особи немає, а клопотання позивача задоволено передчасно.

Сторони у попередньому судовому засіданні 19.02.2007р. надали клопотання відповідно до ст. 121  КАС  України про згоду на початок судового розгляду справи в цей же день, яке судом розглянуто та задоволено.

Сторонам у судовому засіданні роз”яснені права та обов”язки згідно вимог ст.ст. 49, 51 КАС України та вручені пам”ятки на виконання ст. 130 КАС України.

Судом здійснювалося повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно вимог ст. 41 КАС України.

Судом складений протокол судового засідання згідно вимог ст. 45 КАС України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення уповноважених представників сторін, господарський суд , -

ВСТАНОВИВ:

12.10.2001р. між Шахтарською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю “Василь і К” було укладено договір оренди земельної ділянки, п. 1.1 якого передбачалося, що орендодавець надає, а орендатор приймає в строкове, платне володіння і користування земельну ділянку, яка розташована в місті Шахтарську з північної сторони мікрорайну “Журавлівка” (кадастровий номер :00:14:073) згідно рішення ХХУ11 сесії Шахтарської міської ради Ш скликання від 14.09.2001р. № 560. Земельна ділянка виділена в натурі у встановленому законом порядку в оренду передається земельна ділянка площею 0,0072 га.

Пунктом 2.2 договору передбачено, що договір укладається строком на один рік, починаючи з дати його реєстрації. Там же передбачено, що по закінченні терміну договору орендар має переважне право на поновлення договору на новий термін.

Рішенням Шахтарської міської ради № У/5- 196 від 27.11.2002р. у зв”язку з витіком строку дії договору оренди землі, припинено договор оренди земельної ділянки № 63 від 12.10.2001р. з позивачем  та зобов”язано ТОВ “Василь і К” повернути Шахтарській міській раді земельну ділянку на умовах, визначених договором оренди.

Рішенням Шахтарської міської ради від 12.06.2003р. № 1У/9- 329 “ТОВ Василь і К” відмовлено в наданні земельної ділянки під будівництво торгівельних павільонів на підставі того, що земельна ділянка, на якій розташовано будівництво виходить за межі червоної лінії застройки.

Вказані рішення Шахтарської міської ради було оскаржені засновником позивача до міського суду.

Рішенням Шахтарського міського суду від 09.12.2003р. за скаргою Кардибахі І.В. на дії Шахтарської міської ради скарга була задоволена, скасовані рішення Шахтарської міської ради від 12.06.2003р. № 1У-9/329 в частини необгрунтованої відмови в наданні земельної ділянки під будівництво тогівельних павільонів ТОВ “Василь і К”, рішення Шахтарської міської ради № 1У-5/196 від 27.11.2002р. в частини відмови у продовжені строку оренди земельної ділянки площею 72 кв.м, розташованого по вул.Леніна, 24 “а” ( район ринку ТОВ “Лілія”)  ТОВ “Василь і К”.

Постановою апеляційного суду Донецької області від 17.01.2006р. рішення Шахтарського міського суду Донецької області від 09.12.2003р. скасовано. Провадження у справі за скаргою Курдибаха І.В. на рішення Шахтарської міської ради від 27.11.2002р. в частині відмови ТОВ “Василь і К” у продовженні строку оренди земельної ділянки площею 72 кв. м та на рішення Шахтарської міської ради від 12.07.2003р. в частині відмови ТОВ “Василь і К” в наданні земельної ділянки під будівництво торгових павильонів, закрито.

Використання позивачем земельної ділянки площею 0,0072 га без правовстановлюючих документів підтверджується актами перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 01.06.2005р. 29.07.2005р., 16.02.2006р., приписами від 01.06.2005р., 29.07.2005р., протоколом про адмінправопорушення від 29.07.2005р., постановою про накладення адмінстягнення від 08.08.2005р. № 47.

Рішенням виконкому Шахтарської міської ради від 29.01.1997р. № 26 ТОВ “Лілія” надано право постійного користування земельною ділянкою загальною площею 0,65 га. На підставі цього рішення виданий Державний акт на право постійного користування землею 1-ДН №004083, зареєстрований у книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 83.

Згідно з п.6 Перехідних положень Земельного кодексу України ТОВ “Лілія” повинно було переоформити у встановленому порядку право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди останньої, у зв”язку з чим  на адресу ТОВ “Лілія” було направлено листа від Шахтарської міської ради від 10.02.2003р. № 01-19/227.

До державної землевпорядної екпертизи було надано проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ “Лілія” для функціонування громадського торгівельного центру по вул. Леніна, 24а МКР “Журавлівка” в м.Шахтарську, площа земельної ділянки під викуп 0,8475 га. Проектна документація була повернута на доопрацювання.

10.06.2004р. було складено акт встановлення та узгодження зовнішніх меж земельної ділянки для функціонування громадського торгівельного центру ТОВ “Лілія”. Акт складений з одного боку директором ТОВ “Лілія” Прокопенко М.П. та провідним інженером Шахтарського РВ Донецької регіональної філії ДП “Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах” Сухоруковим В.В. в тому, що на підставі проекту відведення проведено встановлення в натурі меж земельної ділянки для будівництва та функціонування громадського торгівельного центру по вул.Леніна, 24а МКР “Журавлівка”.

В акті встановлено, що суміжними землекористувачами є: з півночі – землі Шахтарської міської ради; зі сходу – землі Шахтарської міської ради; з півдня – землі Шахтарської міської ради; з заходу – землі Шахтарської міської ради; усередині контуру – землі, що надані в оренду Янішевській Т.Б. до 31.12.2004р.

Отже,  ТОВ “Василь і К”, позивач по справі, не є суміжним землекористувачем за оспорюваним актом.

Шахтарською міською радою до директора ТОВ “Лілія” Прокопенко М.П. та в.о. Шахтарського міського відділу земельних ресурсів Ю.А.Сацюк було направлено листа від 07.07.2004р. № 01-19/1017 про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки, в якому повідомлялося, що Шахтарська міська рада надає дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки для розміщення громадського торгівельного центру на земельній ділянці площею 0,8475 га під викуп за рахунок земель Шахтарської міської ради, розташованої по вул.Леніна, 24а при виконання умов визначенних державним інспектором по використанню і охороні земель та іншими державними виконавчими органами при погодженні місця розташування об”єкту. Проект відведення земельної ділянки пропонувалося подати для розгляду та затвердження у встановленому порядку.

Позивач, ТОВ “Василь і К” не згодний з актом встановлення та узгодження зовнішніх меж земельної ділянки для функціонування громадського торгівельного центру ТОВ “Лілія” від 10.06.2004р. та дозволом на складання проекту відведення земельної ділянки від 07.07.2004р. № 01-19/1017,  та вважає, що відповідачем порушено переважне право ТОВ “Василь і К” на поновлення договору оренди земельної ділянки, яке передбачено п.2.2 Договору  та просить суд  визнати їх недійсними.

Згідно ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на  договір оренди земельної ділянки від 12.10.2001р, клопотання від 04.01.2007р. клопотання від 13.02.2007р., заяву про часткову відмову від позовних вимог від 04.01.2007р., заперечення на відзив від 29.01.2007р., пояснення від 19.02.2007р., клопотання від 13.02.2007р., правоустановчі документи тощо.

Відповідач посилається на відзив на адмінпозов вд 22.01.2007р. № 01-22/177, клопотаня від 20.02.2007р. № 06-23/11, правоустановчі документи тощо.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об”єктивному дослідженні відповідно ч. 1 ст. 86 КАС України.

Згідно ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст, зокрема, належить:

а) розпорядження землями територіальних громад;

б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідного  до цього Кодексу;

в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу;

г) викуп  земельних ділянок для сусупільних потреб відповідних територіальних громадн сіл, селищ, міст;

д) організація землеустрою та інші.

Отже, в межах наданих Шахтарській міській раді повноважень з позивачем був укладений договір  оренди земельної ділянки від 12.10.2001р., строком на один рік. Після закінчення строку договору оренди земельна ділянка використовувалася позивачем без правовстановлюючих документів, що підтверджено представленими доказами по справі.

Посилання позивача на рішення господарського  суду по справі № 16/363 від 24.01.2007р.  по спонукання Шахтарської міської ради продовжити строк дії договору оренди земельної ділянки від 12.10.2001р. на строк, який був встановлений договором оренди земельної ділянки від 12.10.2001р. суд відхиляє, оскільки це рішення не стосується предмету даного спору.

Спірним по даній справі є питання  про те, чи порушено право позивача на поновлення договору оренди земельної ділянки прийняттям  таких документів, як акту встановлення та узгодження зовнішніх меж земельної ділянки для функціонування громадського торгівельного центру ТОВ “Лілія” від 10.06.2004р. та дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки від 07.07.2004р. № 01-19/1017.

Як встановлено судом, позивач по справі, ТОВ “Василь і К”, не є суміжним землекористувачем за оспорюваним актом.

Посилання позивача на порушення норм Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного Комітету України по земельним ресурсам від 04.05.1999р. № 43, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.06.1999р. за № 354/3647 при складанні вказаного акту,   судом не приймаються до уваги, оскільки, по-перше, позивачем вони не доведені суду, по-друге, позивач не має ніякого відношення до укладеного акта, оскільки не є суміжним землекористувачем. Права позивача щодо поновлення договору оренди  складанням цього акту не порушені.

Згідно п.п.34 п.1 ст. 26 Закону України  “Про місцеве самоврядування” від 21.05.1997р.                   № 280/97 в редакції Закону від 19.12.2006р. передбачена виключна компетенція сільських, селищних, міських рад, а саме виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради здійснюється  вирішення  відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

В той же час позивач посилається на порушення цієї норми Закону при видачі дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки від 07.07.2004р. № 01-19/1017.

Суд відхиляє доводи позивача з цього питання, оскільки відповідно до частини 5 ст. 123 Земельного кодексу України відповідна районна державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає згоду на розроблення проекту відведення земельної ділянки.

Крім того, як вже з”ясовано, позивач не має ніякого відношення до листа Шахтарської міської ради від 07.07.2004р. № 01-19/1017 щодо надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки, оскільки це питання стосується іншого підприємства, ТОВ “Лілія”.

З огляду на наведене, суд вважає, що надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки від 07.07.2004р. № 01-19/1017 ніяким чином не порушує права позивача щодо поновлення договору оренди земельної ділянки, оскільки за умовами договору оренди земельної ділянки від 12.10.2001р. ( п.2.2) переважним правом на поновлення договору по закінченню терміну його дії зацікавлена сторона повинна повідомили другу сторону про бажання щодо продовження дії договору на новий термін не пізніше ніж за два місяця до його закінчення.

На момент складання оспорюваних акту та дозволу (2004р.) позивач не мав у користуванні земельної ділянки у зв”язку з закінченням договору оренди земельної ділянки у 2002 році, а відтак

позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню з підстав їх недоведеності та безпідставності.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно вимог  ст. 94 КАС України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.17, 48, 69, 71, 87, 89,  94, 122-127, 133-154, 160, 162, 163, пунктів 2-1, 6,7 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні  адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю “Василь і К” м.Шахтарськ Донецької області до Шахтарської міської ради м.Шахтарськ Донецької області про визнання недійсними акту встановлення меж земельної ділянки в натурі від 10.06.2004р., дозволу Шахтарської міської ради № 01-19/1017 від 07.07.2004р. щодо відведення земельної ділянки, відмовити у зв”язку з недоведеністю та безпідставністю.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови згідно вимог ч. 4ст. 167 КАС України.

Постанова виготовлена та підписана у повному обсязі 26.02.2007р.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження постанови суду протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                Радіонова О.О.

Надруковано 4 примірника:

1 – до справи

3 – сторонам у справі