ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2007 р.
№ 33/315-06

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого
Кравчука Г.А.,

суддів:
Мачульського Г.М., Шаргала В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Приватного підприємства Фірма “Біотехнологія”

на постанову
Харківського апеляційного господарського суду від 19.03.2007 р.

у справі
№ 33/315-06

господарського суду
Харківської області

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю
“Просвітньо-виробничо-комерційна фірма “Сяйво”

до
Приватного підприємства Фірма “Біотехнологія”

про
стягнення 22 450,77 грн.

в судовому засіданні взяли участь  представники:

позивача:
Бабич О.В., дов. № 705-489-2 від 02.07.2007 р.;
Лагус М.В., дов. № 705-489-1 від 02.07.2007 р.;

відповідача:
Кімстачьов С.С., дов. № б/н від 24.07.2006 р.;

У судовому засіданні 04.07.2007 р. оголошувалась перерва до 11.07.2007 р.

В С ТА Н О В И В:

У жовтні 2005 р. Товариство з обмеженою відповідальністю “Просвітньо-виробничо-комерційна фірма “Сяйво” (далі –Товариство) звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою, у якій просило стягнути з Приватного підприємства Фірма “Біотехнологія” (далі –Підприємство) штраф у розмірі 15 065,00 грн., пеню у розмірі 7 385,77 грн. та зобов’язати Підприємство виконати договірні зобов’язання у натурі.

Позовні вимоги Товариство обґрунтовувало тим, що Підприємство порушило умови договору купівлі-продажу № 905-128 від 05.08.2005 р., у зв’язку з чим, відповідно до вказаного договору, норм ЦК України та ГК України повинно сплатити штраф, пеню та виконати зобов’язання за ним у натурі.

У грудні 2005 р. Підприємство звернулось до господарського суду Харківської області із зустрічним позовом до Товариства про визнання договору купівлі-продажу № 905-128 від 05.08.2005 р. неукладеним в частині купівлі-продажу олії лляної кількістю 46 тон за ціною 4 500,00 грн./тон.

Зустрічні позовні вимоги Підприємство обґрунтовувало тим, що виходячи з норм ЦК України та ГК України договір купівлі-продажу № 905-128 від 05.08.2005 р. є неукладеним в частині купівлі-продажу олії лляної кількістю 46 тон за ціною 4 500,00 грн./тон, оскільки по ньому не досягнуто згоди щодо істотних умов, окремі додатки (специфікації) до нього з боку Підприємства підписані не уповноваженою особою або взагалі не підписані.

Рішенням господарського суду Харківської області від 22.02.2006 р. позовні вимоги Товариства задоволено частково: на його користь з Підприємства стягнуто 15 065,00 грн. штрафу та 7 385,77 грн. пені, а в задоволенні решти позовних вимог відмовлено. У задоволенні зустрічних позовних вимог Підприємства відмовлено.

Щодо первісного позову рішення мотивовано тим, що Підприємство не виконало прийняте на себе зобов’язання по договору купівлі-продажу № 905-128 від 05.08.2005 р. належним чином та в термін, встановлений вказаним договором (не здійснило оплати продукції), а тому нараховані Товариством штраф та пеня відповідають вимогам договору і законодавства України та підлягають стягненню в повному обсязі. Через зазначене невиконання Підприємством умов договору, тобто нездійснення 100 % передоплати продукції, у нього не виник і обов’язок (право) на отримання відповідної продукції, а тому вимоги Товариства про зобов’язання Підприємства виконати договірні зобов’язання в натурі є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Щодо зустрічного позову рішення мотивовано тим, що законодавство України не передбачає такого способу захисту суб’єкта господарювання як визнання договору неукладеним.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 20.04.2006 р., з урахуванням ухвали про виправлення описки від 03.05.2006 р., рішення господарського суду Харківської області від 22.02.2006 р. скасовано в частині стягнення з Підприємства на користь Товариства 15 065,00 грн. штрафу та 7 385,77 грн. пені, постановлено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог у цій частині відмовлено. В іншій частині вказане рішення залишено без змін.

Постанова мотивована тим, що Товариство не подало належних та допустимих доказів обґрунтованості та правомірності заявлених ним позовних вимог, наведені ним твердження не відповідають як матеріалам справи, так і нормам чинного законодавства України. У постанові, зокрема, зазначено, що Товариство своєчасно не виконало своє зустрічне зобов’язання по поставці олії лляної, що підтверджується його фактичними діями, а тому Підприємство втратило інтерес до цієї поставки та правомірно, на підставі ст. 538 ЦК України, відмовилось від виконання свого обов’язку. Також зазначено, що специфікація від 11.08.2005 р., хоча і містить печатку Підприємства, але підписана особою, яка не мала відповідних повноважень.

Постановою Вищого господарського суду України від 26.07.2006 р. постанову Харківського апеляційного господарського суду від 20.04.2006 р. скасовано, а рішення господарського суду Харківської області від 22.02.2006 р. залишено в силі.

У листопаді 2006 р. Підприємство звернулось до господарського суду Харківської області з заявою про перегляд рішення від 22.02.2006 р. за нововиявленими обставинами, у якій просило скасувати вказане рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства.

Вимоги, викладені у заяві, Підприємство обґрунтовувало тим, що 11.09.2006 р. господарським судом Харківської області було прийнято рішення у справі № 47/483-06 за позовом Підприємства до Товариства про визнання угоди недійсною, яким встановлено, що сторонами договору купівлі-продажу № 905-128 від 05.08.2005 р. не досягнуто згоди зі всіх істотних умов, у зв’язку з чим вказаний договір визнано неукладеним, а тому відсутні підстави для виникнення обов’язку щодо сплати штрафу та пені за неналежне виконання зазначеного договору, які були стягнуті за рішенням господарського суду Харківської області від 22.02.2006 р.

Рішенням господарського суду Харківської області від 25.12.2006 р. (суддя Прохоров С.А.) скасовано за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Харківської області від 22.06.2006 р. у частині стягнення з Підприємства на користь Товариства 15 065,00 грн. штрафу та 7 385,77 грн. пені. Рішення мотивовано тим, що після прийняття господарським судом Харківської області рішення від 22.02.2006 р. Підприємству стали відомі матеріально-правові факти, які спростовують доводи господарського суду, покладені в мотивувальну частину вказаного рішення, а саме –факт визнання договору купівлі-продажу № 905-128 від 05.08.2005 р. неукладеним, а тому вказаний договір не може утворювати обов’язку Підприємства сплатити Товариству штраф та пеню за неналежне його виконання.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 19.03.2007 р. (колегія суддів: Могилєвкін Ю.О., Пушай В.І., Плужник О.В.) рішення господарського суду Харківської області від 25.12.2006 р. скасовано, а в задоволенні заяви Підприємства про перегляд вказаного рішення за нововиявленими обставинами відмовлено. Постанова мотивована тим, що рішення господарського суду Харківської області від 11.09.2006 р., резолютивна частина якого не містить факту недійсності (відсутності) договору купівлі-продажу № 905-128 від 05.08.2005 р., дійсність та укладання якого підтверджені рішенням господарського суду Харківської області від 22.02.2006 р., залишеним без змін постановою Вищого господарського суду України від 26.07.2006 р., не може вважатись нововиявленою обставиною.

Підприємство звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, у якій просить скасувати постанову Харківського апеляційного господарського суду від 19.03.2007 р. та залишити в силі рішення господарського суду Харківської області від 25.12.2006 р. Вимоги, викладені у касаційній скарзі, Підприємство обґрунтовує тим, що апеляційним господарським судом при прийнятті постанови, яка оскаржується, було порушено ст. ст. 35, 112 та 113 ГПК України, неправильно застосовано ст. 638 ЦК України, ст. ст. 180 та 181 ГК України.

Товариство скористалось правом, наданим ст. 1112 ГПК України, та надіслало відзив на касаційну скаргу Підприємства, у якому просить Вищий господарський суд України залишити її без задоволення. Вимоги, викладені у відзиві, Товариство обґрунтовує тим, що касаційна скарга Підприємства є необґрунтованою, її доводи є безпідставними та такими, що зроблені без урахування норм матеріального права, а постанова, яка оскаржується, прийнята у відповідності до норм процесуального та матеріального права.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставини справи, застосування господарськими судами першої та другої інстанцій норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення та постанови, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга Підприємства  не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

У рішенні господарського суду Харківської області від 22.02.2006 р., залишеним без змін постановою Вищого господарського суду України від 26.07.2006 р., встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що між Товариством та Підприємством укладено договір купівлі-продажу № 905-128 від 05.08.2005 р. Тобто, питання укладання або неукладання договору купівлі-продажу № 905-128 від 05.08.2005 р. вже було досліджено та вирішено при розгляді даної справі шляхом надання відповідної оцінки вказаному договору.

Відповідно до частини другої ст. 35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Згідно зі ст. 112 ГПК України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами, що мають істотне значення для справи і не могли бути відомі заявникові.

Беручи до уваги зазначене, колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновком апеляційного господарського суду про те, що не може вважатись нововиявленою обставиною рішення господарського суду Харківської області від 11.09.2006 р. у справі № 47/483-06, оскільки резолютивна частина вказаного рішення не містить вказівок на недійсність (відсутність) договору купівлі-продажу № 905-128 від 05.08.2005 р., укладання та дійсність якого вже була підтверджена рішенням господарського суду Харківської області від 22.02.2006 р., залишеним без змін постановою Вищого господарського суду України від 26.07.2006 р., прийнятих у справі між тим ж сторонами, про що було відомо заявникові –Підприємству.

На підставі викладеного, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що відповідно до вимог ст. 43 ГПК України постанова Харківського апеляційного господарського суду від 19.03.2007 р. ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги Підприємства не спростовують висновку апеляційного господарського суду, у зв’язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11110 та 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Приватного підприємства Фірма “Біотехнологія” залишити без задоволення, а постанову Харківського апеляційного господарського суду від 19.03.2007 р. у справі № 33/315-06 господарського суду Харківської області –без змін.

Головуючий суддя                                                       Г.А. Кравчук

Суддя                                                                          Г.М. Мачульський

Суддя                                                                          В.І. Шаргало