ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"13" червня 2007 р.
Справа № 4/226.

За позовом   Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернівецькій
області

до відповідача    Товариства з обмеженою відповідальністю “Пан-Сервіс”

третя особа          Чернівецький технікум залізничного транспорту

про  спонукання до повернення державного майна у зв’язку із припиненням договору оренди нерухомого майна № 77 від 14.09.2004 року, сплату заборгованості з орендної плати –1960,79 грн., пені 34,08 грн., а також неустойку в розмірі 3632,63 грн. та збитків в розмірі 1827,31 грн.

Суддя     О.Г. Проскурняк

Представники:

Від позивача -   Купіна В.Ю.

Від відповідача -  Павловський В.Б.

Від третьої особи –Дмитрюк В.М.

В засіданні приймали участь

СУТЬ СПОРУ: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Чернівецькій області звернулося з позовом  до Товариства з обмеженою відповідальністю “Пан-Сервіс” про  спонукання до повернення державного майна у зв’язку із припиненням договору оренди нерухомого майна № 77 від 14.09.2004 року, сплату заборгованості з орендної плати –1960,79 грн., пені 34,08 грн., а також неустойку в розмірі 3632,63 грн. та збитків в розмірі 1827,31 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що 4 вересня 2004 року між регіональним відділенням ФДМУ по Чернівецькій області та ТОВ “Пан-Сервіс”, укладено договір оренди №77 нерухомого майна, що належить до державної власності, а саме: приміщення в будівлі гаражу, загальною площею 343,40 кв.м., яке розташоване у м. Чернівці, вул. Разіна, 1 та перебуває на балансі Чернівецького технікуму залізничного транспорту. Згідно даного договору позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування означене приміщення, вартість якого згідно з експертною оцінкою станом на 31 березня 2004року склала 160311 грн., терміном на 11 місяців, тобто з 14.09.2004р. по 13.08.2005р. Рішенням господарського суду Чернівецької області від 12.12.2005р. по справі №7/274 термін дії договору оренди №77 від 14.09.2004р. пролонговано на 11 місяців, тобто до 13.07.2006р. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 18.04.2006р. №7/274 вказане рішення, в частині продовження договору оренди, залишено без змін. 13.07.2004р. закінчився строк договору оренди №77 від 14.09.2004р., у зв'язку із чим, позивачем направлено відповідачу заяву № 09-77/2087 від 13.07.2006р. про припинення договору оренди №77 від 14.09.2004р. Станом на 06.09.2006р. відповідач безпідставно не звільнив орендоване приміщення площею 343,40 кв.м. Окрім того, станом на 06.09.2006р. заборгованість відповідача з орендної плати, що підлягає перерахуванню до Державного бюджету України, з урахуванням індексації становить 1960,79 грн., при цьому нараховано пеню у сумі 34,08 грн., неустойку в розмірі 3632,63 грн., збитки, завдані незаконним використанням державного майна, яке підлягає поверненню у сумі 1827,31 грн.

19 лютого 2007 року позивач звернувся до суду із заявою про зміну позовних вимог при цьому зазначивши, що відповідачем згідно акту–приймання передачі від 31 жовтня 2006 року приміщення в будівлі гаражу, загальною площею 343,40 кв.м., яке розташоване у м. Чернівці, вул. Разіна, 1, повернуто Чернівецькому технікуму залізничного транспорту та сплачено заборгованість з орендної плати у сумі 1970,00 грн. пеню у сумі 40,00 грн. Одночасно, позивач збільшив позовні вимоги та нарахував відповідачу у період з 14.07.2006 року по 31.10.2006 року збитки у сумі 3733,76 грн, неустойку у сумі 14530,50 грн. В обґрунтування заяви про зміну позовних вимог, відповідач вказує, що неустойка нараховано на підставі статті 785 ЦК України, тобто подвійна плата за користування приміщенням, у зв’язку з невиконанням обов’язку щодо його повернення. Окрім того, позивач вважає, що відповідно до статті 225 ГК України, відповідач у зв’язку з неналежним виконання зобов’язання щодо повернення майна  зобов’язаний сплатити збитки, а саме неодержаний прибуток.

10 квітня 2007 року позивач звернувся із заявою про збільшення позовних вимог в частині збитків у сумі 3733,76 грн. Позивач стверджує, що збитки у сумі 3733,76 грн.  повинні бути також стягнуті на користь Чернівецького технікуму залізничного транспорту, оскільки пунктом 3.3. договору оренди № 77 від 14.09.2004 року передбачено надходження 50 відсотків коштів від оренди на користь Чернівецького технікуму залізничного транспорту.

Ухвалою від 11 квітня 2007 року суд залучив до участі у справі третю особу, що не заявляє вимог на предмет спору на стороні позивача —Чернівецький технікум залізничного транспорту.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення їх представників, з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

14 вересня 2004 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Чернівецькій області та Товариством з обмеженою відповідальністю “Пан-сервіс” укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 77, згідно якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування приміщення в будівлі гаражу загальною площею 343,40 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Чернівці, вул. Разіна, 1, що перебуває на балансі Чернівецького технікуму залізничного транспорту.

Рішенням господарського суду Чернівецької області від 12 грудня 2005 року по справі № 7/274, частково залишеним в силі постановою Львівського апеляційного господарського суду від 18 квітня 2006 року, пролонговано на 11 місяців, тобто до 13 липня 2006 року договір оренди № 77 від 14.09.2004 року.

Рішенням господарського суду Чернівецької області від 30 жовтня 2006 року по справі 9/158 відмовлено у задоволенні позову ТОВ “Пан-Сервіс” до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернівецькій області про спонукання пролонгувати договір оренди № 77 від 14.09.2004 року.

Частиною 6 статті 283 Господарського кодексу України передбачено, що до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 785 Цивільного кодексу України визначено, що у разі припинення договору найму наймач зобов’язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Так,  згідно акту приймання-передачі від 31 жовтня 2006 року ТОВ “Пан-Сервіс”   передав, а Чернівецький технікум залізничного транспорту прийняв приміщення площею 343,40 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Чернівці, вул. Разіна, 1.

Як вбачається з вищевикладених обставин, відповідач зобов’язаний був повернути позивачу майно 14 липня 2006, однак належним чином зобов’язання не виконав та повернув майно лише 31 жовтня 2006 року.

Відповідно до частини 2 статті 785 Цивільного кодексу України, якщо наймач не виконує обов’язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Отже, позивач правомірно нарахував відповідачу за час прострочення подвійну плату за користування приміщенням у сумі 14530,50 грн.

Згідно п. п. 3.5 договору оренди № 77 від 14.09.2004 року, за несвоєчасну сплату орендної плати або не в повному обсязі заборгованість по орендній платі підлягає індексації та нараховується пеня в розміні подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування від суми заборгованості, з урахуванням індексації, за кожен день прострочення, включаючи день оплати.

Тобто, відповідач за несвоєчасну сплату орендної плати зобов’язаний сплатити заборгованість по пені у розмірі 5,95 грн. згідно поданого розрахунку.

Згідно частини 1 статті 225 Господарського кодексу України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включається неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов’язання другою стороною.

Згідно статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави свої вимог і заперечень.

Так, позивач не надав суду доказів стосовно того, що РВ ФДМУ  по Чернівецькій області вчиняло будь-які дії щодо можливої передачі в оренду майна іншій особі, тому і не могло розраховувати на отримання орендної плати від іншої особи.

За таких обставин, позивач не довів завдання йому збитків у вигляді втраченої вигоди.

При цьому, відповідач згідно платіжного доручення № 117 від 20.09.2006 року сплатив за оренду приміщень на користь Чернівецького технікуму залізничного транспорту суму 5000,00 грн. та платіжним дорученням № 1211 від 16 10.2006 року на користь РВ ФДМУ по Чернівецькій області суму 2636,00 грн.

Окрім того, згідно частини 1 статті 232 Господарського кодексу України, якщо за невиконання або неналежне виконання зобов’язання встановлено штрафні санкції, то збитки відшкодовуються в частині, не покритій цими санкціями.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми ( неустойка, штраф пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання.

Як вбачається з вищевикладеного штрафні санкції у сумі 14530,50 грн. покривають розмір заявлених позивачем збитків у сумі 7467,52 грн.

За таких обставин, суд дійшов висновку відмовити у задоволення позову у частині стягнення збитків у сумі  7467,52 грн.

Керуючись статтями 4-2, 4-3, 43, 49, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд —

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Пан-Сервіс” м. Чернівці, вул. Стасюка, 8-Б/40, код 33001844, р/р 4298 у 14 відділенні Чернівецької філії “ПриватБанк”, МФО 356282 у дохід державного бюджету України — 14530,50 грн. неустойки, 5,95 грн. пені, 145,30 грн. державного мита, 77,95 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Відмовити у задоволення позову у частині стягнення збитків у сумі 7467,52 грн.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя