ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

21.06.07                                                                                           Справа№ 1/123-10/46а

За позовом  :     Державна  інспекція  з контролю  за цінами у Львівській області

До  відповідача :     Санітарно-епідеміологічна  станція Франківського  району  м. Львова

про    стягнення  2473,50 грн.

Суддя Довга О. І.

Секретарі  Яремчук С.М.

Представники:

Від позивача:         Грицак  О.О.  представник

Від відповідача:     Іськович  В.В. –представник

Представникам сторін роз’яснено їх права та обов’язки, що передбачені ст. 49, 51 КАС України, в тому числі право заявляти відводи.

Заяв та клопотань про відвід судді сторонами не подано і не заявлено. Сторони подали письмове клопотання про відмову від технічного запису судового процесу.

Суть спору:   Господарським судом Львівської  області  розглядається  справа за позовом  Державної інспекції з контролю за цінами  у Львівській області , м. Львів  до санітарно-епідеміологічної станції  Франківського  району  м. Львова  про стягнення 2473,50 грн.

Представник позивача підтримує позовні вимоги повністю, просить  позов задоволити з підстав , викладених  у позовній заяві, та додаткових поясненнях, які надавались під час розгляду спору.

Судом встановлено :

Державна інспекція з контролю за цінами у Львівській області звернулася з позовом до  Санітарно-епідеміологічної станції Франківського  району м. Львова , просить стягнути 2473,50 грн. економічних санкцій, застосованих 10 грудня 2006 року рішенням № 143 за порушення державної дисципліни цін. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що проведеною перевіркою правильності застосування тарифів на роботи і послуги, що надаються і виконуються за плату відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 27 серпня 2003 року № 1351 виявлено порушення державної дисципліни цін, а саме встановлено завищення тарифів на роботи і послуги, що надавав відповідач в період з 11 до 08  червня 2006 року. За результатами перевірки на підставі ст.14 Закону України „Про ціни і ціноутворення” 10 грудня 2006 року прийнято рішення № 143 про застосування економічних санкцій, яким вилучено в дохід бюджету 2473,50 грн. Рішення направлено відповідачу для виконання в десятиденний термін.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю і навела доводи, аналогічні тим, що викладені у позовній заяві, з урахуванням заперечень відповідача додатково пояснила таке: Відповідно до п.3 ст. 116 Конституції України до повноважень Кабінету Міністрів України належить проведення цінової політики, яке в свою чергу реалізовано в Законі України „Про ціни та ціноутворення", згідно із яким Кабінет Міністрів України забезпечує здійснення державної політики цін, визначає перелік продукції, товарів і послуг, державні фіксовані та регульовані ціни (тарифи), на які затверджуються відповідними органами державного управління. Відповідно до ст. 35 Закону України „Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення" з метою забезпечення фінансування установ, закладів, частин і підрозділів санітарно-епідеміологічної служби за рахунок спеціальної о фонду державного бюджету, кошти до якого відраховуються за виконання робіт і надання послуг у сфері забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя, що не відноситься до медичної допомоги населенню, Кабінету Міністрів України надано право визначати перелік та тарифи на платні послуги, які надаються закладами санітарно-епідеміологічної служби. Стаття 35 цього Закону знаходиться у розділі IV Закону „Державна санітарно-епідеміологічна служба України" і стосується виключно діяльності закладів санітарно-епідеміологічної служби, тоді як права та обов'язки громадян визначені окремо. Кабінет Міністрів України 27 серпня 2003 року прийняв постанову № 1351 "Про затвердження тарифів на роботи та послуги, що виконуються та надаються за плату установами і закладами державної санітарно-епідеміологічної служби", у яку постановою від 11.05.2006р. № 662 внесено зміни щодо визначення розміру тарифів. При чому, відповідальність за недотримання вимог вищезазначеної постанови несе лише заклад санітарно-епідеміологічної служби. Пункт 3 Указу Президента України „Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правих актів та набрання ними чинності" містить загальну норму про те, що такі акти мають бути опубліковані або доведені до відома, а пункт 5 цього Указу, встановив момент набрання ними чинності, а саме нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України набирають чинності з моменту їх прийняття, якщо більш пізній строк набрання ними чинності не передбачено в цих актах. Пункт З Указу кореспондується із ч.2 ст. 57 Конституції України, згідно із якою є нечинними, а отже, не можуть застосовуватись нормативно-правові акти, що визначають права та обов'язки громадян, які не доведені до відома населення у встановленому законом порядку. Інструкцією про порядок застосування економічних та фінансових (штрафних) санкцій органами державного контролю за цінами, затвердженої спільним наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України та Міністерства фінансів України від 03.12.2001р. №298/519 (зареєстрована у Міністерстві юстиції України 18.12.2001р. за № 1047/6238) факти завищення цін і тарифів суб'єктами господарювання, які встановлені самостійно, у разі повернення суб'єктами господарювання суми необгрунтовано отриманої виручки споживачам або перерахування її в дохід відповідного бюджету до початку перевірки, як порушення державної дисципліни цін, не розглядаються (початком перевірки вважається дата, яка зазначена в акті). Перевірка СЕС Франківського  району м. Львова проводилась у листопаді 2006 року та рішення про застосування економічних санкцій приймалось у грудні 2006 року. Відтак, у відповідача було достатньо можливостей для приведення своїх дій у відповідність до діючого законодавства за період з 11.05.2006р. по 31.05.2006р. в частині застосування тарифів, встановлених постановою КМУ від 11.05.2006р. № 662 (розмір яких по окремих позиціях встановлений нижчий, ніж попередньо діючі згідно із постанови КМУ від 27.08.2003р. №1351), шляхом повернення замовникам зайво сплачених ними коштів або самостійного перерахунку цих коштів до відповідного бюджету.

Представник відповідача проти заявленого  позову заперечує з підстав :

Постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 11 травня 2006 р. ”Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 15 жовтня 2002 р. № 1544 і від 27 серпня 2003 р. № 1351", крім зміни розміру тарифів, зазначених в постанові №1351, вносить зміни до переліку платних послуг, зазначених в Постанові №1544 від 15 жовтня 2002р. „Про затвердження переліку робіт і послуг у сфері забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення, які виконуються і надаються за плату", Тим самим по новому визначено права і обов'язки громадян у стосунках із органами державної санітарно-епідеміологічної служби. Згідно прямої вказівки ст. 57 Конституції, та п.5 Указу Президента України „Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правових актів та набрання ними чинності" від 10.06.97 № 503/97 Постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 11 травня 2006 р. „Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 15 жовтня 2002 р. № 1544 і від 27 серпня 2003 р. № 1351" набрала чинності лише після її офіційного опублікування і посилання на ст. 57 Конституції, та п.5 Указу Президента України „Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правових актів та набрання ними чинності" від 10.06.97 № 503/97 є правомірним та  обгрунтованим.

Посилання на п.3 Указу Президента України „Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правових актів та набрання ними чинності" від 10.06.97 № 503/97 правомірне, оскільки даний пункт визначає порядок застосування нормативно-правових актів.

Згідно примітки до Постанови №1544 від 15 жовтня 2002р., із змінами, внесеними Постановою №662 від 11.05.2006р. санепідстанція Франківського району м.Львова надає послуги фізичним особам (пересічним громадянам) та юридичним особам на добровільній основі за договорами, а тому санепідстанція Франківського району м.Львова мала повне право почати надання послуг за зміненими тарифами після отримання Постанови №662 від 11.05.2006р. від Львівської облСЕС.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідив надані докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 13,14 закону України „Про ціни і ціноутворення” державний контроль за цінами здійснюється при встановленні і застосуванні державних фіксованих та регульованих цін і тарифів. При цьому контролюється правомірність їх застосування та додержання вимог законодавства про захист економічної конкуренції. Контроль за додержанням державної дисципліни цін здійснюється органами, на які ці функції покладено Урядом України. Державні органи, що здійснюють контроль за цінами, та їх посадові особи мають права, виконують обов'язки і несуть відповідальність, передбачені Законом України "Про державну податкову службу в Україні", крім повноважень, передбачених пунктами 6 - 9 статті 11 вказаного Закону. Вся необгрунтовано одержана підприємством, організацією сума виручки в результаті порушення державної дисципліни цін підлягає вилученню в доход відповідного бюджету залежно від підпорядкованості підприємства, організації. Крім того, в позабюджетні фонди місцевих Рад стягується штраф у двократному розмірі необгрунтовано одержаної суми виручки. Вказані суми списуються з рахунків підприємств і організацій в банківських установах за рішенням суду. Статтею 35 Закону України „Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення” визначено, що оплата послуг за виконання робіт і надання послуг у сфері забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя, що не відноситься до медичної допомоги населенню, здійснюється за тарифами та прейскурантами, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Кабінет Міністрів України постановою від 27 серпня 2003 року № 1351 затвердив тарифи (прейскуранти ) на роботи і послуги, що виконуються і надаються за плату установами та закладами державної санітарно-епідеміологічної служби. Постановою від 11 травня 2006 року № 662 Кабінет Міністрів України вніс зміни до постанови № 1351, якими зменшив тарифи (прейскуранти ) на роботи і послуги, що виконуються і надаються за плату установами та закладами державної санітарно-епідеміологічної служби.

Згідно з матеріалами справи позивач з 10 до 19 жовтня 2006 року перевіряв  санепідемстанцію Франківського  району м. Львова  на предмет правильності формування та застосування тарифів на роботи і послуги, що надаються і виконуються за плату. Перевіркою встановлено, що у період з 11 до 08 червня 2006 року відповідач укладав угоди, виконував роботи і надавав послуги у сфері забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя, що не відноситься до медичної допомоги населенню, за завищеними тарифами, тобто, за тарифами, встановленими постановою Кабінету Міністрів від 27 серпня 2003 року № 1351 без урахування змін, внесених постановою Кабінету Міністрів від 11 травня 2006 року № 662.  За результатами перевірки на підставі ст.14 закону України „Про ціни і ціноутворення” 10 грудня 2006 року прийнято рішення № 143 про застосування до відповідача економічних санкцій, яким вилучено в дохід бюджету 2473,50 грн.,. Рішення направлено відповідачу для виконання в десятиденний термін. Відповідач не виконав рішення державної інспекції з контролю за цінами у Львівській області про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін.

Пунктом 5 Указу Президента України „Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правових актів та набрання ними чинності" встановлено, що нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України набирають чинності з моменту їх прийняття, якщо більш пізній строк набрання ними чинності не передбачено в цих актах. Акти Кабінету Міністрів України, які визначають права і обов’язки громадян, набирають чинності не раніше дня їх опублікування в офіційних друкованих виданнях. Постанова Кабінету Міністрів України від 11 травня 2006 року № 662 , якою внесено зміни до постанови № 1351 від 27 серпня 2003 року не визначає права і обов’язки громадян, тому набрала чинності з моменту її прийняття.

Відповідач знав про зменшення тарифів на роботи і послуги, що виконуються і надаються за плату установами та закладами державної санітарно-епідеміологічної служби, міг виправити допущені ним порушення державної дисципліни цін, однак, до початку перевірки ( листопад 2006 року) не повернув споживачам суми необгрунтовано отриманої виручки і не перерахував її в дохід відповідного бюджету, що дає підстави застосовувати санкції за порушення ним державної дисципліни цін.

Як встановлено ч.1 ст.238 ГК України до суб’єктів господарювання за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції. А статтею 250 ГК України визначено строки застосування адміністративно-господарських санкцій, а саме такі можуть бути застосовані до суб’єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш, як через один рік з дня порушення цим суб’єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності.

З урахуванням викладеного суд вважає підставним і законним застосування до відповідача адміністративно-господарських санкцій - стягнення з відповідача 2473,50 грн. за порушення ним державної дисципліни цін.

Пунктом 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем –фізична чи юридична особа, судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 2, 69,70,86,87,94,138,143,158-163, п.6 розділу VІІ Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задоволити повністю.

2.          Стягнути з  санітарно-епідеміологічної станції Франківського  району м. Львова  ( р/р  1168 в  УДК у Львівській області , МФО 825014, код ЗКПО  01997828) в дохід державного бюджету Франківського  району м. Львова  (р/р 0004  в

УДК у Львівській області, МФО 825014, код ЄДР 22389381) -  код 23030300 –      2473,50 грн.  економічних санкцій.

3.          Судовий збір покласти на  відповідача.

Суддя

Постанова може бути оскаржена в порядку та в строки, передбачені ст.186 КАС України.

Постанова вступає в законну силу відповідно до ст.254 КАС України, після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Главою І „Апеляційне провадження” Розділу ІV КАС України.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти  днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України –з дня складення у повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.