ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"02" серпня 2007 р.
Справа № 6-22/121-06-2652

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого:                    Мацюри П.Ф.

Суддів:                              Андрєєвої Е.І.,

Ліпчанської Н.В.

При секретарі                     Юзьковій І.В.

за участю представників сторін:

Від прокуратури   Павлов В.В. за посвідченням № 645 від 18.03.2005р.

від позивача          Єфремченкова О.А. за довіреністю № 01-48-76 від 12.01.2007р.

від відповідача  1. Поповська І.П. за довіреністю № 9 від 19.01.2007р.

2. Фірсов Д.О. за довіреністю б/н від 05.03.2007р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційне подання заступника прокурора Київського району м.Одеси та апеляційну скаргу Управління Одеської обласної ради з питань використання майна та приватизації

на рішення: господарського суду Одеської області від 22.06.2007р.по справі №6-22/121-06-2652

за позовом: заступника прокурора Київського району м.Одеси в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації

до: Управління Одеської обласної ради з питань використання майна та приватизації, Товариства з обмеженою відповідальністю “Югстрой”

про: визнання недійсним договору

Встановив:

Заступник прокурора Київського району м.Одеси звернувся до господарського суду Одеської області з позовом в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації до Управління Одеської обласної ради з питань використання майна та приватизації  та ТОВ “Югстрой” про визнання недійсним договору купівлі-продажу майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ та міст області шляхом викупу від 08.04.2004р., відповідно до якого Одеською обласною радою передані на користь ТОВ "Югтранс” будівлі за адресою: м.Одеса, вул.Довга,1, зобов’язавши кожну із сторін повернути другій все одержане за договором.

Рішенням господарського суду від 26.04.2006р. позов задоволено: визнано недійсним договір купівлі-продажу майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ та міст області шляхом викупу від 08.04.2004р.

Постановою Вищого господарського суду України від 06.04.2007р. рішення господарського суду Одеської області від 26.04.2007р. скасовано, а справу передано на новий розгляд до господарського суду Одеської області.

13.06.2007р. заступник прокурора уточнив позовні вимоги та просив суд зобов’язати кожну із сторін повернути другій стороні все, що вона одержала на виконання вказаного договору, в порядку, передбаченому Постановою Кабміну №32 від 18.01.2001р. “Про затвердження порядку повернення у державну власність об’єктів приватизації у разі розірвання або визнання недійсними договорів купівлі-продажу таких об’єктів”.

Рішенням господарського суду Одеської області від 22.06.2007р. у задоволенні позову заступника прокурора Київського району м.Одеси в інтересах держави в особі Одеської облдержадміністрації до Управління Одеської обласної ради з питань використання майна та приватизації  та ТОВ “Югстрой” відмовлено у повному обсязі.

Заступник прокурора Київського району м.Одеси, не погоджуючись з рішенням суду, звернувся із апеляційним поданням, а Управління обласної ради з майнових відносин із апеляційною скаргою, в яких просять скасувати рішення господарського суду від 22.06.2007р. по справі №6-22/121-06-2652 та прийняти нове рішення, яким задовольнити у повному обсязі позовні вимоги, посилаючись на незаконність та необгрунтованість рішення та неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши пояснення представників сторін, ознайомившись з доводами апеляційного подання та апеляційної скарги,  дослідивши матеріали справи та обставини на які посилаються скаржники, а також перевіривши додержання та правомірність застосування судом першої інстанції норм матеріального  права, апеляційний господарський суд дійшов наступного висновку.

Рішенням Одеської обласної ради №191-ХХІV 9п.1)від 08.07.2003р. виділено зі складу загальноосвітньої санаторної школи-інтернату №3 І-ІІ ступенів для дітей з захворюваннями серцево-судинної системи будівлю та споруди, що розташовані за адресою: м.Одеса, вул..Довга,1 та дорученно управлінню обласної ради з питань використання майна та приватизації надати в оренду вищевказані об’єкти з надходженням орендної плати безпосередньо до обласного бюджету.

01.09.2003р. між Управлінням обласної ради з питань використання майна та приватизації та ТОВ «Югстрой»було укладено договір оренди майна, відповідно до якого Орендодавець (Управління обласної ради з питань використання майна та приватизації ) передає, а Орендар (ТОВ «Юг строй») приймає в строкове платне користування будівлю та споруди розташовані за адресою: м.Одеса, вул..Довга, 1.

На підставі рішення Одеської обласної ради від 30.01.2004р. №403-ХХІV вищезазначене майно було включено у перелік об’єктів, які підлягають приватизації.

08.04.2004р. між Управлінням обласної ради з питань використання майна та приватизації та ТОВ «Юг строй» було укладено договір купівлі-продажу майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ та міст області шляхом викупу будівель за адресою: м.Одеса, вул..Довга,1. Згідно п.1.3 договору об’єкт приватизації належить продавцю на підставі свідоцтва про право власності на нежилі будівлі від 24.03.2004р., виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради та зареєстрованого в Одеському БТІ та реєстрації об’єктів нерухомості 30.03.2004р. у книзі  31неж під реєстровим №3328 на сторінці 102. Пунктом 8.1 договору встановлено, що продавець гарантує, що об’єкт приватизації не входить до переліку об’єктів, які не підлягають приватизації, не є проданим, заставленим, не знаходиться під арештом, судових справ щодо нього немає.

Одеська обласна рада рішенням від 23.12.2005р.№740-ІV «Про розгляд протестів прокуратури Одеської області на рішення обласної ради від 08.07.2003р. №191- ХХІV та від 30.01.2004р. №403-ХХІV»задовольнила протести прокуратури Одеської області. 27.01.2006р. Обласною радою прийнято рішення №764-ІV, яким внесені зміни до рішення від 23.12.2005р. №740- ІV «Про розгляд протестів прокуратури Одеської області на рішення обласної ради від 08.07.2003р. №191- ХХІV «Про виділення зі складу загальноосвітньої школи-інтернату №3 І-ІІІ ступенів для дітей з захворюванням серцево-судинної системи незадіяних у статутній діяльності будівель та споруд»та п.п.4 п.2 рішення від 30.01.2004р. № 403- ХХІV «Про внесення змін та доповнень до Переліку об’єктів спільної власності територіальних громад області, що підлягають приватизації»скасовано.

Скаржники вважають, що укладений договір купівлі-продажу не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому відповідно до статтей 203, 215, 236 ЦК України є недійсним з моменту його укладення. Зазначений договір було укладено без додержання вимог, які є необхідними для його чинності, а саме договір укладений з порушенням вимог п.1 ст.203 ЦК України, оскільки  його зміст суперечить ст.63 Закону України “Про освіту”.

Місцевий господарський суд,  приймаючи рішення виходив з того, що:

1.          спірний договір стосується правовідносин щодо переходу права власності на об’єкти комунальної власності, право розпорядження якою, належить до повноважень органів місцевого самоврядування, відповідно до Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, тобто, в даному випадку- Одеської обласної ради. Тому, суд виходив з того, що укладення між Управлінням Одеської обласної ради з питань використання майна та приватизації і ТОВ “Югстрой” оспорюваного договору не порушило прав та законних інтересів Одеської облдержадміністрації.;

2.          на момент укладення спірного договору, будівлі, розташовані за адресою: м.Одеса, вул.Довга,1 не відносились до майна загальноосвітньої санаторної школи-інтернату для дітей з захворюванням серцево-судинної системи №3.

Заслухавши пояснення повноважних представників сторін, розглянувши доводи, на яких грунтується апеляційне подання та апеляційна скарга, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши на підставі встановлених в ньому фактичних обставин правильність застосування господарським судом Одеської області при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального права, судова коллегія вважає,  що при прийнятті рішення господарським судом Одеської області правильно зроблені висновки щодо відмови в задоволенні позову, виходячи з наступного:

Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою-третьою, п’ятою та шостою статті 203 цього кодексу.

Частиною 1 ст.203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Одеської обласної ради від 08.07.203р., яке було прийнято відповідно до пункту 20 статт 43 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, ст.ст.1,2 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”, ст.ст.4,35 Закону України “Про власність”, рішення обласної ради від 24.04.2003р. №154-ХХІV “Про майно спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, управління яким здійснює обласна рада”, враховуючи клопотання керівництва загальноосвітньої санаторної школи-інтернату №3 І-ІІ ступенів для дітей з захворюванням серцево-судинної системи, висновки комісії з питань перевірки ефективності використання майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, виділено зі складу загальноосвітньої санаторної школи-інтернату №3 І-ІІ ступенів для дітей з захворюванням серцево-судинної системи будівлю та споруди, що розташовані за адресою: м.Одеса, вул.Довга,1.

Таким чином, посилання заступника прокурора на порушення вимог ст.63 Закону України “Про освіту” при укладенні договору купівлі-продажу майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ та міст області шляхом викупу від 08.04.2004р. ч.1 ст.203, ст.215 ЦК України не можуть бути прийняті апеляційним судом до уваги, оскільки майно, яке є предметом купівлі-продажу на момент укладення договору не входило до складу Загальноосвітньої санаторної школи-інтернату №3 І-ІІ ступенів для дітей з захворюванням серцево-судинної системи, а як вбачається з договору купівлі-продажу від 08.04.2004р.(п.1.3) об’єкт приватизації належав продавцю ( управлінню обласної ради з питань використання майна та приватизації) на підставі свідоцтва про право власності на нежилі будівлі від 24.03.2004р., виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради та зареєстрованого в Одеському БТІ та реєстрації  бєктів нерухомості 30.03.2004р. у книзі 31неж під реєстровим №3328 на сторінці 102.

Що стосується скасування Одеською обласною радою попередньо прийнятих рішень від 23.12.2005р.№740-ІV «Про розгляд протестів прокуратури Одеської області на рішення обласної ради від 08.07.2003р. №191- ХХІV та від 30.01.2004р. №403-ХХІV»задовольнила протести прокуратури Одеської області. 27.01.2006р. Обласною радою прийнято рішення №764-ІV, яким внесені зміни до рішення від 23.12.2005р. №740- ІV «Про розгляд протестів прокуратури Одеської області на рішення обласної ради від 08.07.2003р. №191- ХХІV «Про виділення зі складу загальноосвітньої школи-інтернату №3 І-ІІІ ступенів для дітей з захворюванням серцево-судинної системи незадіяних у статутній діяльності будівель та споруд»та п.п.4 п.2 рішення від 30.01.2004р. № 403- ХХІV «Про внесення змін та доповнень до Переліку об’єктів спільної власності територіальних громад області, що підлягають приватизації»та визнання позову Управлінням Одеської обласної ради з питань використання майна та приватизації, то останні не можуть слугувати беззаперечливим доказом та підставою для визнання договору недійсним, оскільки скасування мало місце після укладення оспорюваного договору.  На момент укладення договору від 08.04.2004р. вищезазначені рішення були чинними. Діюче законодавство України не передбачає до яких наслідків призводить скасування рішень органів місцевого самоврядування, які в період їх чинності були виконані.

Відповідно до ч.1 ст.2 ГПК України господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. Частиною 3 статті 2 ГПК України встановлюється, що у позовній заяві прокурор самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави та обгрунтовує необхідність їх захисту, а також, вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Заступник прокурора Київського району м.Одеси звернувся із позовом в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації про визнання недійсним договору купівлі-продажу, в той час, як з матеріалів справи не вбачається яким чином укладений договір порушує інтереси держави в особі Одеської обласної державної адміністрації.  Посилання  на рішення обласної ради від 24.04.2003р. №154-ХХІV, від 12.08.2004р. №490-ІV, від 22.09.2006р. №73-V “Про майно спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, управління яким здійснює обласна рада” якими облдержадміністрації були делеговані повноваження з управління обєктами спільної власності територіальних громад області, зокрема з управління закладами освіти, не може бути прийняті до уваги, оскільки відповідно до останніх “облдержадміністрація здійснює контроль за ефективністю використання і збереження закріпленого за комунальними підприємствами, установами, закладами і організаціями майна”, а ніяк не наділені правом володіння та розпорядження цим майном.

Відповідно до ст.60 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” органи мсцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об’єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об’єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об’єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Таким чином, спірний договір стосується правовідносин щодо переходу права власності на об’єкти комунальної власності, право розпорядження якою належить до повноважень органів місцевого самоврядування, в даному випадку-Одеській обласній раді.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що укладення оспорюваного договору не порушило прав та законних інтересів Одеської облдержадміністрації та останній не підлягає визнанню недійсним з підстав укладення його з порушенням ч.1 ст.203 ЦК України, з посиланням на суперечливість його змісту ст.63 Закону України «Про освіту».

Враховуючи наведене, апеляційне подання заступника прокурора Київського району м.Одеси та апеляційна скарга Управління Одеської обласної ради з питань використання майна та приватизації підлягає залишенню без задоволення, а рішення господарського суду Одеської орбласті від 22.06.2007р. зі справи №6-22/121-06-2652  підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, - Керуючись ст.ст. 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційн- П о с т а н о в и в:

Рішення господарського суду Одеської області від 22.06.2007р. по справі №6-22/121-06-2652  залишити без змін, а апеляційне подання заступника прокурора Київського району м.Одеси та апеляційну скаргу Управління Одеської обласної ради з питань використання майна та приватизації  без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у  касаційному порядку.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у  касаційному порядку

Головуючий суддя                                                            П.Ф. Мацюра

Судді                                                                                          Е.І.Андрєєва

Н.В.Ліпчанська