ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
справа № 20-12/154
ПОСТАНОВА

і м е н е м     У к р а ї н и

"19" липня 2007 р.  17:45                                                                                          м. Севастополь

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Професійний футбольний клуб „Севастополь” (99045, м. Севастополь, вул. Шостака, 7)

до Державної податкової інспекції  у Гагарінському районі міста Севастополя (99014, м.Севастополь, вул. Пролетарська, 24)

про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення №/0 від 05.12.2006,

за участю прокурора міста Севастополя,

Суддя Харченко І.А.,

при секретарі Єрмолаєвої О.Ю.,

Представники сторін

позивача  – Уманець П.М., паспорт АР 253430, виданий Гагарінським РВУУМВС України в м. Севастополі 15.08.2000, директор;

відповідача  –Чистякова В.В., довіреність №3/10-011/2007 від 12.02.2007, начальник  юридичного  відділу;

Шамрей Д.В.,  довіреність №05/10-011/2007 від 16.04.2007, перший заступник начальника ДПІ,

прокурор –Шульга А.М., посвідчення №438 від 20.02.2007,

Суть спору:

Позивач звернувся до господарського суду з позовної заявою до Державної податкової інспекції у Гагарінському районі м. Севастополя про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення №/0 від 05.12.2006, посилаючись на те, що відповідно до підпункту 7.7.11 пункту 7.7. статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” якщо особа придбає основні фонди, то воно в любому випадку має право на бюджетне відшкодування, тому позивач вважає, що відповідачем неправильно застосовані норми Закону України “Про податок на додану вартість”, що призвело до прийняття неправомірного рішення про зменшення бюджетного відшкодування за квітень 2006 року в розмірі 1923334 грн.

У зв’язку з наведеним позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою від 20.04.2007 відкрито провадження у адміністративної справі № 20-12/154, призначено попереднє судове засідання.

Ухвалою від 21.05.2007 закінчено підготовче провадження і призначена адміністративна справа № 20-12/154 до судового розгляду.

У процесі судового розгляду справи до участі у справі вступив прокурор міста Севастополя з боку ДПІ у Гагарінському районі м. Севастополя (вх. №19291 від 06.06.2007).

Відповідач позовні вимоги не визнав, надав суду письмові заперечення (вх. №16680 від 17.05.2007).

У розгляді справи оголошувалась перерва.

Згідно  статей 27-32, 49, 51 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 03.04.2007 прокурору та представникам сторін роз’яснені  процесуальні права та обов’язки.

Розглянувши  матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухав прокурора та представників сторін,  суд,

в с т а н о в и в :

Державною податковою інспекцією у Гагарінському районі м. Севастополя (надалі Інспекція) проведена виїзна пропанова перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю “Професійний футбольний клуб “Севастополь” (надалі ТОВ “ПФК “Севастополь”) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2003 по 30.06.2006, за результатами якої був складений акт від 23 листопада 2006 року №8103/23-023/10/32057566.

В ході перевірки встановлено, що ТОВ „ПФК "Севастополь" є правонаступником товариства з обмеженою відповідальністю „СФЕД". Остане зареєстровано платником податку на додану вартість 29 квітня 2005 року.  В зв'язку з реорганізацією Товариства з обмеженою відповідальністю „СФЕД" Товариству з обмеженою відповідальністю „Професійний футбольний клуб "Севастополь"  було видане свідоцтво платника податку на додану вартість від 2 червня 2005 року №39853274.

У декларації з податку на додану вартість за квітень 2006 року до закінчення 12 календарних місяців, що слідують за місяцем, у якому підприємство було зареєстровано як платник податку на додану вартість, ТОВ «ПФК «Севастополь»заявило до відшкодування з бюджету суму ПДВ у розмірі 1923334грн. Зазначена сума складається з від’ємного значення попереднього звітного   періоду  (березень  2006 року)   у  розмірі   1922619 грн.   і  значення  стор.  26   податкової декларації попереднього звітного періоду - 715грн.

Від’ємне значення податку на додану вартість за березень 2006 року виникло в зв'язку з придбанням позивачем у ЗАТ ТЦ «Співдружність»за договорами купівлі-продажу від 13.03.2006 №1224, №1221, №1218, №1206 об'єктів нерухомості і майна загальною вартістю 11615000 грн. (у тому числі ПДВ у сумі 1935833грн.): адміністративного будинку з устаткуванням, складу-холодильника з устаткуванням, котельні і майстерень, торгового центру й устаткування. При здійсненні зазначених операцій ЗАТ ТЦ «Співдружність»на адресу ТОВ «ПФК «Севастополь»виписані податкові накладні від 13.03.2006: №106 на суму 268300,00грн. (у т.ч. ПДВ 44716,67грн.), №106.1 на суму 1088220грн. (у т.ч. ПДВ 181370,00грн.), №106.2 на суму 50500грн. (у т.ч. ПДВ 8416,67грн.), №106.3 на суму  111234,00грн. (у т.ч. ПДВ 18539грн.), №106.4 на суму 299694,00грн. (у т.ч. ПДВ 49949грн.), №106.5 на суму 7920,00грн. (у т.ч. ПДВ 1320грн.), №106.6 на суму 18312,00грн. (у т.ч. ПДВ 3052грн.), №106.7 на суму 9770820,00грн. (у т.ч. ПДВ 1628470грн.), усього на суму 11615000,00грн. у т.ч. ПДВ –1935833,34грн.

Оплата по договорам від 13.03.2006 №1224, №1221, №1218 здійснена в повному обсязі і частково за договором від 13.03.2006 №1206 (2417646,75грн.) у загальній сумі 3824666,75грн. (у тому числі ПДВ 637444,47грн.).

При цьому, нерухоме майно, продане за договором купівлі-продажу від 13.03.2006 №1206, знаходилося в іпотеці по нотаріально засвідчених договорах іпотеки від 04.07.2005 №3808 і №3810 і від 11.11.2005 №7244, у зв’язку з чим, ТОВ «ПФК «Севастополь»з урахуванням вимог статті 23 Закону України «Про іпотеку»прийняло на себе обов'язки позичальника - ЗАТ «Торговий центр «Співдружність»по кредитних договорах від 04.07.2005 №04/07/05/1 і №04/07/05/2 і від 10.11.2005 №10/11/05, складених між ЗАТ «Торговий центр «Співдружність»і СФ АКИБ «Укрсіббанк». Крім того, ТОВ «ПФК «Севастополь», як поручитель за договором доручення від 13.03.2006 №13/03/06-п, зобов'язалося перед АКИБ «Укрсіббанк»(кредитором) нести відповідальність за виконання ЗАТ «ТЦ «Співдружність»(позичальником) в повному обсязі усіх його зобов'язань, що виникли на підставі кредитних договорів.

На виконання договору купівлі-продажу від 13.03.2006 №1206 позивачем частково погашена заборгованості ЗАТ ТЦ «Співдружність»по кредитних договорах, укладених з СФ АКИБ «Укрсіббанк», шляхом перерахування 13.03.2006 на кредитні рахунки ЗАТ ТЦ «Співдружність»коштів (у тому числі валютні) на загальну суму 7790333,24грн., що включає суми основного боргу по кредитах, заборгованості по прострочених і нарахованих відсотках і по нарахованій комісії за дострокове повернення кредитів, без нарахування податку на додану вартість.

Підпунктом 7.7.11 пункту 7.7 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість" передбачено, що не має права на отримання бюджетного відшкодування, зокрема, особа, яка була зареєстрована як платник цього податку менш ніж за 12 календарних місяців до місяця, за наслідками якого подається заява на бюджетне відшкодування, та/або мала обсяги оподатковуваних операцій за останні 12 календарних місяців менші, ніж заявлена сума бюджетного відшкодування (крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів; не провадила діяльність протягом останніх дванадцяти календарних місяців.

Відповідно до підпункту 7.8.1 пункту 7.8 статті 7 зазначеного Закону податковим періодом є один календарний місяць, а у випадках, визначених цим Законом, календарний квартал, з урахуванням того, що у випадку, коли особа реєструється платником податку з дня іншого, ніж перший день календарного місяця, першим податковим періодом є період, який розпочинається від дня такої реєстрації та закінчується останнім днем першого повного календарного місяця; якщо податкова реєстрація особи анулюється у день інший, ніж останній день календарного місяця, то останнім податковим періодом є період, який розпочинається з першого дня такого місяця та закінчується днем такого анулювання.

Відповідно до підпункту 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 зазначеного Закону сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Згідно з підпунктом 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг); б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Таким чином, платник ПДВ протягом перших 12 календарних місяців реєстрації не має право на бюджетне відшкодування, у тому числі і на бюджетне відшкодування, що сформоване за рахунок податкового кредиту, який виник внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів.

Так, позивач зареєстрований як платник податку на додану вартість в червні 2005 року. Останнім з дванадцяти повних календарних місяців з моменту реєстрації  є червень 2006 року, і відповідно право подати розрахунок бюджетного відшкодування не раніше як за підсумками діяльності травня 2006 року –в червні місяці, а тому ТОВ «ПФК «Севастополь»необґрунтовано задеклароване бюджетне відшкодування ПДВ у квітні 2006 року в сумі 1923334грн.

Крім того, підпунктом 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” чітко визначено, що бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг).

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України  за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Однак, умови розрахунків за договором-купівлі продажу від 13.03.2006 №1206, що виконані позивачем, не забезпечують виконання в повній мірі вимог пп.«а»пп.7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», зокрема, щодо оплати суми податку на додану вартість постачальнику товару, оскільки при погашенні заборгованості ЗАТ ТЦ «Співдружність»по кредитних договорах з СФ АКІБ «Укрсіббанк», одержувачем коштів фактично є банківська установа.

Крім того, сума заборгованості по кредитних договорах не містить у собі суму податку на додану вартість, в зв’язку з чим відсутній сам факт сплати позивачем податку на додану вартість при сплаті обов’язків за кредитними договорами - 7790333,24грн.

Таким чином, прийняте за результатами розгляду матеріалів перевірки податкове повідомлення від 05.12.2006 №/0 про зменшення суми бюджетного відшкодування на суму 1923334 грн. є правомірним.

В звязку з викладеним, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість”,  ст. 69, 70, 71, 79, 94, 98, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України,  суд –

П о с т а н о в и в :

У задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Севастопольського апеляційного господарського суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку частини 5 статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя                                                                                                                           І.А. Харченко

Постанова складена та підписана

в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України

24.07.2007.