ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2007                                                                                             Справа № А17/241-06

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Верхогляд Т.А. (доповідача);

суддів: Сизько І.А., Тищик І.В.,

при секретарі Заєць П.Л.,

за участю представників сторін :

від позивача: Савченко Г.О, довіреність № 274/10-10 від 15.01.07,  державний податковий інспектор;

відповідача: Ярушина Л.С., довіреність № 61 від 15.12.06,  представник;

за участю прокурора: Цяцька О.В., посвідчення № 181  від 22.09.06,  прокурор відділу;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Жовтоводської об’єднаної державної податкової інспекції у Дніпропетровській області, м. Жовті Води Дніпропетровської області, на  постанову господарського суду Дніпропетровської області  від 27.11.06р. у справі №А17/241-06

за позовом Прокурора м. Жовті Води в інтересах держави в особі Жовтоводської об’єднаної державної податкової інспекції у Дніпропетровській області, м. Жовті Води Дніпропетровської області;

до приватного підприємства “Володимир”, м. Жовті Води Дніпропетровської області;

про звернення стягнення на активи.

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 27.11.2006 року у справі № А 17/241-06 за позовом Прокурора м. Жовті Води в інтересах держави в особі Жовтоводської об’єднаної державної податкової інспекції у Дніпропетровській області, м. Жовті Води Дніпропетровської області, до приватного підприємства “Володимир”, м. Жовті Води Дніпропетровської області, про звернення стягнення на активи відповідача адміністративний позов задоволено частково. Стягнуто з приватного підприємства “Володимир” (далі –ПП “Володимир”), м. Жовті Води Дніпропетровської області, заборгованість по податку з власників транспортних засобів в сумі 347 грн. 76 коп., заборгованість по земельному податку в сумі 361 грн. 32 коп.

Постанова мотивована ти, що:

-          станом на 21.11.2006 року за відповідачем обліковується податкова заборгованість:

-          з податку на додану вартість у розмірі 5 359 грн. 53 коп. відповідно до податкового повідомлення-рішення позивача № 000092301/3 від 11.08.2003 року, в тому числі 939,53 грн. –основний платіж, 4420,00 грн. –штрафні (фінансові) санкції;

-          з податку власників транспортних засобів 347,76 грн., в тому числі пеня 32,22 грн.;

-          з земельного податку 361,32 грн., в тому числі пеня 72,40 грн.;

-          вищезазначене повідомлення-рішення було винесене позивачем за результатами адміністративного оскарження результатів акту про результати комплексної документальної перевірки дотримання вимог податкового та валютного законодавства за період з 01.05.2000 року по 01.10.2002 року № 7/23 від 14.02.2003 року.

При цьому податкові повідомлення-рішення позивача № /0 від 18.02.2003 року та /1 від 30.04.2003 року, якими відповідачу визначено суму податкового зобов’язання з ПДВ у розмірі 5359,53 грн., визнані недійсними Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24.12.2003 року у справі № 37/92.

-          на думку суду посилання позивача на податкове повідомлення-рішення №/3 від 11.08.2003 року, яке винесено після податкових повідомлень-рішень, визнаних у судовому порядку недійсними, є неправомірним;

-          вимоги про звернення стягнення на активи відповідача в рахунок погашення суми боргу податку з власників транспортних засобів та земельного податку суд вважав узгодженими;

Не погодившись з постановою суду, Жовтоводська ОДПІ Дніпропетровської області звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати, позовні вимоги задовольнити. Посилається на те, що податковий борг підприємства і податкове зобов’язання, визначене в повідомленні-рішенні № /3 від 11.08.2003 року є узгодженим та визнається податковим боргом.

В запереченнях на апеляційну скаргу відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскаржувану постанову –без змін.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до п. 1.3 ст. 1 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” (далі –Закон № 2181) податковий борг (недоїмка) –це податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

У разі, якщо дані документальних перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов’язань, заявлених у його податкових деклараціях, контролюючий орган відповідно до п.п. 4.2.2 п. 4.2 ст. 4 Закону України №2181 зобов’язаний самостійно визначити суму податкового зобов’язання платника податків.

Відповідно до п. 5.1 ст. 5 Закону № 2181 податкове зобов’язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації.

З наявних у матеріалах справи податкових декларацій відповідача, розрахунків суми податків за 2005-2006 роки, слідує, що податковий борг ПП “Володимир” з податку з власників транспортних засобів станом на 22.11.2006 року становить 347,76 грн., в тому числі пеня 32,22 грн.; з земельного податку –361,32 грн., в тому числі пеня 72,40 грн.

Господарський суд правомірно, на підставі п.п. 5.4.1 п. 5.4 ст. 5 Закону № 2181 стягнув зазначені суми податкового боргу відповідача.

П.п. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3 Закону № 2181 передбачено, що активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Посилання скаржника на необґрунтовану відмову господарського суду стосовно стягнення податкового боргу з ПДВ колегія суддів вважає безпідставним виходячи з наступного:

Матеріалами справи встановлено, що підставою для стягнення ПДВ у розмірі 5359,53 грн. є податкове повідомлення-рішення № /3 від 11.08.2003 року (том 23 а.с. 52), яким визначено основний платіж –939,53 грн., та штрафні санкції –4 420,00 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення було винесено відповідачем за результатами адміністративного оскарження результатів акту про результати комплексної документальної перевірки дотримання вимог податкового та валютного законодавства відповідачем за період з 01.01.2000 року по 01.10.2002 року № 7/23 від 14.02.2003 року.

При цьому податкові повідомлення-рішення позивача № /0 від 18.02.2003 року, № /1 від 30.04.2003 року, якими відповідачеві визначено суму податкового зобов’язання з податку на додану вартість у розмірі 5359,53 грн., були визнані недійсними Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24.12.2003 року по справі № 37/92.

При розгляді апеляційної скарги колегією суддів було встановлено, що податкове повідомлення-рішення № /3 від 11.08.2003 року відповідачу належним чином не вручалось. Доказів вручення скаржник не надав. Тому вважати його узгодженим відповідно до вимог п.п. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону 2181 неможливо.

Колегія суддів вважає, що господарський суд, відмовляючи в задоволенні цієї частини позовних вимог, правомірно послався на п.п. 5.4.1 п. 5.4 ст. 5 Закону № 2181, відповідно до якої суму 5359,53 грн. не можна вважати сумою податкового боргу платника податку.

Оскільки оскаржувана постанова відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів не знаходить підстав для його скасування та задоволення вимог скаржника.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства  України, апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Жовтоводської об’єднаної державної податкової інспекції у Дніпропетровській області, м. Жовті Води Дніпропетровської області,  залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Дніпропетровської області  від  27.11.06р.  у справі    №А17/241-06 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:                                                            Т.А. Верхогляд

Суддя                                                                                І.А. Сизько

Суддя                                                                                        І.В. Тищик

Ухвалу підписано в повному обсязі 19.03.2007 р.